# Az Európai Unió C 79/2020

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 79 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 63. évfolyam2020. március 10. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 79

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

63. évfolyam2020. március 10.

---

| Tartalom | Oldal |
| --- | --- |
| | I   Állásfoglalások, ajánlások és vélemények |
| | ÁLLÁSFOGLALÁSOK |
| | Régiók Bizottsága |
| 2020/C 79/01 | A Régiók Európai Bizottsága állásfoglalása – A zöld megállapodás a helyi és regionális önkormányzatokkal partnerségben | 1 |
| | VÉLEMÉNYEK |
| 2020/C 79/02 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A nagyvárosi régiók előtt álló kihívások és helyzetük a 2020 utáni időszakra vonatkozó jövőbeli kohéziós politikában | 8 |
| 2020/C 79/03 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia | 13 |
| 2020/C 79/04 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A vasúti ágazatban rejlő lehetőségek az uniós szakpolitikai prioritások megvalósításának szempontjából | 18 |
| 2020/C 79/05 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitásainak javítása a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó beruházások és strukturális reformok megerősítése érdekében | 25 |
| 2020/C 79/06 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Polgármesterek Szövetsége 2020 után | 30 |
| 2020/C 79/07 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye: Platformalapú munkavégzés – szabályozási kihívások helyi és regionális szinten | 36 |
| 2020/C 79/08 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos szabályozói válaszlépések európai kerete | 40 |
| 2020/C 79/09 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok szerepe a jövőbeli keleti partnerség alakításában | 45 |
| 2020/C 79/10 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Cselekvési terv a dezinformációval szemben | 50 |
| 2020/C 79/11 | A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Az Európai Bizottság 2018. évi jelentése a versenypolitikáról | 54 |

Tartalom

Oldal

I   Állásfoglalások, ajánlások és vélemények

ÁLLÁSFOGLALÁSOK

Régiók Bizottsága

2020/C 79/01

A Régiók Európai Bizottsága állásfoglalása – A zöld megállapodás a helyi és regionális önkormányzatokkal partnerségben

1

VÉLEMÉNYEK

2020/C 79/02

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A nagyvárosi régiók előtt álló kihívások és helyzetük a 2020 utáni időszakra vonatkozó jövőbeli kohéziós politikában

8

2020/C 79/03

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia

13

2020/C 79/04

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A vasúti ágazatban rejlő lehetőségek az uniós szakpolitikai prioritások megvalósításának szempontjából

18

2020/C 79/05

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitásainak javítása a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó beruházások és strukturális reformok megerősítése érdekében

25

2020/C 79/06

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Polgármesterek Szövetsége 2020 után

30

2020/C 79/07

A Régiók Európai Bizottsága véleménye: Platformalapú munkavégzés – szabályozási kihívások helyi és regionális szinten

36

2020/C 79/08

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos szabályozói válaszlépések európai kerete

40

2020/C 79/09

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok szerepe a jövőbeli keleti partnerség alakításában

45

2020/C 79/10

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Cselekvési terv a dezinformációval szemben

50

2020/C 79/11

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Az Európai Bizottság 2018. évi jelentése a versenypolitikáról

54

---

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

I Állásfoglalások, ajánlások és vélemények

ÁLLÁSFOGLALÁSOK

Régiók Bizottsága

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/1

---

A Régiók Európai Bizottsága állásfoglalása – A zöld megállapodás a helyi és regionális önkormányzatokkal partnerségben

(2020/C 79/01)

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA (RB)

tekintettel:

| — | arra, hogy az Európai Bizottság megválasztott elnöke, Ursula von der Leyen az Ambiciózusabb Unió: Programom Európa számára című dokumentumban bejelentette egy európai zöld megállapodás előterjesztését, |
| --- | --- |

—

arra, hogy az Európai Bizottság megválasztott elnöke, Ursula von der Leyen az Ambiciózusabb Unió: Programom Európa számára című dokumentumban bejelentette egy európai zöld megállapodás előterjesztését,

| — | arra a tényre, hogy a helyi és regionális önkormányzatok hajtják végre az uniós jogszabályok 70%-át, az éghajlatváltozás hatásait csökkentő intézkedések 70%-át, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó politikák 90%-át, valamint a fenntartható fejlődési célok 65%-át, ezenkívül a közkiadások egyharmadát, a közberuházásoknak pedig kétharmadát képviselik – ezek a kormányzati szintek fogják megvalósítani a zöld megállapodást is helyi szinten; |
| --- | --- |

—

arra a tényre, hogy a helyi és regionális önkormányzatok hajtják végre az uniós jogszabályok 70%-át, az éghajlatváltozás hatásait csökkentő intézkedések 70%-át, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó politikák 90%-át, valamint a fenntartható fejlődési célok 65%-át, ezenkívül a közkiadások egyharmadát, a közberuházásoknak pedig kétharmadát képviselik – ezek a kormányzati szintek fogják megvalósítani a zöld megállapodást is helyi szinten;

A helyi szinten eredményeket hozó, globális szinten is fellépést sürgető ambiciózus zöld megállapodás felé

| 1. | hangsúlyozza, hogy ambiciózus zöld megállapodásra van szükség ahhoz, hogy 2050-re Európa az első klímasemleges kontinens legyen, és üdvözli, hogy az uniós politikai döntéshozatal a fenntarthatóságot helyezi a középpontba. A zöld megállapodásnak olyan eszköznek kell lennie a menetrend meghatározásában, amelynek köszönhetően a fenntarthatósági kritériumokat beépítik az összes uniós szakpolitikába, makrogazdasági prioritásba és pénzügyi eszközbe, az európai szemeszterbe, valamint a 2021–2027 közötti többéves pénzügyi keretbe; |
| --- | --- |

1.

| 2. | kiemeli, hogy a zöld megállapodást eszközként kell felhasználni a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia céljai és a Párizsi Megállapodás teljesítéséhez, valamint az ENSZ 2030-ig szóló menetrendjének teljes körű megvalósításához és a fenntartható fejlődési célok eléréséhez, illetve ahhoz is, hogy az EU ambiciózus módon hozzájárulhasson ahhoz a biológiai sokféleség nemzetközi védelmére vonatkozó és a 2020 utáni időszakra szóló szakpolitikai kerethez, amelyről a Biológiai Sokféleség Egyezmény részes feleinek 15. konferenciáján (COP 15) születik majd döntés; |
| --- | --- |

2.

| 3. | felkéri az Európai Bizottságot, hogy ahol arra szükség van, vizsgálja felül az európai versenyképességet fellendítő, társadalmilag igazságos és klímasemleges Európa legkésőbb 2050-re történő megvalósítását biztosító, a tiszta energiáról szóló csomagba foglalt uniós célkitűzéseket, és rögzítse azokat egy európai éghajlat-politikai jogszabályban. Ennek kapcsán kéri, hogy az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére vonatkozó célt emeljék legalább 55%-ra, az energiahatékonysági célt 40%-ra, a megújuló energiaforrások 2030-ra elérendő arányát pedig 40%-ra; |
| --- | --- |

3.

Helyi alapú megközelítést alkalmazó és szakpolitikai koherenciát biztosító zöld megállapodás

| 4. | szorgalmazza, hogy a zöld megállapodás alkalmazzon olyan holisztikus helyi alapú megközelítést, amely az adott térség gazdasági, társadalmi, földrajzi és környezeti kihívásait és lehetőségeit figyelembe vevő konkrét megoldásokat javasol és biztosítja a helyi lakosság részvételét a jövőbeli javaslatok kialakításában és végrehajtásában; |
| --- | --- |

4.

| 5. | azt várja, hogy a zöld megállapodás általánosan érvényesítse a fenntarthatóságot, és a szakpolitikai integrációt megközelítésnek, és ne csupán prioritásnak tekintse. Garantálja továbbá a szakpolitikai koherenciát többek között az értékelések vagy célravezetőségi vizsgálatok során, hogy összehangolja a különféle uniós szakpolitikák prioritásait, ambícióit és ütemezését, valamint hogy elkerülje az eljárások és az eredmények redundanciáját vagy egymással való ütközését. Arra kéri az Európai Bizottságot, hogy használja a minőségi jogalkotásra vonatkozó iránymutatásokat és a kapcsolódó eszköztárat arra, hogy segítse időtálló jogszabályok kidolgozását. Ennek kapcsán figyelmeztet arra, hogy óvakodjanak a minőségi jogalkotással kapcsolatos formális megközelítésektől, mint amilyen az uniós jogszabályokkal kapcsolatos „egy be, egy ki”elv; az ugyanis nem adja vissza a kezelendő politikai és szabályozási kihívások összetettségét; |
| --- | --- |

5.

| 6. | kéri az Európai Bizottságot, hogy javasoljon uniós szintű intézkedéseket a külső költségek internalizálása, valamint a „szennyező fizet”elv következetes alkalmazása érdekében; |
| --- | --- |

6.

| 7. | megismétli, hogy azt szeretné, ha az EU külkapcsolataiban nagyobb mértékben jelennének meg a környezettel és az éghajlatváltozással kapcsolatos megfontolások. Rámutat továbbá annak jelentőségére, hogy területi együttműködési platformokon – mint amilyen az ARLEM és a CORLEAP –, valamint városok közötti partnerségeken keresztül a szakemberek megosszák egymással tapasztalataikat. Az éghajlatváltozásnak továbbra is stratégiai diplomáciai prioritásnak kell lennie az EU számára ahhoz, hogy biztosítsa, hogy harmadik országok ambiciózus politikákat fogadjanak el és hajtsanak végre a klímasemlegesség megvalósítása érdekében; |
| --- | --- |

7.

| 8. | az említettekre tekintettel kiemeli, hogy alapvető jelentősége van egy ambiciózus integrált tengerpolitikának, amely globális és koherens megközelítés alkalmazását teszi lehetővé az óceánok kapcsán annak érdekében, hogy megőrizzük azok hozzájárulását a globális felmelegedés elleni küzdelemhez, megvédjük biológiai sokféleségüket, amelytől élelmezésünk is függ, és kihasználjuk a megújuló energiák fejlesztése terén bennük rejlő lehetőségeket; |
| --- | --- |

8.

Kézzelfogható eredmények elérése helyi szinten a többszintű kormányzás és az aktív szubszidiaritás segítségével

| 9. | kéri az Európai Bizottságot, hogy szavatolja, hogy a zöld megállapodás többszintű kormányzási keretre alapuljon; üdvözli az Európai Parlament állásfoglalásait az ENSZ 2019. évi, Madridban tartandó éghajlatváltozási konferenciájáról és az éghajlati vészhelyzetről, amely azonnali és ambiciózus fellépést sürget a globális felmelegedés 1,5 Celsius-fok alatt tartása érdekében. Elismeri továbbá, hogy a fenntartható és alacsony szén-dioxid-kibocsátású társadalomra való hosszú távú átállás nem valósítható meg sem alulról felfelé, sem pedig felülről lefelé építkező részvétel nélkül; hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok készen állnak arra, hogy a polgárokkal, a vállalkozásokkal, az egyetemekkel és a kutatóközpontokkal együtt formálják az európai éghajlati paktumot; |
| --- | --- |

9.

| 10. | amellett száll síkra, hogy mindig meg kell vizsgálni, hogy az uniós eszközökből származó finanszírozás és támogatás az éghajlat és a fenntarthatóság szempontjából milyen hatással jár. A környezetre káros közvetlen és közvetett szubvenciók, pénzügyi támogatások és támogatási programok esetében meg kell vizsgálni, hogy azok mennyire állnak összhangban az éghajlati és fenntarthatósági célkitűzésekkel, és meg kell szüntetni őket. |
| --- | --- |

10.

| 11. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a zöld megállapodáshoz olyan cselekvési programokat terjesszen elő, amelyek mérhető célkitűzéseket, célzott fellépéseket, valamint megfelelő finanszírozást is tartalmaznak, és amelyeket a helyi és regionális önkormányzatokkal együttműködésben állítottak össze, összhangban azok tagállamon belüli jogi hatásköreivel. A zöld megállapodás sikerének feltétele, hogy uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten kidolgozott és végrehajtott stratégiákra és tervekre bontsák le; |
| --- | --- |

11.

| 12. | kéri az Európai Bizottságot, hogy az energiaunió helyzetéről szóló jelentések segítségével, a helyi és regionális önkormányzatok szoros és közvetlen részvétele mellett kövesse nyomon a nemzeti szintű kormányok és helyi és regionális önkormányzatok által a katalizátorok és akadályok kezelése terén elért eredményeket; |
| --- | --- |

12.

| 13. | felkéri a tagállamokat, hogy alakítsanak ki többszintű energia- és éghajlat-politikai párbeszédeket, és aktív módon vonják be a helyi és regionális önkormányzatokat a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervek megfogalmazásába és felülvizsgálatába, ambícióikat a klímasemlegesség elérésének módszereihez igazítva, ezenkívül pedig a nemzetileg meghatározott hozzájárulásokat kiegészítő, helyi és regionális szinten meghatározott hozzájárulások kialakításában is biztosítsák részvételüket (1); |
| --- | --- |

13.

| 14. | ennek kapcsán vállalja, hogy létrehozza a helyi és regionális önkormányzatok és érdekcsoportok egy fórumát, amely együttműködik az Európai Bizottsággal és a tagállamokkal annak érdekében, hogy biztosítsa az összes érintett szereplő rendszeres találkozását azzal a céllal, hogy visszajelzést nyújtsanak a zöld megállapodással kapcsolatos fellépések és kezdeményezések végrehajtásáról, valamint jogalkotási javaslatokat ajánljanak és az összes kormányzati szinten kicseréljék egymással a bevált gyakorlataikat; |
| --- | --- |

14.

| 15. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a zöld megállapodást vegye fel az Európa jövőjéről a közeljövőben indítandó konferencia témái közé, mivel az éghajlatváltozás és az ENSZ fenntartható fejlődésre vonatkozó céljainak megfelelő fenntartható fejlődés közvetlen hatással van az uniós polgárok jóllétére; |
| --- | --- |

15.

| 16. | azt várja, hogy az Európai Bizottság a jövőben is támogatja és az EU-n belül és azon kívül is kiterjeszti majd az olyan kezdeményezéseket, mint amilyen a Polgármesterek Klíma- és Energiaügyi Szövetsége; |
| --- | --- |

16.

| 17. | kéri, hogy az Európai Bizottság vegye teljes mértékben figyelembe az RB regionális központokkal (2) kapcsolatos kísérleti projektje (RegHubs) által a tiszta levegőt célzó politikák és a közbeszerzések témájában készített végrehajtási jelentésekben foglalt következtetéseket. A RegHubs projektet a zöld megállapodás kezdeményezései kapcsán is ki kellene használni; |
| --- | --- |

17.

A régiók és a városok fenntarthatóságát fokozó átalakulások kezelése

| 18. | szorgalmazza, hogy a zöld megállapodás foglalkozzon az átalakulással kapcsolatos különféle kihívásokkal, ideértve az energiával, a körforgásos gazdasággal, az élelmiszer-termeléssel és -fogyasztással, a mobilitással, a digitalizációval és a környezettel kapcsolatosakat is; |
| --- | --- |

18.

| 19. | arra kéri az Európai Parlamentet, hogy rendeljen meg egy hivatalos tanulmányt arról, hogy milyen környezeti hatással jár az Európai Parlament ingázása Brüsszel és Strasbourg között évi tizenkét alkalommal; |
| --- | --- |

19.

| 20. | annak biztosítására kéri az Európai Bizottságot, hogy az átalakulások méltányosak és részvételen alapulóak legyenek, és minden szereplőt partnerként vonjanak be, senkiről sem feledkezve meg; |
| --- | --- |

20.

| 21. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa az átalakulás során a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót, kiemelt figyelmet fordítva a legkedvezőtlenebb helyzetű régiókra, az ipari átalakulás által érintett térségekre, valamint a ritkán lakott és a környezeti szempontból sérülékeny területekre, mint amilyenek a szigetek és a hegyvidéki régiók; |
| --- | --- |

21.

| 22. | hangsúlyozza, hogy a közbeszerzés az iskolai és kórházi étkezdék közétkeztetési szerződései révén potenciálisan erőteljes katalizátor lehet egy fenntarthatóbb (helyi és bio) élelmiszerellátás garantálásához, valamint a fenntartható mobilitás fejlesztéséhez. Ezek a példák erősíthetik a Habitat III Új városfejlesztési menetrendben (NUA) említett város-vidék kapcsolatot; ismételten felkéri az Európai Bizottságot, hogy egyebek között kézikönyvek közzétételével tisztázza a közbeszerzési szabályokon belüli jelenlegi korlátokat a fenntarthatósági kritériumok alkalmazása érdekében; |
| --- | --- |

22.

| 23. | hangsúlyozza, hogy átfogó oktatást és készségeket kell kialakítani, amelyekre nagy szükség lesz a zöld átalakulás során; megismétli továbbá azt a kérését, hogy hozzák létre az áttérés megfigyelőközpontját, amely regionális szintű adatokat gyűjtene össze az összes kormányzati szinten történő politikai döntéshozatal támogatására; |
| --- | --- |

23.

Energetikai és éghajlatvédelmi átállás

| 24. | annak biztosítására kéri az Európai Bizottságot, hogy az európai éghajlat-politikai jogszabály az általa kifejtett hatások és előnyök mélyreható elemzésén alapuljon, konkrét finanszírozási tervekkel párosuljon, és terjedjen ki mind az éghajlatváltozás mérséklésére, mind az annak hatásaihoz történő alkalmazkodásra, továbbá fektesse le egy átfogó és ambiciózus klímasemlegességi csomag alapjait; |
| --- | --- |

24.

| 25. | kiemeli a várható éghajlati különbségekkel kapcsolatos kutatás és adatgyűjtés fontosságát, valamint azt, hogy fokozni kell a régiók közötti együttműködést az éghajlatváltozás legsérülékenyebb pontjain való fellépés érdekében; |
| --- | --- |

25.

| 26. | megismétli azt az uniós intézményekhez címzett kérését, hogy az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást és a katasztrófákkal szembeni ellenálló képességet mint a fenntartható fejlődés kulcsfontosságú aspektusait vegyék figyelembe a jövőbeli uniós alapokban és projektekben, és kössék össze azokat a kohéziós, a vidékfejlesztési, az egészségügyi, a kutatás- és a környezetvédelmi politikákkal is (3); |
| --- | --- |

26.

| 27. | arra kéri az EU-t, hogy támogassa a regionális és helyi önkormányzatokat a klímasemlegesség eléréséhez nagyon fontos természetes szénelnyelők biztosításában és helyreállításában, ami mindenekelőtt a szerves talajokon való gazdálkodás megfelelő módosítása, illetve a tőzeglápok és vizes élőhelyek visszaállítása révén történhet; |
| --- | --- |

27.

| 28. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy alakítson ki egyértelmű definíciókat és szabályokat a helyi energiaközösségek és másfajta „termelő-fogyasztók”számára, hogy jogbiztonságot garantáljon számukra és biztosítsa hozzáférésüket a piachoz, a pénzügyi eszközökhöz, valamint a szakismeretekhez, és előmozdítsa a magánépületekben a kollektív önellátást; |
| --- | --- |

28.

| 29. | a középületek vonatkozásában kéri, hogy dolgozzanak az energiahatékonyság javításán és közeledjenek az energia-önellátás felé; kéri a villamos árammal és a hőfogyasztással kapcsolatos adatok gyűjtésének előmozdítását és azt, hogy vezessenek be az energiatakarékossághoz hozzájáruló mesterségesintelligencia-alkalmazásokat; |
| --- | --- |

29.

| 30. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy továbbra is támogassa a fenntartható megújuló energia fejlesztését és elterjesztését azáltal, hogy egyértelmű politikai és szabályozási keretet biztosít, valamint megfelelő támogatást nyújt az innovatív megújulóenergia-technológiákkal kapcsolatos kutatáshoz és fejlesztéshez, beleértve a tiszta hidrogénre vonatkozó ütemtervet is; |
| --- | --- |

30.

| 31. | arra számít, hogy a zöld megállapodás magában foglal majd egy, a megfizethető lakhatásra vonatkozó uniós cselekvési tervet, amelynek összhangban kell lennie a szegénység felszámolására irányuló fokozottabb törekvésekkel is; ahhoz, hogy az átmenet igazságos legyen, lépéseket kell előirányozni annak érdekében, hogy a kiszolgáltatottabb emberek élvezzék az olyan, melegebb és energiahatékonyabb otthonok előnyeit, amelyek a megújuló energiákat, például a napenergiát hasznosítják; |
| --- | --- |

31.

| 32. | rámutat, hogy az épületek energiafogyasztása az EU teljes energiafogyasztásának több, mint 40%-át teszi ki, ezért úgy véli, hogy a lakhatás korszerűsítése jelentős mértékben hozzájárulhat egyrészt az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez Európában, másrészt a szegénység felszámolásához. Ennek kapcsán arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a zöld megállapodási csomag részeként tegyen javaslatot ambiciózus finanszírozási tervre a házfelújításokhoz, |
| --- | --- |

32.

A körforgásos gazdaságra történő átállás

| 33. | alapvetőnek tartja egy átfogó, hosszú távú stratégia létrehozását Európa ipara számára ahhoz, hogy elérjük a zöld megállapodás céljait, amelyek előmozdítják az innovációt, versenyelőnyöket biztosítanak és foglalkoztatási lehetőségeket teremtenek, különösen a fiatalok számára; ennek kapcsán létfontosságú biztosítani az energiaigényes iparágak támogatását az alacsony széntartalmú termelési módszerekre történő átállásban, hogy korlátozzuk a versenytorzulásokat és elkerüljük a kibocsátásáthelyezést. A támogatást többek között a vonatkozó kutatás és a gyakorlati megoldások kidolgozásának uniós finanszírozásával kellene megoldani; |
| --- | --- |

33.

| 34. | új, ambiciózus, időhöz kötött és tudományosan megalapozott cselekvési tervet szorgalmaz a körforgásos gazdaság kapcsán a 2020 utáni időszakra, és várakozással tekint az elé, hogy szorosan együttműködhessen az Európai Bizottsággal e javaslatok kapcsán; |
| --- | --- |

34.

| 35. | rámutat, hogy – az uniós hulladékhierarchiával összhangban – a megelőzésnek kell lennie az elsődleges prioritásnak. Ambiciózus intézkedéseket szorgalmaz, mint amilyen az áruk és szolgáltatások környezettudatos tervezése, a hulladék keletkezésének megakadályozása, az anyagok és összetevők újrafeldolgozása, újrafelhasználása és újrahasználata, valamint a káros összetevők csökkentése és az irritáló összetevők újrafeldolgozása a javíthatóság, az újrafeldolgozhatóság, a korszerűsíthetőség és a tartósság fokozása érdekében. Ezzel összefüggésben arra ösztönzi a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy minden uniós finanszírozási lehetőség részeként alkalmazzanak többféle olyan eszközt is, mint amilyen a kötelező erejű uniós célok helyi szintre történő lebontása, költségvetési intézkedések az összes kormányzati szinten, a kiterjesztett gyártói felelősség vagy a kötelező célokat tartalmazó zöld közbeszerzés; |
| --- | --- |

35.

| 36. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy javasoljon ambiciózus célokat a települési hulladék mennyiségének 2030-ig történő csökkentésére: a települési hulladék tömegének 70%-át kelljen újrafelhasználni vagy újrahasznosítani, az élelmiszer-hulladék mennyiségét 50%-kal kelljen csökkenteni, illetve legyen kötelező erejű az a célkitűzés, mely szerint 2030-ra a maradékhulladékok legfeljebb 5%-a helyezhető el hulladéklerakókba; |
| --- | --- |

36.

| 37. | ezzel összefüggésben támogatja a mikroműanyagok kapcsán tett és a műanyagokról szóló jogszabályok (4) végrehajtását célzó új erőfeszítéseket, hangsúlyozva, hogy a műanyagszennyezés problémáját a forrásnál kell kezelni; |
| --- | --- |

37.

| 38. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy ösztönözze az összes európai régiót és várost arra, hogy fogadjanak el biogazdasági cselekvési terveket vagy globális fejlesztési stratégiáikban adjanak helyet egy a biogazdaságnak szentelt fejezetnek; |
| --- | --- |

38.

Élelmiszeripari átalakulás

| 39. | tekintettel arra, hogy az EU a világ legnagyobb élelmiszerimportőre és -exportőre lett, hangsúlyozza, hogy a kereskedelmi megállapodásokat az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére irányuló célkitűzés szempontjából meg kell vizsgálni – az agrár-élelmiszeripari ágazatban is –, és hogy azokat a fenntartható fejlődésre kell alapozni; |
| --- | --- |

39.

| 40. | tekintve, hogy a mezőgazdaság az üvegházhatásúgáz-kibocsátások 10%-áért felelős és közvetlenül ki van téve az éghajlatváltozás hatásainak, az RB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy azáltal mozdítsa elő a fenntartható mezőgazdasági termelést, hogy a közös agrárpolitika (KAP) mindkét pillérében fokozza a környezet- és éghajlatbarát termelési módok pénzügyi támogatását; |
| --- | --- |

40.

| 41. | javasolja, hogy „a termelőtől a fogyasztóig”stratégia tartalmazzon egy, a helyi és regionális szintről szóló fejezetet – különös tekintettel a kisléptékű gazdasági modellekre –, amely felméri a nemzetközi és globális élelmiszer-termelési modellek helyi és regionális szintű termelési rendszerekre gyakorolt hatásait; |
| --- | --- |

41.

| 42. | hangsúlyozza az EU erdeinek és tőzeglápjainak a klímasemlegesség elérésében betöltött kulcsfontosságú szerepét. Szilárd uniós erdő- és tőzegláp-gazdálkodási stratégiát szorgalmaz, és támogatja ambiciózus címkézési rendszerek kialakítását erdőirtás nélkül előállított élelmiszerek számára (5). Emlékeztet ennek kapcsán a tagállamok LULUCF-rendelet keretében tett vállalásaira, és elismeri a fokozott szén-dioxid-eltávolítás érdekében tett erőfeszítéseket; |
| --- | --- |

42.

| 43. | emlékeztet arra, hogy az óceánok jelentős mértékben veszik ki a részüket élelmezésünkből; szorgalmazza új támogatási stratégia meghatározását a tengeri kultúrák és a kék biotechnológiák számára, a környezet és a természetes élőhelyek tiszteletben tartásával; hangsúlyozza a fenntartható halászat jelentőségét a part menti területek egyensúlya szempontjából; |
| --- | --- |

43.

| 44. | kiemeli, hogy a helyi és regionális önkormányzatoknak szabványosított módszerekre van szükségük az élelmiszertermékek (ideértve az élelmiszer-hulladékokat is) környezeti hatására vonatkozó adatok összegyűjtéséhez és lejelentéséhez, az adatok tagállamok közötti összehasonlíthatóságának biztosítása és annak ösztönzése érdekében, hogy az élelmiszertermékekhez, illetve a különböző étrendekhez kapcsolódó környezeti és szociális költségek gazdasági szempontból mérhetőek legyenek; |
| --- | --- |

44.

Átalakulás a mobilitás terén

| 45. | megjegyzi, hogy a helyi és regionális önkormányzatok alapvető módon segítik a tiszta mobilitást és a közlekedés környezetbarátabbá tételét, ezért haladéktalanul uniós szintű intézkedéseket kér a külső költségek szállítási módonkénti internalizálására a kiegyensúlyozottabb versenyfeltételek biztosítása érdekében, ideértve többek között az egyes közlekedési üzemanyagokra vonatkozó adórendelkezések felülvizsgálatát is; |
| --- | --- |

45.

| 46. | rámutat, hogy az energiahálózatokat, a villamosenergia-tárolást és -kereskedelmet, valamint az állami infrastruktúra kezelését a közlekedési szabályokkal és a közlekedés megadóztatásával együtt modernizálni kell, hogy megfelelően fel legyenek készülve az új és innovatív, köztük akkumulátoros vagy hidrogén-üzemanyagcellás közlekedési módokra; |
| --- | --- |

46.

| 47. | hangsúlyozza, hogy a digitális technológiákban rejlő potenciál kiaknázásával lehetővé válik a közlekedés optimalizálása és egy multimodális transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) létrehozása. Ehhez előfeltétel az intelligens közlekedési rendszerek és az infrastruktúra megléte; |
| --- | --- |

47.

Környezetvédelmi átalakulás

| 48. | ismételten kéri, hogy állítsák össze a 8. környezetvédelmi cselekvési programot (6), és hangsúlyozza, hogy ennek a programnak illeszkednie kell a zöld megállapodás keretében meghatározott célkitűzésekhez, valamint alapvető iránymutatásokat kell nyújtania annak helyi szinten történő eredményes végrehajtásához. Azt kéri, hogy a szubnacionális szintű önkormányzatok nagyobb mértékben vegyenek részt a környezetvédelmi politikák végrehajtásának felülvizsgálati ciklusában; |
| --- | --- |

48.

| 49. | kéri, hogy a 2020 utáni globális biodiverzitási keretet fejlesszék tovább azáltal, hogy az összes kapcsolódó környezetvédelmi ENSZ-egyezményt figyelembe veszik és beépítik a 2030-as biodiverzitási célkitűzésekbe. A 2020-as COP15-re tekintettel a Biológiai Sokféleség Egyezmény (CBD) részes feleinek hivatalosan el kellene ismerniük, hogy a helyi és regionális önkormányzatok nélkülözhetetlen szereplők a globális és uniós biodiverzitási politikák sikeres végrehajtásában és koherens nyomon követésében, lejelentésében és ellenőrzésében; |
| --- | --- |

49.

| 50. | megismétli, hogy az EU zéró szennyezési célkitűzésének eléréséhez átfogó megközelítésre van szükség, amely figyelembe veszi a levegő- és a vízminőséget, a veszélyes vegyi anyagokat, a kibocsátásokat, a peszticideket és az endokrin károsító anyagokat; arra kéri az Európai Bizottságot, hogy ne halogassa tovább az endokrin károsító anyagokra vonatkozó új stratégia és a vegyi anyagokkal kapcsolatos szigorúbb szabályok kidolgozását és elfogadását; |
| --- | --- |

50.

| 51. | kéri, hogy az Európai Bizottság tegyen többet azért, hogy nyomatékosítsa a természetalapú megoldásokban és a zöld és kék infrastruktúrákban rejlő lehetőségeket, amelyekkel azonban nem válthatók ki a városkörnyéki és vidéki térségekben a biológiai sokféleséggel és az ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos határozott fellépések, hanem csupán azok hasznos kiegészítőjének tekinthetők; |
| --- | --- |

51.

| 52. | hangsúlyozza a különböző nemzeti, európai és nemzetközi stratégiákkal összehangolt regionális környezetvédelmi keretprogramok jelentőségét. Ezek a programok segíthetnek a célok és a legfontosabb intézkedések meghatározásában, egyértelművé tehetik a regionális szintű környezetvédelmi döntéseket, és hosszú távú menetrendet alakíthatnak ki – amelyekbe mindenképpen be kell vonni a társadalmat –, illetve megkönnyíthetik a más európai régiókkal való szövetségek kialakítását; |
| --- | --- |

52.

Digitális átállás

| 53. | ismételten rámutat, hogy az intelligens régiók, városok és közösségek fontos szerepet töltenek be a klímasemlegesség felé történő méltányos és igazságos átmenet garantálásában; arra kéri az Európai Bizottságot, hogy alkalmazza a digitális kohézió koncepcióját annak érdekében, hogy a digitális átállásból senki és semelyik régió se maradjon ki, és segítse elő célzott intézkedések meghozatalát, amelyek támogatják a helyi és regionális önkormányzatokat intelligens megoldások elterjesztésében és abban, hogy fokozzák az intelligens szakosodási programoknak azt a hatását, amely digitális készségek fejlesztésére irányul; |
| --- | --- |

53.

| 54. | olyan átfogó keretek kidolgozását szorgalmazza, amelyek az intelligens kormányzás érdekében építenek be és használnak adatokat, eközben pedig garantálják az adatvédelem megkövetelt szintjét; |
| --- | --- |

54.

| 55. | felhívja a figyelmet arra, hogy az internet és a digitális adatfeldolgozás szénlábnyoma jelentős; felkéri ezért az EU-t, hogy erőteljesebben lépjen fel a digitalizáció energetikai és szén-dioxiddal kapcsolatos következményei ellen, előmozdítva annak fenntarthatóságát; emellett az állami hatóságoknak is ismertebbé kell tenniük ezt a problémát; |
| --- | --- |

55.

A polgárok szükségleteinek kielégítése érdekében megfelelő pénzügyi erőforrásokra van szükség uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten

| 56. | üdvözli a fenntartható európai beruházási tervre irányuló javaslatot, amely 2021 és 2030 között 1 billió EUR összértékben finanszíroz beruházásokat, az Európai Számvevőszék által azonosított igényeknek megfelelően (7). Támogatja továbbá az Európai Beruházási Bank arra irányuló döntését, hogy 2021 végétől megszünteti a fosszilis tüzelőanyagokra épülő energetikai projektek többségének finanszírozását, és fokozatosan növeli az éghajlat-politikára és a környezeti fenntarthatóságra szánt finanszírozásának arányát. Megismétli azt a kérését, hogy csökkentsék a bürokráciát, egyszerűsítsék a projektek előkészítésével kapcsolatos mechanizmusokat és erősítsék meg a személyre szabott technikai segítségnyújtást mind az Európai Beruházási Bank JASPERS és ELENA programjaiban való részvétel, mind pedig a bankképes projektek – köztük a kisebb léptékű projektek – fejlesztése érdekében; |
| --- | --- |

56.

| 57. | azt is ismételten hangsúlyozza, hogy további forrásokra van szükség, mint amilyen a kibocsátáskereskedelmi rendszer javasolt kiterjesztése és egy WTO-kompatibilis szén-dioxid-vám bevezetése, valamint a repülőgép-üzemanyag megfelelő adóztatása; |
| --- | --- |

57.

| 58. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy hozzon létre egy új, a széntermelő és sok szén-dioxidot kibocsátó régiókat megcélzó Méltányos Átalakítási Alapot, amely a kohéziós politikára szánt előirányzatokon kívüli forrásokkal rendelkezik, ugyanakkor kiegészíti a 2021–2027 közötti kohéziós politikák NUTS II szintű operatív programjait; |
| --- | --- |

58.

| 59. | kéri, hogy a 2021 és 2027 közötti teljes uniós költségvetés legalább 30%-át éghajlat- és biodiverzitás-védelmi fellépésekre irányozzák elő, ezzel párhuzamosan pedig fokozatosan szüntessék meg a fosszilis tüzelőanyagok támogatását; |
| --- | --- |

59.

| 60. | kiemeli a kohéziós politika mint az átállás céljainak végrehajtásához elsőrendű pénzügyi eszköz létfontosságú szerepét; kéri, hogy a kohéziós politika számára megfelelő finanszírozást bocsássanak rendelkezésre, és hogy ezért a következő többéves pénzügyi keretben a kohéziós politikára előirányzott költségvetés aránya ne változzon; |
| --- | --- |

60.

| 61. | aggódik amiatt, hogy a zöld megállapodás nem valósítható meg a megfelelő pénzügyi keret nélkül. Kéri a fenntartható növekedés finanszírozásáról szóló európai bizottsági cselekvési terv teljes körű végrehajtását, valamint azt, hogy mihamarabb fogadják el a fenntartható befektetések előmozdítását célzó taxonómia szabályozási keretét, továbbá a fenntartható befektetésekkel és a fenntarthatósági kockázatokkal kapcsolatos közzétételekről szóló, illetve a karbonszegénységi referenciamutatókról és a karboncsökkentési referenciamutatókról szóló rendeletet (8). Ennek a keretnek le kell fednie az atomiparba, a légi közlekedésbe és a vasúti ágazatba irányuló beruházásokat is. A cselekvési tervet gyors ütemben ki kellene terjeszteni szociális kritériumokra is; |
| --- | --- |

61.

| 62. | ambiciózus megközelítést szorgalmaz a természetbe és a biológiai sokféleségbe történő uniós beruházások kapcsán, megjegyezve, hogy a költségeket meg fogják haladni a például egészségügyi szolgáltatások, CO2-tárolás, árvízvédelem, a vízforrások tisztítása, a levegő tisztán tartása vagy a talajerózió megelőzése formájában nyújtott ökoszisztéma-szolgáltatásokból eredő előnyök; |
| --- | --- |

62.

| 63. | megismétli azt az álláspontját, hogy mindaddig nem lehet az uniós költségvetés kiadásaival kapcsolatban megállapodásra jutni, amíg nem sikerül előrelépést elérni a bevételek kapcsán, hiszen az uniós költségvetés méretének arányosnak kell lennie az EU jelenlegi és jövőbeli prioritásaival (9). Sürgeti az Európai Bizottságot, hogy amennyiben az EU következő költségvetését nem lehet 2020 vége előtt életbe léptetni, álljon elő rendkívüli intézkedésekkel a zöld megállapodás támogatására; |
| --- | --- |

63.

| 64. | hangsúlyozza, hogy az uniós alapok társfinanszírozási arányai fontos szerepet töltenek be a kis közösségek, a vidéki területek és a szigetek számára a finanszírozáshoz történő hozzáférés megkönnyítésében; kéri, hogy erősítsék meg ezek kapacitásait, hogy innovatív megoldások és koordinált politikai intézkedések kidolgozása révén fel lehessen használni őket az energetikai átmenet „laboratóriumaiként”; |
| --- | --- |

64.

| 65. | a 2020 utáni állami támogatási keret kapcsán kéri, hogy emeljék meg a megengedhető állami támogatás szintjét, ezt követően pedig az alacsony kibocsátású üzemanyagok előmozdításának céljával igazítsák ki az energiaadó-irányelvet. Az energetikai átállással kapcsolatos rendelkezések és projektek esetében megfelelő rugalmasságot és technológiasemleges megközelítést kell alkalmazni a fenntarthatóságra és a kibocsátáscsökkentésre való tekintettel; |
| --- | --- |

65.

Közvetlen kommunikáció a polgárokkal a zöld megállapodás előnyeiről

| 66. | javasolja a tájékoztató kampányok és a polgárokkal folytatott közvetlen párbeszédek intenzitásának fokozását annak érdekében, hogy felhívják a figyelmet a fenntarthatóbb társadalmak, az egészségesebb helyi közösségek és a versenyképesebb helyi gazdaságok irányába történő átmenet jelentőségére; arra kéri az Európai Bizottságot, hogy az RB-vel társszervezésben rendezzen meg egy, a polgárokkal folytatandó párbeszédsorozatot, amelyen ismertetnék, hogy milyen többletértéket jelent a zöld megállapodás, és bemutathatnák, milyen konkrét eredményeket hoz a polgárok mindennapi életében; |
| --- | --- |

66.

| 67. | arra kéri elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást az Európai Bizottságnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Unió Tanácsa finn, horvát és német elnökségének, valamint az Európai Tanács elnökének. |
| --- | --- |

67.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  CoR (2018) 923.

1

(2)  https://cor.europa.eu/hu/our-work/Pages/network-of-regional-hubs.aspx.

2

(3)  CoR (2018) 6135.

3

(4)  CoR (2018) 925 és CoR (2018) 3652.

4

(5)  CoR (2019) 973.

5

(6)  CoR (2019) 1672.

6

(7)  Európai Számvevőszék: Állapotfelmérés – Az energiaügyekkel és éghajlatváltozással kapcsolatos uniós fellépés (2017. szeptember 20.) https://op.europa.eu/webpub/eca/lr-energy-and-climate/hu/.

7

(8)  Lásd az RB 2018. december 6-án elfogadott véleményét (előadó: Tilo Gundlack [DE/PES]).

8

(9)  CoR (2019) 3887.

9

---

VÉLEMÉNYEK

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/8

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A nagyvárosi régiók előtt álló kihívások és helyzetük a 2020 utáni időszakra vonatkozó jövőbeli kohéziós politikában

(2020/C 79/02)

| Előadó | : | Juraj DROBA (SK/ECR), Pozsony megye elnöke |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Juraj DROBA (SK/ECR), Pozsony megye elnöke

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

| 1. | megjegyzi, hogy az EU lakosságának kétharmada nagyvárosi régiókban él, ezért ezzel a témával a 2020 utáni kohéziós politika előkészítése során is fontos foglalkozni; |
| --- | --- |

1.

| 2. | rámutat, hogy a fokozódó városiasodás nemcsak európai, hanem globális tendencia is. Ez egyrészt lehetőségeket teremt, másrészt pedig új kihívások megoldását teszi szükségessé. Létfontosságú ezért, hogy a nagyvárosi régiókban együttműködjenek egymással az intézmények és a többi szereplő; |
| --- | --- |

2.

| 3. | megjegyzi, hogy jelenleg nincsen konszenzus olyan, a nagyvárosi régiókat definiáló és lehatároló kritériumokról, amelyek tükröznék azok sokféleségét és az ilyen régiók valós helyzetét a tagállamokban; |
| --- | --- |

3.

| 4. | megállapítja, hogy az Eurostat a nagyvárosi régiókat olyan NUTS 3-as szintű régiókként vagy NUTS 3-as szintű régiók olyan kombinációjaként határozza meg, amelyekben a népesség legalább fele funkcionális városi területen él, a lakosságszám pedig legalább 250 ezer fő. A területi osztályozás alapja a nagy népsűrűségű és legalább 50 ezer lakosú városi központok azonosítása. Rámutat, hogy ha ezt a statisztikai osztályozást vesszük alapul, akkor kiderül, hogy 2016-ban az EU 293,3 millió lakosa élt nagyvárosi régiókban. Utal arra, hogy ennek során figyelembe kell venni azokat a területeket is, amelyek funkcionálisan az EU-n kívüli területekhez kapcsolódnak. Az OECD funkcionális alapon definiálja a nagyvárosi régiókat: eszerint a magas népsűrűségű és sok munkalehetőséget kínáló városközpontok és a térség többi része közötti kapcsolatot a napi szintű ingázók igen magas száma jellemzi; |
| --- | --- |

4.

| 5. | rámutat, hogy a nagyvárosi régiókban különféle típusú területek vannak, és ezek népessége túlnyomórészt városias, kiterjedésüket tekintve azonban gyakran inkább vidékiek. Szorosan kapcsolódnak városkönyéki és vidéki térségekhez, és sok esetben kezelniük kell a szuburbanizáció jelenségét. Az elővárosi területek földhasználatával kapcsolatos kérdés meghatározó az életminőség, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, valamint az éghajlatváltozás hatásainak csökkentése szempontjából. A régióknak meg kellene vitatniuk egymással a városszétfolyás visszaszorításával kapcsolatos konkrét politikákat; |
| --- | --- |

5.

| 6. | megjegyzi, hogy különbséget kell tenni a nagymértékben városiasodott és a kevésbé városias nagyvárosi régiók között, azok ugyanis eltérő szakpolitikai megközelítéseket és intézkedéseket igényelnek; |
| --- | --- |

6.

| 7. | megállapítja, hogy a 12 milliónál is több lakosú párizsi és londoni nagyvárosi régió külön kezelendő, az Európai Unió legtöbb nagyvárosi régiója pedig különbségeket mutat méretük, funkciójuk, gazdasági erősségeik, valamint többközpontúságuk mértéke szerint. Jelentős különbségek vannak a közös politikák és fellépések koordinálásával kapcsolatos megközelítéseik terén is; |
| --- | --- |

7.

| 8. | rámutat, hogy a lakosság városokba költözése napjaink egyik legjelentősebb demográfiai trendje, így az EU népessége elsősorban fővárosi régiókban koncentrálódik. A nagyvárosi régióknak kezelniük kell a városszétfolyás jelenségét, a népsűrűség növekedését a városi központokban, illetve ezzel szembeállítva a vidéki térségek elnéptelenedését. Ez a tendencia keresletet teremt a lakosságot kiszolgáló közszolgáltatások, továbbá az új infrastruktúrák iránt például a szociális szolgáltatások, a közlekedés, az oktatás és az egészségügy terén, továbbá a digitalizációval és a fenntartható energetikai átmenettel kapcsolatosan, valamint hatalmas nyomást gyakorol a nagyvárosi régiók költségvetésére. A fővárosokhoz kapcsolódó nagyvárosi térségeknek – a főváros által betöltött szerepből adódóan – további követelménynek is meg kell felelniük például a közbiztonság, az általános érdekű szolgáltatások, a digitális szolgáltatások és a közlekedés terén; |
| --- | --- |

8.

| 9. | hangsúlyozza, hogy egyes esetekben a nagyvárosi régiók tényleges lakossága több, mint ami a hivatalos statisztikákból kitűnik. A nagyvárosi régiók lakosai közül nem mindenkinek van ott az állandó lakóhelye. Sokan utaznak munkavégzési céllal a nagyvárosi régiókba, eközben azok szociális létesítményeit és szolgáltatásait is igénybe veszik. A nagyvárosi régióknak ezenkívül gyakran van határokon átnyúló dimenziójuk; |
| --- | --- |

9.

A nagyvárosi régiókban rejlő lehetőségek

| 10. | megjegyzi, hogy a nagyvárosi régiókat a tagállami gazdaságok motorjának és a gazdasági növekedés központjának tekintik. Az Eurostat adatai szerint nagyvárosi régiókban termelődik a 28 tagállam GDP-jének mintegy 72 %-a. A nagyvárosi régiók nemcsak az országok gazdasági növekedésének központjai, hanem kutatási, innovációs és kreatív potenciállal bíró csomópontok is, amelyek természetesen egyaránt vonzóak a tőke, a beruházások és az emberek számára. Élen járnak a tájékoztatás és a szolgáltatásnyújtás, a körforgásos gazdaság, a környezeti fenntarthatóság, az energiahatékonyság és a fenntartható mobilitás intelligens megoldásai terén; |
| --- | --- |

10.

| 11. | kiemeli, hogy a régiók harmonikus fejlődéséhez nagy jelentőséggel bír az, hogy az EU és a tagállamok elismerjék azt a hozzáadott értéket, amit a nagyvárosokban a regionális különbségek csökkentésével kapcsolatos közös célkitűzések elérése érdekében végzett együttműködés jelent. Azzal, hogy területükön koncentráltan állnak rendelkezésre különféle források és a szakértelem, a nagyvárosi régiók segíthetnek megerősíteni a belső összeköttetéseket, továbbá egy adott térségben szétosztani a javakat és az előnyöket, előmozdítva a regionális együttműködést és a gazdasági növekedést, valamint hatékonyabb kapcsolatokat alakítva ki a városok és a vidék között. Azzal, hogy határaikon túl is nyújtanak szolgáltatásokat, a nagyvárosi régióknak fontos szerepük van abban, hogy a fejlődést kiterjesszék a környező – gyakran vidéki – területekre is. Segítenek kapcsolatot teremteni a közösségek és az egyének között, hiszen az élő funkcionális kapcsolatok hidakat építenek a városias térségek, a kisebb városok és a vidéki területek között. A vidéki és városi területek közötti kölcsönhatás a harmonikus területfejlesztés fontos motorja; |
| --- | --- |

11.

| 12. | felhívja a figyelmet arra, hogy a nemzeti szintű politikáknak valódi szerepet kell adni a területi eszközök felhasználásában és a forrásoknak az összes – nagyvárosi, városi vagy vidéki – térség, régió és közösség közötti méltányos elosztásának fenntartásában, valamint garantálni kell, hogy a tagállamok már egy korai szakaszban konzultáljanak a helyi és regionális önkormányzatokkal arról, hogy hol és miként használják fel a területi eszközöket. Ez létfontosságú ahhoz, hogy minden szinten összehangolt legyen a támogatás, garantálva mind a városi, mind pedig a vidéki térségek kiegyensúlyozott fejlődését, szem előtt tartva a szubszidiaritás és a területi kohézió elvét; |
| --- | --- |

12.

| 13. | megjegyzi, hogy a kohéziós politikára irányuló jelenlegi javaslat szerint az uniós hozzáadott érték a finanszírozáshoz jutás előfeltétele lenne. A nagyvárosi régiók támogatása nemcsak uniós hozzáadott értéket teremt, hanem biztosítja az EU globális szintű versenyképességét és – az ilyen támogatásból eredő továbbgyűrűző hatások révén – elősegíti a tagállamokban a regionális konvergenciát is; |
| --- | --- |

13.

| 14. | rámutat, hogy az éghajlatváltozás mérséklését célzó intézkedések több mint 70 %-át és az alkalmazkodási intézkedések akár 90 %-át szubnacionális szinten hajtják végre. Ez azt jelenti, hogy a nagyvárosi régiók kulcsszereplők a COP21 kötelezettségvállalásainak teljesítésében; |
| --- | --- |

14.

| 15. | megjegyzi, hogy a 2020 utáni kohéziós politika forrásainak jelentős részét fordítják majd az innováció és intelligens megoldások támogatására, amit jórészt a nagyvárosi régiók hajtanak végre; |
| --- | --- |

15.

Kihívások

| 16. | rámutat, hogy egyes nagyvárosi régiók – köztük azok, amelyek a statisztikák szerint a leggazdagabbak – továbbra is küzdenek a múltból megörökölt jelentős infrastrukturális hiányosságokkal, és folyamatosan az alapvető infrastruktúrára kell fordítaniuk beruházásaikat; |
| --- | --- |

16.

| 17. | megjegyzi, hogy a nagyvárosi régióknak gazdasági, fiskális és területi kihívásokat is kezelniük kell, ugyanakkor pedig szembe kell nézniük a színvonalas közszolgáltatások iránti növekvő igénnyel és az ilyenek nyújtására rendelkezésre álló pénzügyi erőforrások szűkösségével. Ennek pedig érezhető hatása van a lakosság általános életminőségére. Egyes nagyvárosi régiók költségvetési bevételei alig tükrözik gazdasági sikerüket és magas GDP-jüket. Néhány ilyen régióban a költségvetés forrása az ott bejelentett lakosok személyi jövedelemadójának egy bizonyos százaléka, ám a régió GDP-jét adó jogi személyek nem járulnak ahhoz hozzá. Ezért van az, hogy a multinacionális vállalatok jelenléte nem feltétlenül jelent költségvetési bevételt; |
| --- | --- |

17.

| 18. | rámutat, hogy a nagyvárosi régiók egyik jellemzője a városi központokba ingázó munkavállalók magas száma, az ilyen régiók előtt álló egyik legjelentősebb kihívás pedig a hozzáférhető és környezetbarát tömegközlekedés biztosítása. A nagyvárosi régióknak aktív közlekedési és mobilitási megoldásokat kell bevezetniük a közterületeken, illetve javítaniuk kell a határokon átnyúló mobilitást. Meg kell küzdeniük a levegőminőséget rontó és a lakosság egészségére káros forgalmi torlódásokkal is; |
| --- | --- |

18.

| 19. | rámutat, hogy nem utolsósorban az ipari koncentráció miatt a nagyvárosi régiók előtt nagyobb kihívások jelentkeznek a környezet minőségéhez, a fenntartható energiaforrások bevezetéséhez, a körforgásos gazdasághoz, a levegőszennyezéshez, a felszín alatti vizek minőségéhez, a hulladékgazdálkodáshoz, a biológiai sokféleség csökkenéséhez és a környezeti terhek felszámolásához kapcsolódóan. A nagyvárosi régiók az éghajlatváltozás következményeihez való alkalmazkodásban is központi szerepet játszanak; mindezen kérdések kezeléséhez holisztikus megközelítést kell alkalmazni; |
| --- | --- |

19.

| 20. | hangsúlyozza, hogy a nagyvárosi régiók nagyarányú egyenlőtlenségekkel szembesülnek. Egyes nagyvárosi régiók területén találhatóak az adott tagállam legszegényebb térségei. Ezeknek kezelniük kell a városi szegénységet, a társadalmi befogadást, a hajléktalanok és a szegénységben élő gyermekek számának növekedését, a kiszolgáltatott csoportok problémáját, a fiatalok munkanélküliségét, a szakképzett munkaerő hiányát, a migránsok és menekültek integrációját, a bűnözés terjedését, a lakosság elöregedését és a dolgozói szegénységet. Az, hogy ilyen térségek léteznek, sok esetben nem derül ki a csak nagyobb léptékben rendelkezésre álló hivatalos statisztikákból, ami pedig hatással van a vonatkozó szakpolitikák és fellépések kidolgozására; |
| --- | --- |

20.

| 21. | hangsúlyozza, hogy a lakhatási válság sajátos módon érinti a nagyvárosi régiókat. Egyrészt bizonyos területek elnéptelenednek, máshol pedig hatalmas igény jelentkezik az ingatlanok iránt. Azokban a városokban, ahol magas a lakások iránti kereslet, az árak gyorsabban nőnek, mint a jövedelmek, ennek következtében pedig fokozódik a szegregáció és mélyül a társadalmi egyenlőtlenség. Erre tekintettel ismételten kéri egy európai lakhatási program megvalósítását (1); |
| --- | --- |

21.

| 22. | felkéri az Eurostatot, hogy helyi és regionális szinten gyűjtsön adatokat a lakáshoz jutás lehetőségeiről és költségeiről, és elemezze ki azokat. Meg kellene vizsgálni a többek között a civil társadalom által indított, megfizethető lakások építését célzó kezdeményezéseket is; |
| --- | --- |

22.

| 23. | rámutat, hogy kiemelt figyelmet kell fordítani a gazdasági átalakuláson átmenő nagyvárosi régiókra, amelyeknek meg kell küzdeniük az ipari létesítmények megszűnéséből eredő hátrányos következményekkel. Ezek a régiók magas – és gyakran tartós – munkanélküliséggel szembesülnek, ugyanakkor pedig meg kell oldaniuk a használaton kívüli ipari telepek átalakítását és a lepusztult városi területek és városrészek rehabilitációját; |
| --- | --- |

23.

| 24. | megjegyzi, hogy a nagyvárosi régiók előtt álló egyik legfontosabb kihívás a digitális infrastruktúra kibővítésének támogatása, aminek köszönhetően az emberek új iparágakban vállalhatnak munkát és új munkavégzési formákban, például távmunkában dolgozhatnak; |
| --- | --- |

24.

| 25. | rámutat, hogy a nagyvárosi régiók területén gyakran vannak vidéki térségek is, és ennek kapcsán nagyon fontos arra törekedni, hogy jól működő összeköttetések legyenek a város és a vidék között a nagyvárosi régiókon belül, valamint elkerülni az összehangolatlan politikaalkotást; hangsúlyozza, hogy a nagyvárosi régiókban koncentráltan állnak rendelkezésre különféle források és a szakértelem, így az ilyen régiók – szakmai és stratégiai tervezési kapacitásuknak köszönhetően – képesek támogatni tágabb térségüket a kohéziós politikai finanszírozás biztosításában. Területi szempontból a nagyvárosi régiók jelenthetik tehát a megfelelő szintet a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos és a helyi és regionális szintű szolidaritást előtérbe helyező integrált megközelítések alkalmazására; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fontos megvizsgálni a mind a vidék, mind a nagyvárosok fejlődéséhez hozzájáruló város-vidék kapcsolatok tekintetében az olyan ágazatközi kérdésekben történő együttműködési lehetőségeket, mint amilyen a regionális és helyi szintű értékláncok kialakítása és a mezőgazdasági termékek közvetlen értékesítése nagyvárosi régiókban, ami által értéktöbblet jelentkezhet a szomszédos vidéki régiók számára; |
| --- | --- |

26.

| 27. | rámutat arra, hogy jobban meg kell érteni a szigeteken fekvő nagyvárosi régiókra jellemző mintákat, valamint a szigeti területek közötti interakciókat; |
| --- | --- |

27.

| 28. | hangsúlyozza, hogy figyelmet kell fordítani a nem a kontinensen található nagyvárosi régiókra is; |
| --- | --- |

28.

A nagyvárosi régiók jobb bevonása a kohéziós politika kialakításába és végrehajtásába

| 29. | rámutat, hogy a 2020 utáni időszakra vonatkozó kohéziós politika kidolgozásának folyamata egyedülálló lehetőséget kínál arra, hogy a jövőbeli partnerségi megállapodások, valamint egy későbbi szakaszban a kohéziós politikai alapok operatív programjainak előkészítése során szem előtt tartsák a nagyvárosi régiókkal kapcsolatos egyedi megközelítés alkalmazásának szükségességét; |
| --- | --- |

29.

| 30. | egyetért azzal, hogy ne akadályozzák adminisztratív terhekkel az olyan NUTS II régiók közötti együttműködést, amelyek együttesen alkotnak egy fővárosi régiót (főváros – fővárosi régió), és egy adott operatív program keretében szeretnék egymással összehangolni stratégiáikat és tevékenységeiket. Támogatja továbbá, hogy biztosítsanak számukra megfelelő rugalmasságot abban, hogy milyen intézkedéseket vesznek igénybe a szoros együttműködéshez; |
| --- | --- |

30.

| 31. | hangsúlyozza a nagyvárosi régiók kohéziós politikában betöltött szerepét, és azt javasolja, hogy késlekedés nélkül alakítsák ki és erősítsék meg ezt a dimenziót a 2020 utáni kohéziós politikában, valamint a megfelelő európai szakpolitikákban, ezen belül is az új területfejlesztési menetrendben és a stratégiai dokumentumokban, például a Lipcsei Chartában és az Európa 2020 stratégiát felváltó új európai fejlesztési stratégiában; |
| --- | --- |

31.

| 32. | kéri, hogy a nagyvárosi régiókat közvetlenül vonják be a kohéziós politika kialakításába, valamint az operatív programok és az uniós projektek végrehajtásába és értékelésébe, amennyiben területi együttműködési megállapodásokat hoznak létre; |
| --- | --- |

32.

| 33. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a partnerségi megállapodások és egy későbbi szakaszban az operatív programok jóváhagyásakor tartsa szem előtt, hogy melyik fél hatáskörébe tartozik az egyes műveletek végrehajtása – az egyes tagállamokban ugyanis eltérőek a nagyvárosi régiók és a helyi önkormányzatok hatáskörei; |
| --- | --- |

33.

| 34. | rámutat, hogy viszonylagos gazdagságuk miatt a nagyvárosi régiók korlátozott mértékben részesülnek a kohéziós politikai alapokból, így egyre nagyobb nyomás nehezedik rájuk azok eredményes felhasználása terén. Az adott nemzeti allokációk keretében kiosztott kohéziós politikai források elosztására alkalmazott módszer túlnyomórészt egy mutatón (a vásárlóerő-paritáson számított egy főre jutó GDP-n) alapul, és csak részben veszi figyelembe a szociális, demográfiai és környezeti szempontokat, így nem ad teljes képet a fejlettségi szintről. Ezért helyénvaló, hogy a pénzügyi allokációk gazdasági alapon történő elosztása miatt hátrányos helyzetben levő régiókat megfelelően kompenzálják. A források javasolt átcsoportosíthatósága (2) e tekintetben megfelelő eszköz. A tagállamokat arra ösztönözzük, hogy vitassák meg az átcsoportosításokat az összes érintett régióval annak biztosítása érdekében, hogy a meghozott döntések konszenzuson alapuljanak és összhangban legyenek a többszintű kormányzással; |
| --- | --- |

34.

| 35. | támogatja az Európai Bizottság arra irányuló javaslatát, hogy az egyes régiókategóriák közötti pénzügyi transzfer lehetőségét a teljes tagállami előirányzat 3 %-áról annak 15 %-ára növeljék, és kéri a tagállamokat, hogy éljenek ezzel a lehetőséggel, megjegyzi azonban, hogy a rugalmassági mechanizmus alkalmazásához körültekintő elemzésre lesz szükség; |
| --- | --- |

35.

Regionális szintű adatgyűjtés és -elemzés

| 36. | felkéri az Európai Bizottságot, hogy az EU Közös Kutatóközpontján keresztül kezdje el megvizsgálni, hogy a kohéziós politika elsődleges célkitűzése, azaz a regionális egyenlőtlenségek csökkentése szempontjából milyen hozzáadott értéket jelenthet a nagyvárosi régiók támogatása. E vizsgálat áttekinthetné például a nagyvárosi régiók támogatásának átgyűrűző hatásait és azok hozzájárulását az országos és regionális kohézióhoz (3); |
| --- | --- |

36.

| 37. | azt ajánlja, hogy használják a társadalmi fejlődési index (SPI) módszertanát a nagyvárosi régiók előtt álló azon legsürgetőbb kihívások azonosítására, amelyeket kohéziós politikai alapokkal szükséges finanszírozni. Ennek segítségével a regionális és helyi szintű érintettek megfelelően fel tudják mérni és meg tudják határozni térségük beruházási igényeit; |
| --- | --- |

37.

| 38. | azt ajánlja, hogy a régiók gazdasági érettségének felmérése során az Eurostat készítsen regionális szintű statisztikát, és ne a nemzeti átlagokra alapozzon a vásárlóerő-paritáson számított egy főre jutó GDP mérésekor; |
| --- | --- |

38.

| 39. | azt is javasolja, hogy fejlesszék tovább a regionális szintű statisztikai adatgyűjtést, különösen a nagyvárosi régiókon belüli funkcionális kapcsolatokat kimutató adatok kapcsán. Ezáltal átfogóbb információkat lehetne szerezni a lakosságról és annak a nagyvárosi régión belüli mobilitásáról, továbbá a szükségletekhez jobban illeszkedő intézkedéseket lehetne kialakítani és a beruházásokat célzottabb módon lehetne a kohéziós politikai alapokból ideirányítani; |
| --- | --- |

39.

| 40. | azt ajánlja, hogy a bürokrácia és az adatgyűjtéssel kapcsolatos költségek csökkentése érdekében támogassák az innovatív adatgyűjtési módszereket, amelyek hasznosak lehetnek a nagyvárosi régión belüli ingázási minták megfigyelésére; |
| --- | --- |

40.

A nagyvárosi régiók és azok lakossága szükségleteihez illeszkedő kohéziós politika

| 41. | javasolja, hogy nagyobb mértékben támogassák a nagyvárosok közti együttműködést elősegítő eszközöket, például az integrált területi beruházásokat és a közösségvezérelt helyi fejlesztést, és hozzanak létre külön prioritási tengelyeket a nagyvárosi régiók számára az egyes operatív programokon, regionális szintű integrált területi stratégiákon, a fenntartható városfejlesztési stratégiákon és a fenntartható városi mobilitási terveken belül. Ez utóbbiakat a 2020 utáni kohéziós politika keretében tovább kell fejleszteni és beruházástámogató dokumentációként kell felhasználni; |
| --- | --- |

41.

| 42. | sajnálattal jegyzi meg, hogy a kohéziós politika tervezett költségvetése most először nem éri el az uniós költségvetés egyharmadát. A tematikus koncentráció mégis szorosan kapcsolódik az új kohéziós politika első két célkitűzéséhez: az intelligensebb és zöldebb Európa megvalósításához. Ez a fajta intézkedés zömmel a nagyvárosi régiókban kerül megvalósításra; azt javasolja ezért a tagállamoknak, hogy a partnerségi megállapodások kidolgozása során szorosan működjenek együtt a nagyvárosi régiókkal, hogy megismerjék, miként fogják megvalósítani a tematikus koncentrációt; |
| --- | --- |

42.

| 43. | felkéri az Európai Bizottságot, hogy határozzon meg feltételeket és alakítson ki támogató mechanizmusokat a legfontosabb kihívásokkal, valamint a nagyvárosi régiók által kidolgozott megoldásokkal és projektekkel, például a nagyvárosok irányításával, a nagyvárosi tervezési stratégiák nyomon követését szolgáló mutatókkal vagy az intelligens szakpolitikák kidolgozásával kapcsolatos tudástranszferhez, tapasztalatcseréhez és a bevált gyakorlatok megosztásához; |
| --- | --- |

43.

| 44. | felhívja a figyelmet arra, hogy a nagyvárosi régiókat széttagolt kormányzati struktúrák jellemzik, amelyek nagyszámú regionális és helyi szintű egységből állnak, így akadályozzák az ilyen régiókat abban, hogy hatékonyan kezeljék a gazdasági, társadalmi és környezeti kihívásokat. Ösztönzi ezért a bevált gyakorlatok nagyvárosi régiók közötti kicserélését hosszú távú stratégiák és olyan innovatív megoldások kidolgozása érdekében, amelyek segítségével áthidalhatják ezt a hatáskörök széttagoltságából eredő problémát; |
| --- | --- |

44.

| 45. | támogatja egy, a fenntartható energetikai átmenetet, valamint a munkaerő-mobilitással és a jelentős demográfiai változásokkal kapcsolatos társadalmi kihívások kezelését támogató Méltányos Átalakítási Alap létrehozásának az elképzelését, amelyet a kohéziós alapon kívüli, új eszközökből kellene finanszírozni; |
| --- | --- |

45.

| 46. | rámutat, hogy a nagyvárosi régióknak egyrészt hatalmas forrásaik vannak a humán tőke és a tehetség terén, másrészt azonban egy sor kihívással szembesülnek a társadalmi kirekesztéstől a munkaerőpiac jövőbeli készségigényeihez való alkalmazkodásig. Ezeknek a nagyvárosi régiók előtt álló kihívásoknak a kezeléséhez fel kellene használni az ESZA+-t, szoros együttműködésben és összhangban az ERFA által finanszírozott infrastrukturális intézkedésekkel; |
| --- | --- |

46.

| 47. | kéri, hogy az új uniós városfejlesztési menetrend minden partnersége foglalkozzon a térségek folyamatos nagyvárosiasodásának kérdésével, vagy pedig alakítsanak ki egy horizontális és stratégiai dimenzióval bíró új partnerséget a városfejlesztési menetrend nagyvárosi dimenziójához. |
| --- | --- |

47.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 4-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Az új európai uniós jogalkotási időszakra vonatkozó javaslatokról szóló 2019. június 27-i RB-s állásfoglalás 20. pontja, https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2019-02550-00-01-res-tra-hu.docx/content.

1

(2)  COM (2018) 375, 105. cikk.

2

(3)  Lásd ennek kapcsán a „The Impacts of metropolitan regions on their surrounding areas” [A nagyvárosi régiók hatásai a környező területekre] című jelentést: https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Metropolitan-regions.pdf.

3

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/13

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia

(2020/C 79/03)

| Előadó | : | Władysław ORTYL (PL/ECR), Lengyel-Kárpátalja (Podkarpackie) vajdaság elnöke |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Władysław ORTYL (PL/ECR), Lengyel-Kárpátalja (Podkarpackie) vajdaság elnöke

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

A makroregionális stratégiák szerepe az európai uniós kohézió megvalósításában

| 1. | emlékeztet arra, hogy a Szerződések (1) rendelkezései előírják az Európai Unió számára olyan intézkedések kidolgozását és végrehajtását, amelyek erősítik az EU gazdasági, társadalmi és területi kohézióját; |
| --- | --- |

1.

| 2. | úgy véli, hogy a makroregionális stratégiák elősegítik azoknak a konkrét területeket érintő közös kihívásoknak a kezelését, melyek egy tágabb, határokon átnyúló földrajzi környezetben jelennek meg. A határokon átnyúló területekben rejlő lehetőségek közös kiaknázása révén ezek a stratégiák jelentősen hozzájárulnak az országok és régiók közötti területi kohézió megvalósításához (2). Megjegyzi, hogy a makroregionális stratégiák kidolgozásának folyamata jól szemlélteti az EU természetes fejlődését, mivel újabb lépést jelent az országok, régiók és helyi közösségek közötti határokon átnyúló együttműködés elmélyítése felé; |
| --- | --- |

2.

| 3. | hangsúlyozza, hogy a makroregionális stratégiák a többszintű kormányzás eszközei, mivel a kiválasztott célkitűzések mentén integrálják az uniós, nemzeti, regionális és helyi szintet képviselő szervezetek tevékenységeit. Emellett erősítik a különböző kormányzati szinteken kijelölt és végrehajtott különféle szakpolitikák és programok komplementaritását. A közösen meghatározott lehetőségek ilyen módon történő összekapcsolása és a fejlődés akadályainak felszámolását célzó intézkedések összehangolása jelentős hozzáadott értéket képvisel európai szinten; |
| --- | --- |

3.

| 4. | megállapítja, hogy a regionális és helyi szintű fejlesztések fellendítése révén a makroregionális stratégiák fontos szerepet játszanak az uniós térségek integrációja elmélyítésének folyamatában. Ezt segíti, hogy lehetőség nyílik a tapasztalatcserére, valamint azoknak a gyakorlatoknak az átadására, amelyek a stratégia által lefedett országokban és régiókban beváltak. Így természetes módon létrejönnek a feltételei annak, hogy kialakuljon az európai szolidaritás és a teljes makrorégió fejlődése iránti felelősség érzete. Ez lehetővé teszi, hogy ne a részelemeket, hanem inkább az egész makrorégió tágabb kontextusát nézzük. A makroregionális stratégiák katalizátorként is hatnak a helyi és regionális közösségek kezdeményezéseire, lehetővé téve, hogy az európai eszmék közelebb kerüljenek a polgárokhoz; |
| --- | --- |

4.

| 5. | emlékeztet a regionális és helyi önkormányzatok kulcsfontosságú szerepére a demokrácia, a decentralizáció és a helyi és regionális önkormányzás előmozdításában, és felhívja a figyelmet aktív részvételükre a már létező makroregionális stratégiákban, illetve újak létrehozásában. A stratégiák a területi együttműködés alulról felfelé építkező eszközévé válnak, és a regionális és helyi szereplők, valamint a civil társadalom szerepvállalásán alapulnak. A makroregionális stratégiák célkitűzéseinek elérésére irányuló közös fellépéseknek köszönhetően együttműködési platform jön létre, amely előmozdítja az európai értékrendszert, megerősíti a demokrácia alapelveit és megemeli a regionális fejlesztés irányításának normáit, gondolva itt a többszintű kormányzási modell kidolgozására is; |
| --- | --- |

5.

A Kárpátok mint specifikus európai makrorégió

| 6. | hangsúlyozza, hogy a Kárpátok – 190 ezer km2-es alapterületével – az Alpok után a második legnagyobb hegységnek számít az európai kontinensen, és mintegy 68 millió ember otthonát jelenti. A Kárpátok homogén hegyvonulatot képez, amelyet – tekintettel földrajzi helyzetére – specifikus kihívások és fejlődési lehetőségek jellemeznek; |
| --- | --- |

6.

| 7. | felhívja a figyelmet a Kárpátok egyedülálló erőforrásaira, például természeti kincseire, kulturális sokszínűségének páratlan örökségére, emberi erőforrásaira és a hegyvidéki közösségek közös identitására. Mindez nagyszerű lehetőséget kínál arra, hogy együttműködjünk a térség dinamikusabb, fenntarthatóbb és kiegyensúlyozottabb társadalmi-gazdasági fejlődése érdekében; |
| --- | --- |

7.

| 8. | hangsúlyozza, hogy a Kárpátok európai szinten is egyedülálló, rendkívül fontos terület, tekintettel arra a komoly értékre, melyet mind biológiai sokfélesége, mind pedig természeti környezetének védelme szempontjából képvisel. Az európai örökség egyik forrásáról beszélünk, amelyet meg kell őrizni a következő nemzedékek számára. Ez pedig azzal a kötelezettséggel jár, hogy megtaláljuk, miként lehet felelős módon, ennek az örökségnek a megőrzését és védelmét is biztosítva fejleszteni a gazdaságot. Ezért mindenképpen össze kell hangolni valamennyi kormányzati szint szereplőinek az erre a területre irányuló intézkedéseit, figyelembe véve a környezetvédelmi kérdések határokon átnyúló jellegét; |
| --- | --- |

8.

| 9. | felhívja a figyelmet a kárpáti régiókban élő közösségek több évszázados szomszédsága, valamint a hegyvidéki régiók gazdag kultúrája jelentette lehetőségekre, melyek a keleti és nyugati hatások kereszteződéséből, a közös történelmi tapasztalatokból és a legeltető gazdaság hagyományaiból adódnak. A közös kulturális örökség megőrzésére és népszerűsítésére irányuló aktuális kezdeményezések (3) azt mutatják, hogy komoly esélyek vannak a helyi közösségek integrációjára. A Kárpátok régióban igen fontos az etnikai kisebbségek jogainak tiszteletben tartása és kulturális örökségük megőrzése; |
| --- | --- |

9.

| 10. | felhívja a figyelmet arra, hogy a Kárpátok makrorégió jelentős része a legszegényebb tagállami régiók közé tartozik, és többségükben az egy főre jutó GDP nem haladja meg az uniós átlag 50 %-át. Fejlődési lehetőségeik korlátozottak, mivel messze vannak az európai fejlesztési központoktól, kommunikációtechnológiai összeköttetéseik a hegyvidéki fekvés miatt gyengén fejlettek, és határok formájában a történelem is akadályokat épített. További tényezőként említendő az elégtelen infrastruktúra, amelynek hátterében az áll, hogy hosszú évekig elmaradtak a beruházások, átalakultak a nemzetgazdaságok és nem aknázták ki a fejlődési potenciált; |
| --- | --- |

10.

| 11. | úgy véli, hogy fel kell hívni a figyelmet a Kárpátok hegyvidéki régióinak különleges szükségleteire, és ki kell aknázni az ebben a makrorégióban rejlő egyedi lehetőségeket. A kárpáti államok és régiók partneri együttműködése révén könnyebben hozzá lehet igazítani az intézkedéseket azokhoz a különleges fejlődési feltételekhez és fejlesztési igényekhez, amelyek a társadalmi, történelmi, infrastrukturális és geopolitikai körülményekből adódnak; |
| --- | --- |

11.

| 12. | úgy véli, hogy ha az Európai Bizottság egy stratégiai dokumentum középpontjába helyezné a Kárpátok kérdését, ezzel felhívná a figyelmet a térség gondjaira, és a legfontosabb, horizontális problémákra és kihívásokra összpontosító intézkedések révén lehetővé tenné az egész régió egyedülálló, de jelenleg szunnyadó potenciáljának kiaknázását; |
| --- | --- |

12.

| 13. | hangsúlyozza, hogy a Kárpátok rendkívül fontos geopolitikai területnek számít, ahol Nyugat- és Kelet-Európa mind politikai, mind gazdasági szempontú stratégiai érdekei találkoznak. Az EU 2004. évi bővítése után tovább nőtt a térség jelentősége, mivel ez a régió képezi az egész EU keleti határát; |
| --- | --- |

13.

| 14. | felhívja a figyelmet, hogy a Kárpátok makrorégióhoz nemcsak uniós tagállamok tartoznak, hanem Moldávia, Szerbia és Ukrajna is, aminek köszönhetően nemcsak az uniós tagállamok közötti integrációt lehet elmélyíteni, de a szomszédos országokra is hatást lehet gyakorolni, ha bekapcsoljuk őket a megerősített együttműködésbe; |
| --- | --- |

14.

A Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia céljai

| 15. | utal arra a számos kezdeményezésre, amelyeket különböző szinteken sokféle szereplő indított egy, a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia (Kárpátok stratégia) (4) létrehozása érdekében, és amelyek eredményeképpen több, az elképzelést támogató nyilatkozat (5) született. Fontos kiemelni, hogy ilyen nyilatkozatokat kormányzati és nemzeti parlamenti szinten, de regionális és városi önkormányzati szinten, sőt a helyi közösségek szintjén is elfogadtak; |
| --- | --- |

15.

| 16. | örömmel látja, hogy az összes dokumentumot a jövőbeli stratégiában érdekelt felek közötti párbeszédre támaszkodva fogadták el, figyelembe véve a transznacionális, régióközi és helyi jellegzetességeket is. Ez egyértelművé teszi, hogy a meghozott intézkedések kiegészítik egymást, ami a jövőben a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia sikerének kulcsa lehet; |
| --- | --- |

16.

| 17. | üdvözli a Kárpátok védelméről és fenntartható fejlődéséről szóló, 2003. évi keretegyezmény végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Ez az ún. Kárpátok Egyezmény egy, a nemzetközi jogban meghatározott elvek alapján kidolgozott, többoldalú nemzetközi megállapodás a Kárpátok régió szolgálatában. A szerződő felek vállalták, hogy együttműködnek és átfogó szakpolitikai intézkedéseket hajtanak végre a Kárpátok régió védelme és fenntartható fejlődése érdekében. Ehhez az ágazati politikáikban figyelembe kell venniük az egyezmény rendelkezéseit (például a területrendezésre, a mezőgazdaságra, az erdőgazdálkodásra, a közlekedésre és a turizmusra vonatkozóan), jobban össze kell hangolniuk ezeket a politikákat és integrált megközelítést kell alkalmazniuk a Föld erőforrásaival való gazdálkodásban; |
| --- | --- |

17.

| 18. | megállapítja, hogy a Kárpátok Egyezmény egy ágazatokon átívelő mechanizmus a Kárpátok térségének irányítására, amely lehetővé teszi az ágazatközi integrációt és a különböző szintek (nemzeti, regionális, NGO stb.) érdekelt feleinek széles körű részvételét. A többszintű együttműködéshez kidolgozott normák – melyek eredményeképpen öt tematikus jegyzőkönyv készült a Kárpátok Egyezményhez (6) – a későbbi együttműködés (7) fontos elemei lehetnek; |
| --- | --- |

18.

| 19. | méltányolja a Kárpátok eurorégió tapasztalatait és teljesítményét. Ez a kárpáti államok kormányai által támogatott társadalmi-politikai kezdeményezésként 1993-ban létrejött eurorégió a legrégebbi olyan szervezet, amely a térség társadalmi-gazdasági fejlődésének támogatásával foglalkozik. A több, mint 26 év tapasztalatainak köszönhetően egy ágazatokon átívelő, nemzetközi, szakosodott együttműködési struktúra alakult ki, amelyben ezernél is több szereplő vesz részt; |
| --- | --- |

19.

| 20. | emlékeztet arra, hogy 2016 februárjában a Régiók Európai Bizottsága létrehozta a „Kárpátok” régióközi csoportot, amelyben a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia kidolgozásában érdekelt országok regionális és helyi önkormányzati képviselői dolgoznak együtt; |
| --- | --- |

20.

| 21. | felhívja a figyelmet a „Makroregionális stratégiák a Duna régió példáját követve: keretrendszer a transznacionális klaszterek ösztönzésére” című véleményére (8), amelyben síkraszáll egy, a Kárpátokra vonatkozó stratégia kidolgozása mellett, és kifejezi abbéli meggyőződését, hogy ez a stratégia kitűnően kiegészítené az eddigi kezdeményezéseket, amilyen például a Kárpátok Egyezmény vagy a Kárpátok eurorégió, és azt is lehetővé tenné, hogy minden szinten kiaknázzuk a kormányzati együttműködésben rejlő lehetőségeket; |
| --- | --- |

21.

| 22. | megállapítja, hogy a Kárpátokra vonatkozó stratégia legfontosabb célja az lenne, hogy megőrizzük a Kárpátok makrorégió jelentős természeti értékét, és hogy az egyedülálló környezeti és kulturális örökségre, a régióban rejlő fenntartható fejlődési potenciálra és a létrehozandó versenyelőnyökre támaszkodva megerősítsük a Kárpátok makrorégió versenyképességét és vonzerejét. Fontos továbbá, hogy javítsuk a Kárpátok régióban élők életszínvonalát és életminőségét, ugyanakkor megőrizzük a Kárpátok egyedülálló ökológiai értékeit; |
| --- | --- |

22.

| 23. | sürgősen megoldandó kérdésnek tartja a Kárpátok régió népességének csökkenését és elöregedését. Éppen ezért a Kárpátokra vonatkozó makroregionális stratégia keretében folytatandó együttműködés egyik fontos pontjának kell tekinteni az alapvető szociális szolgáltatások – mindenekelőtt az oktatáshoz és az egészségügyi ellátáshoz való hozzáféréssel, valamint a társadalmi befogadással kapcsolatos szolgáltatások – fejlesztését ebben az övezetben; |
| --- | --- |

23.

| 24. | úgy véli, hogy a stratégiában javasolt intézkedéseknek arra kell irányulniuk, hogy megerősödjön a fenntartható gazdasági együttműködés a makrorégió stratégiai ágazataiban (tiszta ipar, fenntartható turizmus, agrár-élelmiszeripari ágazat), ami kárpáti klaszterek és makroregionális innovációs ökoszisztémák kiépítésével érhető el. A javasolt intézkedésekkel a kárpáti országok és régiók helyi erőforrásainak – például tanúsítványok vagy egy közös kárpáti termékmegjelölés bevezetése révén történő – hatékony kiaknázására és közös lehetőségeinek kihasználására kell összpontosítanunk, és határozottabban ösztönöznünk kell a társadalmi és gazdasági szempontból hátrányos helyzetű területek fejlődését, hogy az egész makrorégió versenyképességét erősíthessük; |
| --- | --- |

24.

| 25. | hangsúlyozza, hogy a Kárpátok környezeti értékei a makrorégió fejlesztésének szerves részét képezik. Úgy járulhatunk hozzá a környezet minőségének javításához a régióban, hogy javítjuk a makroregionális együttműködést – amelynek célja a környezet védelme és megőrzése, a természeti kockázatok kezelése, az éghajlatváltozás mérséklése és a következményeihez való alkalmazkodás, illetve ennek összekapcsolása a szaporítóanyag-gazdálkodással a fenntartható erdőgazdálkodás révén – és olyan oktatási tevékenységeket végzünk, amelyek növelik a környezettudatosságot. Ha az intézkedéseket a Kárpátok egész térségében összehangoljuk, érvényesülni tud a méretgazdaságosság; |
| --- | --- |

25.

| 26. | úgy véli, hogy az egész kárpáti hegyvidéknek aktív szerepet kell játszania és jelentős hozzájárulással kell megjelennie az Európai Unió éghajlat-politikájában, azt a közös célt követve, hogy gondoskodjunk a Párizsi Megállapodás keretében vállalt kötelezettségek teljesítéséről. Ennek kapcsán az RB kiemeli, hogy mindenképpen meg kell őrizni a Kárpátok erdeit, mivel ezek rendkívül fontos szerepet játszanak a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésében, és nagy jelentőséggel bírnak a vízmegtartás, a talajvédelem és a biológiai sokféleség megőrzése szempontjából is; |
| --- | --- |

26.

| 27. | úgy véli, hogy a régió versenyképességének és innovációs képességének növelésére irányuló kezdeményezések együtt kell hogy járjanak a terület elérhetőségének javításával. Fenntartható közlekedés, valamint digitális és szociális infrastruktúra nélkül más területeken sem lehet intézkedéseket végrehajtani. Az erre a területre irányuló közös fellépések elősegítik a Kárpátok mint térség megnyitását, valamint belső koherenciájának – például határon átnyúló összeköttetéseinek – a megerősítését; |
| --- | --- |

27.

| 28. | felhívja a figyelmet, hogy a területrendezés és a régión belüli együttműködés a Kárpátok komplex fejlesztésének fontos elemét jelenti. Az együttműködés minősége, ezáltal pedig a makrorégió fejlődési kilátásai attól függnek, hogy milyen munkát végeznek az intézmények, többek között a helyi önkormányzatok. A stratégiában konkrétan figyelembe kell venni a Kárpátok sajátos településszerkezetét (sok apró, völgyfekvésű helyiség), valamint a magasabban fekvő területeken élő, legeltető gazdasággal foglalkozó hagyományos közösségeket is, amelyeket meggyengített az utóbbi évtizedekben végbement társadalmi-gazdasági átalakulás. Fontos, hogy fejlesszük a funkcionális kapcsolatokat a Kárpátok hegyvidéki régiói és a környező területek között, és megerősítsük a városi központokat; |
| --- | --- |

28.

| 29. | utalva egyik korábbi véleményére (9) úgy véli, hogy a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia lehetővé teszi a már létező Duna stratégia keretében hozott intézkedések kiegészítését, mivel figyelembe veszi a Kárpátok mint hegyvidéki terület sajátosságait. Felhívja a figyelmet arra, hogy az uniós makroregionális stratégiák közül jelenleg a Duna régióra vonatkozó stratégia (EUSDR, elindítás éve: 2010) fogja át a legnagyobb területet, amelynek egyes részeit az Alpok régióra vonatkozó stratégia (EUSALP, elindítás éve: 2016), illetve az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó stratégia (EUSAIR, elindítás éve: 2014) is lefedi, ami nem jár kedvezőtlen hatásokkal. Meggyőződése, hogy a Kárpátokra vonatkozó stratégiánál is hasonló lesz a helyzet; |
| --- | --- |

29.

| 30. | véleményeiben (10) már több ízben kifejtette, de itt is megismétli és megerősíti, hogy üdvözli a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia kidolgozásának kezdeményezését, és úgy véli, hogy egy kiforrott kezdeményezésről van szó, amely mögé valamennyi – európai, nemzeti, regionális és helyi – kormányzati szint felsorakozott; |
| --- | --- |

30.

| 31. | felhívja a figyelmet arra, hogy a Tanács új politikai lendületet kért a makroregionális stratégiák számára, és kifejezte, hogy készen áll az új stratégiák kialakítását célzó kezdeményezések vizsgálatára (11); |
| --- | --- |

31.

| 32. | kéri, hogy az Európai Bizottság támogassa a Kárpátok régióra vonatkozó makroregionális stratégia kidolgozását célzó kezdeményezéseket. Ez lehetne a következő makroregionális stratégia, egyben a második olyan stratégia, amely egy európai hegyvidéki régióra vonatkozik; |
| --- | --- |

32.

| 33. | úgy véli, hogy a makroregionális stratégia mint eszköz lehetővé teszi az európai területi együttműködéshez tartozó célkitűzések keretében rendelkezésre álló pénzügyi források hatékonyabb felhasználását azáltal, hogy életképes rendszert épít ki a kárpáti államok régióit támogató intézkedések finanszírozására és végrehajtására. Ez javítani fogja az európai forrásokhoz való hozzáférésüket is (12); |
| --- | --- |

33.

| 34. | méltatva a Kárpátok Egyezmény előremutató hozzájárulását, céljainak jelentőségét, illetve összhangját az uniós prioritásokkal, arra kéri az Európai Bizottságot, hogy támogassa az EU mint szerződő fél csatlakozását ehhez az egyezményhez. Emlékeztet arra, hogy az Unió már szerződő fele az Alpesi Egyezménynek. |
| --- | --- |

34.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 4-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Lásd többek között az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) XVIII. címét.

1

(2)  Hasonlóan más eszközökhöz, amilyen például az európai területi társulás (ETT), az Interreg programok és az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz programjai.

2

(3)  Példaként szolgálhatnak az európai területi együttműködés keretében – többek között a helyi önkormányzatok és NGO-k által – megvalósított aktuális projektek.

3

(4)  A Kárpátok stratégia kérdéskörét tárgyalják a „Kárpátok Európája” elnevezésű, 2011 óta megrendezésre kerülő nemzetközi konferenciák. A krynicai gazdasági fórumon különböző parlamenteket, kormányzatokat és régiókat képviselő nemzetközi partnerek részvételével tartanak pódiumvitákat a Kárpátok stratégiáról. Példák önkormányzati kezdeményezésekre: Nemzetközi Együttműködési Fórum a Kárpátokért, a Kárpátok jószomszédsági napja, valamint számos konferencia és találkozó.

4

(5)  2018 szeptemberében Magyarország, Szlovákia, Ukrajna és Lengyelország kormányának képviselői aláírták a Kárpátokról szóló nyilatkozatot (Declaration of Intent to Create the EU Macro-Regional Strategy for the Carpathian Region).

5

(6)  A biológiai sokféleségnek és a tájak sokszínűségének megőrzéséről és fenntartható használatukról szóló jegyzőkönyv – 2008, Bukarest; A fenntartható turizmusról szóló jegyzőkönyv – 2011, Pozsony; A fenntartható erdőgazdálkodásról szóló jegyzőkönyv – 2011, Pozsony; A fenntartható közlekedésről szóló jegyzőkönyv – 2015, Mikulov; A fenntartható mezőgazdaságról és vidékfejlesztésről szóló jegyzőkönyv – 2017, Lillafüred.

6

(7)  A hét kárpáti ország (Csehország, Magyarország, Lengyelország, Románia, Szerbia, Szlovákia és Ukrajna) által aláírt Kárpátok Egyezmény keretében megvalósuló együttműködés az európai integrációs folyamat fontos eleme, mivel öt uniós tagállam mellett két, az Unióval közvetlenül szomszédos országra: a Szerb Köztársaságra és Ukrajnára is kiterjed.

7

(8)  6422/2018 jelű RB-vélemény: „Makroregionális stratégiák a Duna régió példáját követve: keretrendszer a transznacionális klaszterek ösztönzésére”, előadó: Dainis Turlais (LV/ALDE).

8

(9)  6422/2018 jelű RB-vélemény.

9

(10)  Néhány példa: „Makroregionális stratégiák a Duna régió példáját követve: keretrendszer a transznacionális klaszterek ösztönzésére”, CdR 6422/2018; „A makroregionális stratégiák végrehajtása”, CdR 2554/2017; „A kohéziós politika jövője 2020 után” (HL C 306., 2017.9.15.).

10

(11)  COM(2019) 21 final – 5927/19 + ADD 1.

11

(12)  Figyelembe véve az Európai Tanács következtetéseit, valamint a Régiók Európai Bizottsága véleményeit, köztük a kohéziós politika jövőjéről szóló véleményt (HL C 306., 2017.9.15.), amelyben azt kéri, hogy az európai strukturális és beruházási alapok a helyi alapú megközelítésből induljanak ki, és rámutat, hogy az uniós politikák és intézkedések középpontjába azoknak a konkrét területeknek a problémáit kell állítani, amelyeknek strukturális és társadalmi-gazdasági helyzete – az EUMSZ értelmében – indokolja a specifikus intézkedéseket.

12

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/18

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A vasúti ágazatban rejlő lehetőségek az uniós szakpolitikai prioritások megvalósításának szempontjából

(2020/C 79/04)

| Előadó | : | Pascal MANGIN (FR/EPP), Kelet-Franciaország régió közgyűlésének tagja |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Pascal MANGIN (FR/EPP), Kelet-Franciaország régió közgyűlésének tagja

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

| 1. | kiemeli, hogy a vasúti ágazat az Unió több átfogó szakpolitikai célkitűzésének megvalósításához hozzájárul, nevezetesen a dekarbonizációhoz és az éghajlatváltozás mérsékléséhez, a területi, gazdasági és társadalmi kohézióhoz, a belső piachoz, valamint a személyek és áruk szabad mozgásához, illetve a fenntartható mobilitáshoz, továbbá kiemeli az e téren a különösen a regionális és helyi vasútvonalakban rejlő lehetőségeket; |
| --- | --- |

1.

| 2. | felhívja a figyelmet arra, hogy a közlekedési hálózatok az uniós gazdaság gerinceként fontos szerepet töltenek be, illetve hogy a vasúthálózatban komoly lehetőség rejlik abból a szempontból, hogy összekösse a fő közlekedési útvonalakat az Unió peremterületeivel, ugyanakkor hozzájárulhat az uniós szállítási logisztika ökologizálásához is azzal, hogy segíti, hogy a teherszállítás a közútról inkább a vasútra tevődjön át; hangsúlyozza, hogy ezzel összefüggésben a kiemelt fontosságúként meghatározott hálózatok folyamatos támogatása mellett nem szabad figyelmen kívül hagyni a másodlagos regionális vonalak szerepét sem; |
| --- | --- |

2.

| 3. | rámutat arra, hogy a vasúti ágazat jó lehetőségeket kínál a szakképzettséget igénylő és stabil foglalkoztatás szempontjából, ráadásul ezek a munkahelyek az EU területén belül egyenletesen oszlanak meg. Rámutat a gazdaság más ágazatait érintő kedvező átgyűrűző hatásra is; |
| --- | --- |

3.

| 4. | olyan intézkedéseket kér, amelyek az európai zöld megállapodás keretében tovább optimalizálják e hozzájárulásokat, reagálva a polgárok e területeket érintő aggodalmaira; |
| --- | --- |

4.

| 5. | kiemeli, hogy az egyes közlekedési módok erősségeire támaszkodó, fenntartható uniós mobilitási rendszer szempontjából fontos a multimodalitás, valamint hogy kitartó erőfeszítésekre van szükség az egyenlő versenyfeltételek biztosításához, mégpedig a külső költségek internalizálása révén; |
| --- | --- |

5.

| 6. | megállapítja, hogy a vasutak magukban hordozzák annak a lehetőségét, hogy a mobilitás legkritikusabb alkotóelemévé váljanak. Teljes mértékben fel kell majd karolniuk a digitalizációt és az automatizálást, hogy az utas- és az áruszállítási ágazatban is biztosítani tudják a szállítás utolsó szakaszát, és ezzel hozzájáruljanak egy fenntarthatóbb közlekedési rendszerre való áttéréshez; |
| --- | --- |

6.

| 7. | kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a meglévő vasúti szabályozási keret megfelelő végrehajtását; |
| --- | --- |

7.

| 8. | rámutat, hogy a kultúra közvetítőiként és szolgáltatási központokként az állomások fontos szerepet töltenek be. Hangsúlyozza, hogy az olyan vasúti utazási programok, mint például a #DiscoverEU komoly sikereket értek el az uniós kultúra és örökség népszerűsítése terén; |
| --- | --- |

8.

Területi kohézió

| 9. | megállapítja, hogy a saját területükön a tömegközlekedési szolgáltatásokért viselt felelősség mellett a helyi és regionális önkormányzatok feladata a városi és a vidéki területek közötti nagyobb mértékű területi kohézió előmozdítása is. Az Unió által a Párizsi Megállapodásban vállalt kötelezettségekkel összefüggésben a helyi és regionális önkormányzatok a közlekedési ágazat fenntarthatóságát növelő megoldásokat vezetnek be, amelyeknek kritikus jelentősége lesz a fenntartható Európára vonatkozó cél 2030-ig való elérésében; |
| --- | --- |

9.

| 10. | úgy véli, hogy a vasutak jelentős szerepet töltenek be több átfogó uniós szakpolitikai prioritás kapcsán, gondolva itt elsőként a fenntartható fejlődési céloknak az új – az Európai Bizottság elnöke, Ursula von der Leyen politikai iránymutatásaiban ismertetett – európai zöld megállapodás révén történő megvalósítására. A vasutak kiváltképp hozzájárulnak a városok és a városkörnyéki területek közötti, valamint a vidéki és a városi területek közötti különbségek mérsékléséhez; |
| --- | --- |

10.

| 11. | CDR 18/2017. sz. véleményében hangsúlyozta, hogy a vasúti közlekedés terén kevésbé fejlett régiókban ki kell építeni a szükséges infrastruktúrákat, hogy a polgárok és a vállalkozások ugyanolyan feltételekkel vehessék igénybe a vasúti közlekedést, mint az EU többi részében, és végül létre lehessen hozni az egységes európai vasúti térséget, hacsak nincsenek fenntarthatóbb és általában olcsóbb szállítási megoldások a felhasználók és a közösség számára; |
| --- | --- |

11.

| 12. | rámutat arra, hogy jóllehet a jelenlegi uniós szakpolitikai célkitűzések kimondják, hogy az intermodalitás EU-szerte történő fejlesztésének fő tengelyeit a törzshálózati folyosóknak és a vasúti árufuvarozási folyosóknak kell alkotniuk, a modális váltásról szóló, az Európai Parlament TRAN bizottsága számára készített kutatási jelentés hangsúlyozza, hogy a konnektivitás nem egyenletesen oszlik meg az uniós régiókban. A jelentés külön kiemeli, hogy „a kohézió és az akadálymentesség elvével összhangban, a gyűjtőterület keresleti szintjeire [...] és társadalmi-gazdasági feltételeire vonatkozó világos mutatók alapján” az Unió egész területén biztosítani kell a vasúti hálózattal való összeköttetés lehetőségét (1). Annak érdekében, hogy megfelelő összeköttetést lehessen biztosítani Európában, nemcsak a törzshálózati folyosókat, hanem a másodlagos folyosókat is európai szinten kell finanszírozni; |
| --- | --- |

12.

| 13. | hangsúlyozza, hogy milyen fontosak a határokon átnyúló, illetve a regionális jelentőségű vasúti összeköttetések. Az EU-nak – akár uniós programokból nyújtott támogatás formájában is – el kellene ismernie, hogy ezek az összeköttetések milyen fontos szerepet játszanak a területi kohézió biztosításában; |
| --- | --- |

13.

Gazdasági és társadalmi kohézió

| 14. | a kohéziót illetően megállapítja, hogy a vasúti ágazatban a foglalkoztatás az Unió régióit tekintve meglehetősen egyenletes eloszlást mutat, az üzemeltetőktől és a pályahálózat-működtetőktől a szállítókig és gyártókig, valamint a karbantartási, védelmi és biztonsági szolgáltatásokig. Tanulmányok becslései szerint az ágazatban 2,3 millió embert, a tágabb gazdasági hatásokat is figyelembe véve pedig 4 millió főt foglalkoztatnak (2). Az ágazati és az operatív kötelezettségvállalásoknak betudhatóan a vasúti ágazat szociálisan felelős munkaadó, amely előmozdítja a szakképzett munkaerő fejlesztését, és helyi, nemzeti és uniós szinten a fenntartható növekedés katalizátoraként működik; |
| --- | --- |

14.

| 15. | szoros partnerséget szorgalmaz az Európai Bizottság és a vasúti ágazat között, hogy kezeljék a képzés, a munkaerő-felvétel és a vasutas szakmák vonzerejének kérdéseit, különösen a fiatal felnőttekre, illetve a hivatali szerepkörben felügyeleti feladatokat ellátó szakemberekre gondolva. A cél, hogy korlátozzuk az ilyen személyek elleni erőszakos fellépéseket azzal, hogy a nemzeti büntető törvénykönyvek tartalmazzanak erre vonatkozó szankciókat; |
| --- | --- |

15.

| 16. | rámutat arra, hogy a vasúti ágazatban – az ágazat digitalizációjának és automatizálásának fokozódásával összhangban – az ikt- és kiberbiztonsági szakemberek iránti kereslet növekedése lesz tapasztalható. Ezek a fejlemények pozitív átgyűrűző hatást fognak gyakorolni más gazdasági ágazatokra: ha a vasúti ágazatban létrehoznak egy munkahelyet, ezzel további 0,52 munkahely jön létre más ágazatokban, főként kkv-knál (3); |
| --- | --- |

16.

| 17. | megállapítja, hogy a digitalizációval és az automatizálással összefüggésben a vasúti ágazatot is sújtja a szakemberhiány, és a vasúti ágazat is szembesül a készségek iránti igények bizonyos ágazatokban jelentkező változásával (4); |
| --- | --- |

17.

| 18. | rámutat a strukturált vasúti ágazatbeli gyakornoki programok előnyeire, a meglévő és az újonnan megjelenő vasutas szakmákat illetően egyaránt, amelyeket szakképzési szolgáltatókkal és középiskolákkal társulva lehetne létrehozni. Ezeket továbbképzésre/átképzésre szolgáló uniós forrásokból lehetne támogatni – figyelembe véve, hogy bizonyos szakmák egyre inkább áttérnek a digitalizációra és az automatizálásra (5); |
| --- | --- |

18.

| 19. | kiemeli, hogy komoly problémát jelent a nők alacsony szintű képviselete a vasúti ágazaton belüli foglalkoztatásban. A vasúti piac nyomonkövetési rendszere (RMMS) 2019-es tanulmánya (6) szerint ennek százalékaránya EU-szerte 8 és 49 % között mozog, és csupán négy tagállamban haladja meg a 30 %-ot. A vasutas szakmák nők számára való vonzóbbá tétele segíthetne a munkaerőhiány mérséklésében. A Régiók Bizottsága felhívja a figyelmet az „Uniós platform a változásért” munkáira és az ezen egyensúlyhiányok kezelésére alkalmas bevált gyakorlatok e platform által elkészített listájára (7). A vállalkozások által hozott intézkedések, az ágazati szintű intézkedések és a szakpolitikai fellépések együttesére van szükség; |
| --- | --- |

19.

Az utasforgalmi állomások mint kulturális fórumok különleges szerepe

| 20. | megismétli CDR 185/2018. sz. véleményének (8) fő üzenetét, és rámutat ezzel összefüggésben az állomások szerepére, megjegyezve, hogy „a kulturális örökség sokszínű formái értékes javakat jelentenek Európa számára: olyan eszközök, amelyek kulcsfontosságú, ösztönző szerepet tölthetnek be a kohézívabb és fenntarthatóbb uniós régiók szolgálatában, és hozzájárulhatnak az identitástudat erősítéséhez egy adott régióban és egész Európában, összhangban az Unió mottójával: »Egyesülve a sokféleségben«”; |
| --- | --- |

20.

| 21. | megállapítja, hogy az utasok szállításán túlmenően az állomások a kultúra fontos közvetítői, és kiterjedt elérési hálózatot biztosítanak. Ezért tökéletesen alkalmasak a kultúra közvetítésére és a kulturális lehetőségek tágabb közönség előtti megnyitására, hozzájárulva az életminőséghez és a társadalmi kohézióhoz. Különösen ez a helyzet a közepes méretű városokban és helységekben, amelyekben az állomások a múzeumok és a fesztiválok alternatívájaként jelennek meg mint kulturális helyszínek, mindeddig kihasználatlan lehetőségként; |
| --- | --- |

21.

| 22. | ezért ösztönzi az állomásüzemeltetőket és a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy mozdítsák elő az állomásokon a kulturális kezdeményezéseket, és minél jobban használják ki az olyan meglévő programokat, mint az uniós kortárs építészeti díj (9), az uniós kulturális örökség és sokszínűség népszerűsítése során az ipari örökség európai útjával (ERIH) (10) való lehetséges együttműködést, a kreatív csomópontok uniós hálózatát, amely néhány átalakított állomást foglal magában, az uniós kortárs építészeti díjakra való jelöléseket, valamint az EU Kreatív Európa programját, amely a kultúra meghatározott vonatkozásait népszerűsíteni kívánó, háromnál több tagállam részvételével lebonyolított projektek számára elérhető; |
| --- | --- |

22.

| 23. | úgy véli, hogy a #DiscoverEU program (11) jelenlegi sikerét nem szabad magától értetődőnek tekinteni. Ez a program 30 000 európai fiatal számára tette lehetővé, hogy egy naptól egy hónapig terjedő időn át ingyenesen utazzon vonattal. Ezért egy közös kezdeményezés elindítását javasolja az Európai Bizottság #DiscoverEU programja, a vasúti ágazat és az RB részvételével, amelynek az lehetne a célja, hogy a fiatalok által az Interrail keretében tett utazásokat az európai városok és régiók eseményeivel kapcsolja össze, a helyi vasútállomásokra és környékükre összpontosítva, kulturális szempontból és/vagy technikai helyszíni látogatások érdekében, hogy a fiatalok többet tudjanak meg a vasutakról; |
| --- | --- |

23.

| 24. | emlékeztet arra, hogy különösen a fiatalok körében egyre népszerűbbek az éjszakai vonatok, és hogy a zöld átállás keretében ezeket a szolgáltatásokat bizonyos főbb európai vasútvonalakon újra kell indítani. Megjegyzi, hogy az EUROPALIA nemzetközi művészeti fesztivál 2021. évi témája a vasút művészetekre gyakorolt hatása lesz, és javasolja, hogy ennek alkalmával emeljék ki az éjszakai vonatok szerepét és újraindítását. Arra kéri továbbá a vasutakat, hogy növeljék a fenntartható turizmushoz való hozzájárulásukat azzal, hogy fokozottan együttműködnek az utazási irodákkal és más közlekedési módokkal; |
| --- | --- |

24.

Az európai zöld megállapodás

| 25. | megállapítja, hogy az EU többször megerősítette, hogy az a célkitűzése, hogy iparágai világvezetők legyenek az innováció, a digitalizáció és a dekarbonizáció terén. Az „európai zöld megállapodás” keretében az új Európai Bizottság politikai napirendjének legfontosabb prioritásai közül is első helyen a dekarbonizáció és az éghajlatváltozás mérséklése áll. Ezért sürgősen szükség van innovatív és kiegyensúlyozott európai bizottsági javaslatokra, amelyeket az új Európai Bizottság hivatalba lépését követő 100 napon belül ismertetni kellene. A testületnek meg kell adnia, hogy milyen pénzügyi forrásokra van szükség a dekarbonizációs célok eléréséhez; |
| --- | --- |

25.

| 26. | megfelelő helyen kezeli az olyan népszerű mozgalmakat, mint a flygskam („a repülés szégyene”) és az éghajlatért folytatott sztrájkok, és meggyőződése, hogy ezek csak akkor segíthetnek a modális váltás elindításában, ha a vasutak a szennyezőbb módokkal szemben megfizethető áron valódi alternatívát kínálnak. Ez a helyi és regionális önkormányzatok hozzájárulásain, de azon is múlik, hogy az ágazat mennyire képes még környezetbarátabbá válni; |
| --- | --- |

26.

Környezeti teljesítmény és a „szennyező fizet” elv végrehajtása

| 27. | megállapítja, hogy a közlekedési ágazat a felelős az uniós üvegházhatásúgáz-kibocsátások 27 %-áért. Jelenlegi politikai törekvéseit az alacsony kibocsátású mobilitás stratégiája határozza meg, amelyet az Európai Bizottság 2016-ban fogadott el, és amelyet három jogalkotási „mobilitási csomag” követett. Ami a vasúti ágazatot illeti, kibocsátási rátái az összes közlekedési mód közül messze a legalacsonyabbak. Ezenfelül a vasút az egyetlen közlekedési ágazat, amelynek a növekvő szállítási mennyiségek ellenére is csökken az összkibocsátása (12); |
| --- | --- |

27.

| 28. | felhívja a figyelmet a CE Delft külső költségek internalizálásáról szóló 2019-es tanulmányára (13). Ebből kiderül, hogy a vasút kiváló teljesítményt nyújt változó infrastrukturális költségeinek és externáliáinak – mint például a levegőszennyezésnek, a CO2-kibocsátásnak és a zajnak – a díjakkal történő fedezése terén, és más közlekedési módokhoz képest kisebb az euróban megadott, utaskilométerenkénti vagy tonnakilométerenkénti költségfedezeti hiánya; |
| --- | --- |

28.

| 29. | úgy véli, hogy a vasutak környezeti teljesítménye még jobb lenne, ha a vasutak a hosszabb és nehezebb tehervonatok rendszeresebb bevetése és halkabb vonatok bevezetése révén, a kocsik kompozit féktuskókkal való utólagos felszerelésének ösztönzésével, valamint a tiszta és hatékony energia felhasználásával kezelnék főbb hiányosságaikat; |
| --- | --- |

29.

| 30. | úgy véli, hogy a vasutaknak intenzíven kellene munkálkodniuk az olyan ártalmas termékek alternatíváin is, mint például a glifozát vagy a kreozot, amelyet sok kilométernyi pályán használnak; |
| --- | --- |

30.

| 31. | üdvözli, hogy a vasút főbb szereplői elkötelezték magukat amellett, hogy 2050-ig klímasemlegessé válnak, de úgy véli, hogy ez a célkitűzés a közelebbi jövőben is megvalósítható lenne; |
| --- | --- |

31.

| 32. | úgy véli, hogy a jogalkotók a „szennyező fizet” elv végrehajtásával hozzájárulhatnak e célkitűzés megvalósításához. A Régiók Bizottsága emlékeztet CDR 18/2017. sz. véleményére (14), amelyben kijelentette, hogy „minden közlekedési módnak az általa okozott szennyezéssel arányosan kell hozzájárulnia az általuk okozott externáliák fedezéséhez, a »szennyező fizet« elve alapján”, valamint hogy „az alacsony kibocsátású mobilitást is magában foglaló modális váltási megoldásoknak mindenképpen kiemelt prioritást kell kapniuk, például a közúti közlekedés jelenlegi rejtett vagy nyílt támogatásának felülvizsgálata révén”; |
| --- | --- |

32.

| 33. | kéri a 2006/112/EK tanácsi irányelv (15) által meghatározott jelenlegi héamentességek felülvizsgálatát, amelyek alapján a határokon átnyúló légi közlekedés tekintetében valamennyi tagállam héamentességet alkalmaz, a határokon átnyúló vasúti közlekedés tekintetében azonban nem. Az irányelv módosításai lehetővé tennék a tagállamok számára, hogy fenntarthatóbb módon alkalmazzanak héakulcsokat a határokon átnyúló személyszállítási szolgáltatások tekintetében. Az RB ezzel összefüggésben felhívja a figyelmet „A repülőgép-üzemanyagokra vonatkozó adómentesség megszüntetése Európában” elnevezésű európai polgári kezdeményezésre (16); emellett tudomásul veszi Frans Timmermans, az európai zöld megállapodásért felelős ügyvezető alelnök arra vonatkozó kötelezettségvállalásait, hogy felül kell vizsgálni egyes közlekedési üzemanyagok adóügyi megítélését annak érdekében, hogy az jobban megfeleljen az EU éghajlatváltozási célkitűzéseinek; |
| --- | --- |

33.

| 34. | az energiaadó-irányelv (2003/96/EK) (17) Ursula von der Leyen elnök által bejelentett felülvizsgálatát illetően kéri a légi közlekedésre és a tengeri szállításra vonatkozó kötelező adómentességek megszüntetését (ezek a mentességek ugyanakkor a vasúti, metróval, villamossal stb. történő utas- és áruszállításban használt energiatermékek és villamos energia esetében opcionálisak) a fenntarthatóbb közlekedési módok irányába ható modális váltás ösztönzését szolgáló további intézkedésként; |
| --- | --- |

34.

A vasutak vonzereje és a modális váltás

| 35. | úgy gondolja, hogy a modális váltást a vonatok megbízhatóságának és kényelmének növelése is ösztönözni fogja. Az állomások az utazás kényelmének teljes jogú részei. A csökkent mozgásképességű személyeknek is élvezniük kell a járműben és az állomásokon a szolgáltatás e megnövelt minőségét; mivel az utasok egyre inkább keresik a fenntartható utazási alternatívákat, a hosszabb útvonalakon egyre hitelesebb megoldást kínálnak az éjszakai vonatok. A vasúti ágazat (vasúttársaságok és pályahálózat-működtetők) vonzó árakat, kényelmes kocsikat és megfelelő menetvonalakat kínálva kapcsolódhat ehhez a törekvéshez; |
| --- | --- |

35.

| 36. | rámutat arra, hogy a vasutak a gyorsaság, a biztonság, a kényelem, a hatékonyság és a környezeti teljesítmény jó együttesét kínálják. Ennek ellenére az áruszállítás több mint 50 %-a a közutakon folyik, 12 %-a pedig vasúton. A személyszállítás esetében az elmúlt években történt előrelépések ellenére a vasutak átlagban még mindig kevesebb mint 10 %-os piaci részesedéssel rendelkeznek. A helyi és regionális önkormányzatoknak fontos szerepet kell játszaniuk az állami és magánszereplők bevonását célzó finanszírozásról és megoldásokról szóló vitákban, hogy ennek eredményeként vonzó közlekedési szolgáltatásokat lehessen biztosítani. Ebben az összefüggésben az RB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy mozdítsa elő a gördülő országutakat, és segítse elő termináljaik és járműveik állami finanszírozását egy olyan optimalizált modális váltási lehetőségként, amely elősegíti az árufuvarozás dekarbonizációjának jelentős felgyorsítását; |
| --- | --- |

36.

Digitalizáció, innováció és iparpolitika

| 37. | úgy gondolja, hogy a két óriási francia és német vasúttársaság tapasztalatai bizonyítják, hogy a vasutaknak újra alapvető tevékenységükre, a távolsági vasúti szállításra kellene összpontosítaniuk. Egy megfelelő, digitalizációval párosuló iparstratégia segíteni fog abban, hogy több vonat közlekedjen a pályákon; |
| --- | --- |

37.

| 38. | a digitalizációval kapcsolatban a következőket ajánlja:






  — | gyors ütemben be kell vezetni az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszert (ERTMS), hogy a kapacitás bővülése és a közlekedés biztonságosabbá válása jobban megvalósulhasson egyidejűleg, |
| --- | --- | --- |

38.

—

gyors ütemben be kell vezetni az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszert (ERTMS), hogy a kapacitás bővülése és a közlekedés biztonságosabbá válása jobban megvalósulhasson egyidejűleg,

| — | a közlekedési ágazat egésze által nyújtott teljesítmény optimalizálása érdekében intermodális szinten fejleszteni kell a digitalizációt. Külön figyelmet kell fordítani a csökkent mozgásképességű vagy bármilyen más (fizikai, érzékszervi vagy szellemi) fogyatékossággal élő személyeknek szóló szolgáltatásokra, |
| --- | --- |

—

a közlekedési ágazat egésze által nyújtott teljesítmény optimalizálása érdekében intermodális szinten fejleszteni kell a digitalizációt. Külön figyelmet kell fordítani a csökkent mozgásképességű vagy bármilyen más (fizikai, érzékszervi vagy szellemi) fogyatékossággal élő személyeknek szóló szolgáltatásokra,

| — | maximálisan ki kell használni az 5G-t, ezzel javítva a vevőszolgálatot és nagy teljesítményű adatkapcsolatot és internetelérést biztosítva az utasoknak, |
| --- | --- |

—

maximálisan ki kell használni az 5G-t, ezzel javítva a vevőszolgálatot és nagy teljesítményű adatkapcsolatot és internetelérést biztosítva az utasoknak,

| — | hamarosan ki kell gördülniük a „digitális tehervonatoknak”. Ezek információkat fognak gyűjteni az áruknak és magának a vonatnak az állapotáról (hőmérséklet, rázkódások, biztonsági riasztások stb.), amelyeket megosztanak a fedélzeten és a pálya menti vezérlő központokkal, |
| --- | --- |

—

hamarosan ki kell gördülniük a „digitális tehervonatoknak”. Ezek információkat fognak gyűjteni az áruknak és magának a vonatnak az állapotáról (hőmérséklet, rázkódások, biztonsági riasztások stb.), amelyeket megosztanak a fedélzeten és a pálya menti vezérlő központokkal,

| — | a vasúti járművek és az infrastruktúra előrejelzésen alapuló karbantartásának gyors elterjesztése a kritikus pontokon a hőmérsékletek, nyomások, rezgések, biztonsági riasztások valós időben való feltárására szolgáló, távoli, vezeték nélküli érzékelők nagyszabású bevezetésével (dolgok internete), mindezen érzékelők adatainak automatikus gyűjtése és rendezése, automatikus rendszerek általi azonnali, mesterséges intelligencián alapuló elemzés; |
| --- | --- |

—

a vasúti járművek és az infrastruktúra előrejelzésen alapuló karbantartásának gyors elterjesztése a kritikus pontokon a hőmérsékletek, nyomások, rezgések, biztonsági riasztások valós időben való feltárására szolgáló, távoli, vezeték nélküli érzékelők nagyszabású bevezetésével (dolgok internete), mindezen érzékelők adatainak automatikus gyűjtése és rendezése, automatikus rendszerek általi azonnali, mesterséges intelligencián alapuló elemzés;

| 39. | hangsúlyozza, hogy az egységes jegyrendszerben és a MaaS-ben (mobility as a service; mobilitás mint szolgáltatás) rejlő potenciál attól függ, hogy a közlekedési szereplők könnyen hozzáférhetővé teszik-e az adataikat az ökoszisztéma többi része számára. Uniós szinten iránymutatásokat kell megállapítani, hogy arra ösztönözzék a vasutakat, hogy folytassák adataik nyitottá tételét. Ezek hozzájárulhatnak az intelligens városok fejlődéséhez. Ezzel párhuzamosan a helyi és regionális önkormányzatoknak új kompetenciákat kell kialakítaniuk a nyilvános adatok előállítása, cseréje és kezelése terén; |
| --- | --- |

39.

| 40. | hangsúlyozza, hogy az integrált jegyrendszereknek egymással kompatibilisnek kell lenniük, csökkentve a belső piac szétaprózódásának kockázatát; |
| --- | --- |

40.

| 41. | tekintettel a digitalizáció és az automatizálás folyamatokra és szolgáltatásokra gyakorolt jelentős hatására, amely az előttünk álló években a helyi és regionális önkormányzatokat is érinti, úgy gondolja, hogy a következő többéves pénzügyi keretben rendkívül fontos biztosítani a Shift2Rail közös vállalkozás utódját. Mindkét partnernek, az EU-nak és a vasúti ágazatnak is fenn kell tartania pénzügyi erőfeszítését, és az utóbbinak ki kell használnia ezt az alkalmat arra, hogy további, több partnert érintő projekteket dolgozzon ki európai léptékben, kkv-k bevonásával; |
| --- | --- |

41.

| 42. | rámutat arra, hogy a Shift2Rail közös vállalkozásnak ennek fejében be kell váltania az ígéreteit: 50 %-kal csökkentenie kell a vasúti rendszerek életciklusköltségeit (az infrastruktúra és a vasúti járművek fejlesztése, üzemeltetése és megújítása); meg kell kétszereznie a vasúti rendszer kapacitását; 50 %-kal növelnie kell a vasúti szolgáltatások pontosságát és megbízhatóságát; meg kell szüntetnie a kölcsönös átjárhatóság és a hatékonyság szempontjából továbbra is fennálló akadályokat; valamint csökkentenie kell az olyan negatív externáliákat, mint a zaj, a rezgések és a kibocsátások, valamint garantálnia kell a teljeskörű akadálymentességet, méghozzá az idevonatkozó hatályos nemzeti jogszabályok teljesítésén túl is; |
| --- | --- |

42.

Intermodális verseny

| 43. | megállapítja, hogy a piac további megnyitásából, a közszolgáltatási szerződések szélesebb körben való nyílt pályáztatásából és a folytatódó szétválasztásból várható nettó hasznot a 2019-től 2034-ig tartó időszakban 18 milliárd euro és 32 milliárd euro közé teszik. Az RB ezért arra kéri az Európai Bizottságot és az Európai Unió Vasúti Ügynökségét, hogy biztosítsák a 4. vasúti csomag megfelelő végrehajtását, hogy élvezni lehessen a piacmegnyitás és a szabályok egyszerűsítésének eredményeit; |
| --- | --- |

43.

| 44. | megállapítja, hogy a közszolgáltatási szerződést odaítélő illetékes hatóság vagy hatóságok kérhetik, hogy a szabályozó szerv végezzen a gazdasági egyensúlyra vonatkozó vizsgálatot azt biztosítandó, hogy az új vasúti szolgáltatások ne veszélyeztessék a már meglévő közszolgáltatásokat. A szabályozó szervek megerősítése a jobb teljesítményt nyújtó vasúti ökoszisztéma szempontjából is kritikus jelentőségű. Ehhez mindenesetre óvni kell az ilyen szervek függetlenségét és hatáskörét; |
| --- | --- |

44.

| 45. | rámutat arra, hogy a helyi és regionális önkormányzatok szintén fontos szereplők a vasúti járművek piacán, és segíthetik az új belépőket abban, hogy flottához jussanak hozzá. Ezzel párhuzamosan a használt vasúti járművek dinamikusabb piacára lenne szükség uniós szinten, az utas- és az áruszállításban egyaránt. A hagyományos vasúttársaságokat felelősség terheli e tekintetben, mivel ők a vasúti járművek fő tulajdonosai; |
| --- | --- |

45.

Intermodalitás/multimodalitás

| 46. | kiemeli, hogy a teljes vasúti rendszer számára egyre fontosabb lesz, hogy ne csak a vasúti közlekedés, hanem a mobilitás szempontjából gondolkozzon. Az EU területén az utasok immár multimodális, háztól házig tartó szolgáltatásokat várnak el, és gyorsan hajlandók új közlekedési módokkal kísérletezni (közös gépjárműhasználat, elektromos robogók, tömegközlekedés stb.). Ha teljes mértékben figyelembe veszi a „mobilitás mint szolgáltatás” elképzelését és a szállítás utolsó szakaszának biztosítása érdekében a más közlekedési módokkal való integrációban rejlő lehetőségeket, a vasút növelheti piaci részesedését; |
| --- | --- |

46.

| 47. | rámutat arra, hogy a Juncker-Bizottság alatt felvetődött egy európai mobilitási azonosító létrehozása. Az RB szeretné, ha az új Európai Bizottság tovább vizsgálná a technológiai és jogi lehetőségeket, hogy ez valósággá válhasson. Ez egy nagyon ambiciózus és bonyolult projekt, amelynek révén központosítottan, egyetlen eszközön/kártyán szerepelnének a következők:






  — | a profil adatai, így a csökkent mozgásképesség igazolása és a vezetői engedélyek, |
| --- | --- | --- |

47.

—

a profil adatai, így a csökkent mozgásképesség igazolása és a vezetői engedélyek,

| — | egy fizetési eszköz és egy papírmentes jegy, amely valamennyi közlekedési módra szólna, |
| --- | --- |

—

egy fizetési eszköz és egy papírmentes jegy, amely valamennyi közlekedési módra szólna,

| — | egy számla, amelyre az utasjogok megsértése miatti kártérítések befolyhatnának, |
| --- | --- |

—

egy számla, amelyre az utasjogok megsértése miatti kártérítések befolyhatnának,

| — | egy eszköz, amellyel kiszámítható az egyén mobilitásának szénlábnyoma; |
| --- | --- |

—

egy eszköz, amellyel kiszámítható az egyén mobilitásának szénlábnyoma;

| 48. | kéri az Európai Bizottságot, hogy kezelje az akadályokat, amelyek még csökkentésre várnak, mégpedig az utasoknak a csatlakozásokról való lemaradással szemben nyújtott garanciákat és a tájékoztatást. Különösen a különböző tagállamok között, csatlakozó vonatokon utazóknál gyakori, hogy nem ismerik olyan jól a jogaikat, mint például a légi úton közlekedők; |
| --- | --- |

48.

| 49. | úgy véli, hogy a vasúti áruszállítás területén a beruházásoknak az „utolsó mérföldön” mutatkozó szűk keresztmetszetekre kell irányulniuk. Ez nemcsak a városi csomópontokra, hanem a kikötőkben található vasúti csatlakozásokra is vonatkozik. A kapacitástervezés során az áruszállításnak kell elsőbbséget kapnia. Az RB kéri továbbá az intermodális közlekedési központok fejlesztését és csomópontok létrehozását célzó európai finanszírozási források növelését, ami jelentős beruházásokat igényel; |
| --- | --- |

49.

| 50. | sajnálja, hogy a kombinált szállításról szóló irányelvről (92/106/EGK) (18) folytatott intézményközi tárgyalásokat nem sikerült 2019 korábbi szakaszában, az intézmények megújítása előtt befejezni, és reméli, hogy ezek 2019 őszétől újraindulnak; |
| --- | --- |

50.

| 51. | úgy véli, hogy fel kellene vetni egy általános csoportmentesség lehetőségét az intermodális logisztikai platformokba való beruházások számára. Ez fontos egyszerűsítési intézkedés lenne a helyi és regionális önkormányzatok számára. E mentesség előfeltétele lenne azonban az, hogy a vasutak ne részesüljenek kereszttámogatásokban. Segíteni fog meggyőzni a döntéshozókat, hogy az állami támogatásra vonatkozó szabályoknak a továbbiakban is népszerűsíteniük kell a vasutakat a szennyezőbb közlekedési módokkal szemben, összhangban a vasúti vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokról szóló 2008-as közösségi iránymutatásokkal (19); |
| --- | --- |

51.

A vasút biztonsága és védelme

| 52. | hangsúlyozza, hogy a biztonság a vasúti DNS része, és még mindig tovább javítható a szükséges kölcsönös átjárhatósági javításokkal összhangban. E javítás digitális ágai az ATO, az ERTMS, az előrejelzésen alapuló karbantartás és a kiberbiztonság lesz, mint ahogyan a szintbeli keresztezések megszüntetése is; |
| --- | --- |

52.

Kereskedelem

| 53. | kiemeli, hogy a Kínával való kapcsolatokra vonatkozóan elfogadott tíz cselekvési pont tekintetében, amelyet 2019. márciusban nyújtottak be az Európai Tanácsnak (Az EU és Kína – stratégiai kilátások) (20), fontos a kiegyensúlyozott megközelítés; |
| --- | --- |

53.

| 54. | egyetért azzal, hogy – mint azt a közlemény is elismeri – megfelelő felügyeletre van szükség annak biztosításához, hogy az EU magas képzettséget igénylő gyártás terén meglévő kapacitását és jövőbeli potenciálját (és az EU területén fennálló megfelelő foglalkoztatási lehetőségeket) ne ássák alá nemzetközi szintű versenytorzulások (az építési piacokhoz, vasúti szolgáltatások üzemeltetéséhez való hozzáférés stb.); |
| --- | --- |

54.

| 55. | rámutat arra, hogy i. a stratégiai kilátásokról szóló közlemény 6. intézkedése kéri, hogy az Európai Parlament és a Tanács 2019 vége előtt fogadja el a nemzetközi közbeszerzési eszközt, ii. az Európai Bizottság jelezte, hogy 2019 közepéig iránymutatást fog közzétenni a külföldi ajánlattevők és áruk uniós közbeszerzési piacon való részvételéről, valamint iii. az Európai Bizottság 2019 vége előtt azonosítani fogja az uniós jogszabályokban meglévő hiányosságok felszámolásának módjait; |
| --- | --- |

55.

| 56. | a vasúti ágazaton belüli közbeszerzést illetően hangsúlyozza, hogy a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat elvét kell alkalmazni, amelyet az EU 2014-es közbeszerzési csomagja határoz meg, és kéri az Európai Bizottságot, hogy szolgáljon iránymutatásokkal a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat elvének alkalmazására vonatkozóan. Ugyanakkor biztosítani kell, hogy a közbeszerzés kiírási feltételeibe beépítsék a gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi fejlesztéseket. |
| --- | --- |

56.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 4-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/629182/IPOL_STU(2018)629182_EN.pdf.

1

(2)  ERRAC (Európai Vasúti Kutatási Tanácsadó Tanács): https://errac.org/wp-content/uploads/2019/03/122017_ERRAC-RAIL-2050.pdf.

2

(3)  http://www.esce.at/ecodev/wp-content/uploads/2016/04/2013-Der-%C3%B6konomische-Fu%C3%9Fabdruck-des-Systems-Bahn-Folder.pdf.

3

(4)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en.

4

(5)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15431-2017-INIT/hu/pdf.

5

(6)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en.

6

(7)  https://ec.europa.eu/transport/themes/social/women-transport-eu-platform-change_en.

7

(8)  „Szociálpolitika, oktatás, foglalkoztatás, kutatás és kultúra” szakbizottság.

8

(9)  https://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/architecture-prize_en.

9

(10)  https://www.erih.net/.

10

(11)  https://europa.eu/youth/discovereu/.

11

(12)  https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/share-of-transport-ghg-emissions-1#tab-chart_1.

12

https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/specific-co2-emissions-per-tonne-2#tab-chart_1.

(13)  https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/studies/internalisation-state-of-play-isbn-978-92-76-01413-3.pdf.

13

(14)  HL C 342., 2017.10.12., 57. o.

14

(15)  A Tanács 2006/112/EK irányelve (2006. november 28.) a közös hozzáadottértékadó-rendszerről (HL L 347., 2006.12.11., 1. o.).

15

(16)  https://www.fairosene.eu/.

16

(17)  A Tanács 2003/96/EK irányelve (2003. október 27.) az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.).

17

(18)  A Tanács 92/106/EGK irányelve (1992. december 7.) a tagállamok közötti kombinált árufuvarozás egyes típusaira vonatkozó közös szabályok megállapításáról (HL L 368., 1992.12.17., 38. o.).

18

(19)  https://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:184:0013:0031:HU:PDF.

19

(20)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/communication-eu-china-a-strategic-outlook.pdf.

20

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/25

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitásainak javítása a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó beruházások és strukturális reformok megerősítése érdekében

(2020/C 79/05)

| Előadó | : | Manuela BORA (IT/PES), Marche régió közgyűlésének tagja, tanácsnok |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Manuela BORA (IT/PES), Marche régió közgyűlésének tagja, tanácsnok

VÉLEMÉNY

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Megfelelő igazgatási kapacitás biztosítása az uniós városok és régiók számára: a kihívás

| 1. | hangsúlyozza, hogy az igazgatási kapacitás a hosszú távú uniós szakpolitikai célkitűzések megvalósításához szükséges beruházások és reformok sikeres végrehajtásának kulcsfontosságú eleme. Az Európa 2020 stratégia lejártát követően ezeket a hosszú távú célkitűzéseket össze kell hangolni a fenntartható fejlődés célkitűzéseinek végrehajtásával, amelyeknek elsőbbséget kell élvezniük az igazgatási kapacitás szempontjából releváns olyan gazdasági kormányzási rendszerekkel szemben, mint például az európai szemeszter folyamata. Hangsúlyozza továbbá, hogy meg kell erősíteni a helyi és regionális önkormányzatok adminisztratív kapacitását az új zöld megállapodás végrehajtása során kezelendő környezetvédelmi és éghajlattal kapcsolatos kihívások tekintetében; |
| --- | --- |

1.

| 2. | megjegyzi, hogy a helyi és regionális önkormányzatok fontos szerepet játszanak a tagállamokon belüli hatáskörmegosztásban, és hogy az EU-ban a közberuházások több mint feléért az önkormányzatok felelnek, miközben jelentős multiplikátorhatást gyakorolnak a magánberuházásokra; hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok jobb igazgatási kapacitása elősegítené a helyi közpolitikák hatékonyabb végrehajtását, melyek előfeltételei a polgárok helyi, regionális, nemzeti és uniós intézményekbe vetett bizalmának; |
| --- | --- |

2.

| 3. | hangsúlyozza, hogy 2017 januárja óta az RB legalább 38 véleményben és állásfoglalásban foglalkozott azzal, hogy a helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitását számos területen meg kell erősíteni, ideértve a kohéziós politikát, az ESBA-t/az InvestEU-t és az egységes piacra vonatkozó programot is (1). Felhívja egyben a figyelmet az európai szemeszterről szóló és a 2020. évi éves növekedési jelentésre előretekintő, 2019. október 9-i állásfoglalására (2); |
| --- | --- |

3.

| 4. | hangsúlyozza, hogy a 2019. évi országspecifikus ajánlások összes alpontjának 12 %-a foglalkozik a helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitását érintő kihívásokkal (3) 17 tagállamot illetően; |
| --- | --- |

4.

| 5. | úgy ítéli meg, hogy az igazgatási kapacitás fejlesztése rendszerszintű kihívás. Ez a kihívás a következőket érinti: a) humán erőforrások (ideértve a személyzethiányt, a magas képzettséget igénylő álláshelyek betöltésének nehézségeit, a házon belüli műszaki kompetencia elégtelenségét, a teljesítményalapú díjazás elégtelenségét, a magánszektorbeliekhez képest alacsonyabb béreket, a köztisztviselők digitális készségekkel kapcsolatos képzési igényeit, a magas képzettséget igénylő, valamint technikai feladatok elvégzésére való képességet és az EU működésének és finanszírozási lehetőségeinek ismeretét); b) rendszerek és eljárások; valamint c) hálózatépítés külső szereplőkkel; |
| --- | --- |

5.

| 6. | megjegyzi, hogy – a szubszidiaritás elvével összhangban – a közigazgatás minőségéért a tagállamokon belüli különféle kormányzati szintek felelnek. Az EU azonban kiegészítő szerepet tölthet be azzal, hogy közelíti a normákat olyan jogalkotási és koordinációs folyamatok segítségével, mint például az európai szemeszter, illetve lehetővé teszi a bevált gyakorlatok cseréjét, továbbá támogatja a hatékonyságot és az innovációt a közigazgatásban és az igazgatási kapacitás kiépítésében, a kormányzat minden szintjén. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal összefüggésben a közigazgatás minőségéhez fontos jogalap lehet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 14. cikke; |
| --- | --- |

6.

A jelenlegi többéves pénzügyi keret értékelése

| 7. | rámutat arra, hogy a jelenlegi többéves pénzügyi keretben az EU a kohéziós politika, a strukturálisreform-támogató program, valamint számos más – többek között az EBB által irányított és a helyi és regionális önkormányzatok beruházásait támogató (4) – eszköz és program révén támogatta a helyi és regionális önkormányzatok kapacitásépítését (5); |
| --- | --- |

7.

| 8. | sajnálatát fejezi ki a helyi és regionális önkormányzatok kapacitásépítése céljából rendelkezésre álló uniós források teljes összegére és tényleges felhasználására, valamint ezek általános hatására vonatkozó átlátható információ hiánya miatt (6), és kéri az Európai Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb bocsássa rendelkezésre ezeket az információkat; javasolja továbbá, hogy a strukturálisreform-támogató program éves ellenőrzési jelentése tartalmazzon egy állandó részt a helyi és regionális önkormányzatoknak a program kedvezményezettjeiként történő bevonásáról; |
| --- | --- |

8.

| 9. | megjegyzi, hogy a rendelkezésre álló információk szerint a jelenlegi többéves pénzügyi keretben nem használták fel kellő mértékben az önkormányzatok kapacitásépítése számára rendelkezésre álló uniós forrásokat, ha figyelembe vesszük a helyi és regionális önkormányzatok szerepét a jelenlegi hatáskörmegosztásban, valamint a helyi és regionális önkormányzatoknak címzett országspecifikus ajánlások számát (7). Ami azt a két programot illeti, amelyeknek a helyi és regionális önkormányzatok szintén közvetlen kedvezményezettjei lehetnek, a rendelkezésre álló információk szerint: a) az önkormányzatok az esb-alapok 11. tematikus célkitűzése keretében rendelkezésre álló kapacitásépítési támogatásnak a 15 %-át kapták meg; és b) az esb-alapok tagállami kezdeményezésre elérhető technikai segítségnyújtását, amely az alapok felhasználásával kapcsolatos kapacitásépítést is támogathatja, a helyi és regionális önkormányzatok nem használták fel számottevő mértékben; |
| --- | --- |

9.

| 10. | úgy véli, hogy célszerű lenne olyan további elemeket beépíteni az uniós alapokkal kapcsolatos jogszabályokba, amelyekkel még inkább lehetővé válna, hogy – az integrált projekteken túl is – egyazon projekt keretében különböző típusú európai alapokat kombináljanak; |
| --- | --- |

10.

| 11. | hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatoknak a strukturálisreform-támogató programba való bevonásáról nem áll rendelkezésre elegendő információ. A nem hivatalos becslések szerint a strukturálisreform-támogató program keretében beérkezett projekteknek csak körülbelül 6 %-a érintett helyi és regionális önkormányzatokat, ami egy nagyon alacsony százalékos arány, tekintve, hogy az összes országspecifikus ajánlás 55 %-a közvetlenül vagy közvetve a helyi és regionális önkormányzatoknak szól. Ezért sajnálja, hogy a helyi és regionális önkormányzatok csak a nemzeti kormányukon keresztül férhetnek hozzá a strukturálisreform-támogató programhoz; |
| --- | --- |

11.

| 12. | úgy véli, hogy a következők akadályozhatják a helyi és regionális önkormányzatokat az uniós kapacitásépítési támogatás igénybevételében: nem ismerik a meglévő lehetőségeket; nem rendelkeznek a támogatás igényléséhez szükséges készségekkel; nehézségekbe ütközik a társfinanszírozás; túlságosan nagyok az adminisztrációs terhek; valamint nem támogatják őket a nemzeti kormányok; |
| --- | --- |

12.

| 13. | megjegyzi, hogy a közigazgatás minőségében mutatkozó különbségek a tagállamok között „lassan elmosódnak” (8). Megállapítja, hogy az uniós kohéziós politika szerepet játszott ebben a folyamatban, különösen azokban a tagállamokban, ahol az alapokból finanszírozzák az összes állami beruházások legalább felét. Hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottság által kezdeményezett technikai segítségnyújtás képviselte közel a felét az arra fordított eszközöknek, hogy minden szinten hatékonyabb legyen az esb-alapok irányításához szükséges kapacitásépítés (9); |
| --- | --- |

13.

| 14. | hangsúlyozza, hogy az állami intézmények minősége országon belül is eltérő lehet, amint azt a Világbank Doing Business megközelítése is mutatja. Egyetért továbbá az Európai Parlamenttel abban, hogy „különösen a lemaradt régiók esetében gyakran nehézségekbe ütközik a finanszírozáshoz való hozzáférés vagy annak igénybevétele [az állami szféra reformja céljából], bürokratikus problémák, valamint az adminisztratív kapacitás problémái vagy szabálytalanságok miatt”, ezért a Parlamenthez hasonlóan reméli, hogy „a tagállamok olyan konkrét reformokat fognak végrehajtani, amelyek lehetővé teszik a helyes ügyintézés elvének alkalmazását és elősegítik a bírósági eljárások felgyorsítását” (10); |
| --- | --- |

14.

| 15. | hangsúlyozza, hogy az elégtelen igazgatási kapacitás problémáját alkalmanként a túlzott adminisztratív terhet jelentő eljárások is fokozzák. E tekintetben aggályainak ad hangot az e-szolgáltatási kártyára, az értesítési eljárásra és az arányossági tesztre vonatkozóan a szolgáltatási csomagban foglalt uniós javaslatokkal, valamint az uniós és a nemzeti közbeszerzési jogszabályokból fakadó további adminisztratív terhekkel kapcsolatban; |
| --- | --- |

15.

Javaslatok a következő többéves pénzügyi keret alá tartozó intézkedésekre

| 16. | fontosnak tartja, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a megosztott irányítás alatt álló politikai eszközök révén továbbra is közvetlenül hozzáférhessenek a kapacitásépítés megfelelő finanszírozásához (azaz nem kevesebbhez, mint a 2014–2020-as időszakban). Ezért javasolja, hogy a 2021–2027-es időszakra javasolt közös rendelkezésekről szóló rendelet 32. cikke vagy az ERFA-ról/a Kohéziós Alapról szóló rendeletre irányuló javaslat 2. cikke minden operatív programban irányozzon elő olyan intézkedéseket, amelyek célja a közigazgatási szervek és az érdekelt felek kapacitásának fejlesztése minden szinten, és nem kizárólag az esb-alapok irányításával összefüggésben; |
| --- | --- |

16.

| 17. | utal egyfelől a (2021–2027-es) közös rendelkezésekről szóló rendeletjavaslat tárgyában kidolgozott véleményére (11), amely szerint az ERFA-ban és a Kohéziós Alapban a technikai segítségnyújtás átalányösszegét (31. cikk) 5 %-ra kell növelni, másfelől a következő ERFA-ról/Kohéziós Alapról szóló véleményére (12), amely további finanszírozást javasol kapacitásépítés céljára, többek között a fenntartható fejlődési célok szükséges helyi szintű érvényesítése érdekében, végül pedig az ESZA+-ról szóló véleményére (13), amelyben javasolja, hogy a 11. tematikus célkitűzés a 2020 utáni időszakban is érvényben maradjon; |
| --- | --- |

17.

| 18. | kiemelten fontosnak tartja a tudás és a bevált gyakorlatok terjesztését, ilyenek Olaszország tervei a közigazgatás erősítésére (14), a Polgármesterek Klíma- és Energiaügyi Szövetsége, valamint az Interreg európai régióközi együttműködési projektjei. Üdvözli az Európai Bizottság TAIEX-REGIO PEER 2 PEER kezdeményezéseit, az integritási megállapodásokat és a kísérleti kezdeményezést, együttműködésben az OECD-vel, amely ütemterveket szorgalmaz az igazgatási kapacitás mielőbbi kiépítésére a 2020 utáni időszakban; |
| --- | --- |

18.

| 19. | felhívja a figyelmet arra, hogy a helyi és regionális választott képviselőknek szóló Erasmus program (15) létrehozására irányuló javaslata fontos lehet az igazgatási kapacitás javítása szempontjából; |
| --- | --- |

19.

| 20. | úgy véli, jobban lehetővé kellene tenni, hogy a kirendelt nemzeti szakértőkre és a nemzeti szakértők szakmai továbbképzésére vonatkozó programok, illetve a közigazgatási dolgozókat célzó Erasmus program keretében a tagállami helyi és regionális szerveknél dolgozó köztisztviselők ideiglenes jelleggel részt vehessenek a különböző uniós intézmények, szervek és ügynökségek napi munkájában; |
| --- | --- |

20.

| 21. | hangsúlyozza, hogy a kapacitásépítő programok nemzeti és regionális társfinanszírozását mentesíteni kell a Stabilitási és Növekedési Paktumban a költségvetési hiányra vonatkozóan megállapított felső határ alkalmazása alól; |
| --- | --- |

21.

| 22. | úgy véli, hogy a helyi és regionális közigazgatási szervek kötelesek végrehajtani területükön a fenntartható fejlődési célokat, ehhez pedig fontos, hogy az RB támogassa a 17. célkitűzést (Partnerség a célok eléréséért). Az egyre inkább összekapcsolt világban az információcseréhez és a közszférában megvalósuló innovációk előmozdításához elengedhetetlen a technológiákhoz való hozzáférés javítása és a helyi és regionális önkormányzatok ismereteinek bővítése; |
| --- | --- |

22.

Jobb kormányzás és egyszerűsítés

| 23. | úgy véli, hogy az EU hosszú távú célja a helyi és regionális önkormányzatok intézményi és igazgatási kapacitásának fenntartható fejlesztése kell, hogy legyen; hangsúlyozza, hogy ez hosszú távú tervezést igényel, ugyanakkor fennáll annak a veszélye, hogy kompromisszumokat kell kötni a tagállamok rövid távú technikai segítségnyújtás iránti kérelmei miatt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | megismétli, hogy a Polgármesterek Szövetsége kulcsfontosságú eszköz a helyi és regionális önkormányzatok támogatására a klímasemlegességre való átállás során. Rámutat azonban arra, hogy az adminisztratív kapacitás hiánya az egyik fő akadálya a Szövetség sikeresebb végrehajtásának és különösen annak, hogy a helyi és regionális önkormányzatok részesüljenek az energiahatékonysági felújítási projektek kedvező finanszírozási feltételeinek előnyeiből; |
| --- | --- |

24.

| 25. | hangsúlyozza, hogy koordinációra és szinergiára van szükség az EU által finanszírozott, meglévő kapacitásépítő eszközök között, ezeket az eszközöket pedig átlátható módon és időben nyomon kell követni és értékelni kell; e tekintetben megismétli ajánlását (16), mely szerint az Európai Bizottságnak egységes iránymutatás-csomagot kellene közzétennie a kapacitásépítést illetően, amely az összes érintett uniós programra vonatkozna; |
| --- | --- |

25.

| 26. | sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az alapok kezelésének nagyobb mértékű egyszerűsítése érdekében tett erőfeszítések nem hozták meg a várt eredményeket. Ez nagyon komoly akadály, amely korlátozza a közreműködő szervezetek és különösen a támogatások kedvezményezettjeinek kapacitását. Közelmúltban készült tanulmányok becslései szerint az igazgatási költségek az ERFA esetében az átlagos programköltségek 3 %-át, a Kohéziós Alap esetében pedig 2,2 %-át teszik ki; |
| --- | --- |

26.

| 27. | hangsúlyozza, hogy valamennyi kormányzati szintre vonatkozó kapacitásépítésről szóló fejezeteket kellene beépíteni az éves növekedési jelentésbe, az országjelentésekbe és a nemzeti reformprogramokba. A szükségleteknek és a kapcsolódó, valamennyi kormányzati szintre vonatkozó kapacitásépítő politikáknak az értékelése segítségével a nemzeti reformprogramok stratégiai koordinációs eszközzé válhatnának. Egyetért az Európai Parlament azon javaslatával, mely szerint az éves növekedési jelentésben ismét külön fejezetet kell szánni a közigazgatásnak és a kormányzásnak (17); |
| --- | --- |

27.

| 28. | úgy véli, hogy a helyi és regionális önkormányzatok, illetve azok nemzeti szervezeteinek európai szemeszterben való – partnerségen és többszintű kormányzáson alapuló – közvetlen, strukturált részvétele lehetővé tenné a szóban forgó önkormányzatok számára a kapacitásépítési igények felmérését, valamint a hosszú távú célok és politikák megfogalmazását, megerősítené felelősségvállalásukat és ösztönözné a fellépést. A helyi és regionális önkormányzatokat, illetve azok nemzeti szervezeteit teljes értékű partnerként be kell vonni az európai szemeszterbe egy jogilag kötelező érvényű európai magatartási kódex révén (18), annál is inkább, mivel most a szemeszter – az országjelentések D. melléklete segítségével – iránymutatásokat ad a kohéziós politika programozására vonatkozóan (19). Ez lehetővé tenné a helyi és regionális önkormányzatok számára, hogy a szemeszter ciklusa keretében elősegítsék az uniós politikák sikeres hozzáigazítását a tényleges területi különbségekhez és a konkrét kihívásokhoz; |
| --- | --- |

28.

| 29. | figyelembe véve az Európai Bizottság következő, 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó egyszerűsítési javaslatait, valamint a kohéziós politikának a különböző uniós finanszírozási források ötvözésével történő végrehajtását, fontosnak tart egy közös tervezésen keresztül megvalósuló integrált megközelítést, ezáltal segítve a különböző eszközök – például az integrált területi beruházás és a közösségvezérelt helyi fejlesztés – alkalmazását, melyek magukban foglalják a helyi és regionális önkormányzatok bevonását a döntéshozatalba és a végrehajtási folyamatba; |
| --- | --- |

29.

| 30. | osztja az Európai Parlament aggodalmát, mely szerint az Európai Bizottság „a közigazgatás tekintetében sem egységes és közös értékelési kerettel, sem szisztematikus adatgyűjtési módszerrel nem rendelkezik”, és kéri az Európai Bizottságot, hogy dolgozza ki ezeket az eszközöket; |
| --- | --- |

30.

| 31. | azt ajánlja, hogy az új reformtámogató program legyen közvetlenül elérhető a helyi és regionális önkormányzatok számára, és határozottabban fókuszáljon a közigazgatás minőségének javítására és a kapacitásépítés támogatására minden kormányzati szinten. Utal azon ajánlásaira, amelyek szerint a reformtámogató program irányításának partnerségen és többszintű kormányzáson kell alapulnia (20). Kéri, hogy a reformtámogató program keretének egy részét a helyi és regionális önkormányzatok által igényelt projektek számára különítsék el. Javasolja, hogy mindaddig, amíg a tagállamok csak a nemzeti szintű kapcsolattartó pontokon keresztül férnek hozzá a strukturálisreform-támogató programhoz, folyamatosan ösztönözzék és kövessék nyomon a helyi és regionális önkormányzatok kérelmeit; |
| --- | --- |

31.

| 32. | hangsúlyozza a digitalizáció és az e-kormányzás fontosságát, ideértve a digitális regionális központokat és a nyílt adatplatformokat is, és egyetért az EP azon véleményével, hogy „a közigazgatásokon belül olyan innovatív folyamatokat kell támogatni, amelyek elősegítik a jobb összekapcsolódást és a digitalizálást, továbbá a [...] minőségi digitális szolgáltatásokat” (21). |
| --- | --- |

32.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 4-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Sok egyéb ilyen terület van még, köztük a fenntartható fejlődési célok, a környezetvédelmi cselekvési program, az intelligens falvak, a makroregionális stratégiák, az EGAA, az Erasmus+, a Digitális Európa program (a digitális központjaival együtt), az intelligens szakosodási stratégiák, a közös kötelezettségvállalás és a LULUCF rendelet, a Menekültügyi és Migrációs Alap, a mesterséges intelligencia Európa számára, a kék gazdaság, valamint az éghajlatváltozásról szóló Párizsi Megállapodás teljeskörű végrehajtása az egyes országokban.

1

(2)  https://memportal.cor.europa.eu/Handlers/ViewDoc.ashx?doc=COR-2019-03856-00-00-RES-TRA-HU.docx.

2

(3)  Az országspecifikus ajánlások RB által elvégzett területi elemzése

3

(https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Pages/welcome.aspx#).

(4)  https://eiah.eib.org/index.

4

(5)  Lásd az RB megbízásából a helyi és regionális önkormányzatok igazgatási kapacitásáról készült, a strukturális reformok és a hatékonyabb európai gazdasági kormányzás lehetőségeit és kihívásait vizsgáló tanulmányt (angol nyelven: https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Documents/publi-file/AdminCapacity/AdminCapacity.pdf), valamint a közszféra reformjáról szóló és az uniós költségvetésnek e reform ösztönzésére való felhasználását vizsgáló EP-tanulmányt (angol nyelven: http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/572696/IPOL_STU(2016)572696_EN.pdf).

5

(6)  „Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance”, az RB megbízásából készített tanulmány, 2018. október (https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Administrative-capacity/AdminCapacity.pdf).

6

(7)  Lásd a 11. lábjegyzetben említett dokumentumokat.

7

(8)  Egy, a 2017. évi európai kormányzási minőségi mutató (EQI) megállapításain alapuló, nemrégiben készült európai parlamenti kutatószolgálati jelentés szerint a keleti régiókban jelentős javulás volt tapasztalható az előző évekhez képest, míg egyes déli régiók a hanyatlás jeleit mutatták (http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_BRI(2018)628244).

8

(9)  Ezeket a kezdeményezéseket az Európai Bizottság kohéziós politikával kapcsolatos weboldalainak e külön részében mutatják be: https://ec.europa.eu/regional_policy/en/policy/how/improving-investment/.

9

(10)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P8-TA-2019-0012&format=XML&language=HU.

10

(11)  Elfogadva: 2018.12.5. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03593-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

11

(12)  Elfogadva: 2018.12.5. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03594-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

12

(13)  Elfogadva: 2018.12.5. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03597-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

13

(14)  http://www.pra.gov.it/cosa-sono/.

14

(15)  Elfogadva: 2018.1.31. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2017-01298-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

15

(16)  A 2017–2020-as időszakra szóló strukturálisreform-támogató programról szóló vélemény, elfogadva: 2016.4.7. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-01214-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

16

(17)  Az EP 2019. január 15-i állásfoglalása: „Az uniós költségvetés közszféra reformjára való felhasználásának értékelése” (http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_HU.html).

17

(18)  „Az európai szemeszter irányításának javítása: a helyi és regionális önkormányzatok bevonására vonatkozó magatartási kódex” című vélemény, elfogadva: 2017.5.11. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-05386-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

18

(19)  „Az európai szemeszter és a kohéziós politika: a strukturális reformok és a hosszú távú beruházások összehangolása” című vélemény, elfogadva: 2019.4.10. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-05504-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

19

(20)  „A strukturálisreform-támogató program és az európai beruházásstabilizáló funkció” című vélemény, elfogadva: 2018.12.5.

20

(https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03764-00-00-ac-tra-hu.docx/content).

(21)  Az EP 2019. január 15-i állásfoglalása: „Az uniós költségvetés közszféra reformjára való felhasználásának értékelése”, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_HU.html.

21

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/30 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/30

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A Polgármesterek Szövetsége 2020 után

(2020/C 79/06)

| Előadó | : | Benedetta BRIGHENTI (IT/PES), Castelnuovo Rangone (Modena megye) képviselő-testületének tagja |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Benedetta BRIGHENTI (IT/PES), Castelnuovo Rangone (Modena megye) képviselő-testületének tagja

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

A Polgármesterek Szövetségének jelentősége az európai éghajlat-politikákban

| 1. | hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozásról szóló legfontosabb nemzetközi tanulmányok (1) kiemelik, hogy minél előbb ambiciózus éghajlat-politikákat kell végrehajtani, és hogy az európai közvélemény ezzel kapcsolatban egyre komolyabban aggódik: ezzel összefüggésben érdeklődéssel várja az új Európai Bizottság javaslatait az európai zöld megállapodás és egy európai éghajlat-politikai jogszabály kidolgozására, és kéri az Európai Bizottságot és az összes tagállamot, hogy ismerjék el, hogy a Polgármesterek Szövetsége az egyik legfontosabb olyan eszközt jelenti, amely reagál az éghajlati vészhelyzetre és vezeti a helyi és regionális önkormányzatokat a klímasemlegességre való átállás és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás során, a Párizsi Megállapodás és a 2050-ig szóló hosszú távú stratégia keretében vállalt kötelezettségek tiszteletben tartásával (2). A Szövetség fontos kiegészítője lehet a helyi és regionális önkormányzatok részvételének az integrált nemzeti éghajlat- és energiapolitikai tervek kidolgozása során; |
| --- | --- |

1.

| 2. | emlékeztet arra, hogy a Szövetség olyan városokat egyesít, amelyek a helyi éghajlat-politika terén az országuk normáit gyakran meghaladó nagyobb ambíciókkal és széles körű tapasztalatokkal rendelkeznek: a Szövetség aláíróit és koordinátorait ezért a tagállamoknak kiemelt tárgyalópartnereknek kell tekinteniük, amikor lépéseket tesznek annak érdekében, hogy a helyi és regionális önkormányzatokat bevonják az integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervek kidolgozásába; |
| --- | --- |

2.

| 3. | kéri az Európai Bizottságot, hogy erőteljesebben mozdítsa elő a Polgármesterek Szövetségében a 2050-re vonatkozó célkitűzést, és fontolja meg a kezdeményezés témaköreinek kibővítését annak érdekében, hogy hatékonyabban lehessen reagálni azokra a több területet érintő kihívásokra és lehetőségekre, amelyekkel a helyi és regionális önkormányzatoknak a klímasemlegesség kapcsán szembe kell nézniük. A témakörök közé vonjanak be új lehetséges ágazatokat, például az ipart, a mezőgazdaságot és az erdőgazdálkodást, továbbá a környezetvédelemmel kapcsolatos új területeket, mint amilyen a levegőminőség, a körforgásos gazdaság és a biodiverzitás, valamint a biokulturális diverzitás és a természetes szénelnyelők, így támogatva a leginkább élen járó települések törekvéseit. Az új ágazatok bevonásával elsősorban a cselekvési tervre kell koncentrálni, anélkül, hogy ez további jelentéstételi és nyomonkövetési kötelezettségeket róna a tagokra. Ugyanakkor fontos, hogy támogassuk az éghajlatváltozás és a környezetvédelem terén folytatott együttműködés számos tagállamban létező más formáit, melyekben a helyi és regionális önkormányzatok is részt vesznek, valamint hogy előmozdítsuk ezen együttműködési formáknak a Polgármesterek Szövetségébe történő integrálását. Amennyiben ezek a helyi és regionális önkormányzatok rendelkeznek a kellő potenciállal a helyi munka előmozdításához, megfelelően el kell ismerni és támogatni kell őket; |
| --- | --- |

3.

| 4. | ismételten kéri annak megerősítését, hogy az Európai Bizottság elismeri az RB stratégiai szerepét a Polgármesterek Szövetsége irányításában, beleértve annak globális szempontjait is, biztosítva ugyanakkor, hogy ez a kezdeményezés teljes mértékben hű maradjon európai gyökereihez, és továbbra is választ adjon az uniós városok igényeire, miközben világszerte előmozdítja az éghajlat-politikai fellépést; |
| --- | --- |

4.

| 5. | üdvözli a Green City Accord kezdeményezést, és kéri az Európai Bizottságot, hogy használja ki ezt arra, hogy feltárja, milyen lehetőségek vannak a környezetvédelemmel kapcsolatos olyan új témáknak a Polgármesterek Szövetsége jegyzőkönyvébe való bevonására, mint a levegőminőség, a biodiverzitás, a zaj és a körforgásos gazdaság. Ennek nem szabad a tagokra nézve bonyolultabb minimumkövetelményeket eredményeznie, hanem inkább lehetőséget kell nyújtania nekik arra, hogy fokozatosan új szempontokat is figyelembe vehessenek, és egy átfogóbb, holisztikus szemléletet alkalmazva, a szinergiákat kihasználva birkózzanak meg az éghajlatváltozás enyhítéséhez, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz és az energetikai átálláshoz kapcsolódó kihívásokkal; |
| --- | --- |

5.

| 6. | úgy véli, hogy a fenntartható fejlődési céloknak (3) kell a releváns hivatkozási keretet képezniük a helyi és regionális önkormányzatok fenntartható fejlődése számára: ennek jegyében úgy gondolja, hogy a Polgármesterek Szövetségét stabilan be kell illeszteni a fenntartható fejlődési célok keretébe, és úgy kell arra tekinteni, mint a fenntartható fejlődési célok helyi szintű végrehajtása nyomon követésének egyik kulcsfontosságú eszközére. Ezért kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetségének Irodáját, hogy a Polgármesterek Szövetsége módszertani keretébe vegyék fel a fenntartható fejlődési célokkal való kapcsolatot, kezdve az egyes intézkedéseknek az általuk megcélzott, különböző fenntartható fejlődési célokhoz való hozzárendelésével; |
| --- | --- |

6.

| 7. | üdvözli, hogy a Polgármesterek Szövetségét globális dimenzióval bővítik és erőfeszítést tesznek arra, hogy koherens hivatkozási keretet hozzanak létre, továbbá a Globális Szövetséget a diplomácia és a harmadik országokkal folytatott párbeszéd fontos eszközének tartja; elismeri emellett, hogy az kulcsfontosságú szerepet játszik annak biztosításában, hogy az EU erőfeszítéseit ne vesse vissza idegen országok törekvésének a hiánya. Ugyanakkor elővigyázatosságra int, hogy a Szövetség referenciakeretének globális szintű harmonizációjára irányuló erőfeszítés ne idézzen elő eltávolodást az EU helyi és regionális önkormányzatainak igényeitől és gyakorlataitól, ami veszélyeztetné a jövőbeli sikert; |
| --- | --- |

7.

| 8. | üdvözli a különböző alulról jövő és az Európai Bizottság által felkarolt, a városok és a régiók javát szolgáló kezdeményezéseket, mint amilyen a széntermelő régiók átalakításával foglalkozó platform, az energiaügyi intelligens szakosodási platform (S3PEnergy), a Tiszta energia az EU szigeteinek, az Intelligens városok és közösségek, az Európa Zöld Fővárosa stb. Ezzel összefüggésben kéri az Európai Bizottságot, hogy a városok számára kialakított egyablakos kapcsolattartási pont által végzett felmérés (4) alapján teljes mértékben tárja fel e kezdeményezések céljait és szerepét, és főként a Polgármesterek Szövetségével való esetleges szinergiákat, hogy a leginkább felhasználóbarát struktúra felé lehessen előrelépni. Ez a megközelítés elősegítené egy világos és koherens, a fenntartható fejlődési célokhoz kapcsolódó keret megteremtését a különböző kezdeményezések számára, egyéni jellemzőik és sajátosságaik veszélyeztetése nélkül; |
| --- | --- |

8.

| 9. | emlékezteti a tagállamokat, hogy a nemzeti éghajlati és energetikai tervek kidolgozása során konzultálniuk kell a szubnacionális szinttel, valamint arra kéri a tagállamokat, hogy terveik és a 2050-ig szóló, hosszú távú nemzeti stratégiák kidolgozása, felülvizsgálata és megvalósítása során vegyék számításba a Polgármesterek Szövetsége közösségének, valamint annak a több mint 400 unión belüli energiaügynökségnek a tapasztalatát és visszajelzéseit, amelyek többsége a Polgármesterek Szövetsége koordinátora vagy támogatója, és felelős a regionális szintű energetikai tervezésért; |
| --- | --- |

9.

A Polgármesterek Szövetségének irányítása

| 10. | megismétli, hogy támogatja a regionális és helyi szinten meghatározott vállalások rendszerét, amely hivatalosan elismeri, nyomon követi és ösztönzi a szén-dioxid-kibocsátás városok, helyi önkormányzatok és régiók általi globális csökkentését. Arra kérjük az Európai Bizottságot, hogy működjön együtt az RB-vel annak feltárása érdekében, hogy a SECAP-ok vagy azzal egyenértékű tervek hogyan működhetnének regionális és helyi szinten meghatározott vállalásokként, helyi hozzájárulást nyújtva az ENSZ párizsi éghajlatügyi megállapodásához; |
| --- | --- |

10.

| 11. | emlékeztet arra, hogy a Polgármesterek Szövetsége többek között azért növekedett és fejlődött az évek folyamán, hogy képes legyen alkalmazkodni a gyorsan változó környezethez, és emlékeztet arra is, hogy létfontosságú a struktúra átalakítása a jelenlegi és jövőbeli elvárások teljesítése érdekében: ennek kapcsán felhívja a figyelmet arra, hogy az RB stratégiai szerepet tölthet be, amennyiben folyamatos kétirányú kommunikációs csatornát biztosít az Európai Bizottság és a helyi és regionális közösségek között. Ennek biztosítása érdekében kéri az Európai Bizottságot, hogy foglalja hivatalosabb formába az RB-nek az európai Polgármesterek Szövetségében betöltött szerepét, például oly módon, hogy bevonja az RB-t a kezdeményezés ellenőrzési és irányítási szervei körébe; |
| --- | --- |

11.

| 12. | kéri az Európai Bizottságot, hogy működjön együtt a Polgármesterek Szövetségének Irodájával és az RB-vel annak érdekében, hogy a Polgármesterek Szövetsége vagy a helyi és regionális szintet bevonó hasonló nemzeti és regionális kezdeményezések, amennyiben ezzel kompatibilisek, bekerüljenek a nemzeti hivatkozási keretek közé, különösen a nemzeti éghajlat- és energiapolitikai tervekbe és a 2050-ig szóló, hosszú távú nemzeti stratégiákba. Ennek kapcsán felkéri az Európai Bizottságot, hogy a nemzeti koordináció képviselői, az RB nagykövetei, a Polgármesterek Szövetsége Irodájának, az Európai Bizottságnak és a Közös Kutatóközpontnak a képviselői, továbbá más szakértők – köztük más éghajlat- és környezetvédelmi együttműködési kezdeményezések képviselői – részvételével hozzon létre egy a Polgármesterek Szövetségével foglalkozó szakértői csoportot, amely rendszeres időközönként megvitatja a Polgármesterek Szövetsége megvalósításával kapcsolatos kihívásokat és lehetőségeket az egyes nemzeti kontextusokban, többek között a helyi szinten már létező ilyen típusú kezdeményezésekkel kapcsolatosan; |
| --- | --- |

12.

| 13. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy erősítsék meg a nemzeti stratégiát, különösen a nemzeti és regionális koordinátorok, valamint a támogatók szerepét. A regionális koordinátoroknak erősebb felhatalmazással kell rendelkezniük, és az Európai Bizottságnak tevékenységük során technikailag és pénzügyileg támogatnia kell őket, akár megfelelő, az európai strukturális és beruházási alapok keretében biztosított finanszírozások révén. Ennek lehetővé kell tennie, hogy a koordinátorok – főként a kis helyi önkormányzatok számára – technikai segítségnyújtást biztosítsanak. E tekintetben felszólítja az irányító hatóságokat, hogy vegyék figyelembe a Szövetséghez kapcsolódó tevékenységek kulcsfontosságú szerepét az éghajlati, energetikai és környezeti kihívások terén, és arra kéri őket, hogy fordítsanak figyelmet ezekre a tevékenységekre a következő programozási időszakra vonatkozó tervezés során; |
| --- | --- |

13.

| 14. | hangsúlyozza, hogy a nemzeti, és mindenekelőtt a regionális koordinátorok hálózatának megerősítése stratégiai fontosságú annak érdekében, hogy fennmaradjon az érdeklődés a Polgármesterek Szövetsége iránt, és az meg tudja őrizni központi szerepét a nemzeti és regionális politikák megvalósítását és nyomon követését, valamint a bevált gyakorlatok kicserélését szolgáló eszközként. Ezért kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítson a Polgármesterek Szövetségének Irodája számára elegendő forrást a nemzeti partnerek koordinálásához és a technikai támogatásnyújtáshoz, és hogy biztosítson párhuzamos mechanizmusokat a nemzeti koordinációs tevékenység pénzügyi támogatásához; |
| --- | --- |

14.

| 15. | emlékeztet arra, hogy a Polgármesterek Szövetsége regionális koordinátorai mennyire fontos szerepet játszanak a csatlakozott kis és közepes méretű települések támogatásában mind a kezdeti tervezési szakaszban, mind pedig az intézkedések összeírása, végrehajtása és nyomon követése során. Emlékeztet továbbá a támogatók, vagyis a Polgármesterek Szövetségéhez való csatlakozást elősegítő támogató szervezetek jelentőségére is, amelyek közvetítő szerepet töltenek be és népszerűsítik a Szövetséget. Ennélfogva kéri az Európai Bizottságot, hogy támogassa a koordinátorokat és emelje ki a támogatók szerepét, biztosítandó, hogy szerepük hosszú távon is fenntartható legyen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | kéri az Európai Bizottságot annak biztosítására, hogy az RB képviseltesse magát az európai Polgármesterek Szövetsége politikai tanácsában, ami erősebb köteléket biztosít a Polgármesterek Szövetsége uniós szintű irányítása és a Szövetség nagykövetei között a kezdeményezés politikai támogatásának, a Szövetség előmozdításának és a nemzeti szervezetekkel folytatott párbeszéd megkönnyítésének érdekében. Ennek kapcsán elkötelezi magát amellett, hogy a szükséges erőforrások mozgósításával biztosítja, hogy a Szövetség nagyköveteinek hálózata egyre aktívabb és hatékonyabb legyen, szoros együttműködést folytatva az Európai Bizottsággal és a Polgármesterek Szövetsége Irodájával; |
| --- | --- |

16.

| 17. | kéri az Európai Bizottságot, hogy tegye a nyilvánosság számára elérhetővé a Polgármesterek Szövetsége adatait, és gondoskodjon azok földrajzi adatokkal való ellátásáról: ezek az adatok hozzájárulhatnak az EU klímasemlegességgel kapcsolatos megfigyelőközpontjának létrehozásához, a városi adatok platformjához (5) és az energiaszegénységgel kapcsolatos megfigyelőközponthoz, amelynek legalább NUTS II szintre lebontott adatokat kell gyűjtenie; |
| --- | --- |

17.

| 18. | arra kéri ugyanakkor a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy a Polgármesterek Szövetségét lehetőségként használják fel arra, hogy megerősítsék közigazgatási kapacitásaikat és képezzék köztisztviselőiket, elkerülve a tevékenységek túlzott kiszervezését, amely aláásná a közigazgatás képességét a SECAP végrehajtására és naprakészen tartására; |
| --- | --- |

18.

| 19. | kéri a Közös Kutatóközpontot, hogy fűzze szorosabbra a kapcsolatot a Szövetség regionális koordinátoraival, és nyújtson nekik technikai és tudományos segítséget az adatok összegyűjtése és elemzése során, továbbá támogassa őket a településeknek a fenntartható energiával és éghajlat-politikával kapcsolatos cselekvési tervek (SECAP) megvalósításához való technikai segítségnyújtásban, a finanszírozások azonosításában, valamint a részvételi elven alapuló folyamatok létrehozásában; |
| --- | --- |

19.

| 20. | kéri az Európai Bizottságot, a Közös Kutatóközpontot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy dolgozzanak tovább egy stabil nyomonkövetési rendszer létrehozásán, amely nem tesz szükségessé folyamatos képzést és továbbképzést, de ugyanakkor biztosítja a kellő rugalmasságot a változó szakpolitikai környezetre történő reagáláshoz. Hangsúlyozza, hogy a nyomonkövetési kötelezettségek, bár a Polgármesterek Szövetsége rendszerének működéséhez és hitelességéhez fontosak, nem jelenthetnek akadályt a helyi – főként a kisebb – önkormányzatok számára abban, hogy csatlakozzanak a Szövetséghez és éljenek az ambiciózus intézkedések ösztönzése terén abban rejlő lehetőségekkel. Ennek kapcsán kéri annak megvizsgálását is, hogy a hálózatban való maximális részvétel elősegítése érdekében mind a kommunikáció, mind az eljárások tekintetében hogyan lehet
  jobban felhasználni
  a nyomonkövetési gyakorlatot; |
| --- | --- |

20.

| 21. | javasolja, hogy fontolják meg tematikus hálózatok létrehozásának lehetőségét is a – például méretük, földrajzi, társadalmi vagy gazdasági helyzetük alapján – hasonló jellemzőkkel bíró vagy hasonló kihívásokkal szembesülő aláírók között; |
| --- | --- |

21.

| 22. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetségének Irodáját, hogy a SECAP-ok keretében különösen az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás terén népszerűsítsenek olyan intézkedéseket, amelyek átlépik a települési, regionális és nemzeti közigazgatási határokat, azzal a céllal, hogy egy-egy érzékeny környezetvédelmi téma körül csoportosulások jöjjenek létre; |
| --- | --- |

22.

| 23. | kéri az Európai Bizottságot és a Közös Kutatóközpontot, hogy a regionális koordinátorok és támogatók segítségével vizsgálja meg újra a SECAP-ok értékelési eljárását azok felgyorsítása, valamint hangsúlyosabban felhasználóbarát és a politikai döntésekre irányuló útmutatások nyújtása érdekében. Erőfeszítéseket kell tenni az adminisztratív eljárások csökkentése, a jelentéstételi kötelezettségek egyszerűsítése és az adatok felhasználásának javítása érdekében; |
| --- | --- |

23.

| 24. | arra kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy mindig a lehető legegyszerűbb, legkorszerűbb és legerőteljesebb nyelvezetet és kommunikációs módokat alkalmazzák annak biztosítása érdekében, hogy a Polgármesterek Szövetségét, valamint a helyi és regionális önkormányzatok éghajlattal és környezetvédelemmel kapcsolatos együttműködésének egyéb formáit a fenntarthatóság védjegyeként és az éghajlatvédelmi intézkedések kiválósági igazolásaként ismerjék el ott, ahol teljesítettek bizonyos kitűzött célokat; |
| --- | --- |

24.

A részvételen alapuló átmenet a klímasemlegesség felé

| 25. | arra kéri az Európai Bizottságot és a Szövetség irodáját, hogy mozdítsanak elő olyan intézkedéseket, amelyek segítik azokat az aláírókat, akik előre nem látható, rajtuk kívül álló okok miatt nehézségekkel szembesülnek a Polgármesterek Szövetségéhez való csatlakozásukkor vállalt célkitűzések teljesítése terén; |
| --- | --- |

25.

| 26. | felhívja az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy tegyék még intenzívebbé a tagoknak nyújtott képzési és továbbképzési tevékenységeket, a lehető legjobban áthidalva a nyelvi akadályokat. Emlékeztet arra, hogy kiemelt figyelmet kell fordítani az éghajlatváltozás hatásaihoz való alkalmazkodás és az energiaszegénység témájára, amelyek még viszonylag friss kérdések, ezért különösen nagy elkötelezettséget követelnek meg a tagok többségére nézve; |
| --- | --- |

26.

| 27. | arra kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy erősítsék meg a helyi szintű szakemberekből álló csoportot („Practitioners Group”) (6), és összetételének közzétételével tegyék azt átláthatóbbá: egy ilyen csoport fontos erőforrást jelent annak biztosításához, hogy a Polgármesterek Szövetségének döntéshozatali folyamata alulról felfelé építkező logikát kövessen, és hogy a helyi és regionális önkormányzatok szükségleteit megfelelően figyelembe vegyék. Az Európai Bizottság fontolóra vehetné, hogy a meglévő ülésekhez kapcsolódóan és azokat kiegészítve magas szintű képzési tevékenységeket szervezzenek a szakértők számára, összekapcsolva a tudományos köröket a Szövetség közösségével. Ilyen képzési tevékenységeket, melyek kiemelt figyelmet fordítanak a kis közösségekből érkező szakembereknek való segítségnyújtásra, a Polgármesterek Szövetsége tudományos csoportjához („akadémiai sarok”) tartozó tudományos szakemberek támogatásával lehet megszervezni; |
| --- | --- |

27.

| 28. | arra kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy fejlesszék tovább az úgynevezett „akadémiai sarok” szerepét, melynek célja a tudományos és kutatási intézmények, valamint a helyi és regionális önkormányzatok közötti kapcsolatteremtés; emlékeztet arra, hogy az ilyen kapcsolatok alapvető fontosságúak az átállásokhoz szükséges ismeretek és kompetenciák fejlesztéséhez, valamint hogy meg kell erősíteni a kutatás és a tanulmányok, illetve az ilyen tevékenységek eredményeinek a Szövetség szélesebb közösségének körében való terjesztése iránti támogatást is; |
| --- | --- |

28.

| 29. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetségének Irodáját, hogy segítsék elő és terjesszék még szélesebb körben az alacsony költség mellett megvalósítható intézkedések bevált gyakorlatait, például azáltal, hogy fenntarthatósági kritériumokat vezetnek be a már meglévő vagy a település által tervezett tevékenységekbe, amelyek nagyon gyakran nem igényelnének új finanszírozási forrást, csak a rendelkezésre álló források hatékonyabb elosztását. Ennek kapcsán emlékeztet arra, mennyire fontos a zöld és fenntartható közbeszerzések szisztematikus alkalmazása. A személyzeti munkaórák és a vonatkozó költségek becslésének kidolgozásához nyújtott iránymutatás szintén hasznos lenne a részvételi arány növeléséhez és a politikai felügyelet erősítéséhez; |
| --- | --- |

29.

| 30. | kéri az Európai Bizottságot, hogy fordítson fokozott figyelmet a szociális szempontra, kezdve az energiaszegénységgel, de kitérve az egészség, az éghajlatváltozással szembeni sérülékenység, a kockázatkezelés és az életminőség kérdésére is; |
| --- | --- |

30.

| 31. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy az iskolák és az oktatási központok minden szintjét fokozottabban vonják be a SECAP-ok kidolgozásába, végrehajtásába és felülvizsgálatába. Ez elengedhetetlen olyan hosszú távú viselkedésbeli változások előidézése szempontjából is, amelyekre a klímasemlegességre való átállási folyamat hatékonyságának biztosítása érdekében szükség van, ahogyan azt a 2050-ig szóló hosszú távú stratégia is hangsúlyozza; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ismételten leszögezi, hogy kulcsfontosságú egy „ötös spirál” elfogadása az olyan hatékony és időtálló cselekvési tervek létrehozása érdekében, amelyek képesek kezelni a szükséges átállással járó összetett helyzetet: ehhez elengedhetetlen a közigazgatás, az ipar, az egyetemek, a nem kormányzati szervezetek és a polgárok bevonása. Ezért kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetségének Irodáját, hogy erősítsék meg a magánszektor, az egyéb nem települési közintézmények (egészségügyi intézmények, kutatóintézetek stb.), a nonprofit gazdasági társaságok és a civil társadalom hivatalos szerepét a SECAP-ok kidolgozását és végrehajtását illetően; |
| --- | --- |

32.

Megfelelő pénzügyi eszközökkel támogatott szisztematikus tervezés

| 33. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy javasoljanak intézkedéseket a helyi és regionális szintű tervezési tevékenységekkel való kapcsolatok szorosabbra fűzése érdekében, kezdve a fenntartható mobilitást szolgáló tervekkel és a városrendezési tervekkel: ennek kapcsán emlékeztet arra, hogy az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC) nemrég kiadott, az éghajlatváltozásról és a földhasználatról szóló jelentése (7) szintén hangsúlyozza, milyen döntő fontosságú szerepet játszanak a földhasználati szakpolitikák az éghajlatváltozás elleni küzdelemben; emlékeztet emellett arra is, hogy a SECAP-nak olyan operatív, rugalmas és dinamikus eszközzé kell válnia a helyi önkormányzatok számára, amely szorosan kapcsolódik más tervekhez és programokhoz; |
| --- | --- |

33.

| 34. | kéri az Európai Bizottságot, hogy vegye figyelembe, hogy a hatásenyhítési és alkalmazkodási intézkedésekkel kapcsolatos hatáskörök nagy része helyi szinten van. Ezt el kell ismerni ahhoz, hogy az egyes országok finanszírozási rendszereiben a SECAP-okat a jelentőségüknek megfelelően kezeljék; |
| --- | --- |

34.

| 35. | kéri az Európai Bizottságot és a Polgármesterek Szövetsége Irodáját, hogy tegyenek erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a SECAP-ra mint olyan globális stratégiai dokumentumra lehessen tekinteni, amely horizontális módon beilleszthető a helyi önkormányzatok általános tervezési folyamatába, figyelembe véve a különböző helyi igényeket. Minden intézkedésnek konkrét, a településen már létező tervre/eszközre kell hivatkoznia. A SECAP-ok mennyiségi/minőségi kritériumokat is meghatározhatnak, hogy támogassák a tervezési és döntéshozatali eljárásokat a településen, és így el lehessen érni a Polgármesterek Szövetsége célkitűzéseit; |
| --- | --- |

35.

| 36. | kéri az Európai Bizottságot, hogy az EU vonatkozó pénzügyi eszközei révén ismerje el és jutalmazza a tagok, a koordinátorok és a támogatók erőfeszítéseit. Emellett a tagállamokat is bátorítani kell, hogy tegyenek ugyanígy, annak érdekében, hogy a nemzeti éghajlat- és energiapolitikai tervük megfelelően kerüljön végrehajtásra; |
| --- | --- |

36.

| 37. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy nagyobb szerepet adjon a régióknak, amelyek fontos elemei a többszintű irányítás rendszerének; kéri, hogy az Európai Bizottság ennek kapcsán irányozzon elő olyan ösztönzőket, mint például a tehermegosztás, hogy a régiókat a CO2-kibocsátási célok elérésére késztesse; úgy véli emellett, hogy az európai strukturális és beruházási alapoknak tartalmazniuk kell a regionális koordinátorok tevékenységét támogató mechanizmusokat; |
| --- | --- |

37.

| 38. | véleménye szerint az összes releváns finanszírozási programban (City Facility, Európai horizont, LIFE stb.) való részvételt egy hatályos SECAP vagy annak megfelelő éghajlat- és energiapolitikai terv meglétéhez kellene kötni; |
| --- | --- |

38.

| 39. | emlékeztet arra, hogy az éghajlattal kapcsolatos cselekvési tervek transzverzális jellege miatt számos intézkedés támogatható lehet az uniós vidékfejlesztési és tengerpolitikai alapokból: ezért arra ösztönzi a Szövetség koordinátorait, hogy vizsgálják tovább ezt a lehetőséget, a Polgármesterek Szövetségének Irodáját pedig arra, hogy nyújtson iránymutatást e tekintetben; |
| --- | --- |

39.

| 40. | kéri az Európai Parlamentet, hogy vizsgálja meg a lehetséges együttműködést az RB-vel és annak tagjaival az RB Polgármesterek Szövetsége követeinek projektje keretében annak érdekében, hogy növekedjen a Szövetség politikai támogatásának hatóköre és ismertsége; |
| --- | --- |

40.

| 41. | kéri az Európai Bizottságot, hogy nyújtson világos útmutatást a régióknak, és az összes illetékes főigazgatóság bevonásának köszönhetően fejlesszen ki iránymutatást arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet a ROP-ERFA és az ESZA révén támogatni a SECAP-ok végrehajtását, valamint hogy folytasson eszmecserét a bevált gyakorlatokról, és biztosítson szakembereket a települések támogatásához; |
| --- | --- |

41.

| 42. | kéri az EBB-t, hogy erősítse tovább a Polgármesterek Szövetsége közösségével folytatott kommunikációt, hogy ezáltal a helyi és regionális önkormányzatok a lehető legjobban tudjanak élni az EBB által nyújtott eszközökkel, és fordítson kiemelt figyelmet olyan eszközök kidolgozására, amelyek a kis és közepes méretű helyi önkormányzatokat támogatják; |
| --- | --- |

42.

| 43. | üdvözli az Európai Beruházási Tanácsadó Platform (European Investment Advisory Hub) (8) létrehozását, amely egy a helyi és regionális önkormányzatoknak biztosított, a finanszírozási lehetőségekkel kapcsolatos támogatást és tanácsadást illető sürgető igényre reagál. Megjegyzi azonban, hogy a jelek szerint ez az eszköz egyelőre csak korlátozott hatást gyakorolt a helyi és regionális önkormányzatokra. Ezért kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg ennek okait, és hozzon létre erősebb szinergiákat az említett eszköz és az alulról jövő kezdeményezések, különösen a Polgármesterek Szövetsége között, továbbá kijelenti, hogy kész támogatni az Európai Bizottságot az eszköz további népszerűsítésében és a használhatóságának javítását szolgáló stratégiák azonosításában. |
| --- | --- |

43.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://www.ipcc.ch/2018/10/08/summary-for-policymakers-of-ipcc-special-report-on-global-warming-of-1-5c-approved-by-governments/.

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52018DC0773.

2

(3)  https://www.un.org/sustainabledevelopment/.

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/eu-regional-and-urban-development/topics/cities-and-urban-development_hu.

4

(5)  https://urban.jrc.ec.europa.eu/#/en

5

(6)  https://www.eumayors.eu/about/support-the-community/group-of-practitioners.html.

6

(7)  IPCC Special Report on Climate Change and Land (Az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület különjelentése az éghajlatváltozásról és a földhasználatról).

7

IPCC Special Report on Climate Change and Land (Az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület különjelentése az éghajlatváltozásról és a földhasználatról).

(8)  https://eiah.eib.org/about/initiative-urbis.htm.

8

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/36 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/36

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye: Platformalapú munkavégzés – szabályozási kihívások helyi és regionális szinten

(2020/C 79/07)

| Előadó | : | Dimitrios BIRMPAS (EL/PES), Egáleo képviselő-testületének tagja |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Dimitrios BIRMPAS (EL/PES), Egáleo képviselő-testületének tagja

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Bevezető megjegyzések

| 1. | hangsúlyozza, hogy a digitális platformgazdaság szerves részét képezi az európai gazdaságnak, gazdasági és társadalmi jelentősége pedig a jövőben továbbra is erőteljesen növekedni fog; |
| --- | --- |

1.

| 2. | rámutat, hogy az Európai Bizottság úgy határozza meg a platformgazdaságot, mint „olyan üzleti [modellt], amelynek keretében a tevékenységeket [...] együttműködési platformok könnyítik meg” (1). Ugyanezen forrás szerint az együttműködési platformok nyitott hozzáférésű piacteret hoznak létre a gyakran magánszemélyek által kínált áruk és szolgáltatások időleges használatához. A közösségi gazdaságon belül háromféle szereplő tevékenykedik: (i) a szolgáltatók, akik vagyontárgyakat, forrásokat, időt és/vagy készségeket osztanak meg, és lehetnek szolgáltatásokat eseti alapon nyújtó magánszemélyek vagy professzionális szolgáltatók; (ii) e szolgáltatások felhasználói; valamint (iii) közvetítők, akik egy online platform segítségével összekapcsolják a szolgáltatókat a felhasználókkal és megkönnyítik a tranzakciók lebonyolítását („együttműködési platformok”); |
| --- | --- |

2.

| 3. | rámutat továbbá, hogy a platform OECD szerinti meghatározása „olyan digitális szolgáltatás, amely megkönnyíti az interakciókat két vagy több különálló, ám egymástól kölcsönösen függő felhasználói csoport (cégek vagy személyek) között, akik az internetes szolgáltatáson keresztül vannak egymással kapcsolatban” (2); |
| --- | --- |

3.

| 4. | kiemeli, hogy az internethasználat exponenciális terjedésével egyre nagyobb mértékben alkalmaznak digitális platformokat mindenféle típusú gazdasági tevékenységek koordinálására; |
| --- | --- |

4.

| 5. | megjegyzi, hogy a digitális platformokon történő munkavégzés terjedését magyarázhatja az a tény, hogy az egy sor előnnyel jár a rugalmas munkaerőpiac iránti igény kontextusában. Az Eurofound (3) szerint a platformalapú munkavégzés számos lehetőséget is kínál a munkaerőpiac számára, így például megkönnyíti a munkavállalást, kiegészítő jövedelemforrást jelent, ösztönzi az önfoglalkoztatást, lehetővé teszi a munkaidő rugalmasságát, és megakadályozza a munkavállalók etnikai hovatartozáson, fogyatékosságon és földrajzi helyzeten alapuló megkülönböztetését. Továbbá, amint azt a Közös Kutatóközpont is kiemelte (4), mivel a platform-munkavállalók közül sokan az álláskeresők kiszolgáltatott csoportjaihoz tartoznak (fiatalok, nők, távoli területekről származók), a platformalapú munkavégzés pozitívan befolyásolhatja az ilyen csoportok munkaerőpiaci integrációját, és „megkönnyítheti a stabilabb foglalkoztatási formákra való áttérést”, feltéve, hogy megfelelő intézkedéseket hoznak a tisztességes munkakörülmények biztosítása érdekében; |
| --- | --- |

5.

| 6. | megállapítja, hogy a digitális munkaplatformok elmúlt évekbeli gyors terjedése számos kérdést vetett fel azok működését és a munka ilyen platformoknak köszönhető átszervezéséből eredő előnyöket, valamint a kapcsolódó kockázatokat illetően; |
| --- | --- |

6.

| 7. | megjegyzi, hogy az Eurofound szerint (5) a platform-munkavállalók sajátos, eseti jelleggel végzett feladatokon alapuló munkamegállapodásai miatt nagyobb bizonytalanság övezi jogaikat és szociális védelmük szintjét, munkakörülményeiket és munkaviszonyuk stabilitását; |
| --- | --- |

7.

| 8. | fenntartja, hogy átfogó keretet kell kialakítani az összes munkavállaló szociális védelmének és szociális jogainak biztosítására (az egészségtől és biztonságtól kezdve az egész életen át tartó tanulásban való részvétel lehetőségéig), hogy a platformgazdaság és a „hagyományos” offline gazdaság számára egyenlő versenyfeltételek jöjjenek létre, aminek alapja az, hogy minden érdekelt fél azonos jogokkal és kötelezettségekkel rendelkezzen; |
| --- | --- |

8.

| 9. | hangsúlyozza, hogy a színlelt önfoglalkoztatás (amelyet néha „álcázott” vagy „névleges” önfoglalkoztatásnak is neveznek) olyan esetekre utal, amelyekben az érintetteket önfoglalkoztatónak minősítik, miközben lényegében alkalmazottként végzik munkájukat. Fel kell számolni a munkavállalók munkaadók általi szándékosan helytelen besorolását, aminek célja, hogy megkerüljék a foglalkoztatási szabályokat, az adóügyi kötelezettségeket és a munkavállalói képviseletet, illetve hogy a kockázatokat a munkavállalókra terheljék és/vagy versenyelőnyhöz jussanak; |
| --- | --- |

9.

| 10. | leszögezi, hogy a szociális jogok európai pillére (6), amelyet az összes uniós tagállam egyhangúlag támogat, rögzíti, hogy a munkaviszony jellegétől és időtartamától függetlenül a munkavállalóknak joguk van tisztességes és egyenlő bánásmódban részesülni a munkafeltételek, a szociális védelem és a képzésekben való részvétel tekintetében, illetve joguk van tisztességes megélhetést nyújtó, méltányos bérezésben részesülni; |
| --- | --- |

10.

| 11. | megjegyzi, hogy az úgynevezett „önálló vállalkozók” nehézségekkel szembesülnek a kollektív képviselet biztosítása terén, és felhívja a figyelmet arra, hogy a szociális partnerek előtt álló legnagyobb kihívás az, hogy miként érjék el az informális szektorban és az újonnan megjelenő foglalkoztatási formákban dolgozókat, így például a platform-munkavállalókat (7); olyan intézkedéseket kér ezért, amelyek ösztönzik és megkönnyítik a szociális párbeszédet e munkaerőpiaci szegmens számára; |
| --- | --- |

11.

| 12. | úgy véli, hogy a digitális platformokon történő munkavégzés szabályozását célzó közös európai kezdeményezés várhatóan összehangolt választ fog adni a tagállamok részéről azokra a jogi természetű kihívásokra, amelyek a folyamatos technológiai változásokból eredően merülnek fel a munkaerőpiacon; tudatában van annak, hogy az új technológiák, mint amilyen a mesterséges intelligencia, hozzáférést biztosítanak szakmai támogatási, tudásmegszerzési és tanulási lehetőségekhez; hangsúlyozza továbbá, hogy megfelelően kezelni kell az új technológiák által a platform-munkavállalókra kifejtett hatásokat, mivel az ilyen technológiák – például a mesterséges intelligencia – egyre gyakoribb alkalmazása miatt a szóban forgó munkavállalókkal kapcsolatos döntéseket nagyrészt mesterséges intelligencián alapuló algoritmusok határozzák meg; |
| --- | --- |

12.

| 13. | csatlakozik az ILO felhívásához, amely kéri olyan nemzetközi irányítási rendszer kialakítását, amely megköveteli, hogy a platformtulajdonosok tiszteletben tartsanak bizonyos minimális jogokat és biztosítsák a védelem minimális szintjét, illetve amely szabályozza az adatok felhasználását és az algoritmikus elszámoltathatóságot a munka világában. Mindez megoldaná a platform-munkavállalók kollektív képviseletének kérdését és a mesterséges intelligenciával kapcsolatos problémákat is azáltal, hogy kötelezővé tenné a human-in-command (emberi vezérlésű) megközelítés alkalmazását, amely biztosítja, hogy a munkával kapcsolatos végső döntéseket mindig emberek hozzák meg (8). Üdvözli egyúttal a különböző nemzeti és szubnacionális szintű kezdeményezéseket (9), valamint a közösségi kiszervezésre és a közösségi munkára vonatkozó magatartási kódexek bevezetésére irányuló platformalapú kezdeményezéseket; |
| --- | --- |

13.

| 14. | osztja az EPSCO Tanács 2019. október 24-i következtetéseiben kifejtett álláspontot, miszerint „erősítsék meg a munkához kapcsolódó intézményeket, különösen a munkaügyi igazgatást és felügyeletet, valamint mozdítsák elő a valamennyi munkavállaló védelmét szolgáló nemzetközi munkaügyi előírások tényleges végrehajtását – az új munkavégzési formák keretében is –, továbbá segítsék elő az informális gazdaságból a formális gazdaságba való átmenetet” (10). Továbbá egyetért annak szükségességével is, hogy „garantálják a magánélet és a személyes adatok megfelelő védelmét, valamint szükség esetén reagáljanak a – különösen a munka digitális átalakulásával összefüggésben – felmerülő kihívásokra és lehetőségekre, ideértve a platformalapú munkavégzést is” (11); |
| --- | --- |

14.

| 15. | üdvözli az Európai Bizottság új elnökének, Ursula von der Leyennek az Európai Parlament 2019. július 16-i nyitóülésén hangoztatott szándékát, hogy javítsa a platform-munkavállalók munkafeltételeit, különös tekintettel a készségekre és az oktatásra (12).Elvárja azonban, hogy e feltételek javítása túlmutasson a fent említett szakpolitikai területeken, és magában foglalja az új Európai Bizottság javaslatát is, mely szerint „foglalkozni kell a platform-munkavállalók munkakörülményeivel, és aktívan kezelni a bizonytalan foglalkoztatás új formáit” (13); |
| --- | --- |

15.

| 16. | rámutat arra, hogy általában naprakésszé kell tenni a jelenleg hatályos uniós szintű jogi keretet (vagyis az elektronikus kereskedelemről szóló irányelvet és a szolgáltatási irányelvet) annak érdekében, hogy reagáljunk a megosztásalapú gazdaság gyors bővülésére és a globális szinten működő platformok által állított kihívásokra. A platformalapú munkavégzésre is vonatkozó hatályos uniós jogszabályok, például az átlátható és kiszámítható munkafeltételekről szóló irányelv hatékonyságának vizsgálata, valamint a jelenleg létező platformalapú munkavégzési formák pontos feltérképezése elengedhetetlen feltétele a jogi keret aktualizálásának; |
| --- | --- |

16.

A munkavállalók és a szerződések besorolása

| 17. | utal egy korábbi véleményére, amelyben hangsúlyozta, hogy „a közösségi gazdaság egyes üzleti modelljei fejlődésük során erőteljes negatív externáliákat idéznek elő társadalmi és foglalkoztatási téren, különösen az »egyéni vállalkozás« fogalmával való visszaélés révén, és a munkavállalók közötti társadalmi különbségeken alapulnak” (14); |
| --- | --- |

17.

| 18. | utal továbbá az RB egyik korábbi állásfoglalására, amely megállapítja, hogy „a közösségi gazdaság sok foglalkoztatási formája a függő és az önálló foglalkoztatás közé sorolható be”, ami „fontos kérdéseket vet fel a munkafeltételekkel, a biztonsággal és egészségvédelemmel, a betegbiztosítási ellátásokkal, a bérek betegség esetén való további folyósításával, a munkanélküliségi ellátással és a nyugdíjjal kapcsolatban” (15); |
| --- | --- |

18.

| 19. | megjegyzi, hogy az Európa szociális dimenziójáról közzétett vitadokumentumban (16) az Európai Bizottság rámutat, hogy e dimenzió elmélyítéséhez az EU-nak „[meg kell állapodnia] a digitális platform munkavállalóinak foglalkoztatási státuszát meghatározó közös szabályokban. Ez lehetővé teszi a vállalkozások számára, hogy teljes mértékben kihasználhassák az egységes európai digitális piacban rejlő lehetőségeket”; |
| --- | --- |

19.

| 20. | kiemeli, hogy mivel a fiatalok jobban tisztában vannak a digitális átalakulással és a technológiai fejleményekkel, annak ellenére vonzó munkalehetőségnek tekintik a digitális platformokon történő munkavégzést és az ezáltal gyakran biztosított rugalmasságot, hogy a munkavállalói jogok nincsenek egyértelműen tisztázva. Megjegyzendő, hogy manapság a platformokon dolgozók átlagosan tíz évvel fiatalabbak az offline módon dolgozóknál (17), ezáltal az ezeket a jogokat világosan meghatározó szabályok hiánya fokozza a bizonytalan foglalkoztatást a fiatalok körében; |
| --- | --- |

20.

| 21. | elismeri, hogy a digitális platformokon fellelhető szerződéses kapcsolatok bonyolultak, ám rámutat, hogy a hagyományos gazdaság igen sokféle foglalkoztatási modelljét az összes szereplőre egyaránt vonatkozó közös alapszabályok vezérlik. A Régiók Bizottsága ezért kéri, hogy az alapvető munkaügyi és szociális rendelkezéseket terjesszék ki a platformgazdaságra és az abban dolgozókra is, valamint hangsúlyozza, hogy európai szinten foglalkozni kell a digitális egységes piac szociális hatásaival. Egy, a digitális platformokon végzett munka szabályozási kihívásait kezelő, arányos nemzeti és – ahol ez a digitális gazdaság transznacionális jellege miatt szükséges – európai keret egyenlő versenyfeltételeket fog teremteni a hagyományos gazdaság és a digitális platformgazdaság között, és fellép a szociális dömping ellen. Egy ilyen szabályozási keretben fontolóra kellene venni az olyan kizárólagossági feltételek tilalmát is, amelyek értelmében a munkavállalók nem működhetnek együtt más platformokkal; |
| --- | --- |

21.

| 22. | hangsúlyozza, hogy egy ezt célzó rendeletnek foglalkoznia kell olyan fontos szabályozási kérdésekkel, mint a munkaviszony (és ebből eredően az esetleges téves besorolás) dokumentumokkal történő bizonyításának terhe, a munkaviszony létezésére vonatkozó megdönthető vélelem értékelése vagy a tisztességtelen feltételekkel létrehozott szerződéses viszonyokkal történő munkaszervezés, valamint a platform-munkavállalók profiljával és teljesítményével kapcsolatos adatok tulajdonjogának és hordozhatóságának kérdése. Emellett a rendelet foglalkozhatna a munkaadók társadalombiztosítási járulékaival is, az érintett összes munkaerő viszonylatában és függetlenül a foglalkoztatási státusztól, figyelembe véve a munkafeltételek minőségét. A digitális munkavégzés esetleges határokon átnyúló jellegének figyelembevétele és a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelv (18) végrehajtásának lehetővé tétele érdekében lehetőséget kell biztosítani a „munkavégzés helye” és a „szolgáltatás nyújtásának helye” közötti különbségtételre a munkavállalói jogok minimális megerősítéseként; |
| --- | --- |

22.

| 23. | rámutat arra, hogy a munkaviszony fennállásának megállapítása tekintetében az adott tagállamokban hatályos jogszabályokat, kollektív szerződéseket vagy gyakorlatot kell irányadónak tekintetni, és ennek során figyelembe kell venni az Európai Unió Bírósága ítélkezési gyakorlatát (19). Ennek az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a szóban forgó státusz a digitális platformok alkalmazottaira is vonatkoztatható, amennyiben a releváns kritériumok teljesülnek. Egyetért az Európai Parlamenttel abban, hogy „[a] munkaviszony fennállásának megállapítása tekintetében a tényleges munkavégzéssel kapcsolatos tényeket kell irányadónak tekinteni, és nem azt kell alapul venni, hogy a felek hogyan minősítik a viszonyt” (20). Egyetért továbbá azzal, hogy „[a] nemzeti jogszabályokban meghatározott önálló vállalkozói státusszal való visszaélés – legyen szó akár nemzeti, akár határokon átnyúló esetekről – egy olyan formája a megtévesztő módon bejelentett munkavégzésnek, amelyet gyakran a be nem jelentett munkavégzéssel társítanak”, és hogy ennek célja „bizonyos jogi vagy adózási kötelezettségek elkerülése” (21). Osztja ezért azt a nézetet, hogy a szóban forgó jelenség elleni küzdelemhez európai szintű iránymutatásokra van szükség; |
| --- | --- |

23.

| 24. | üdvözli, hogy a legtöbb uniós tagállamban léteznek akár törvényileg előírt, akár kollektív tárgyalások eredményeként létrejött minimálbér-rendszerek. A bérmegállapítással kapcsolatos kérdések a tagállamok és/vagy a nemzeti szociális partnerek hatás- és illetékességi körébe tartoznak. Teljes mértékben tiszteletben kell ezért tartani a szociális partnerek autonómiáját, valamint a kollektív szerződések megkötéséhez való jogukat (22); |
| --- | --- |

24.

| 25. | támogatja, hogy az Európai Bizottság egy határozatával felállított onlineplatform-gazdasági megfigyelőközpont munkájának részeként hozzanak létre egy külön munkacsoportot a digitális platformokon dolgozók munkaügyi jogviszonyának és besorolásának megvizsgálására és nyomon követésére (23). Az onlineplatform-gazdasággal foglalkozó, független szakértőkből és az Európai Bizottság tisztviselőinek egy erre a célra létrehozott csoportjából álló megfigyelőközpont már megkezdte munkáját, és tanácsadást és szakértelmet biztosít az Európai Bizottság számára az onlineplatform-gazdaság fejleményeivel kapcsolatban. A Régiók Bizottsága olyan, a helyi, regionális szintű és határokon átnyúló gyakorlatban már bevált megoldásokkal segítheti a csoport munkáját, amelyek többek között támogatják a helyi és regionális önkormányzatoknál dolgozók készségfejlesztését. Ezért kéri, hogy megfigyelő státusszal részt vehessen a megfigyelőközpont munkájában; |
| --- | --- |

25.

Regionális és helyi dimenzió

| 26. | megjegyzi, hogy a digitális platformok térnyerése által érintett gazdasági tevékenységek folyamatos fejlődése és bővülése helyi és regionális szinten is hatást fejt ki, így ezeket a helyi és regionális önkormányzatok szintjén is – hatáskörük keretein belül – szabályozni kell, különösen az adózás és a városrendezés tekintetében; |
| --- | --- |

26.

| 27. | kéri a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy találjanak megoldást a platformalapú munkavégzésből eredő társadalmi és foglalkoztatási kihívásokra azáltal, hogy szociális támogató intézkedéseket vezetnek be az atipikus foglalkoztatási formák által érintettek számára, illetve intézkedéseket dolgoznak ki az ilyen platformokon alkalmazott szabálytalan és esetenként jogellenes foglalkoztatási formák (például színlelt önfoglalkoztatás, munkavállalók alulfoglalkoztatása) betiltására, hogy egyénileg és kollektívan is biztosítani lehessen a platform-munkavállalók jogainak érvényesülését; |
| --- | --- |

27.

| 28. | sürgeti a helyi és regionális önkormányzatokat mint online szolgáltatások széles körét – gyakran digitális platformokon keresztül – nyújtó, illetve azokban részesülő hatóságokat, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésekor alkalmazzanak pozitív diszkriminációt a társadalmilag felelős platformok javára, kritériumai közé pedig vegyenek fel a platform munkakörülményeire vonatkozó szociális szempontokat; |
| --- | --- |

28.

| 29. | sürgeti a helyi és regionális önkormányzatokat mint szolgáltatókat, hogy dolgozzanak ki olyan munkaszerződéseket, amelyek modellként szolgálhatnak más helyi munkáltatók számára; |
| --- | --- |

29.

| 30. | arra ösztönzi a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy dolgozzanak ki olyan foglalkoztatási, az egész életen át tartó tanulással kapcsolatos és szociális politikákat, amelyek segítenek lépést tartani a munkaerőpiac digitalizációjával és reagálni arra; |
| --- | --- |

30.

| 31. | arra ösztönzi a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy hatásköreik keretében, munkaügyi felügyelet vagy más megfelelő szervezet vagy intézmény révén lépjenek fel a munkavállalók besorolásával való visszaélések ellen. |
| --- | --- |

31.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Az Európai Bizottság közleménye: A közösségi gazdaságra vonatkozó európai menetrend, COM(2016) 356 final.

1

A közösségi gazdaságra vonatkozó európai menetrend

(2)  OECD, Munkaügyi kilátások (Employment Outlook) 2019.

2

OECD, Munkaügyi kilátások (Employment Outlook) 2019.

(3)  Eurofound, 2019, Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards? (https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19045en.pdf).

3

(4)  Közös Kutatóközpont, 2018, Platform Workers in Europe (https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf).

4

(5)  Eurofound, 2018, Employment and working conditions of selected types of platform work [Válogatott platformalapú munkatípusok foglalkoztatási és munkakörülményei], https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2018/employment-and-working-conditions-of-selected-types-of-platform-work.

5

(6)  II. fejezet: méltányos munkafeltételek, 5. és 6. pont (https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_hu).

6

(7)  Az Európai Parlament tanulmánya „EU and ILO: Shaping the Future of Work” címmel, 2019 (http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/plmrep/COMMITTEES/EMPL/DV/2019/09-03/IPOL_STU2019638407_EN.pdf).

7

(8)  „Work for a brighter future”, A munka jövőjével foglalkozó ILO globális bizottság, 2019 (http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/—dgreports/—cabinet/documents/publication/wcms_662410.pdf).

8

(9)  Érdekes példa erre Milánó kezdeményezése: 2018-ban önkormányzati információs központot hozott létre ételkiszállítók részére. Ez az első olyan iroda Olaszországban, amelynek célja, hogy meghallgassa az ételkiszállító platformoknál dolgozókat, és tájékoztatást, tanácsot nyújtson nekik (http://www.ansa.it/lombardia/notizie/2018/07/18/a-milano-primo-sportello-per-i-rider_111a55ca-fc7b-4c16-91f7-60b1b22a3c96.html).

9

(10)  A Tanács következtetései (2019. október 24.) – A munka jövője: az ILO fennállásának századik évfordulója alkalmából kiadott nyilatkozatban foglaltaknak az Európai Unió általi előmozdítása.

10

(11)  Ugyanott.

11

(12)  Politikai iránymutatás a hivatalba lépő következő Európai Bizottság számára (2019–2024) (https://www.europarl.europa.eu/resources/library/media/20190716RES57231/20190716RES57231.pdf).

12

(13)  Nicolas Schmit foglalkoztatásért felelős biztosjelölt bevezetője európai parlamenti meghallgatásán (https://multimedia.europarl.europa.eu/en/-hearing-of-nicolas-schmit-commissioner-designate-jobs-opening-statement-by-nicolas-schmit_I178011-V_v).

13

(14)  Az RB véleménye: „Közösségi gazdaság és online platformok: a városok és régiók közös álláspontja” (COR-2016-04163).

14

Közösségi gazdaság és online platformok: a városok és régiók közös álláspontja

(15)  Az RB véleménye: „Az Európai Unióban alkalmazandó átlátható és kiszámítható munkafeltételek” (COR 1129/2018).

15

Az Európai Unióban alkalmazandó átlátható és kiszámítható munkafeltételek

(16)  COM(2017) 206, 2017. április 26.

16

(17)  http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_ policy.pdf, 23. o.

17

(18)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-18-2018-INIT/hu/pdf.

18

(19)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-43-2019-INIT/hu/pdf.

19

(20)  Az Európai Parlament 2019. április 16-i jogalkotási állásfoglalása az Európai Unióban alkalmazandó átlátható és kiszámítható munkafeltételekről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslatról, https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0379_HU.html.

20

(21)  Ugyanott.

21

(22)  Az RB véleménye: „Munkabérekre vonatkozó szabályok az EU-ban” (COR-2015-01689).

22

(23)  Az Európai Bizottság határozata (2018. április 26.) az onlineplatform-gazdasági megfigyelőközpont szakértői csoportjának felállításáról (C(2018) 2393 final).

23

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/40

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos szabályozói válaszlépések európai kerete

(2020/C 79/08)

| Előadó | : | Peter FLORIANSCHÜTZ (AT/PES), Bécs képviselő-testületének és tartományi közgyűlésének tagja |
| --- | --- | --- |

Előadó

:

Peter FLORIANSCHÜTZ (AT/PES), Bécs képviselő-testületének és tartományi közgyűlésének tagja

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

| 1. | arra kéri az Európai Parlamentet, a Tanácsot és az Európai Bizottságot, hogy a megosztásalapú gazdaságot kezeljék kiemelten a 2019–2024-es mandátumidőszakra választott prioritásaik között; |
| --- | --- |

1.

| 2. | megjegyzi, hogy a megosztásalapú gazdaság három résztvevői kategória – a fogyasztók, a szolgáltatók és a platformok/közvetítők – közötti háromoldalú kapcsolatra épül, amely jelentősen eltér a hagyományos „láncmodelltől”, illetve a fogyasztó és a szolgáltató közötti kétoldalú kapcsolattól, melyekre az EU jelenlegi szabályozási kerete alapul; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ezért úgy véli, hogy az uniós jogot közel sem lehet mindenre kiterjedően alkalmazni ezekre az új üzleti modellekre, illetve az alkalmazás gyakran eleve nehézségekbe ütközik. Ezt jelzi, hogy e modellek intenzív vitákat váltottak ki és bírósági ügyekhez vezettek; |
| --- | --- |

3.

| 4. | emlékeztet arra, hogy 2016-os véleményében (1) az RB úgy találta, hogy „A közösségi gazdaságra vonatkozó európai menetrend” című európai bizottsági közlemény (2) nem kínált átfogó válaszokat a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatban felmerült kérdések némelyikére; úgy véli, hogy ennek következtében erősen politikai jellegű döntéseket az uniós és regionális jogalkotók helyett a bíróságok hoztak meg; |
| --- | --- |

4.

| 5. | hangsúlyozza az igazságos és szabályozott módon, egyenlő versenyfeltételek mellett működő megosztásalapú gazdaság nyújtotta előnyöket, ilyen például az, hogy számos ágazatban fokozódik a verseny, ami felrázza a meglévő szereplőket, ennek következtében pedig nagyobb lesz a fogyasztói választék és csökkennek a költségek, javulnak a munkalehetőségek, az eszközök és az erőforrások hatékonyabb felhasználásából eredően pedig a környezetre is kedvező hatással van; |
| --- | --- |

5.

| 6. | rámutat ugyanakkor, hogy előnyei mellett a megosztásalapú gazdaságnak kedvezőtlen hatásai is vannak a hagyományos vállalkozásokra és a helyi közösségekre; hangsúlyozza, hogy az egységes piacon elfogadhatatlan a fogyasztói és munkajogok, valamint a környezetvédelmi előírások aláásása, és rámutat, hogy az RB külön véleményt dolgoz ki a platformalapú munkavégzés foglalkoztatási és szociális szempontjairól (3); |
| --- | --- |

6.

| 7. | úgy véli, hogy az online és az offline gazdasági tevékenységeket azonos módon, egyenlő versenyfeltételek mellett kellene kezelni az egységes piacon. A megosztásalapú gazdaság a fogyasztóknak nagyobb választékot, a vállalkozóknak pedig új lehetőségeket nyújt, de a polgároknak és vállalkozásoknak tisztában kell lenniük a helyi szabályokkal és kötelezettségekkel, akármilyen platformalapú gazdasági tevékenységet (lakásmegosztás, személyszállítás, különféle házimunkák, profitcélú vagy nonprofit stb.) választottak is; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mélységesen sajnálja továbbá, hogy számos nagyvárosban a helyi lakosok kiszorulnak a lakáspiacról, mivel emelkednek az ingatlanárak amiatt, hogy sok bérelhető szálláshelyet internetes platformokon rövid távra, turistáknak adnak ki; |
| --- | --- |

8.

| 9. | ugyanakkor támogatja az Európai Bizottságnak a 2016-os „közösségi gazdaságra vonatkozó menetrendben” megfogalmazott törekvését, hogy kiegyensúlyozottan teljesítsen két szakpolitikai célt: egyrészt a jelenlegi problémák orvoslását – és jogbiztonság nyújtását – szabályozás révén, másrészt az innováció, az új vállalkozások és a megosztásalapú gazdaság továbbfejlesztésének ösztönzését; |
| --- | --- |

9.

| 10. | úgy véli, hogy a jogállamiság jogszabályok alkotását és egyben azok hatékony érvényesítését is jelenti, és hogy semmi sem akadályozhatja a helyi és regionális önkormányzatokat az uniós, nemzeti vagy regionális jogszabályok alkalmazásában és érvényesítésében; |
| --- | --- |

10.

| 11. | üdvözli az Európa-szerte működő platformok önkéntes fellépését, ugyanakkor kiemeli, hogy az nem helyettesíti egy valóban közös piac keretszabályait; |
| --- | --- |

11.

Európai keret területi dimenzióval

| 12. | a fenti aggályok fényében úgy véli, hogy a – még a megosztásalapú gazdasági platformok kora előttről származó – jelenlegi uniós szabályozási keret valóban elavult, és alapos korszerűsítés nélkül nem képes választ adni a megosztásalapú gazdaság által támasztott kihívásokra; |
| --- | --- |

12.

| 13. | kéri az Európai Bizottságot, hogy 2020 folyamán terjesszen elő erre irányuló javaslatokat az Európai Bizottság megválasztott elnökének programjában (4) szereplő „digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály” tágabb keretében, különösen mivel a főbb technikai eszközök (pl. okostelefonok) és a platformok is jóval a 2000-ben kelt e-kereskedelmi irányelv után jelentek meg; |
| --- | --- |

13.

| 14. | felhívja a figyelmet arra, hogy a megosztásalapú gazdaság határozott helyi és regionális dimenzióval rendelkezik, és befolyással van a mindennapi életre, mivel e platformok nagyrészt olyan ágazatokban aktívak – a szállástól kezdve a városi közlekedésen és a kézbesítési szolgáltatásokon át a közterületek használatáig –, amelyekre helyi és regionális szintű szabályok vagy adók vonatkoznak; |
| --- | --- |

14.

| 15. | arra kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy teremtsenek ösztönző szabályozási környezetet, melyben a kisebb európai platformok jobban kiaknázhatják az egységes piac előnyeit és növekedhetnek annak érdekében, hogy sikeresen versenyre tudjanak kelni a domináns globális szereplőkkel; |
| --- | --- |

15.

| 16. | kéri, hogy a jövőbeli európai keret ismerje el ezt a területi dimenziót, és erősítse meg az érintett hatóságok arra vonatkozó hatásköreit, hogy – a szubszidiaritás elvét maradéktalanul tiszteletben tartva – a megosztásalapú gazdaságot saját nemzeti, regionális vagy helyi körülményeiknek megfelelően szabályozzák. Óriási erőfeszítést kíván a helyi önkormányzatoktól, hogy a rövid távú lakásbérleteket közvetítő platformok ellen hozott jogerős bírósági határozatoknak érvényt szerezzenek a platformok székhelye szerinti országban, mivel nincsenek meg a forrásaik és kapacitásaik ahhoz, hogy egy másik uniós tagállamban pert indítsanak; |
| --- | --- |

16.

| 17. | hangsúlyozza, hogy az e-kereskedelmi irányelvben szereplő „származási ország elve” problémát jelent a városok és a régiók számára. Minél erősebb ez az elv, annál világosabb és eredményesebb szabályokra van szükség a jogszabály érvényesítéséhez; úgy véli, hogy az egységes piacra való belépéskor fennáll a „csemegézés” veszélye, ami végül jogbizonytalansághoz és ahhoz vezet, hogy a célország hatóságai elveszítik az adminisztratív kontrollt; |
| --- | --- |

17.

| 18. | úgy véli ugyanakkor, hogy pusztán helyi vagy nemzeti szintű fellépéssel nem lehetne megoldani a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos összes fő aggályt, és hogy ennek fényében a nemzeti és regionális jogszabályok mellett egyértelmű uniós keretre is szükség van; |
| --- | --- |

18.

| 19. | azt ajánlja, hogy végezzenek területi hatásvizsgálatokat a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabálynak és a megosztásalapú gazdaság európai keretének a létfontosságú elemeiről; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mivel a megosztásalapú gazdaság folyamatosan változik, azt is javasolja, hogy gondoskodjanak a digitális szolgáltatásokról szóló jogszabály és a megosztásalapú gazdaság európai kerete végrehajtásának szervezett nyomon követéséről; |
| --- | --- |

20.

| 21. | kéri az Európai Bizottságot, hogy rendszeresen ellenőrizze, hogy a közösségi platformok fejlődése megfelel-e a versenyszabályoknak, mivel regionális és helyi szinten mindössze néhány platform jelentős mértékű piaci dominanciája figyelhető meg; |
| --- | --- |

21.

A belső piac széttagoltsága

| 22. | hangsúlyozza, hogy a belső piac széttagoltsága már megkezdődött, mivel – bár a jelenség viszonylag új keletű – számos tagállamban, városban és régióban már rengeteg szabályt hoztak a megosztásalapú gazdaságra vonatkozóan, és a tagállamok mintegy kétharmadában már 2017 óta érvényben vagy tervben vannak jogi és szakpolitikai kezdeményezések például az adózás, a lakhatási és építési szabályok, a közlekedési és kézbesítési szolgáltatások területén vagy a közterületeket illetően (5); |
| --- | --- |

22.

| 23. | hangsúlyozza, hogy ez a sok kezdeményezés mind azt mutatja, hogy egyértelmű uniós szabályozásra van szükség az egységes piacon; e nélkül olyan széttagoltság alakul ki, amely visszatarthatja mind a felhasználókat, mind a szolgáltatókat attól, hogy kiaknázzák a megosztásalapú gazdaság kínálta lehetőségeket; |
| --- | --- |

23.

| 24. | hangsúlyozza, hogy a piaci széttagoltság Unió-szerte harmonizált szabályok révén történő megállítása azért is létfontosságú, hogy támogassuk a megosztásalapú gazdaság kisebb vállalkozásainak növekedését. A meglévő nagy multinacionális platformok ugyanis méretükből adódóan jobban tudnak alkalmazkodni a bonyolult szabályozáshoz és a változásokhoz; |
| --- | --- |

24.

| 25. | meggyőződése, hogy egy egyértelmű uniós szintű keret bevezetésével az európai induló innovatív vállalkozások esélyt kapnának a növekedésre és globális versenyképességük javítására. A nem európai közösségi platformok kiemelt figyelmet érdemelnek, mivel az esetek többségében a szabályoknak harmadik országokban szinte lehetetlen érvényt szerezni; |
| --- | --- |

25.

A közösségi gazdasági platformok jogállása

| 26. | sajnálja, hogy a közösségi gazdasági platformok jogállásának kulcsfontosságú kérdéséről – azaz arról, hogy azok működésére mely szabályok vonatkoznak – mindeddig jobbára a bíróságok döntöttek, jóllehet határozottan politikai jellegű kérdésről van szó, melynek messzemenő következményeire a korábban létező szabályok önmagukban nem tudnak teljeskörűen választ adni; |
| --- | --- |

26.

| 27. | hangsúlyozza, hogy az e-kereskedelmi irányelv (6) és az ebben előírt, az információs társadalommal összefüggő, határon átnyúló szolgáltatások nyújtásának szabadsága különösen felülvizsgálatra és korszerűsítésre szorul, tekintve, hogy több vitát és bírósági ügyet is indítottak miatta (7); |
| --- | --- |

27.

| 28. | rámutat, hogy az információs társadalom szolgáltatásainak fogalommeghatározása (8) maga is további tisztázásra szorulhat, hogy különbséget lehessen tenni különféle típusú tevékenységek között, különösen pedig az úgynevezett „vegyes szolgáltatások” megjelenése kapcsán, amelyek Maciej Szpunar, az Európai Unió Bírósága (EUB) főtanácsnokának meghatározása szerint tartalmaznak egy információs társadalommal összefüggő szolgáltatást és ettől elválaszthatatlanul egy nem elektronikus úton nyújtott mögöttes szolgáltatást (9); |
| --- | --- |

28.

| 29. | úgy véli, hogy az európai keretnek az alapján kellene meghatároznia a közösségi gazdasági platformok jogállását, hogy azok pontosan milyen mértékű ellenőrzést gyakorolnak, és hogy a „meghatározó befolyás” – melyre az EUB hivatkozik – meghatározásának kritériumait ezért az uniós jogban kifejezetten körül kell írni; |
| --- | --- |

29.

| 30. | másrészről úgy véli, hogy a „piaclétrehozási” kritérium, melyre szintén a főtanácsnok utal, bizonyos mértékig a közösségi platformok többségére érvényes lehet, ezért sokkal kevésbé releváns azok jogállásának és a működésükre vonatkozó szabályoknak a meghatározásához; |
| --- | --- |

30.

| 31. | úgy véli, hogy a közösségi platformokat felelősségre kell vonni az illegális tevékenységekért vagy illegális tartalom terjesztéséért (pl. szociális lakások meghirdetése rövid távú lakásbérletet kínáló platformokon), és hogy a platformok csak helyi jogszabályoknak vagy bírósági határozatoknak megfelelően hozhatnak megkülönböztető jellegű döntéseket; |
| --- | --- |

31.

A megosztásalapú gazdasági platformok felhasználóinak jogállása és fogyasztóvédelem

| 32. | hangsúlyozza, hogy a megosztásalapú gazdaság egyik megkülönböztető jegye az, hogy elmossa a határt a szakmai és a magánszereplők között, azaz a kereskedők és a magánszemélyek között; |
| --- | --- |

32.

| 33. | e tekintetben úgy véli, hogy a „szolgáltató” szolgáltatási irányelvben (10) szereplő meghatározása felülvizsgálatra szorul, mivel a jelenlegi megfogalmazás úgy értelmezhető, hogy az bármely gazdasági tevékenységre vonatkozik; úgy véli, hogy ez a helyzet komoly visszatartó erővel bírhat, mivel aránytalan terheket ró azokra a magánszemélyekre, akik esetenként nem szakmabeli szolgáltatóként („személyközi” viszonylatban) egy platformon keresztül szolgáltatást szeretnének kínálni; |
| --- | --- |

33.

| 34. | ezért azt ajánlja, hogy tisztázzák a helyzetet olyan, Unió-szerte érvényes küszöbértékek meghatározásával, amelyek átlépésével a gazdasági tevékenységet végző felhasználó szakmabelinek minősül, és így a piaci szabályok vonatkoznak rá; úgy véli, hogy az egyenlő versenyfeltételek uniós szintű biztosítása érdekében pénzügyi helyett időalapú küszöbértékeket kellene meghatározni; |
| --- | --- |

34.

Az adatokhoz való hozzáférés

| 35. | rámutat, hogy az adatokhoz való hozzáférés létfontosságú a hatóságok számára, különösen helyi és regionális szinten; az egy adott területen tevékenykedő platformok releváns adataihoz való hozzáférés nélkül nem biztosítható a vonatkozó helyi szabályok érvényesítése és a felügyeleti mechanizmusok védelme; |
| --- | --- |

35.

| 36. | ezért úgy véli, hogy az európai keretnek elő kell írnia, hogy a platformok megfelelő jogalappal (11) bocsássák a hatóságok rendelkezésére a rájuk és/vagy a tevékenységi területükre vonatkozó szabályok érvényesítéséhez szükséges adatokat. A hatóságoknak azonban az ilyen információkhoz való hozzáféréskor kellően tiszteletben kell tartaniuk a platformok adatait és szakismereteit, például a keresési és rangsorolási algoritmusokat. Nem szabad, hogy a hatóságok a platformok adatszolgáltatási hajlandóságára legyenek utalva. A számos európai városban szerzett tapasztalatok alapján ugyanis a platformok, még ha állításuk szerint együttműködésre készek is, „a gyakorlatban nem, vagy csak önkéntes alapon működnek együtt” (12); |
| --- | --- |

36.

| 37. | elismeri, hogy néhány platform lépéseket tett bizonyos szabályok önkéntes érvényre juttatására. Ez az igyekezet dicséretes, de az önkéntes alapú önszabályozást a platform felhasználói könnyen megkerülhetik (egy szálláshelyet több platformon, vagy akár ugyanazon platformon többször is meghirdethetnek); ezért meggyőződése, hogy a legjobb megoldást a hatóságok adatokhoz való hozzáférésének biztosítása jelenti; |
| --- | --- |

37.

| 38. | megállapítja, hogy a nagy digitális platformok a digitális gazdaság kapuőrei, domináns piaci pozíciót szerezhetnek, és komoly előnyük származik a kedvező hálózati hatásokból. A piacot uraló platformok számára elkerülhetetlen lesz, hogy szigorítsanak az adathordozás (pl. nyílt interfészeken keresztüli) biztosítására vonatkozó, az adatvédelmi jogszabályban előírt kötelezettségen; |
| --- | --- |

38.

Adóügyi kérdések

| 39. | üdvözli ugyanakkor a néhány platform által a szabályok érvényesítése céljából bevezetett együttműködési gyakorlatokat, például azt, hogy az önkormányzatok nevében beszedik az idegenforgalmi adót; |
| --- | --- |

39.

| 40. | úgy véli azonban, hogy ha erre minden helyi és regionális önkormányzat területén az összes platformot köteleznék, az jelentős adminisztratív terhet jelenthetne, miközben az adatok megosztása jóval kisebb terhet jelent; |
| --- | --- |

40.

| 41. | hangsúlyozza, hogy néhány város és régió nem kötött adóügyi megállapodást a megosztásalapú platformokkal, mivel egyes platformok semmiféle hajlandóságot nem mutattak arra, hogy elfogadják a nemzeti vagy regionális adóügyi jogszabályokat, a helyi felügyeleti szervek (pl. számvevőszékek) hatásköreit vagy a megfelelő adózásra vonatkozó helyi ellenőrző mechanizmusokat; |
| --- | --- |

41.

| 42. | hangsúlyozza, hogy a megosztásalapú platformok – esetleg több, különböző országokban működő platformon is tevékenykedő – szolgáltatóinak bevételei szürkezónába tartozhatnak, és az adóhatóságoknak nehéz őket lenyomozniuk: egyes bevételszerzők joggal bizonytalanok abban, hogy milyen adók vonatkoznak rájuk, mások a nem világos helyzetet kihasználva esetleg tudatosan próbálják kikerülni az adófizetést; hangsúlyozza, hogy a platformok és az illetékes hatóságok közti adatmegosztás véget vetne ennek és biztosítaná a megfelelő adók befizetését; |
| --- | --- |

42.

| 43. | kiemeli, hogy maguk a platformok adóztatása is létfontosságú kérdés; az online platformoknak is ki kell venniük a részüket az adófizetésből; utal az „Adózás a digitális gazdaságban” című véleményére (13), melyben megállapította, hogy a jelenlegi adórendszereket nem a globalizáció, a mobilitás, a digitális technológia, az új vállalkozási modellek és az összetett vállalati struktúrák jellemezte mai gazdaságra szabták, és üdvözli az Európai Bizottság idevonatkozó javaslatait (14); |
| --- | --- |

43.

Környezeti hatások

| 44. | úgy véli, hogy a megosztásalapú gazdaság is hozzájárul a Párizsi Megállapodás éghajlat-politikai céljainak elérésére irányuló különféle uniós intézkedésekhez; |
| --- | --- |

44.

| 45. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy 2020 második feléig készítsen tanulmányokat a megosztásalapú gazdaság lehetséges környezeti hatásairól, mivel erről egyelőre nem készültek alapos elemzések; |
| --- | --- |

45.

Lakhatás

| 46. | úgy véli, hogy meg kell őrizni a közszektor fellépési hatásköreit, biztosítandó, hogy az áruk és a szolgáltatások elektronikus úton történő szabad mozgása garantálva legyen, de ne korlátozza a versenyt és a helyi piacok működését. Az általános érdek kritériumát ezért pontosítani kell és ki kell terjeszteni az e-kereskedelmi irányelvben. A megfizethető lakhatás minden tagállamban létfontosságú az uniós polgárok számára; a platformokon közvetített rövid távú lakáskiadás erősítheti a negatív ingatlanpiaci tendenciákat; |
| --- | --- |

46.

Záró észrevételek

| 47. | hangsúlyozza, hogy számos régió és város szembesül azzal, hogy a területükön előzetes bejelentés nélkül platformtevékenységek indulnak; 2018-ban számos európai város aláírta „A megosztásalapú városok nyilatkozatát” (15); |
| --- | --- |

47.

| 48. | ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy európai keretre, amely kötelezővé tenné az illetékes hatóságok előzetes értesítését, és együttműködésre ösztönözné a hatóságokat és a platformokat annak biztosítása érdekében, hogy az utóbbiak a vonatkozó szabályoknak és a helyi körülményeknek megfelelően működjenek; |
| --- | --- |

48.

| 49. | várakozással tekint az elé, hogy az Európai Bizottsággal, az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal közösen kialakítsa a megosztásalapú gazdasággal kapcsolatos szabályozói válaszlépések európai keretét. |
| --- | --- |

49.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  COR-2016-04163. Elérhető: https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-04163-00-01-ac-tra-hu.docx/content.

1

(2)  COM(2016) 356 final. Elérhető: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=COM%3A2016%3A356%3AFIN.

2

(3)  RB-vélemény: „Platformalapú munkavégzés – szabályozási kihívások helyi és regionális szinten”, előadó: Dimitrios BIRMPAS. SEDEC-VI/051. sz. ügyirat.

3

(4)  „Ambiciózusabb Unió: Programom Európa számára”. Elérhető: https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/political-guidelines-next-commission_hu.pdf.

4

(5)  Az Európai Bizottság jogi elemzésről szóló jelentése, DG JUST, 2017. 92–101. o. Elérhető: https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/annex5_task5_reportmay2017.pdf.

5

(6)  A 2000/31/EK irányelv (az elektronikus kereskedelemről szóló irányelv). Elérhető: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/ALL/?uri=CELEX%3A32000L0031.

6

(7)  Lásd különösen az EUB C-434/15. sz. és az Uberrel kapcsolatos C-320/16. sz ügyét, valamint az Airbnb-vel kapcsolatos, folyamatban lévő C-390/18. sz. ügyet.

7

(8)  A fogalommeghatározás az (EU) 2015/1535 irányelvben található. Elérhető: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX%3A32015L1535.

8

(9)  EUB, a főtanácsnoknak a C-434/15. sz. ügyre vonatkozó indítványa. Elérhető: https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2017-05/cp170050hu.pdf.

9

(10)  2006/123/EK irányelv. Elérhető: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX%3A32006L0123.

10

(11)  Általános adatvédelmi rendelet, 6. cikk (1) bekezdés e) pont.

11

(12)  The Guardian, 2019. június; Elérhető: https://www.theguardian.com/cities/2019/jun/20/ten-cities-ask-eu-for-help-to-fight-airbnb-expansion.

12

The Guardian

(13)  Hivatkozás: COR-2018-02748. Elérhető: https://webapi2016.COR.europa.eu/v1/documents/cor-2018-02748-00-00-ac-tra-hu.docx/content.

13

(14)  Hivatkozás: COM(2018) 147 final és COM(2018) 148 final.

14

(15)  Elérhető: http://www.sharingcitiesaction.net/declaration/.

15

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/45

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – A helyi és regionális önkormányzatok szerepe a jövőbeli keleti partnerség alakításában

(2020/C 79/09)

| Főelőadó | : | Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT/ECR), Vilnius képviselő-testületének tagja |
| --- | --- | --- |
| Referenciaszöveg | : | A 2019. július 26-án indított, strukturált uniós konzultáció a keleti partnerség jövőjéről |

Főelőadó

:

Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT/ECR), Vilnius képviselő-testületének tagja

Referenciaszöveg

:

A 2019. július 26-án indított, strukturált uniós konzultáció a keleti partnerség jövőjéről

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

| 1. | nagyra értékeli, hogy tíz évvel ezelőtt az Európai Unió és annak tagállamai, valamint hat kelet-európai és dél-kaukázusi partnerország – Örményország, Azerbajdzsán, Belarusz, Grúzia, Moldávia és Ukrajna – közös kezdeményezéseként létrejött a keleti partnerség. Emlékeztet arra, hogy elsőként Lengyelország és Svédország kezdeményezte a keleti partnerség, azaz egy olyan strukturált politika kialakítását, amely támogatja a regionális együttműködést és szorosabbra fűzi az EU kapcsolatait a kelet-európai partnerekkel. Úgy látja, hogy a keleti partnerség időközben fontos eszköze lett annak, hogy az Európai Unió hatást tudjon gyakorolni a keleti határainak túloldalán fekvő országokra. Úgy véli, hogy a keleti partnerség működésének eddigi tíz évében számos olyan projekt és kezdeményezés indult, amely a keleti partnerség országaiban elősegítette a szükséges reformok végrehajtását, illetve a civil társadalom építését; |
| --- | --- |

1.

| 2. | támogatja a keleti partnerség továbbépítését a következő tíz évben is, hogy folytatódjon az együttműködés az EU-val. Szorgalmazza a keleti partnerországok nagyobb mértékű bevonását az uniós intézmények és ügynökségek munkájába, valamint az EU ágazatspecifikus programjaiba, illetve a szóban forgó programokra és azok keleti partnerországokon belüli alkalmazására vonatkozó döntéshozatalba. Ajánlja, hogy fokozatosan növeljék a keleti partnerországok helyi és regionális önkormányzatainak szerepét az ilyen országokban végrehajtandó uniós programok irányításában; |
| --- | --- |

2.

| 3. | határozottan ösztönzi a keleti partnerség kialakítására vonatkozó jogi keret kiszélesítését, így például az Ukrajnával, Grúziával és Moldovával aláírt társulási megállapodások kibővítését olyan mellékletekkel, amelyek lehetővé teszik a részvételt további uniós programokban. Ezért üdvözli az Európai Parlament arra irányuló kezdeményezését, hogy megerősítse az együttműködést ezzel a három országgal. Az együttműködés fokozatos elmélyítésének célja az kell hogy legyen, hogy a szóban forgó országok előtt megnyíljon az uniós tagság perspektívája. Megjegyzi ugyanakkor, hogy a keleti partnerség többi országával is bővíteni kell az együttműködést, többek között meg kellene határozni az EU és az adott országok közös partnerségi prioritásait, amelyek a további együttműködésre vonatkozó keretmegállapodások alapjául szolgálhatnak majd; |
| --- | --- |

3.

| 4. | aktívan részt vett a keleti partnerséggel kapcsolatos munkákban, és regionális és helyi szinten előrevitte és megerősítette ezt a kezdeményezést. Számos kezdeményezéssel – így például a keleti partnerség helyi és regionális önkormányzatainak konferenciájával (CORLEAP) és az egyes országok (Ukrajna) decentralizációt célzó reformjainak támogatására létrehozott munkacsoportokkal – hozzájárult az önkormányzatiság megerősödéséhez a partnerországokban, valamint a regionális együttműködés elmélyítéséhez az egyes keleti partnerországok között, illetve a keleti partnerországok és az uniós országok között; |
| --- | --- |

4.

| 5. | ajánlja a CORLEAP intézményi megerősítését, hogy az jobban meg tudjon felelni feladatának, azaz elő tudja mozdítani a decentralizációt a keleti partnerség országaiban. Ezért szorgalmazza, hogy a CORLEAP keretében erősítsék meg az együttműködést az EU és a keleti partnerországok legnagyobb helyi és regionális önkormányzati szövetségeinek képviselői között; |
| --- | --- |

5.

| 6. | felhívja a figyelmet, hogy a nők és férfiak közötti egyenlőség a keleti partnerországok alkotmányának és jogrendszerének a részét képezi, és az összes ilyen partnerország fenntartások nélkül ratifikálta a legfontosabb ezzel kapcsolatos nemzetközi egyezményeket. Emlékeztet arra, hogy a nemek közötti egyenlőségről az uniós szerződések is világosan rendelkeznek. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 8. cikke előírja, hogy az Uniónak minden tevékenységében – tehát a keleti partnerség vonatkozásában is – törekednie kell a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítására. Ezért arra ösztönzi az uniós intézményeket, hogy segítsék a bevált gyakorlatok megosztását arról, miként lehet előmozdítani a nők politikai részvételét az EU és a keleti partnerországok helyi és regionális önkormányzataiban; |
| --- | --- |

6.

| 7. | mivel a helyi és regionális önkormányzatokra a keleti partnerség jövőbeli tevékenységeinek kapcsán is fontos szerep hárul majd a partnerség célkitűzéseinek sikeres megvalósításában, az RB elvárja, hogy az EU Tanácsa horvát elnökségének idejére tervezett keleti partnerségi csúcstalálkozón az Európai Bizottság és az uniós tagállami vezetők figyelembe vegyék azokat az ajánlásait és véleményeit, melyeket a polgárokhoz legközelebbi kormányzati szintekkel együttműködésben fogalmazott meg; |
| --- | --- |

7.

| 8. | rámutat, hogy a civil társadalom, valamint a helyi és regionális önkormányzatok fontos szerepet játszanak a jogállamiság megerősítésében: az EU-ban és a keleti partnerországokban a helyi és regionális önkormányzatok a demokratikus legitimitás alapvető szintjét jelentik, és központi szerepet játszanak a jogállamiság kultúrájának előmozdításában és az ahhoz kapcsolódó elvek betartásának ellenőrzésében; |
| --- | --- |

8.

| 9. | támogatja a további decentralizációs reformokat a keleti partnerség országaiban, tiszteletben tartva a keleti partnerországok autonómiáját a területi és intézményi felépítést illetően. Ezért maradéktalanul elfogadja a CORLEAP 2019. szeptember 12-én a finnországi Turkuban tartott, 9. éves ülésének következtetéseit egy olyan stratégiai megközelítéssel kapcsolatban, amely a demokratizálódást és decentralizációt, ezen belül az államháztartás decentralizációját célzó regionális és helyi kezdeményezések megerősítésére törekszik; |
| --- | --- |

9.

| 10. | támogatja a helyi és regionális önkormányzatok egyes európai szövetségeinek arra irányuló kérését, hogy legyen lehetőség az önkormányzatok szélesebb körű bevonására az EU-val társult keleti partnerországokban végrehajtott – többek között a fenntartható tervezés fejlesztésével, a gazdasági és társadalmi fejlődéssel, a beruházások ösztönzésével, valamint a helyi és regionális infrastruktúrával kapcsolatos – uniós programokba. Fontos, hogy az EU és a keleti partnerországok vezérelvnek tekintsék a fenntartható fejlődési célokat, és azokat a célok által lefedett valamennyi területen az együttműködés alapjaként népszerűsítsék. Példaként említhetjük a szóban forgó országok részvételét az URBACT programban, az „Európa a polgárokért” programban, illetve az éghajlatvédelmi programokban (pl. LIFE). Szükségesnek tartja emellett a TAIEX program és az ikerintézményi programok kibővítését oly módon, hogy a keleti partnerországok helyi és regionális önkormányzatai is részt vehessenek bennük; |
| --- | --- |

10.

| 11. | támogatja továbbá a keleti partnerországok helyi és regionális önkormányzatainak részvételét a keleti partnerség céljainak meghatározásában és e célok későbbi megvalósításában. Ezzel összefüggésben üdvözli azt a megközelítést, hogy az egyes keleti partnerországok más-más módon vállalhassanak szerepet, és fontosnak tartja, hogy ne játsszák ki ezeket az országokat egymás ellen; |
| --- | --- |

11.

| 12. | ajánlja, hogy a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrend 17 globális céljából kiindulva fogalmazzák újra a 2020-ra kitűzött 20 célt, hogy ezzel elősegítsék végrehajtásukat a keleti partnerség keretében; |
| --- | --- |

12.

| 13. | az Európai Unió továbbra is elkötelezetten támogatja valamennyi partnerének területi integritását, függetlenségét és szuverenitását. Az ENSZ Alapokmányában, az 1975. évi Helsinki Záróokmányban és az EBESZ 1990. évi Párizsi Chartájában foglalt célok és elvek melletti teljeskörű elkötelezettség, ezek maradéktalan tiszteletben tartása és teljesítése, illetve érvényesítése alapvető jelentőségű a békés és egységes Európát jelentő közös jövőképünk megvalósulásához; |
| --- | --- |

13.

| 14. | támogatja a további erőfeszítéseket a régióban a megoldatlan konfliktusok békés, a nemzetközi jog elvein és normáin nyugvó rendezésére. A konfliktusrendezés, a bizalomépítés és a jószomszédi kapcsolatok kialakítása elengedhetetlen a gazdasági és társadalmi fejlődéshez és együttműködéshez. Az RB üdvözli az erőfeszítéseket és az EU erőteljesebb szerepét a konfliktusrendezésben és a bizalomépítésben, meglévő, közösen elfogadott tárgyalásos formák és folyamatok keretében vagy azok támogatása céljából, adott esetben többek között helyszíni jelenlét révén; |
| --- | --- |

14.

| 15. | üdvözli, hogy valamennyi partnerrel szorosabb együttműködés alakul ki az oktatási, kutatási és innovációs rendszerek modernizálása, valamint a minőségi teljesítményük és versenyképességük javítása terén, úgy, hogy mindemellett garantálják a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek által már gyakorolt – az ENSZ és az Európa Tanács egyezményeiben és a kapcsolódó jegyzőkönyvekben lefektetett – jogok tiszteletben tartását, a kisebbségekhez tartozó személyek megkülönböztetésmentességét és a sokféleség tiszteletét, és e rendszerek reformja során teljes mértékben felhasználják az Európa Tanács szerveinek szakértelmét; |
| --- | --- |

15.

| 16. | határozottan amellett érvel, hogy békésen kell megoldani az Ukrajna keleti régióiban fennálló konfliktust és a Krím Oroszországi Föderáció általi jogellenes annektálása jelentette problémát; |
| --- | --- |

16.

A jó kormányzás támogatása a keleti partnerség országaiban

| 17. | szorgalmazza, hogy minden szinten, de különösen a helyi és regionális önkormányzatok szintjén erősítsék meg a keleti partnerországok közigazgatásának kapacitását és minőségét. Fontosnak tartja a közalkalmazottak képzettségének javítását és az átláthatóság növelését a közalkalmazottak felvételekor és az állami döntéshozatalban, gondolva itt például korrupcióellenes normák bevezetésére és a demokratikus mechanizmusokon alapuló döntéshozatalra; |
| --- | --- |

17.

| 18. | ezért üdvözli az „Ukrajnára irányuló uniós korrupcióellenes kezdeményezést” (EUACI), melyet a Dán Fejlesztési Ügynökség hajtott végre uniós forrásokból, dán társfinanszírozással. A program célja, hogy támogassa a helyi közigazgatást a korrupciós kockázat csökkentésében, többek között stabil és átlátható adminisztratív eljárások kidolgozásával, hogy a polgárok, a helyi civil társadalmi szervezetek és a média számára átláthatóbb legyen a közigazgatás munkája; |
| --- | --- |

18.

| 19. | ennek kapcsán nagyra értékeli a Varsóban működő Nemzeti Államigazgatási Főiskola szerepét. Ez az intézmény a 2011-ben tartott keleti partnerségi csúcstalálkozót követően a keleti partnerség közigazgatási akadémiai programjának részeként 9 tanfolyamot szervezett a partnerországokban különféle kormányzati szinteken dolgozó közalkalmazottak számára; |
| --- | --- |

19.

| 20. | rámutat, hogy az ezeken a tanfolyamokon részt vevő több mint 500 tisztviselő közül igen kevesen voltak a helyi és regionális szintű közigazgatásban dolgozók. Szorgalmazza, hogy az olyan tanfolyamokon, melyeket uniós országok vagy intézmények szerveznek a keleti partnerországok közigazgatási kapacitásának megerősítése céljából, több helyi és regionális szintű közalkalmazott vehessen részt. Felhívja a figyelmet arra, hogy az egyes keleti partnerországok kormányai az uniós projektek helyi hatóságok általi közvetlen végrehajtásának és igazgatásának nehézségeit gyakran azzal indokolják, hogy ezek a hatóságok nem rendelkeznek megfelelő igazgatási kapacitással; |
| --- | --- |

20.

| 21. | ezért támogatja azt a CORLEAP-kezdeményezést, hogy indítsanak egy online képzésekre irányuló oktatási platformot, valamint az egyik keleti partnerországban hozzanak létre egy kelet-európai közigazgatási akadémiát, amelynek az lenne a feladata, hogy a legjobb európai gyakorlatokra támaszkodva holisztikus és összehangolt képzésről gondoskodjon a partnerországok különböző szintjein dolgozó közalkalmazottak számára. Így a szóban forgó országokban egységesíteni lehetne a közalkalmazotti képzés folyamatát (segítve többek között az angol nyelv elsajátítását), és magas szakmai és etikai normákról lehetne gondoskodni; |
| --- | --- |

21.

| 22. | üdvözli a TAIEX Peer-to-Peer eszközzel létrehozott, a szakmai látogatás/munkahelyi tapasztalatcsere (job shadowing) elvén alapuló uniós kísérleti programot, amelynek keretében grúz, moldáv és ukrán közalkalmazottak tapasztalatot szerezhetnek az uniós tagállamokban, hogy aztán ezt a tudást és tapasztalatot saját hazájuk közigazgatásában továbbadhassák. Javasolja, hogy több helyi és regionális önkormányzati alkalmazott vehessen részt a programban, és az minden partnerországra kiterjedjen. Üdvözli a szakmai képzés céljából kirendelt nemzeti szakértőkre irányuló európai bizottsági program elindítását (ENFP – National Experts in Professional Training), amely a keleti partnerországokat célozza meg, és örömmel veszi azt is, hogy bejelentették a fiatal szakemberekre irányuló program (EU4Youth) újabb szakaszát a szóban forgó országok számára. Úgy véli ugyanakkor, hogy a keleti partnerországok közigazgatási kapacitásának megerősítéséhez az európai projektek előkészítésében segítséget nyújtó JASPERS kezdeményezésben való részvétel is hozzájárulhatna; |
| --- | --- |

22.

| 23. | támogatja az uniós tagállamok helyi és regionális önkormányzatai, valamint a keleti partnerség országainak megfelelő hatóságai közötti partnerségeket, valamint a keleti partnerországok helyi és regionális önkormányzatai közötti hasonló partnerségeket. Az ilyen típusú partnerségre példaként említhetjük a régiók, városok és települések közötti együttműködést. Ezek a partnerségek lehetőséget kínálhatnak információk és tapasztalatok megosztására, kulturális és ifjúsági csereprogramokra, képzések szervezésére, szakértői látogatásokra, közalkalmazotti szakmai gyakorlatokra, valamint egyéb projektekre; |
| --- | --- |

23.

| 24. | ezért örül az uniós tagállami városok és régiók és a hasonló ukrán területi egységek közötti partnerségekre vonatkozó kísérleti program sikerének (a U-LEAD with Europe program keretében). Ez az egyéves együttműködési program – az RB égisze alatt – Ukrajna decentralizációját támogatta és különösen a gazdaságpolitikai irányítás javítására összpontosított, többek között az energiaügy, a turizmus és a vidékfejlesztés területén; |
| --- | --- |

24.

| 25. | javasolja, hogy a jó kormányzás helyi és regionális szintű támogatásának keretében mozdítsák elő a keleti partnerországokban a helyi és regionális fejlesztéssel kapcsolatos elemző és szakértői munkát, és foglalkozzanak azokkal a legsúlyosabb problémákkal és fejlődési akadályokkal, amelyeket ezen a szinten azonosítottak. Ezt a szakértői munkát a helyi civil társadalmi intézmények (agytrösztök) és más szellemi műhelyek vagy kutatóközpontok végezhetik el az uniós tagállamok hasonló intézményeinek közreműködésével; |
| --- | --- |

25.

| 26. | úgy véli, hogy a keleti partnerországokban helyi és regionális szinten a jó kormányzás fontos elemének számít a civil társadalmi szervezetek, a helyi média és az önkormányzati szövetségek számára nyújtott technikai és szervezeti támogatás; |
| --- | --- |

26.

| 27. | a jó kormányzás szempontjából szintén fontos elemnek tartja a nemzeti kisebbségek jogainak tiszteletben tartását és bevonásukat a döntéshozatalba, illetve ezeknek a döntéseknek a későbbi, helyi és regionális önkormányzatok általi végrehajtásába; |
| --- | --- |

27.

A gazdasági és a társadalmi fejlődés elősegítése

| 28. | támogat minden olyan kezdeményezést, amely a keleti partnerországok gazdasági és társadalmi fejlődésére irányul, különösen helyi és regionális szinten. Ezért üdvözli a „Polgármesterek a gazdasági növekedésért” (Mayors for Economic Growth, M4EG) elnevezésű, 2017-ben indított uniós kezdeményezést, amely a keleti partnerség keretében valósul meg, és többek között arra törekszik, hogy lehetővé tegye a helyi hatóságok számára a gazdasági növekedés élénkítését, például jogszabályi módosítások, a finanszírozáshoz való hozzáférés javítása, valamint az infrastruktúra és a humán tőke fejlesztése révén, illetve a külföldi beruházások bevonzását célzó lehetőségek bővítésével; |
| --- | --- |

28.

| 29. | egyik korábbi véleményére (CIVEX-VI/030) hivatkozva megismétli azt a kérését, hogy a társadalmi és gazdasági fejlődés hatékonyabb és célzottabb irányítása érdekében gondoskodjanak jó minőségű statisztikai adatokról a keleti partnerországokban helyi és regionális szinten. Fontos, hogy a rendelkezésre bocsátott statisztikák lehetőség szerint nemek szerint bontott adatokat tartalmazzanak; |
| --- | --- |

29.

| 30. | úgy véli, hogy ilyen, jó minőségű statisztikai adatok nélkül nem lehet megbízhatóan megbecsülni az egyes régiók vagy önkormányzatok gazdasági potenciálját, nem lehet értékelni az ott megvalósított társadalmi-gazdasági projektek hatékonyságát, ráadásul a korrupció elleni küzdelem is nehezebb, és nem biztosítható a közélet átláthatósága; |
| --- | --- |

30.

| 31. | támogatja továbbá az uniós tagállamok által kezdeményezett tapasztalatcserét és szakértői támogatást a helyi költségvetés stratégiai kezelése, a helyi szolgáltatások hatékonyabb irányítása, valamint a polgárok bevonásával kidolgozott, részvételi költségvetés biztosítása stb. tekintetében; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ajánlja, hogy határozottabban támogassák a helyi és regionális vállalkozói szellem – különösen a kkv-k – ösztönzésére irányuló kezdeményezéseket a keleti partnerség országaiban, és népszerűsítsék a szociális vállalkozás elveit; |
| --- | --- |

32.

| 33. | ajánlja továbbá olyan programok bevezetését, amelyek célja, hogy támogassák az energiahatékonyságot és a megújuló energia fejlesztését a keleti partnerség országaiban, de figyelembe kell venni, hogy elengedhetetlen ezeknek a programoknak a helyi vagy regionális szintű decentralizációja. Ezért üdvözli a „Keleti Polgármesterek Szövetsége” kezdeményezést (Covenant of Mayors East – CoM East), amely arra törekszik, hogy a keleti partnerországokban népszerűsítse és megvalósítsa az uniós energia- és éghajlat-politikai célokat. A kezdeményezésnek elsősorban a szóban forgó országok helyi önkormányzatait kellene támogatnia a fenntartható energiaszolgáltatás bevezetésében, az energiaellátás biztonságának megteremtésében, valamint az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásban; |
| --- | --- |

33.

| 34. | kéri, hogy a keleti partnerországokat szorosabban vonják be az Erasmus+, a Kreatív Európa, a COSME és a Horizont 2020 programba, valamint az EU következő többéves pénzügyi keretében elindítandó, jövőbeli ilyen jellegű kezdeményezésekbe. Szorgalmazza ugyanakkor, hogy határozzanak meg szervezeti preferenciákat ezeknek az országoknak az ilyen programokban való részvételére vonatkozóan, például a keleti partnerség országait és az uniós tagállamokat képviselő szereplők közötti közös konzorciumok keretében; |
| --- | --- |

34.

| 35. | fontosnak tartja, hogy a helyi és regionális önkormányzatok és helyi piaci szereplők, köztük kkv-k részvételével, illetve külföldi befektetők bevonásával zajló közös programok megvalósítása során tartsák tiszteletben az átláthatóság és a korrupció elleni küzdelem elvét a keleti partnerség országaiban; |
| --- | --- |

35.

A határokon átnyúló együttműködés fejlesztése

| 36. | úgy véli, hogy a határokon átnyúló együttműködési kezdeményezések – különösen a keleti partnerországok és az uniós tagállamok közötti együttműködésre, valamint a helyi és regionális fejlesztésre irányulóak – fontos szerepet játszhatnak a keleti partnerség céljainak megvalósításában; |
| --- | --- |

36.

| 37. | üdvözli ezért, hogy bővítik a keleti partnerség területi programjait (a keleti partnerség területi együttműködési programjai, EaPTC), melyeket négy országpár – Örményország és Grúzia, Azerbajdzsán és Grúzia, Belarusz és Ukrajna, valamint Moldova és Ukrajna – kiválasztott regionális és helyi önkormányzatainak részvételével valósítanak meg. Úgy véli, hogy területi együttműködési programokat egyfelől – mint eddig – a keleti partnerországok között, másfelől azonban a keleti partnerországok és az uniós tagállamok határvidékei között is meg kell valósítani; |
| --- | --- |

37.

| 38. | úgy véli, hogy a határokon átnyúló együttműködéssel a következő célokat kell követni: az emberek közötti kapcsolatok elmélyítése, kulturális és ifjúsági csereprogramok, tapasztalatcsere a civil társadalmak között és a helyi média működéséről, tudományos és szakértői csereprogramok a decentralizáció, a helyi és regionális fejlesztés, valamint a jobban működő közigazgatás szolgálatában, végül partnerségek a helyi és regionális önkormányzatok között; |
| --- | --- |

38.

| 39. | úgy véli, hogy a határokon átnyúló együttműködést az EU-n belül működő hasonló programok mintájára lehet kialakítani. Ennek érdekében például az uniós országok határ menti régióiban immár több mint két évtizede sikeres Interreg program bevált gyakorlataiból kellene meríteni; |
| --- | --- |

39.

| 40. | úgy véli, hogy a határokon átnyúló programokban kiemelt figyelmet kell fordítani az emberi tényezőre, hogy a keleti partnerországok közötti határvidékek, de az uniós országokkal határos régiók is olyan területek legyenek, melyek előmozdítják az együttműködést és gyakran a megbékélést is. A helyiek közös részvételén alapuló, kisléptékű projektek (people to people, P2P) – melyek igazgatását le lehetne választani a nagyobb programokétól – nagyon sok embert képesek elérni. Fontos, hogy a P2P projektek minél kevesebb bürokráciával járjanak és minél könnyebben hozzáférhetőek legyenek a potenciális kedvezményezettek (iskolák, kórházak, ifjúsági és egyházi szervezetek stb.) számára, amit az érdekelt felek önrészének csökkentésével lehet elérni. Ha a jövőben jogi személyiséggel rendelkező, állandó struktúrákat szeretnénk kiépíteni, érdemes azt is megvizsgálni, nem lehetne-e létrehozni egy (az ETT-hez hasonló) „Keleti partnerségi területi együttműködési csoportosulást”; |
| --- | --- |

40.

| 41. | úgy véli, hogy a határokon átnyúló programoknál a pénzügyi eszközöket a keleti partnerországok kiválasztott helyi és regionális önkormányzataira kell összpontosítani, és ennek alapján kell – kezdetben kísérleti projektek keretében – tapasztalatokat gyűjteni; |
| --- | --- |

41.

Kommunikáció

| 42. | úgy véli, hogy a közút- és vasúthálózat, valamint a távközlési hálózat stb. fejlesztése fontos szerepet játszhat a keleti partnerség országai közötti, illetve a partnerországok és az uniós tagállamok közötti együttműködés elmélyítésében; |
| --- | --- |

42.

| 43. | ezért üdvözli a szomszédságpolitikában részt vevő országokra irányuló beruházási platform (Neighbourhood Investment Platform, NIP) létrehozását. A platform tevékenységeit részben az Európai Fenntartható Fejlődési Alapból (EFFA), részben más forrásokból finanszírozzák támogatások és hitelek formájában (vegyes finanszírozás – blending). Megjegyzi, hogy az EFFA ezekhez a beruházásokhoz pénzügyi garanciát is biztosít. 2019-ig a NIP keretében 15 projektet valósítanak meg, illetve hagynak jóvá a keleti partnerországok számára. Ezekhez a projektekhez 151 millió EUR értékű finanszírozást nyújtanak, és az összfinanszírozás volumene akár az 1,8 milliárd EUR-t is elérheti. Sok ilyen beruházás a hálózati infrastruktúra, ezen belül a közlekedési infrastruktúra fejlesztésére irányult, mások pedig a települési infrastruktúrára vonatkozó beruházási program (Municipal Infrastructure Investment Programme) keretében a lokális infrastruktúrát célozták meg; |
| --- | --- |

43.

| 44. | úgy véli, hogy a közlekedés terén nemcsak a keleti partnerországok számára közvetlenül elkülönített uniós forrásokból kell megvalósítani kezdeményezéseket, hanem vegyes finanszírozású (blending) programok keretében is. Ezért örömmel veszi az indikatív TEN-T beruházásiprogram-terv keretében a keleti partnerországokban megvalósított beruházásokat, és üdvözli, hogy az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz forrásaiból is lehet intézkedéseket végrehajtani. Megjegyzi, hogy több ilyen beruházás helyi jellegű, és hozzájárul a keleti partnerországok városaiban és régióiban működő közlekedési összeköttetések fejlesztéséhez. Úgy véli, hogy több lehetőséget kellene adni más programok és uniós beruházási eszközök felhasználására, és egyszerűsíteni kellene a keleti partnerországok hozzáférését ezekhez az eszközökhöz; |
| --- | --- |

44.

| 45. | úgy véli, hogy a keleti partnerség céljainak eléréséhez a 2020 utáni időszakra szóló, következő többéves pénzügyi tervben fel kell emelni az uniós finanszírozás felső határát. Üdvözli a külső tevékenységre irányuló új eszköz (Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz) finanszírozásának mintegy 25 %-kal való növelésére vonatkozó európai bizottsági javaslatot. Hangsúlyozza azonban, hogy a keleti partnerségre irányuló eszközöket hasonló mértékben kell növelni. Ezen túlmenően fontolóra kell venni, nem lehetne-e ennek az eszköznek a keretében külön forrásokat rendelkezésre bocsátani a határokon átnyúló együttműködéshez, illetve ahhoz, hogy a keleti partnerországokban működő helyi és regionális önkormányzatok megvalósíthassák a célokat. |
| --- | --- |

45.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/50 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/50

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Cselekvési terv a dezinformációval szemben

(2020/C 79/10)

| Előadó | : | Randel LÄNTS (EE/PES), Viljandi települési önkormányzatának tagja |
| --- | --- | --- |
| Referenciaszöveg | : | Közös közlemény az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Cselekvési terv a félretájékoztatással szemben
  JOIN(2018) 36 final |

Előadó

:

Randel LÄNTS (EE/PES), Viljandi települési önkormányzatának tagja

Referenciaszöveg

:

Közös közlemény az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Cselekvési terv a félretájékoztatással szemben

JOIN(2018) 36 final

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Megjegyzések

| 1. | üdvözli az Európai Bizottság dezinformáció kezelésére irányuló kezdeményezését (1), amely felhívja figyelmet a problémára, és óva int azoktól a káros hatásoktól, amelyeket a dezinformáció gyakorolhat a választási folyamatokra és a demokratikus intézmények integritására. Az RB üdvözli a dezinformációval szembeni, több érdekelt felet bevonó megközelítést, amely ösztönzi a kormányok, civil szervezetek és a magánszektor részvételét, és az együttműködésre, az oktatásra, valamint az önszabályozásra támaszkodik; |
| --- | --- |

1.

| 2. | megerősíti az „Európai megközelítés az online félretájékoztatás kezelésére” (2) című véleményében képviselt álláspontokat. Az RB hangsúlyozza, hogy a polgárokat jobban meg kell ismertetni a problémával, amelyre többek között az iskolai oktatás keretében is fel lehet hívni a figyelmet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | támogatóan nyugtázza, hogy a dezinformáció kérdése – mind az Európai Unión belüli folyamatok, mind pedig az Európai Unió határain kívüli fejlemények tekintetében, valamint az európai és nem európai szereplők bevonása mellett – kiemelten szerepel a hivatalba lépő Európai Bizottság napirendjén; várakozással tekint az európai biztosok újonnan megválasztott csapatával való szoros együttműködés elé, ha arról van szó, hogy a szubnacionális kormányzati szintek tapasztalatait és aggályait hasznosítsák ezeken a területeken; |
| --- | --- |

3.

| 4. | üdvözli az Európai Parlamentnek a választásokba való külföldi beavatkozásról és a nemzeti és európai demokratikus folyamatokban megjelenő dezinformációról szóló állásfoglalását, és újfent hangoztatja annak szükségességét, hogy egy összehangolt, többszintű, több érdekelt felet bevonó megközelítést alkalmazzanak a jelenség kezelésére, figyelembe véve a helyi és regionális önkormányzatok szempontjait is; |
| --- | --- |

4.

| 5. | megjegyzi, hogy a dezinformációt – összetett és gyors társadalmi-gazdasági változásokba ágyazott problémaként – holisztikus módon kell kezelni. Az RB úgy véli, hogy a helyi és regionális önkormányzatok jó helyzetben vannak ahhoz, hogy részt vegyenek a a dezinformáció veszélyéről folytatott vitában, és ellenintézkedéseket kezdeményezzenek, illetve koordináljanak; |
| --- | --- |

5.

| 6. | hangsúlyozza, hogy valódi hálózatok jöttek létre a hamis információk terjesztésére, és hogy semlegesítésükhöz közös és tartós erőfeszítésekre van szükség az intézmények, a közösségimédia-platformok és a civil társadalom részéről; |
| --- | --- |

6.

| 7. | megállapítja, hogy az információgyűjtés és -terjesztés új lehetőségei megkövetelik majd, hogy a polgárokat képessé tegyük arra, hogy ismereteik, digitális készségeik és intézkedéseik révén fellépjenek az online dezinformáció ellen. A médiaműveltség fejlesztése ösztönzi a polgárok kritikus gondolkodását, és lehetővé teszi számukra az információk és információforrások mélyreható vizsgálatát. Ez a folyamat lehetővé teszi a polgárok számára, hogy megalapozott döntéseket hozzanak a felhasznált tartalmakról, ami különösen társadalmi rezilienciájukat erősíti. Az ügy sürgősségét jól mutatja az a tény, hogy az uniós tagállamok lakosságának több mit fele a közösségi médiából tájékozódik a napi hírekről; |
| --- | --- |

7.

| 8. | ugyanakkor úgy véli, hogy az emberek szokásait és készségeit a médiatartalmak fogyasztását illetően még mindig a „hagyományos”média hitelessége határozza meg, ami pedig a sajtóközlemények felelős szerkesztésén alapul. Az a tudat, hogy egy olyan vállalkozás, amely hírértékű tartalmakat bocsát rendelkezésre, jogi, gazdasági, szakmai-etikai értelemben és jó hírnevével felel ezekért, és hogy a közzétett információk megfelelnek a valóságnak, biztosította, hogy eddig egy megbízható és konstruktív nyilvános információmegosztási környezetben léteztünk; |
| --- | --- |

8.

| 9. | megállapítja, hogy a szerkesztőket és a terjesztett információk helytállóságát az új médiában nem kielégítő módon vagy egyáltalán nem ellenőrzik. Ugyanakkor az elmúlt években új eszközök és módok is kialakultak arra, hogy a hamis információkat minél hitelesebben és realisztikusabban bemutathassák; |
| --- | --- |

9.

| 10. | utal az állampolgári neveléssel összefüggő különféle kérdésekkel és kampányokkal kapcsolatban szerzett eddigi tapasztalatokra, amelyek egyértelművé teszik, hogy az emberek tudatosságának növelése és magatartásuk megváltoztatása csak egy hosszadalmas és sokrétű folyamat keretében lehetséges (többek között az információs és médiaműveltség közvetítése révén). Bár a média, a politikusok és a döntéshozók sokat tudnak beszélni a dezinformáció témájáról, ezzel csak korlátozott mértékben tudják elérni, hogy a polgárok megváltoztassák magatartásukat; |
| --- | --- |

10.

| 11. | elismeri, hogy még nem sikerült minden ilyen szempontot integrálni az állampolgári neveléssel kapcsolatos programokba, és ezeket a szempontokat általánosan tudatosítani az emberekben, illetve beépíteni az új média mindennapi munkájába. Ha hosszú távú magatartásbeli változásokat akarunk elérni, nagyobb hangsúlyt kell helyezni az állampolgári nevelésre és a kommunikációs tevékenységekre. Az oktatási rendszer, valamint az állampolgári gondolkodás és cselekvés fejlesztése mellett az is kulcsfontosságú, hogy a kommunikációs tevékenységek széles körűek legyenek, és hogy az adott célcsoportot megfelelő módon, az általa előnyben részesített médiacsatornán keresztül szólítsuk meg; |
| --- | --- |

11.

| 12. | hangsúlyozza, hogy az Európai Unióban a közösségi médiaplatformok jelentős nyereséget termelnek, ugyanakkor a tartalmak vonatkozásában nem nyújtanak olyan felhasználói szolgáltatásokat, amelyek gyors segítséget kínálnak. A közösségi médiaplatformokkal folytatott kommunikáció eseti és egyéni jellegű, és csak ritkán valósul meg; hiányzik egy egységes, gyors és hatékony eljárás a hamis információk és a gyűlöletkeltés ellen; |
| --- | --- |

12.

| 13. | egy kiegyensúlyozott és tényekkel alátámasztott nyilvános információmegosztási környezet biztosítása érdekében fontosnak tartja, hogy a fizetett politikai posztokat közzétevő közösségi média platformjaira egységes követelmények vonatkozzanak az információk igazságtartalmát illetően. Amennyiben kiderül, hogy egy fizetett politikai poszt nem felel meg ezeknek a követelményeknek, a közösségi médiaplatformot kötelezni kell az adott tartalom eltávolítására; |
| --- | --- |

13.

| 14. | aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a közösségi médiaplatformok eddig sikeresen ki tudták magukat vonni az olyan jogszabályok alól, amelyek ezeket a vállalkozásokat arra köteleznék, hogy a felhasználókat támogassák a tartalmak tekintetében, és problémáikat valós időben és az adott tagállam nyelvén oldják meg; |
| --- | --- |

14.

| 15. | aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy magánszemélyek gyakran nem rendelkeznek a szükséges készségekkel és ismeretekkel, és nem tudják, hogy hogyan reagáljanak a hamis információkra, vagy hogyan viselkedjenek, ha ők maguk vagy hozzájuk közel álló személyek dezinformáció vagy gyűlöletkeltés áldozatai lesznek. Éppen a kisebb települések azok, amelyek még mindig nem rendelkeznek kellő tapasztalattal, és nem tudják, hogyan viselkedjenek válsághelyzetben a globális közösségi médiaplatformokkal szemben; |
| --- | --- |

15.

| 16. | sajnálja, hogy a problémák gyakran csak súlyosbodnak azáltal, hogy a közösségi médiaplatformok olykor nem értik meg a kulturális kontextust és a helyi sajátosságokat, és hogy a kommunikáció legtöbbször angolul zajlik, és nagyon időigényes. Hamis információk terjesztése esetén gyors megoldást kell találni, azonban a közösségi médiaplatformok eddig passzívan és nem átláthatóan viselkednek; |
| --- | --- |

16.

| 17. | sajnálja, hogy a helyi hatóságok, amelyek a legtájékozottabbak arról, hogy mi történik a helyszínen, csak mellékszerepet játszanak a hamis információk terjedése elleni küzdelemben, és gyakran messze nem elégségesek ismereteik, készségeik és erőforrásaik. Ráadásul a dezinformáció elleni küzdelem – a szociális szolgáltatásoktól, az oktatástól és a közjólét biztosításától eltérően – nem a regionális és helyi önkormányzatok hagyományos feladataihoz tartozik; |
| --- | --- |

17.

| 18. | rámutat, hogy a helyi és regionális önkormányzatok nagyon sokat tudnának tenni a dezinformáció ellen. Így például oly módon segíthetnének a polgároknak abban, hogy különbséget tudjanak tenni a valós és a hamis információk között, hogy tevékenységüket nyíltabbá és átláthatóbbá teszik, és civil párbeszédet, valamint nyilvános vitákat szerveznek élőben vagy az interneten. Ezeknél az erőfeszítéseknél össze kellene fogniuk a helyi és regionális újságírókkal, a tudományos körökkel és az agytrösztökkel, a civil társadalommal, a tagállami hatóságokkal, valamint az uniós szervekkel, intézményekkel, aktivistákkal és politikai elemzőkkel; |
| --- | --- |

18.

| 19. | felhívja figyelmet arra, hogy a dezinformáció elleni küzdelem és fellépés ugyanakkor olyan speciális készségeket és eszközöket feltételez, amelyekkel egy regionális vagy helyi önkormányzat átlagos köztisztviselője vagy szakértője jelenleg még nem rendelkezik. A készségek és ismeretek terén jelentkező hiányosságok, valamint a tapasztalat hiánya jelentős stratégiai hátrányt jelent, amely útjában áll a dezinformáció hatékony azonosításának és terjesztése megakadályozásának; |
| --- | --- |

19.

| 20. | emlékeztet arra, hogy a nyilvános információmegosztási környezet jelentősége és az információterjesztés sebessége jelentős hatással van a politikai folyamatokra és a társadalmi hangulatra. Ezért a regionális és helyi önkormányzatok és más helyi szereplők szintjén sürgősen meg kell erősíteni a dezinformációval szembeni fellépéshez szükséges képességeket; |
| --- | --- |

20.

| 21. | hangsúlyozza, hogy a hamis információk terjesztése elleni küzdelem nem „gondolatrendőrség”vagy cenzúra, és nem is szabad ezt a benyomást keltenie. A hamis információk lehetséges terjesztését szisztematikusan és folyamatosan figyelemmel kell kísérni, azonban nem mindig, hanem elsősorban választások előtt, válságok idején és gyorsan végbemenő társadalmi változások esetében. A dezinformáció megakadályozása nem egyenértékű a véleménynyilvánítás szabadságának korlátozásával, egyfajta politikai gondolatrendőrséggel vagy egy felügyeleti társadalom irányába történő elmozdulással, hanem inkább a szabad véleményalkotás és véleménynyilvánítás előfeltétele; |
| --- | --- |

21.

| 22. | hangsúlyozza, hogy a dezinformáció elleni küzdelmet csak teljes mértékben átlátható feltételek mellett szabad folytatni, lehetővé téve a polgárok számára, hogy átfogó tájékoztatást kapjanak, és jól értesültek maradjanak például az adatvédelmet, a személyes adatok feldolgozását vagy a finanszírozási szempontokat illetően. Kellő átláthatóság nélkül nagy a kockázata annak, hogy a dezinformáció elleni küzdelmet szolgáló intézkedések maguk is ellenséges információs támadások áldozatául esnek; |
| --- | --- |

22.

| 23. | úgy véli, hogy a regionális és helyi médiát és a civil társadalmat a lehető legnagyobb mértékben be kell vonni a dezinformáció elleni küzdelembe. Az újságírók napi munkájuk és szakmai tapasztalatuk révén a dezinformáció felismerését illetően képzettek, nagyobb tudatossággal rendelkeznek, valamint jobban odafigyelnek erre a problémára, mint más szereplők, akik napi szinten nem dolgoznak az információmegosztási környezetben; |
| --- | --- |

23.

| 24. | utal arra, hogy a pénzügyi források, az együttműködés elmélyítése és a szakismeretek bővítése révén támogatni kellene az újságírók és a civil társadalom különböző tényellenőrző kezdeményezéseit, a mítoszok leleplezését és a megbízható információk terjesztését; |
| --- | --- |

24.

| 25. | fontosnak tartja, hogy a civil társadalmi szereplőket – helyi és regionális szinten is – bevonják a tényellenőrzők hálózatának kiépítésébe, ami növeli az átláthatóságot, és közvetíti a helyi sajátosságokra vonatkozó ismereteket. A bevont szereplők számának növelése érdekében a megosztásalapú gazdaságból át lehetne venni az úgynevezett hitelesség elvét, amely azt jelenti, hogy a tényellenőrzőket tevékenységük intenzitása és pontossága alapján lehetne pénzügyileg kompenzálni. Egy ilyen rendszerben a tényellenőrző közösség saját tevékenységét szabályozná, és szakértői értékelés révén gondoskodna saját normáiról is. Ezenkívül az intézményi hálózatokat és eszközöket sürgősen tovább kell fejleszteni nemzeti és európai szinten; |
| --- | --- |

25.

| 26. | megállapítja, hogy a civil társadalom képviselőinek képzése és a téma iránti tudatosságuk növelése hozzájárul az álhírek és hamis információk terjesztése elleni hálózat kiépítéséhez és ahhoz, hogy csökkentsük a hatósági cenzúra, valamint a véleményalkotás szabadságának korlátozására irányuló kísérletek kockázatát; |
| --- | --- |

26.

| 27. | hangsúlyozza, hogy a dezinformáció elleni küzdelmet ezenkívül megkönnyítenék egyes olyan, nyilvánosan hozzáférhető technológiai eszközök, amelyek lehetővé teszik a nagyszabású dezinformációs kampányok időben történő és egyszerűbb feltárását. A szociális média tevékenységének felügyeletére szolgáló megfelelő algoritmusokat tovább lehetne fejleszteni annak érdekében, hogy fel tudják deríteni a nagyszabású dezinformációs kampányokat, és – komoly visszaélések feltárásakor – megfelelő válaszlépéseket tudjanak tenni; |
| --- | --- |

27.

| 28. | hangsúlyozza, hogy a dezinformáció elleni küzdelem lényeges eleme a gyors és hatékony információ- és tapasztalatcsere. A régiók és a települések tapasztalatainak, illetve az olyan eseteknek az elemzése, ahol hamis információkat terjesztettek, feltárhatja az ilyen kampányok hasonlóságait, törvényszerűségeit, hibáit és sikereit. Ezért az Európai Uniónak pénzügyileg és hálózata révén is támogatnia kellene az önkormányzatok és a tagállamok tapasztalatcseréjét, valamint az egymástól való tanulást; |
| --- | --- |

28.

Javaslatok

| 29. | javasolja, hogy a közösségi médiaplatformokat politikai ajánlások vagy szabályozási intézkedések révén kötelezzék arra, hogy lényegesen több kommunikációs tevékenységet folytassanak a felhasználók dezinformációról és forráskritikáról való felvilágosítása érdekében. Választások vagy népszavazások előtt, illetve válsághelyzetekben a közösségi médiában fokozottabban mutathatnának olyan tartalmakat, amelyek elmagyarázzák az adott kontextust és a felhasználókat figyelmeztetik a dezinformáció forrásaira. Megjegyzi ebben az összefüggésben, hogy a legutóbbi európai választási kampány előzetes elemzése arra utal, hogy számos platform nyújtott olyan tájékoztatást, amely figyelmeztette a felhasználókat az adott helyzet sajátosságaira, ami segített a dezinformációs tevékenységek hatásának korlátozásában; |
| --- | --- |

29.

| 30. | szükségesnek tartja, hogy a közösségi médiaplatformokat politikai ajánlások vagy szabályozási lépések révén kötelezzék arra, hogy – amennyiben szükséges – az eddigieknél nagyobb mértékben járuljanak hozzá a tényellenőrzők átfogó hálózatainak fejlesztéséhez, amelyek valószínűleg valamilyen fajta, az új média által generált jövedelemre alapuló kompenzációs rendszert igényelnek majd; azt is alapvető fontosságúnak tartja, hogy támogassák a megbízható médiaszolgáltatókat nemzeti, regionális és helyi szinten, melynek során jelenleg és a jövőben is különleges szerep hárul a közszolgáltatókra; |
| --- | --- |

30.

| 31. | javasolja, hogy fogadjanak el szabályozási intézkedéseket a hamis információk terjesztését célzó kampányok azonosítására és ezeknek – többek között a közösségi média platformjaival való együttműködés és jelentéstétel révén történő – semlegesítésére. A dezinformáció elleni küzdelemre vonatkozó egységes jelentéstételi standardok bevezetése lehetővé tenné, hogy a közösségi média platformjainak tevékenységeit hosszabb távon figyelemmel kísérjék, ezeket adott esetben független harmadik felek bevonásával felügyeljék, és így átfogóbb áttekintést nyerjenek a dezinformáció terjesztésével kapcsolatos problémák súlyosságáról; |
| --- | --- |

31.

| 32. | egy egész Európára kiterjedő jogi keretet javasol, amely a globális közösségi médiaplatformokat arra kötelezi, hogy minden tagállamban helpdesk szolgálatot és egy kapcsolattartó pontot hozzanak létre, amelyek az adott ország nyelvén működnek. Gondoskodni kell arról, hogy minden polgár, minden települési képviselő és a nem kormányzati szervek bármely képviselője nehézségek nélkül az egész Európai Unióban hasonló elveken működő ügyfélszolgálatokhoz fordulhasson. Egy ilyen ügyfélszolgálat anyanyelven történő biztosítása, valamint egy helpdesk fizikai jelenléte lényegesen megkönnyítené a hamis információk ellen küzdelmet, és erősítené a polgárok jogait; |
| --- | --- |

32.

| 33. | javasolja a közösségi médiaplatformoknak, hogy kínálják fel a polgároknak azt a lehetőséget, hogy a hamis információk terjesztését vagy az erre irányuló kísérletet szükség esetén jelenthessék, és ehhez egy egyszerű eljárás álljon rendelkezésükre; |
| --- | --- |

33.

| 34. | sürgeti, hogy mérlegeljék annak lehetőségét, hogy a regionális és helyi hatóságokat és polgári szövetségeket Európa-szerte pénzügyileg támogassák annak érdekében, hogy erősítsék a hamis információk feltárásának képességét, küzdjenek ezek terjesztése ellen, és fokozzák a hatóságok és polgári szövetségek közötti kölcsönös és határokon átnyúló együttműködést; |
| --- | --- |

34.

| 35. | javasolja, hogy a tényellenőrzők hálózatán keresztül bocsássanak rendelkezésre egy, a „hamis információk kezelésére vonatkozó iránymutatást”, ezzel segítve az oktatási intézmények és a helyi önkormányzatok közreműködésével megvalósuló ismeretszerzést annak érdekében, hogy erősíteni lehessen a dezinformáció elleni küzdelemhez szükséges kritikus gondolkodást; |
| --- | --- |

35.

| 36. | megjegyzi, hogy a legfiatalabbak körében fejleszteni kell a tények elemzésére való képességet, a kritikus gondolkodást, valamint a kapott információk dekódolására és egymással való szembeállítására szolgáló józan gondolkodás képességét, és úgy véli, hogy ezt a dezinformáció elleni küzdelem érdekében az oktatási és képzési intézményekben folytatott ismeretterjesztő/figyelemfelkeltő tevékenységek (viták, párbeszédek stb.) előmozdítása révén kell megvalósítani. |
| --- | --- |

36.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Közös közlemény az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Cselekvési terv a félretájékoztatással szemben.

1

(2)  A Régiók Európai Bizottsága véleménye: „Európai megközelítés az online félretájékoztatás kezelésére”.

2

---

| 10.3.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 79/54 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 79/54

---

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Az Európai Bizottság 2018. évi jelentése a versenypolitikáról

(2020/C 79/11)

| Előadó | : | Dominique LÉVÊQUE (FR/PES), Aÿ-en-Champagne polgármestere |
| --- | --- | --- |
| Referenciaszöveg | : | Az Európai Bizottság 2018. évi jelentése a versenypolitikáról
  COM(2019) 339 final |

Előadó

:

Dominique LÉVÊQUE (FR/PES), Aÿ-en-Champagne polgármestere

Referenciaszöveg

:

Az Európai Bizottság 2018. évi jelentése a versenypolitikáról

COM(2019) 339 final

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

| 1. | úgy véli, hogy a torzulásoktól mentes és hatékony versenypolitika az európai projekt fontos alapja. A versenypolitika azonban nem öncél, hanem az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkében meghatározott uniós célok eléréséhez szükséges belső piac megvalósításának eszköze, amelynek alapját elsősorban a fenntartható fejlődési célok stratégiai kerete, a szociális piacgazdaság és a társadalmi haladás képezi. Másrészt a versenypolitika végrehajtásának összhangban kell lennie a többi uniós politikával (az Európai Unió működéséről szóló szerződés, azaz EUMSZ 7. cikke), és meg kell felelnie a foglalkoztatással, a környezetvédelemmel és a fogyasztóvédelemmel kapcsolatos transzverzális követelményeknek (az EUMSZ 9., 11. és 12. cikke); |
| --- | --- |

1.

| 2. | emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 3. cikke kizárólagos hatáskörrel ruházza fel az Európai Uniót (EU) a belső piac működéséhez szükséges versenyszabályok megállapítása terén, és hogy az Európai Bizottság közvetlen végrehajtási hatásköröket gyakorol. Ezért a szubszidiaritás elve tiszteletben tartásának biztosítása érdekében meghatározott jogi mechanizmusok nem vonatkoznak a versenypolitikára (az EUSZ 5. cikke). Mindazonáltal ez a kizárólagos hatáskör nem mentesíti az Európai Bizottságot arra vonatkozó kötelezettsége alól, hogy a versenypolitikai eszközök előkészítése és értékelése keretében minden hatalmi szinten folyamatos párbeszédet folytasson a tagállami hatóságokkal, a nemzeti versenyhatóságokkal, az Európai Parlamenttel, a Régiók Európai Bizottságával (RB), az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a civil társadalommal, ezen belül a fogyasztói szervezetekkel, és megfelelő módon figyelembe vegye azok álláspontját; |
| --- | --- |

2.

| 3. | üdvözli a versenypolitikáról szóló 2018. évi jelentést, azonban megállapítja, hogy az lényegében az Európai Bizottság által 2018-ban hozott főbb döntéseket, valamint a versenyjogot érintő jogalkotási fejleményeket mutatja be, és nem tartalmaz reformlehetőségeket. Márpedig a 2019–2024-es időszakban működő, következő Európai Bizottság politikai iránymutatásai, amelyeket az idén július 16-án megválasztott új elnök mutatott be, az európai versenypolitika megreformálását teszik szükségessé az európai zöld megállapodással, a digitális szolgáltatásokról szóló új jogszabállyal és a kkv-k tőzsdei bevezetésére szakosodott köz-magán alap létrehozásával összhangban; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mélységes sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Egyesült Királyság Európai Unióból történő kilépéséről szóló, 2019. október 17-i megállapodás már nem tartalmaz kötelező érvényű intézkedéseket annak biztosítására, hogy az Egyesült Királyság a jövőben összhangba kerüljön az uniós előírásokkal az állami támogatások, a verseny és a vonatkozó adóügyi kérdések terén. Az Egyesült Királyságnak a megállapodást kísérő politikai nyilatkozatban foglalt, arra vonatkozó nem kötelező erejű és nem egyedi kötelezettségvállalása, hogy e területeken „közös magas szintű normák”révén „mindenki számára egyenlő feltételeket”tart fenn, nem nyújt megfelelő védelmet az Egyesült Királyság polgárai, munkavállalói és vállalkozásai számára; |
| --- | --- |

4.

Az Egyesült Királyság kilépése az Európai Unióból

| 5. | hangsúlyozza, hogy az Egyesült Királyságra legalább az Európai Unióból való kilépésének időpontjáig továbbra is az uniós versenyszabályok vonatkoznak. Előfordulhat, hogy az ez előtt az időpont előtt indított vizsgálatok csak ezen időpont után zárulnak le, viszont azokat továbbra is végre kell hajtani; ezzel összefüggésben üdvözli, hogy az Európai Bizottság „Az Egyesült Királyság kilépése és az uniós versenyjog”című, 2019. március 25-i közleményében (1) egyes kérdéseket tisztáz, ugyanakkor sajnálja, hogy a közlemény csak a versenyellenes magatartásokra és az összefonódás-ellenőrzésekre vonatkozik; |
| --- | --- |

5.

| 6. | úgy véli, hogy a brit kilépés esetén arra is éberen figyelni kell, hogy mi történik akkor, ha a brit kormány nem tartja magát ahhoz a vállalásához, hogy az EU-val közös keretszabályozás fenntartásával folytatja az állami támogatások ellenőrzését; másrészt megismétli arra irányuló kérését, hogy vizsgálják meg az állami támogatásokra vonatkozó szabályok ideiglenes kiigazítására irányuló intézkedések (pl. könnyítés vagy felfüggesztés) bevezetésének lehetőségét azokban a földrajzi térségekben és azokban a gazdasági ágazatokban, amelyeket különösen nagy mértékben érintenének az Egyesült Királyság kilépésének következményei, különösen abban az esetben, ha a kilépés megállapodás nélkül történik meg („no deal”); ennek az általános csoportmentességi rendelet kiterjesztését kellene eredményeznie; |
| --- | --- |

6.

Az EU versenypolitikája és iparpolitikai stratégiája

| 7. | emlékeztet arra, hogy az Európai Tanács felkérte az Európai Bizottságot, hogy „2019 végéig terjesszen elő hosszú távú tervet az uniós ipar jövőjére nézve, valamint konkrét intézkedéseket e terv végrehajtására vonatkozóan”. Ezzel összefüggésben az RB már kifejtette, hogy „úgy véli, hogy az EU iparpolitikai stratégiájának magában kell foglalnia az állami támogatások és [az összefonódások] ellenőrzésére vonatkozó uniós rendelkezések körültekintő és tényeken alapuló átdolgozását is, hogy nemzetközi szinten biztosítani lehessen az egyenlő versenyfeltételeket, összhangban a globális kereskedelempolitikával és a többoldalú megállapodásokkal. Ugyanakkor ennek a stratégiának figyelembe kell vennie az állami támogatásokban és [az összefonódásokban] rejlő beruházási és innovációs potenciált is” (2); Az RB úgy véli, hogy e potenciál paraméterei között szerepel az EU-n belüli ipari munkahelyek létrehozására vagy fenntartására való képesség, többek között a nehéz helyzetben lévő ipari ágazatok átalakításában és az európai ipar számára stratégiai jelentőségű komponensek megteremtésében való részvétel útján; |
| --- | --- |

7.

| 8. | javasolja, hogy a K+F és az innovációs (K+F+I) támogatások ellenőrzése terén változtassák meg a módszert azzal, hogy a lehető legnagyobb mértékben korlátozzák az Európai Bizottság által végzett előzetes ellenőrzést, lerövidítik az ilyen támogatások vizsgálati idejét és egyszerűsítik a közös európai érdeket szolgáló fontos projektek rendszerét (3). Egy ilyen változtatással meg lehetne könnyíteni a közös európai érdeket szolgáló fontos projektek végrehajtását, amelyek közül csak egyet, a mikroelektronikával kapcsolatos, 1,75 milliárd EUR összegű projektet sikerült beindítani, míg az új generációs akkumulátorcellák és -modulok tervezésére és gyártására irányuló, 1,2 milliárd EUR állami támogatás mellett 6 milliárd EUR beruházást igénylő közös európai érdeket szolgáló fontos projektet idén májusban terjesztették az Európai Bizottság elé; |
| --- | --- |

8.

Állami támogatások – általános észrevételek

| 9. | üdvözli, hogy az állami támogatások ellenőrzésének 2014-ben megkezdett korszerűsítési folyamata az általános csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozó, 2015 óta végrehajtott új támogatási intézkedések több mint 96 %-a esetében lehetővé tette a mentességek számának növelését, továbbá azt, hogy az állami támogatások ellenőrzését a nagy kihívásokra összpontosítsák; |
| --- | --- |

9.

| 10. | hangsúlyozza, hogy az átláthatóság terén nagy fontossággal bír a „támogatásátláthatósági modul” (4) elnevezésű informatikai platform fejlesztése, amely az 500 000 EUR-nál nagyobb összegű állami támogatásokra vonatkozó adatok továbbítását és közzétételét teszi lehetővé, és megállapítja, hogy 2018 végén 25 tagállam több mint 43 000 megadott támogatásról tett közzé adatokat; |
| --- | --- |

10.

| 11. | ismételten hangot ad azon meggyőződésének, hogy az állami támogatások fogalmáról az Európai Bizottság által 2016-ban elfogadott közlemény megfelelő kiindulópontot jelent a hatóságok számára ahhoz, hogy jobban megértsék ezt az összetett kérdést. Mindazonáltal arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a döntéshozatali gyakorlatában bekövetkező fejlemények és az európai ítélkezési gyakorlat fényében frissítse azt, különös tekintettel a szelektivitásra; |
| --- | --- |

11.

| 12. | arra kéri az Európai Bizottságot, hogy három adóévre kivetítve 200 000 euróról 500 000 euróra emelje a csekély összegű támogatások felső határát, tekintettel arra, hogy ezt a felső határt 2006-ban állapították meg; |
| --- | --- |

12.

| 13. | kiemeli, hogy az Európai Bizottság 2018-ban megkezdte az állami támogatásokra vonatkozó szabályok „célravezetőségi vizsgálatát”, melyet 2020 elején egy sor, ezen szabályok felülvizsgálatára vonatkozó javaslatnak kellene követnie. Ezzel összefüggésben ragaszkodik ahhoz, hogy az RB-t teljes mértékben és kellő időben vonják be az olyan eszközökre irányuló javaslatok elemzésébe, amelyek a legszorosabban kapcsolódnak a helyi és regionális önkormányzatok hatásköreihez, valamint politikai, gazdasági és társadalmi mozgásteréhez, vagyis a következőkhöz: az általános csoportmentességi rendelet; a csekély összegű támogatásokról szóló rendelet; a regionális támogatásokra vonatkozó iránymutatás; a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz (K+F+I) nyújtott állami támogatások keretrendszere; a közös európai érdeket szolgáló fontos projekteket érintő állami támogatásokról szóló közlemény; a kockázatfinanszírozásról, valamint a repülőtereknek és a légitársaságoknak nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatások; a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatások; a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatások; és végül a vasutakról szóló iránymutatások; |
| --- | --- |

13.

| 14. | tudomásul veszi a 2019. június 6. és szeptember 27. között a következő többéves pénzügyi keretet (TPK) kísérő általános csoportmentességi rendelet javasolt felülvizsgálatáról tartott nyilvános konzultációt, amelynek célja az volt, hogy azonosítsa a legegyszerűbb és leghatékonyabb módszert a nemzeti finanszírozás és az uniós költségvetésből származó finanszírozás ötvözésének elősegítésére. Különösen üdvözli, hogy a javaslat kiterjeszti a jelenlegi csoportmentességet, amely a kkv-knak és a nagyvállalkozásoknak előzetes bejelentés nélkül nyújtott támogatásokra korlátozódik (20. cikk). Üdvözli továbbá, hogy az általános csoportmentességi rendelet egyszerűsített csoportmentességet biztosíthat az európai területi együttműködési projekteknek nyújtott nagyon kis összegű támogatások számára (projektenként legfeljebb 20 000 EUR összegig) (20a. cikk). Végül támogatja, hogy a kkv-k esetében a támogatási intenzitás felső határa 80 %-ra emelkedjen. Ugyanakkor hangot ad két további aggályának:






  i. | egyértelművé kell tenni, hogy a saját forrásoknak a projektekben részt vevő közintézmények általi használata nem számít állami hozzájárulásnak a maximális támogatási intenzitás kiszámítása során; |
| --- | --- | --- |

14.

i.

egyértelművé kell tenni, hogy a saját forrásoknak a projektekben részt vevő közintézmények általi használata nem számít állami hozzájárulásnak a maximális támogatási intenzitás kiszámítása során;

| ii. | meg kell erősíteni, hogy a 20a. cikk alapján nyújtott támogatás nem tartozik az általános csoportmentességi rendelet jelentéstételi kötelezettségeinek (11. cikk) és ellenőrzési kötelezettségeinek (12. cikk) hatálya alá, és nem tartalmazza harmadik felek jelentéstételi kötelezettségeit; |
| --- | --- |

ii.

meg kell erősíteni, hogy a 20a. cikk alapján nyújtott támogatás nem tartozik az általános csoportmentességi rendelet jelentéstételi kötelezettségeinek (11. cikk) és ellenőrzési kötelezettségeinek (12. cikk) hatálya alá, és nem tartalmazza harmadik felek jelentéstételi kötelezettségeit;

| 15. | tudomásul veszi az Európai Bizottságnak a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetéséről szóló, 2019. július 22-én közzétett közleményét (5), amely az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (6) végrehajtásának részét képezi. E jogi kereten belül az említett közlemény nem nyújt könnyítéseket az állami támogatások és különösen a csekély összegű támogatások kedvezményezettjei számára. A csekély összegű támogatások esetében alkalmazott 10 éves elévülési időt ugyanis nem csökkentették, holott ez az idő a felfüggesztő eljárási cselekmények miatt még ennél is sokkal hosszabb. Az Európai Bizottság azokban az esetekben sem hajlandó lemondani a visszafizettetésről, amelyekben jogos várakozásokat táplált: amikor a visszafizettetéshez szükséges információk nem állnak rendelkezésre, vagy amikor a nemzeti bíróság által konkrétan a támogatás fennállása tárgyában hozott határozat jogerőre emelkedik. Az Európai Bizottság másfelől úgy véli, hogy ha a támogatás összegét nem lehet visszakövetelni a kedvezményezettől, akkor ez utóbbit nem elég fizetésképtelenségi eljárásra kényszeríteni: azt sem lenne szabad engedélyezni, hogy a támogatás teljes összegének visszafizetése nélkül tevékenységeit átszervezze vagy ideiglenesen folytassa. Ez a megközelítés nehezen egyeztethető össze a nemzeti és európai fizetésképtelenségi eljárások céljával. Bár az állami támogatásokra vonatkozó visszafizettetési eljárásoknak az a célja, hogy visszamenőlegesen megszüntessék a jogellenes támogatások torzító hatásait, a fizetésképtelenségről szóló jogszabály szerinti vállalati szerkezetátalakítás más célokat, például a foglalkoztatás fenntartását is figyelembe veszi. Az RB ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fontolja meg egy az (EU) 2015/1589 rendelet módosítására irányuló javaslat benyújtását; |
| --- | --- |

15.

| 16. | megjegyzi, hogy a bankszektor állami támogatásának kerete 2013 augusztusa óta nem változott (7), miközben a gazdasági környezet alapvetően átalakult, ezért felmerül a kérdés, hogy továbbra is releváns-e az az előfeltétel, hogy az esetleges támogatás hozzájárul „egy tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetéséhez”(EUMSZ 107. cikk (3) bekezdés b) pont); |
| --- | --- |

16.

| 17. | üdvözli az Európai Unió Törvényszékének 2019. szeptember 24-én, a T-755/15. sz. és T-759/15. sz. egyesített ügyekben hozott ítéletét az Európai Bizottság határozatának érvényességéről a Luxemburg által a Fiat Chrysler Finance Europe javára nyújtott támogatással kapcsolatban. Az ítélet ugyanis megerősíti, hogy egy feltételes adómegállapítás révén biztosított szelektív előny jogellenes állami támogatásnak minősülhet, és összeegyeztethetetlen az egységes piaccal, valamint hogy az Európai Bizottságnak az állami támogatásra vonatkozó szabályok alapján végzett feltételes adómegállapítása nem minősül „adóharmonizációnak”. Ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a Bíróság C-106/09. és C-107/09P. sz. egyesített ügyekben 2011. november 15-én hozott ítéletével összhangban „a tagállamok hatáskörébe tartozik az adóalapok kijelölése és az adótehernek a különböző termelési tényezők és gazdasági ágazatok közötti megosztása”; |
| --- | --- |

17.

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos állami támogatások

| 18. | emlékeztet arra, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos állami támogatásokról szóló uniós jogszabályok alkalmazása tekintetében a Szerződések széles mérlegelési jogkörrel ruházzák fel a tagállamokat az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározásával kapcsolatban. Az EUSZ 3. cikkében, valamint az EUMSZ 14., 106. és 345. cikkében és 26. jegyzőkönyvében garantált helyi és regionális autonómia elvét, a gazdasági, társadalmi és területi kohézió elvét és az uniós tagállamokban fennálló tulajdoni renddel kapcsolatos semlegesség elvét szintén tiszteletben kell tartani; |
| --- | --- |

18.

| 19. | hangsúlyozza, hogy az általános gazdasági érdekű szociális lakhatási szolgáltatással kapcsolatban nagy fontossággal bír a holland szociális lakásépítő szövetkezetek keresete tárgyában a Törvényszék által 2018. november 15-én hozott ítélet (8). Ez az ítélet ugyanis egyrészt kimondja, hogy a tagállam feladata annak bizonyítása, hogy – ahhoz, hogy ne kelljen alkalmazni a versenyszabályokat – az általános gazdasági érdekű szociális lakhatási szolgáltatás terjedelme a valós lakhatási közszolgáltatási igényhez képest szükséges és arányos, másrészt korlátozza az Európai Bizottságnak a nyilvánvaló hiba vizsgálatában betöltött szerepét. Az általános gazdasági érdekű lakhatási szolgáltatás meghatározása akkor tartalmaz nyilvánvaló hibát, ha azért pontatlan, mert csak azt határozza meg, hogy a bérbeadást elsősorban olyan személyek részére tervezik, akik nehezen találnak megfelelő lakást, de ezt a célcsoportot nem határozzák meg; |
| --- | --- |

19.

| 20. | ezzel összefüggésben ismételten kéri (9) a 2011. december 20-i európai bizottsági határozat alkalmazási körének tisztázását a szociális lakások vonatkozásában. Az alacsony vagy akár közepes jövedelmű lakosság nagy részét érintő aggasztó lakhatási helyzet és a helyi ingatlanpiacok eltérő helyzetének figyelembevétele, valamint az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározásával kapcsolatban a tagállamokra ruházott mérlegelési jogkör betartása érdekében, illetve a szubszidiaritás elvével összhangban a határozatot olyan meghatározott csoportok szociális lakhatásának biztosítására kell alkalmazni, amelyek lakhatási igényeit piaci feltételek mellett nem lehet kielégíteni, például a fizetőképességük által szabott korlátok vagy más sebezhetőség miatt. A szükségletek pontos jellegét a tagállamok illetékes hatóságainak megfelelő és átlátható kritériumok alapján egyértelműen meg kell határozniuk; |
| --- | --- |

20.

| 21. | tudomásul veszi, hogy az Európai Bizottság 2018. december 7-én úgy döntött, hogy 2020. december 31-ig meghosszabbítja az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat kínáló vállalkozások számára nyújtott csekély összegű támogatásokról szóló rendeletének időbeli hatályát. Ezzel összefüggésben az RB emlékeztet arra, hogy az alábbiakat szorgalmazta:






  — | növeljék a de minimis szabályok küszöbértékeit az általános gazdasági érdekű szolgáltatások állami támogatásánál (az ellentételezési intézkedéseken túl három adóévre kivetítve 500 000 EUR-ig), |
| --- | --- | --- |

21.

—

növeljék a de minimis szabályok küszöbértékeit az általános gazdasági érdekű szolgáltatások állami támogatásánál (az ellentételezési intézkedéseken túl három adóévre kivetítve 500 000 EUR-ig),

| — | vizsgálják felül az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos „észszerű nyereség”fogalmát, elsősorban azért, hogy – ösztönzők vagy az észszerű nyereség százalékos emelése révén – figyelembe vegyék azt, hogy ezt a nyereséget gyakran visszaforgatják az adott általános gazdasági érdekű szolgáltatásba; |
| --- | --- |

—

vizsgálják felül az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos „észszerű nyereség”fogalmát, elsősorban azért, hogy – ösztönzők vagy az észszerű nyereség százalékos emelése révén – figyelembe vegyék azt, hogy ezt a nyereséget gyakran visszaforgatják az adott általános gazdasági érdekű szolgáltatásba;

Az ökológiai és energetikai átállással kapcsolatos állami támogatások

| 22. | hangsúlyozza annak fontosságát, hogy az Európai Bizottságnak a környezetvédelmi és energetikai támogatásokkal kapcsolatos politikája teljes mértékben illeszkedjen az Éghajlatváltozási Keretegyezmény (UNFCCC) értelmében Párizsban kötött megállapodás végrehajtásához, megújuló energiaforrások és nagyobb energiahatékonyság révén előmozdítsa a fenntartható energiát és lehetővé tegye az energiaszegénység elleni küzdelmet, biztonságossá tegye az energiaellátást és növelje a területi kohéziót; ezzel összefüggésben kéri, hogy szüntessék meg a fosszilis tüzelőanyagok kitermeléséhez nyújtott állami támogatásokat; |
| --- | --- |

22.

| 23. | felhívja a Régiók Európai Bizottsága tagjainak és általában a helyi és regionális önkormányzatok képviselőinek a figyelmét az általános gazdasági érdekű szociális és egészségügyi szolgáltatások állami támogatására vonatkozó szabályok értékeléséről folyó (2019. november 6-ig tartó) konzultációra (10), és reméli, hogy sok visszajelzés érkezik majd, melyek a gyakorlati tapasztalatokból merítenek. A maga részéről hangsúlyozza, hogy a helyi és regionális önkormányzatok nehézségekbe ütköznek a „hátrányos helyzetű személyek”körének meghatározásakor, egyrészt a szociális lakhatás, másrészt a túlkompenzáció kiszámításának módszere kapcsán; |
| --- | --- |

23.

| 24. | a kibocsátáskereskedelmi rendszerrel összefüggésben tudomásul veszi az egyes állami támogatásokkal kapcsolatos iránymutatások felülvizsgálatának folyamatát, amely 2018. december 20-án kezdődött el; |
| --- | --- |

24.

| 25. | a maga részéről az alábbiakkal kíván hozzájárulni a környezetvédelmi és energetikai támogatásokkal kapcsolatos iránymutatások jövőbeli felülvizsgálatához:






  — | kéri, hogy a biomasszához és a biometánhoz nyújtott állami támogatásokat származási garanciákhoz kössék, |
| --- | --- | --- |

25.

—

kéri, hogy a biomasszához és a biometánhoz nyújtott állami támogatásokat származási garanciákhoz kössék,

| — | javasolja, hogy a megújuló energiaforrásokról szóló felülvizsgált irányelvvel (különösen annak 21. és 22. cikkével) való összhang biztosítása mellett vezessenek be rendelkezéseket a megújuló energiák tárolására és a saját megújulóenergia-fogyasztókra vonatkozóan, |
| --- | --- |

—

javasolja, hogy a megújuló energiaforrásokról szóló felülvizsgált irányelvvel (különösen annak 21. és 22. cikkével) való összhang biztosítása mellett vezessenek be rendelkezéseket a megújuló energiák tárolására és a saját megújulóenergia-fogyasztókra vonatkozóan,

| — | szorgalmazza, hogy a támogatások nyújtását átláthatósági kötelezettséghez kössék, amely szerint a fogyasztókra hárított költségeket egyértelműen fel kell tüntetni a számlákon (az energiapiacról szóló (EU) 2019/944 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (11) összhangban), |
| --- | --- |

—

szorgalmazza, hogy a támogatások nyújtását átláthatósági kötelezettséghez kössék, amely szerint a fogyasztókra hárított költségeket egyértelműen fel kell tüntetni a számlákon (az energiapiacról szóló (EU) 2019/944 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (11) összhangban),

| — | javasolja az iránymutatások (220) bekezdésének olyan irányú módosítását, hogy a tagállamok kötelesek legyenek bizonyítani, hogy elsődlegesen olyan, alternatív lehetőségeket vettek fontolóra a környezeti vagy gazdasági szempontból káros támogatások fokozatos megszüntetésére irányuló célkitűzés megvalósítása érdekében, amilyen például a keresletoldali gazdálkodás és az energiahatékonyági intézkedések ösztönzése, a rendszerösszekötő kapacitás növelése és a rendszer megnyitása a megújuló energia előtt (12); |
| --- | --- |

—

javasolja az iránymutatások (220) bekezdésének olyan irányú módosítását, hogy a tagállamok kötelesek legyenek bizonyítani, hogy elsődlegesen olyan, alternatív lehetőségeket vettek fontolóra a környezeti vagy gazdasági szempontból káros támogatások fokozatos megszüntetésére irányuló célkitűzés megvalósítása érdekében, amilyen például a keresletoldali gazdálkodás és az energiahatékonyági intézkedések ösztönzése, a rendszerösszekötő kapacitás növelése és a rendszer megnyitása a megújuló energia előtt (12);

| 26. | kéri, hogy az Európai Bizottság ellenőrizze, hogy a kerozinadó-mentesség nem minősül-e a nemzetközi polgári repülésről szóló Chicagói Egyezmény (1944) helytelen értelmezéséből fakadóan a verseny légi közlekedési ágazat javára történő torzításának. Ez valójában úgy rendelkezik, hogy nemzetközi járatok esetében a repülőgép üzemanyagtartályában lévő üzemanyag nem adóztatható meg az országba történő megérkezéskor, viszont semmit nem mond a járatok üzemanyaggal való ellátásakor történő megadóztatásról. Ennek következtében az állam, legalábbis belföldi járatok esetében, adót szabhat ki a repülőjegyre, és ez egyes tagállamokban így is történik, ha a repülőgép közvetlen versenyben van valamely vasúti szolgáltatással, vagy az üvegházhatásúgáz-kibocsátások korlátozása érdekében adót szabhat ki a kerozinra. Figyelembe véve, hogy ezek az adók milyen hatást gyakorolnak az EU belső piacára, jobb lenne, ha az ilyen jellegű adóztatást európai szinten összehangolnák. Ezért úgy véli, hogy az európai légi közlekedési üzemanyagokra vonatkozó adómentesség megszüntetését célzó „Fairosene”elnevezésű európai polgári kezdeményezés mindenképpen figyelmet érdemel (13); |
| --- | --- |

26.

| 27. | emlékeztet arra irányuló kérésére (14), hogy „a széntermelő régiókat tekintsék az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja szerinti különleges támogatott területnek, és az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályokat igazítsák hozzá ezekhez a különleges támogatott régiókhoz, hogy lehetővé tegyék a strukturális átalakulás kezelésére irányuló intézkedéseket [...]. Emellett azt is meg kell vizsgálni, hogy mivel a széntermelő régiók éghajlatbarát átalakítása kiemelt és példaértékű jelentőséggel bír az Európai Unió energia- és éghajlat-politikája szempontjából, ezek a támogatási intézkedések alapulhatnak-e az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontján”; |
| --- | --- |

27.

Versenypolitika, gazdasági, társadalmi és területi kohézió

| 28. | üdvözli, hogy 2018-ban az Európai Bizottság első alkalommal hajtotta végre a széles sávú hálózatokra vonatkozó iránymutatást azzal, hogy engedélyezte a hatóságok számára széles sávú hálózatok kiépítését, konkrétan azt a bajoroszági projektet (15), amely nagyon nagy kapacitású hálózatok hat vidéki községben történő kiépítésére vonatkozott. Figyelembe véve, hogy a digitális egységes piac konnektivitási célkitűzéseinek megvalósításához az elkövetkező 10 évben összesen kb. 500 milliárd EUR beruházásra lenne szükség, alapvető fontosságú, hogy a versenypolitika figyelembe vegye a széles sávú hálózatok vidéki térségekben történő kiépítésének sajátosságait, hogy az a közérdeket szolgálja és visszafordítsa a technológiákhoz való hozzáférési lehetőségek tekintetében a vidéki és a városi térségek között mutatkozó egyre aszimmetrikusabb tendenciát; |
| --- | --- |

28.

| 29. | hangsúlyozza, hogy a strukturális és beruházási alapokra vonatkozó keretrendeletről szóló véleményében az RB az állami támogatási rendszerrel összefüggésben azt javasolta, hogy a támogatást nyújtó szervet a támogatás kedvezményezettjének lehessen tekinteni (2. cikk), „ha a támogatás összege szervezetenként nem éri el a 200 000 EUR-t”, és kiemeli, hogy az Európai Parlament és a Tanács elfogadta ezt a javaslatot; |
| --- | --- |

29.

| 30. | emlékeztet arra, hogy az uniós alapokkal kapcsolatban az általános csoportmentességi rendelet (annak (26) preambulumbekezdése) kimondja, hogy „nem minősül állami támogatásnak az Unió intézményei, ügynökségei, közös vállalkozásai és más szervei által központilag kezelt olyan uniós finanszírozás, amely sem közvetlenül, sem közvetve nem tartozik tagállami ellenőrzés alá. Ha az ilyen uniós finanszírozás állami támogatással párosul, csak ez utóbbit kell figyelembe venni annak meghatározásakor, hogy teljesülnek-e a bejelentési határértékek és a maximális támogatási intenzitások, feltéve, hogy az ugyanazon elszámolható költségekkel kapcsolatban nyújtott állami finanszírozás teljes összege nem haladja meg az uniós jog alkalmazandó szabályaiban foglalt legkedvezőbb finanszírozási arányt”; |
| --- | --- |

30.

| 31. | ismételten arra kéri az Európai Bizottságot, hogy jelentősen emelje meg az általános csoportmentességi rendeletnek a regionális repülőtereknek nyújtott támogatásokra vonatkozó küszöbértékét a jelenlegi évi 200 000 utas küszöbérték fölé, mivel ezek a repülőterek nem befolyásolják számottevően a tagállamok közötti kereskedelmet, strukturálisan képtelenek fedezni tőke- és működési költségeiket (16), és mivel az állami támogatások a nehezen megközelíthető régiókban a biztonságos és fenntartható légi közlekedési infrastruktúra fejlesztésére szolgálnak (17); |
| --- | --- |

31.

| 32. | sajnálja, hogy az Európai Bizottság által a 2020 utáni KAP-ra vonatkozó reform keretében 2018 júniusában tett javaslatok az RB kérésével ellentétben nem tartalmaztak a mezőgazdasági ágazatra vonatkozó versenyszabályok felülvizsgálatával kapcsolatos javaslatokat; ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a 2020 utáni KAP-ra vonatkozó jogalkotási javaslatok intézményközi nyomon követésétől függetlenül a transzverzális iránymutatásokban értékelje át az EUMSZ 101. cikkével kapcsolatos, eddig meglehetősen korlátozó értelmezését, és ne akadályozza a termelői szervezetek által kötött kollektív megállapodásokat; |
| --- | --- |

32.

| 33. | üdvözli, hogy az Európai Bizottság, az RB kérésével összhangban, 2019 márciusában 15 000 euróról 20 000 euróra, illetve – bizonyos feltételek mellett – 25 000 euróra módosította a mezőgazdasági ágazatban nyújtott csekély összegű támogatások egyedi felső határát, a de minimis támogatások nemzeti felső határát pedig az ország éves mezőgazdasági termelésének 1 %-áról 1,25 %-ára növelte egy hároméves időszak alatt. Ez a két növelés lehetővé teszi, hogy legalább részben figyelembe lehessen venni az éghajlati, egészségügyi és gazdasági válsághelyzeteket; |
| --- | --- |

33.

A versenypolitika a digitális korban

| 34. | üdvözli, hogy az EU versenypolitikájának a digitális korhoz való hozzáigazítását prioritásként jelölték meg az Európai Bizottság jelentésében, és hogy a 2021–2027-es időszakra vonatkozó új versenypolitikai program a metaadatok és algoritmusok igénybevételével kapcsolatos kihívásokra összpontosít majd; |
| --- | --- |

34.

| 35. | ezért sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az idén áprilisban bemutatott, „Competition policy for the digital era”[A digitális kor versenypolitikája] című jelentésben (18) szereplő javaslatokat korábban nem tárgyalták az éves jelentésben; a következő javaslatokat tartja különösen helytállónak:






  — | az erőfölénnyel rendelkező platformok által az őket érő versenykényszer csökkentése céljából alkalmazott stratégiákat meg kellene tiltani, amennyiben azok a fogyasztó védelme terén nem járnak egyértelműen dokumentált előnyökkel, |
| --- | --- | --- |

35.

—

az erőfölénnyel rendelkező platformok által az őket érő versenykényszer csökkentése céljából alkalmazott stratégiákat meg kellene tiltani, amennyiben azok a fogyasztó védelme terén nem járnak egyértelműen dokumentált előnyökkel,

| — | az Európai Bizottság által végzett vizsgálatok során kisebb hangsúlyt kellene fektetni a piac meghatározásának elemzésére, és nagyobb figyelmet kellene fordítani a verseny sérülésével kapcsolatos feltételezésekre és a versenyellenes stratégiák azonosítására, |
| --- | --- |

—

az Európai Bizottság által végzett vizsgálatok során kisebb hangsúlyt kellene fektetni a piac meghatározásának elemzésére, és nagyobb figyelmet kellene fordítani a verseny sérülésével kapcsolatos feltételezésekre és a versenyellenes stratégiák azonosítására,

| — | az adatokhoz való hozzáférést, amellyel az erőfölénnyel rendelkezőnek vélt vállalkozás rendelkezik, a versenytársai viszont nem, valamint az adatokhoz való ilyen differenciált hozzáférés tartósságát eseti alapon kell elemezni, |
| --- | --- |

—

az adatokhoz való hozzáférést, amellyel az erőfölénnyel rendelkezőnek vélt vállalkozás rendelkezik, a versenytársai viszont nem, valamint az adatokhoz való ilyen differenciált hozzáférés tartósságát eseti alapon kell elemezni,

| — | biztosítani kell (i.) az adatok hordozhatóságát, vagyis azt, hogy a felhasználók a valamely platform által velük kapcsolatban összegyűjtött adatokat máshova helyezhessék át; és (ii.) az adatok interoperabilitását, |
| --- | --- |

—

biztosítani kell (i.) az adatok hordozhatóságát, vagyis azt, hogy a felhasználók a valamely platform által velük kapcsolatban összegyűjtött adatokat máshova helyezhessék át; és (ii.) az adatok interoperabilitását,

| — | a rendszerként működő közvetítői infrastruktúrát létrehozó platformokra kellene hárítani a bizonyítási terhét annak, hogy az „önpreferálás”hosszú távon nem eredményezi azt a kirekesztő hatást a termékpiacokon, mint amelyet a 23 európai elektronikus állásbörze által a „Google for Jobs”program ellen benyújtott panaszban állítanak; |
| --- | --- |

—

a rendszerként működő közvetítői infrastruktúrát létrehozó platformokra kellene hárítani a bizonyítási terhét annak, hogy az „önpreferálás”hosszú távon nem eredményezi azt a kirekesztő hatást a termékpiacokon, mint amelyet a 23 európai elektronikus állásbörze által a „Google for Jobs”program ellen benyújtott panaszban állítanak;

| 36. | szorgalmazza, hogy vezessenek be egy olyan európai jogalkotási eszközt, amely az általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladatok ellátásával platformokat megbízó (helyi, regionális, nemzeti vagy európai) felelős kormányzat szintjén lehetővé teszi a platformok által használt algoritmusokhoz való hozzáférést és azok ellenőrzését; |
| --- | --- |

36.

| 37. | támogatja, hogy fokozottan ellenőrizzék a start-up-okat felvásárló platformokat és/vagy az erőfölénnyel rendelkező vagy rendszerméretű ökoszisztémákat; javasolja továbbá, hogy az összefonódásokról szóló uniós rendeletben rögzített küszöbértékeket úgy módosítsák, hogy az általában nem rövid távú profitszerzési modellt követő start-up-ok versenypotenciáljának jobb értékelése érdekében a felvásárlásokat ne csak az árbevétel alapján értékeljék, hanem az ügylet értéke alapján is; |
| --- | --- |

37.

Összefonódások ellenőrzése

| 38. | hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottság által végzett versenyjogi elemzésnek jobban figyelembe kell vennie az állami ellenőrzés kérdését és az olyan vállalkozásoknak nyújtott támogatások kérdését, amelyek torzíthatják a versenyt, különösen a harmadik országbeli versenytársak esetében; |
| --- | --- |

38.

| 39. | kéri továbbá, hogy az Európai Bizottság vegye fontolóra a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete) (19) kiigazítását és az összefonódásokkal kapcsolatos jelenlegi iránymutatások frissítését. Ez konkrétan azt jelenti, hogy az Európai Bizottságnak biztosítania kellene, hogy az egyesülések engedélyezéséhez általa megkövetelt strukturális kötelezettségvállalásoknak ne az legyen az eredménye, hogy stratégiai eszközöket adnak el Európán kívüli versenytársaknak (2010 óta minden második esetben ez tapasztalható). Az Európai Bizottság elemzésének időhorizontja egyébként elvben két-három évben rögzített, ami nem teszi lehetővé az innovatív gazdasági szereplők piacra lépésével összefüggő nagyobb változások megelőzését, különösen a digitális ágazatban. Ezért a horizontális összefonódásokra vonatkozó iránymutatásokat a kétéves időtartamra való hivatkozás törlésével (74. pont) és annak kikötésével lehetne módosítani, hogy az elemzés időhorizontja „a piac jellemzőitől és dinamikájától, valamint a potenciális piacra lépők konkrét képességeitől függ”; |
| --- | --- |

39.

A versenypolitika nemzetközi dimenziója

| 40. | úgy véli, hogy az új szabadkereskedelmi megállapodások megkötésekor az Európai Bizottságnak nemcsak arra kell összpontosítania, hogy azokba a versenyről szóló fejezeteket beillessze, hanem ellenőriznie is kell a már aláírt megállapodások végrehajtását és meg kell előznie a megtorló intézkedéseket, amikor az európai vállalkozások külföldi piacokra jutását korlátozzák. Ehhez meg kell vizsgálni, hogy az Európai Bizottságon belül létrehozható-e egy „chief enforcer”funkció; |
| --- | --- |

40.

| 41. | a közbeszerzési piac nemzetközi verseny előtti megnyitása keretében kéri, hogy indítsák el újra az Európai Bizottság által 2016-ban javasolt, a közbeszerzések terén a harmadik országokkal való kölcsönösség mechanizmusának elfogadására irányuló jogalkotási eljárást. Egy ilyen eszköz ugyanis elengedhetetlennek tűnik, amikor a közbeszerzésről szóló megállapodás felülvizsgálatáról a WTO-nál folytatott tárgyalások és a harmadik országokkal folytatott kétoldalú tárgyalások keretében az Unió megerősítette, hogy mintegy 352 milliárd EUR összegben megnyitja a beszerzési piacait, míg e megállapodás egyes aláírói csak korlátozott mértékben fedik le a listáikban szereplő közbeszerzéseket (178 milliárd EUR az Egyesült Államokban és 27 milliárd EUR Japánban); |
| --- | --- |

41.

| 42. | minden tagállamot arra kér, hogy az Unióba irányuló közvetlen külföldi befektetések átvilágítási keretének létrehozásáról szóló rendeletet (20) nemzeti szintű ellenőrzési mechanizmusokkal egészítsék ki, többek között annak érdekében, hogy a tagállamok kölcsönösen segíteni tudják egymást, amikor az egyik tagállamban végzett közvetlen külföldi befektetés veszélyeztetheti a többi tagállam biztonságát és közrendjét; |
| --- | --- |

42.

| 43. | üdvözli, hogy az Európai Bizottság 2019 februárjában végleges védintézkedéseket vezetett be válaszul az Egyesült Államok azon döntésére, hogy vámokat vet ki az acéltermékekre. Az acéltermékek EU-ba irányuló behozatala ugyanis jelentősen nőtt, ami komoly fenyegetést jelent az uniós acélipari vállalatok számára, amelyek továbbra is instabil helyzetben vannak a globális acélpiac folyamatos kapacitásfeleslege és egyes kereskedelmi partnerek példátlan számú tisztességtelen kereskedelmi gyakorlata miatt. Az EU által a WTO keretében vállalt kötelezettségekkel összhangban ezek az intézkedések fenntartják a behozatal folyamatos áramlását, garantálva a valódi versenyt az európai acélpiacon és a megfelelő választási lehetőséget számos európai acélfelhasználó számára. Tekintettel azonban az acélipar folyamatosan romló gazdasági kilátásaira, ezeket a védintézkedéseket mielőbb felül kell vizsgálni és szükség esetén meg kell szigorítani. |
| --- | --- |

43.

Kelt Brüsszelben, 2019. december 5-én.

a Régiók Európai Bizottsága

elnöke

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/eu-competition-law_hu.pdf.

1

(2)  „Az uniós iparpolitika helyi alapú megközelítése”című RB-vélemény (2019. június 26.) 16. pontja.

2

(3)  Lásd: Manifeste franco-allemand pour une politique industrielle adaptée au XXIe siècle [Francia-német kiáltvány a XXI. század igényeinek megfelelő iparpolitikáért], https://ue.delegfrance.org/manifeste-franco-allemand-pour-une.

3

(4)  Lásd: https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public.

4

(5)  https://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/recovery_notice_hu.pdf.

5

(6)  HL L 248., 2015.9.24., 9. o.

6

(7)  A Bizottság közleménye az állami támogatási szabályoknak a pénzügyi válsággal összefüggésben hozott bankmentő intézkedésekre való, 2013. augusztus 1. utáni alkalmazásáról,

7

https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/HTML/?uri=CELEX:52013XC0730(01)&from=HU.

(8)  T-202/10. RENV. II. sz. ügy, http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=207808&pageIndex=0&doclang=HU&mode=lst&dir=&occ=first&part=1&cid=14523814.

8

(9)  Lásd az „Állami támogatások és általános gazdasági érdekű szolgáltatások”(ECON-VI/013) címmel 2016. október 11-én elfogadott RB-vélemény 41. pontját.

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2017-3777435_hu.

10

(11)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/944 irányelve (2019. június 5.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2012/27/EU irányelv módosításáról (HL L 158., 2019.6.14., 125. o.).

11

(12)  Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról, https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX%3A52014XC0628%2801%29.

12

(13)  https://eci.ec.europa.eu/008/public/#/initiative.

13

(14)  Az RB „Az európai széntermelő régiók társadalmi-gazdasági szerkezetváltása”című véleménytervezetének 29–31. pontja, előadó: Mark Speich (DE/EPP), a vélemény elfogadása a 2019. október 8–9-i plenáris ülésen várható.

14

(15)  Az SA.48418. sz. Bayerisches Gigabit Pilotprojekt – Németország ügy, http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=3_SA_48418.

15

Bayerisches Gigabit Pilotprojekt – Németország

(16)  2013. november 28-i CoR-vélemény: „Uniós iránymutatás a repülőtereknek és a légitársaságoknak nyújtott állami támogatásról”(COTER-V-043).

16

(17)  Lásd az Európai Bizottság 2014. július 23-i, az Angoulême repülőtérre vonatkozó határozatát: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/hu/MEMO_14_498.

17

(18)  http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/kd0419345enn.pdf.

18

(19)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o.

19

(20)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/452 rendelete.

20

---