# Euroopan unionin C 27/2020

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 27 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta27. tammikuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 27

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta27. tammikuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2020/C 27/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2020/C 27/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 27/02 | yhdistetyt asiat C-609/17 ja C-610/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt työtuomioistuin – Suomi) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry v. Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) sekä Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry v. Satamaoperaattorit ry (C-610/17) (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – SEUT 153 artikla – Turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset työajan järjestämistä varten – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Oikeus vähintään neljän viikon palkalliseen vuosilomaan – 15 artikla – Kansalliset säännökset ja työehtosopimukset, jotka ovat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisen kannalta suotuisampia – Työntekijät, jotka ovat työkyvyttömiä sairauden vuoksi palkallisen vuosiloman aikana – Tämän loman siirtämisestä kieltäytyminen, jos siirtämättä jättämisestä ei aiheudu palkallisen vuosiloman tosiasiallisen keston vähenemistä alle neljään viikkoon – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa silloin, kun kyse ei ole tilanteesta, jossa sovelletaan unionin oikeutta perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla) | 2 |
| 2020/C 27/03 | asia C-198/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – CeDe Group AB v. KAN sp. z o.o., konkurssissa (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 1346/2000 – 4 ja 6 artikla – Maksukyvyttömyysmenettelyt-Sovellettava laki – Eurooppalainen maksamismääräysmenettely – Sopimusperusteisen saatavan maksamatta jättäminen ennen konkurssiin asettamista – Kuittausvaatimus, joka perustuu ennen konkurssia syntyneeseen sopimusperusteiseen saatavaan) | 3 |
| 2020/C 27/04 | yhdistetyt asiat C-203/18 ja C-374/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen ja Landgericht Köln – Saksa) – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), sekä UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. v. Deutsche Post AG (C-374/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 561/2006 – Maantiekuljetukset – Sosiaalilainsäädäntö – Ajoneuvot, joita käytetään lähetysten toimittamiseksi postin yleispalvelussa – Poikkeukset – Ajoneuvot, joita käytetään osaksi tällaisiin kuljetuksiin – Direktiivi 97/67/EY – 3 artiklan 1 kohta – Yleispalvelu – Käsite) | 4 |
| 2020/C 27/05 | asia C-379/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Deutsche Lufthansa AG v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö – Lentoliikenne – Direktiivi 2009/12/EY – 3 ja 6 artikla – 11 artiklan 1 ja 7 kohta – Lentoasemamaksut – Lentoaseman käyttäjien oikeussuoja – Lentoaseman pitäjän mahdollisuus sopia riippumattoman valvontaviranomaisen hyväksymiä maksuja alhaisemmista maksuista – Lentoaseman käyttäjän muutoksenhakukeinot – Liitännäisvalitus siviilituomioistuimessa, joka ratkaisee asian kohtuuden mukaisesti) | 5 |
| 2020/C 27/06 | asia C-400/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Infohos v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Kuudes direktiivi 77/388/ETY – 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohta – Vapautukset – Riippumattomien henkilöyhteenliittymien suorittamat palvelut – Jäsenille ja muille kuin jäsenille suoritetut palvelut) | 5 |
| 2020/C 27/07 | yhdistetyt asiat C-585/18, C-624/18 ja C-625/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – A. K. v. Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18), CP (C-624/18) ja DO (C-625/18) v. Sąd Najwyższy (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2000/78/EY – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Ikään perustuvan syrjinnän kielto – Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) tuomarien eläkeiän alentaminen – 9 artiklan 1 kohta – Muutoksenhakuoikeus – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Tehokas oikeussuoja – Tuomarien riippumattomuuden periaate – Sellaisen uuden jaoston perustaminen Sąd Najwyższyyn, joka on toimivaltainen muun muassa kyseisen tuomioistuimen tuomarien eläkkeelle siirtymistä koskevissa asioissa – Jaosto, jonka kokoonpano muodostuu Puolan tasavallan presidentin kansallisen tuomarineuvoston ehdotuksesta hiljattain nimittämistä tuomareista – Mainitun neuvoston riippumattomuus – Oikeus jättää soveltamatta unionin oikeuden vastaista kansallista lainsäädäntöä – Unionin oikeuden ensisijaisuus) | 6 |
| 2020/C 27/08 | asia C-678/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden (Ennakkoratkaisupyyntö – Mallit – Asetus (EY) N:o 6/2002 – 90 artiklan 1 kohta – Väliaikaiset toimet ja turvaamistoimet – Kansallisten alioikeuksien toimivalta – Kyseisessä säännöksessä nimettyjen tuomioistuinten yksinomainen toimivalta) | 7 |
| 2020/C 27/09 | asia C-706/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgia) – X v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Maahanmuuttopolitiikka – Oikeus perheenyhdistämiseen – Direktiivi 2003/86/EY – 5 artiklan 4 kohta – Perheenyhdistämistä koskevasta hakemuksesta tehtävä päätös – Päätöksen tekemiselle varatun määräajan noudattamatta jättämisen seuraukset – Oleskeluluvan automaattinen myöntäminen) | 8 |
| 2020/C 27/10 | asia C-737/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 20.11.2019 – Valittajana Portugalin tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) – Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) – Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Portugalin tasavallan menot) | 9 |
| 2020/C 27/11 | asia C-270/19 P: Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-579/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä | 9 |
| 2020/C 27/12 | asia C-271/19 P: Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-329/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä | 10 |
| 2020/C 27/13 | asia C-373/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.5.2019 – Finanzamt München III v. Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics | 10 |
| 2020/C 27/14 | asia C-593/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 5.8.2019 – SK Telecom Co. Ltd v. Finanzamt Graz-Stadt | 11 |
| 2020/C 27/15 | asia C-607/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 12.8.2019 – Husqvarna AB v. Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG | 11 |
| 2020/C 27/16 | asia C-641/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Hampuri) on esittänyt 30.8.2019 – EU v. PE Digital GmbH | 12 |
| 2020/C 27/17 | asia C-685/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankenthal (Saksa) on esittänyt 17.9.2019 – OK v. Daimler AG | 13 |
| 2020/C 27/18 | asia C-703/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 24.9.2019 – J.K. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach | 14 |
| 2020/C 27/19 | asia C-707/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Puola) on esittänyt 23.9.2019 – K.S. v. A.B. | 15 |
| 2020/C 27/20 | asia C-769/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 21.10.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat UC ja TD | 16 |
| 2020/C 27/21 | asia C-770/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.10.2019 – Myflyright GmbH v. SunExpressGünes Ekspres Havacilik A | 16 |
| 2020/C 27/22 | asia C-772/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 22.10.2019 – Bartosch Airport Supply Services GmbH v. Zollamt Wien | 17 |
| 2020/C 27/23 | asia C-775/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 22.10.2019 – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen | 17 |
| 2020/C 27/24 | asia C-784/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 22.10.2019 – TEAM POWER EUROPE EOOD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna | 18 |
| 2020/C 27/25 | asia C-785/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Saarbrücken on esittänyt 23.10.2019 – Koch Media GmbH v. HC | 19 |
| 2020/C 27/26 | asia C-792/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 28.10.2019 – TUIfly GmbH v. EUflight.de GmbH | 20 |
| 2020/C 27/27 | asia C-797/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 24.10.2019 – B-GmbH v. Finanzamt D | 21 |
| 2020/C 27/28 | asia C-800/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 30.10.2019 – SM v. Mittelbayerischer Verlag KG | 22 |
| 2020/C 27/29 | asia C-801/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upravni sud u Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 31.10.2019 – FRANCK d.d., Zagreb v. Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak, Zagreb | 23 |
| 2020/C 27/30 | asia C-807/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.11.2019 – DSK Bank EAD ja FrontEx International EAD | 24 |
| 2020/C 27/31 | asia C-824/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad on esittänyt 12.11.2019 – TC ja UB v. Komisia za zashtita ot diskriminatsia ja VA | 24 |
| 2020/C 27/32 | asia C-830/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 15.11.2019 – C.J. v. Région wallonne | 25 |
| 2020/C 27/33 | asia C-848/19 P: Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 20.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-883/16, Puola v. komissio, 10.9.2019 antamasta tuomiosta | 26 |
| 2020/C 27/34 | asia C-862/19 P: Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 26.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-629/17, Tšekki v. komissio, 12.9.2019 antamasta tuomiosta | 27 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 27/35 | asia T-607/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Yieh United Steel v. komissio (Polkumyynti – Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyvalmisteiden tuonti – Lopullinen polkumyyntitulli – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1429 – Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 3 ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2016/1036 2 artiklan 3 ja 5 kohta) – Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 1 ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 1 ja 2 kohta) – Normaaliarvon laskeminen – Tuotantokustannusten laskeminen – Viejämaan kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun samankaltaisen tuotteen myynti) | 29 |
| 2020/C 27/36 | asia T-808/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Pethke v. EUIPO (Henkilöstö – Virkamiehet – Arviointikertomus – Arviointimenettelyn ja arvioinnin tarkastusmenettelyn säännöstenmukaisuus – Tarkastajan puolueettomuutta koskeva velvollisuus) | 30 |
| 2020/C 27/37 | asia T-644/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopiderm) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin DermoFaes Atopiderm rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki Dermowas – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 30 |
| 2020/C 27/38 | asia T-658/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Hästens Sängar v. EUIPO (Ruutukuvio) (EU-tavaramerkki – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Ruutukuviota esittävä kuviomerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 31 |
| 2020/C 27/39 | asia T-665/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Soundio v. EUIPO – Telefónica Germany (Vibble) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Sanamerkki Vibble – Aiempi saksalainen sanamerkki vybe – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 32 |
| 2020/C 27/40 | asia T-726/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Mélin v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus – Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt – Parlamentin jäsenten avustajakorvaus – Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen – Perusteluvelvollisuus – Päätöksen, jolla määrätään takaisin perimisestä, liitteen toimittamatta jättäminen) | 32 |
| 2020/C 27/41 | asia T-736/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Runnebaum Invest v. EUIPO – Berg Toys Beheer (Bergsteiger) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin Bergsteiger rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi Benelux-sanamerkki sekä aiempi EU-kuvio- ja – sanamerkki BERG – Suhteellinen hylkäysperuste – Asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 1 ja 2 kohta – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittamista koskevan vaatimuksen tutkittavaksi ottaminen – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 33 |
| 2020/C 27/42 | asia T-672/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2019 – Pyke v. EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Väitteen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen) | 34 |
| 2020/C 27/43 | asia T-525/19 RII: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.11.2019 – Intering ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – EU:n tuki ilman puhtaudelle Kosovossa – ohjelma – Tarjouspyyntömenettely EuropeAid/140043/DH/WKS/XK – Päätös, jolla hylätään täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus, joka oli esitetty päätöksestä, jolla yksi tarjouksen tekijä suljettiin pois menettelyn jatkosta – Uusi välitoimihakemus – Työjärjestyksen 159 artikla – Tutkimatta jättäminen) | 35 |
| 2020/C 27/44 | asia T-730/19: Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. EKP | 35 |
| 2020/C 27/45 | asia T-732/19: Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. SRB | 36 |
| 2020/C 27/46 | asia T-740/19: Kanne 31.10.2019 – Laird v. komissio | 38 |
| 2020/C 27/47 | asia T-741/19: Kanne 31.10.2019 – Sedgwick Overseas v. komissio | 39 |
| 2020/C 27/48 | asia T-742/19: Kanne 31.10.2019 – Chemring Group ja CHG Overseas v. komissio | 41 |
| 2020/C 27/49 | asia T-743/19: Kanne 31.10.2019 – Hyperion Insurance Group ja HIG Finance v. komissio | 43 |
| 2020/C 27/50 | asia T-745/19: Kanne 31.10.2019 – Spirax-Sarco Engineering ja Spirax Sarco Overseas v. komissio | 44 |
| 2020/C 27/51 | asia T-747/19: Kanne 31.10.2019 – DS Smith ja DS Smith International v. komissio | 46 |
| 2020/C 27/52 | asia T-748/19: Kanne 1.11.2019 – The Vitec Group v. komissio | 48 |
| 2020/C 27/53 | asia T-751/19: Kanne 4.11.2019 – Reckitt Benckiser Investments ym. v. komissio | 49 |
| 2020/C 27/54 | asia T-752/19: Kanne 5.11.2019 – Inchcape v. komissio | 51 |
| 2020/C 27/55 | asia T-754/19: Kanne 7.11.2019 – Stagecoach Group v. komissio | 53 |
| 2020/C 27/56 | asia T-755/19: Kanne 6.11.2019 – BBA International Investments v. komissio | 54 |
| 2020/C 27/57 | asia T-756/19: Kanne 7.11.2019 – WPP Jubilee ym. v. komissio | 56 |
| 2020/C 27/58 | asia T-758/19: Kanne 8.11.2019 – W.S. Atkins International v. komissio | 57 |
| 2020/C 27/59 | asia T-759/19: Kanne 8.11.2019 – Yalwen v. komissio | 59 |
| 2020/C 27/60 | asia T-777/19: Kanne 12.11.2019 – CAPA ym. v. komissio | 61 |
| 2020/C 27/61 | asia T-791/19: Kanne 15.11.2019 – Sped-Pro S.A. v. komissio | 61 |
| 2020/C 27/62 | asia T-801/19: Kanne 20.11.2019 – DTE Systems v. EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +) | 63 |
| 2020/C 27/63 | asia T-805/19: Kanne 21.11.2019 – Ultrasun v. EUIPO (ultrasun) | 64 |
| 2020/C 27/64 | asia T-806/19: Kanne 21.11.2019 – Andorran hallitus v. EUIPO (Andorra) | 64 |
| 2020/C 27/65 | asia T-808/19: Kanne 25.11.2019 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio | 65 |
| 2020/C 27/66 | asia T-809/19: Kanne 22.11.2019 – Liga Nacional de Fútbol Profesional v. EUIPO (El Clásico) | 66 |
| 2020/C 27/67 | asia T-814/19: Kanne 22.11.2019 – Nutravita v. EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.) | 67 |
| 2020/C 27/68 | asia T-817/19: Kanne 27.11.2019 – Olimp Laboratories v. EUIPO – OmniVision (Hydrovision) | 68 |
| 2020/C 27/69 | asia T-818/19: Kanne 27.11.2019 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityynyt) | 69 |
| 2020/C 27/70 | asia T-819/19: Kanne 2.12.2019 – Man and Machine v. EUIPO – Bim Freelance (bim ready) | 70 |
| 2020/C 27/71 | asia T-821/19: Kanne 2.12.2019 – Herlyn ja Beck v. EUIPO – Brillux (B.home) | 70 |
| 2020/C 27/72 | asia T-822/19: Kanne 3.12.2019 – Asoliva y Anierac v. komissio | 71 |
| 2020/C 27/73 | asia T-189/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2019 – Lipitalia 2000 ja Assograssi v. komissio | 72 |
| 2020/C 27/74 | asia T-290/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.11.2019 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (Kaksi päällekkäistä punaista kaarevaa viivaa) | 72 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2020/C 27/02

yhdistetyt asiat C-609/17 ja C-610/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt työtuomioistuin – Suomi) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry v. Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) sekä Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry v. Satamaoperaattorit ry (C-610/17) (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – SEUT 153 artikla – Turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset työajan järjestämistä varten – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Oikeus vähintään neljän viikon palkalliseen vuosilomaan – 15 artikla – Kansalliset säännökset ja työehtosopimukset, jotka ovat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisen kannalta suotuisampia – Työntekijät, jotka ovat työkyvyttömiä sairauden vuoksi palkallisen vuosiloman aikana – Tämän loman siirtämisestä kieltäytyminen, jos siirtämättä jättämisestä ei aiheudu palkallisen vuosiloman tosiasiallisen keston vähenemistä alle neljään viikkoon – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa silloin, kun kyse ei ole tilanteesta, jossa sovelletaan unionin oikeutta perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla)

2

2020/C 27/03

asia C-198/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – CeDe Group AB v. KAN sp. z o.o., konkurssissa (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 1346/2000 – 4 ja 6 artikla – Maksukyvyttömyysmenettelyt-Sovellettava laki – Eurooppalainen maksamismääräysmenettely – Sopimusperusteisen saatavan maksamatta jättäminen ennen konkurssiin asettamista – Kuittausvaatimus, joka perustuu ennen konkurssia syntyneeseen sopimusperusteiseen saatavaan)

3

2020/C 27/04

yhdistetyt asiat C-203/18 ja C-374/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen ja Landgericht Köln – Saksa) – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), sekä UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. v. Deutsche Post AG (C-374/18) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY) N:o 561/2006 – Maantiekuljetukset – Sosiaalilainsäädäntö – Ajoneuvot, joita käytetään lähetysten toimittamiseksi postin yleispalvelussa – Poikkeukset – Ajoneuvot, joita käytetään osaksi tällaisiin kuljetuksiin – Direktiivi 97/67/EY – 3 artiklan 1 kohta – Yleispalvelu – Käsite)

4

2020/C 27/05

asia C-379/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Deutsche Lufthansa AG v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö – Lentoliikenne – Direktiivi 2009/12/EY – 3 ja 6 artikla – 11 artiklan 1 ja 7 kohta – Lentoasemamaksut – Lentoaseman käyttäjien oikeussuoja – Lentoaseman pitäjän mahdollisuus sopia riippumattoman valvontaviranomaisen hyväksymiä maksuja alhaisemmista maksuista – Lentoaseman käyttäjän muutoksenhakukeinot – Liitännäisvalitus siviilituomioistuimessa, joka ratkaisee asian kohtuuden mukaisesti)

5

2020/C 27/06

asia C-400/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Infohos v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Kuudes direktiivi 77/388/ETY – 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohta – Vapautukset – Riippumattomien henkilöyhteenliittymien suorittamat palvelut – Jäsenille ja muille kuin jäsenille suoritetut palvelut)

5

2020/C 27/07

yhdistetyt asiat C-585/18, C-624/18 ja C-625/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – A. K. v. Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18), CP (C-624/18) ja DO (C-625/18) v. Sąd Najwyższy (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2000/78/EY – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Ikään perustuvan syrjinnän kielto – Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) tuomarien eläkeiän alentaminen – 9 artiklan 1 kohta – Muutoksenhakuoikeus – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Tehokas oikeussuoja – Tuomarien riippumattomuuden periaate – Sellaisen uuden jaoston perustaminen Sąd Najwyższyyn, joka on toimivaltainen muun muassa kyseisen tuomioistuimen tuomarien eläkkeelle siirtymistä koskevissa asioissa – Jaosto, jonka kokoonpano muodostuu Puolan tasavallan presidentin kansallisen tuomarineuvoston ehdotuksesta hiljattain nimittämistä tuomareista – Mainitun neuvoston riippumattomuus – Oikeus jättää soveltamatta unionin oikeuden vastaista kansallista lainsäädäntöä – Unionin oikeuden ensisijaisuus)

6

2020/C 27/08

asia C-678/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden (Ennakkoratkaisupyyntö – Mallit – Asetus (EY) N:o 6/2002 – 90 artiklan 1 kohta – Väliaikaiset toimet ja turvaamistoimet – Kansallisten alioikeuksien toimivalta – Kyseisessä säännöksessä nimettyjen tuomioistuinten yksinomainen toimivalta)

7

2020/C 27/09

asia C-706/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgia) – X v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Maahanmuuttopolitiikka – Oikeus perheenyhdistämiseen – Direktiivi 2003/86/EY – 5 artiklan 4 kohta – Perheenyhdistämistä koskevasta hakemuksesta tehtävä päätös – Päätöksen tekemiselle varatun määräajan noudattamatta jättämisen seuraukset – Oleskeluluvan automaattinen myöntäminen)

8

2020/C 27/10

asia C-737/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 20.11.2019 – Valittajana Portugalin tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) – Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) – Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Portugalin tasavallan menot)

9

2020/C 27/11

asia C-270/19 P: Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-579/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä

9

2020/C 27/12

asia C-271/19 P: Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-329/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä

10

2020/C 27/13

asia C-373/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.5.2019 – Finanzamt München III v. Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics

10

2020/C 27/14

asia C-593/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 5.8.2019 – SK Telecom Co. Ltd v. Finanzamt Graz-Stadt

11

2020/C 27/15

asia C-607/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 12.8.2019 – Husqvarna AB v. Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG

11

2020/C 27/16

asia C-641/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Hampuri) on esittänyt 30.8.2019 – EU v. PE Digital GmbH

12

2020/C 27/17

asia C-685/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankenthal (Saksa) on esittänyt 17.9.2019 – OK v. Daimler AG

13

2020/C 27/18

asia C-703/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 24.9.2019 – J.K. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

14

2020/C 27/19

asia C-707/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Puola) on esittänyt 23.9.2019 – K.S. v. A.B.

15

2020/C 27/20

asia C-769/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 21.10.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat UC ja TD

16

2020/C 27/21

asia C-770/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.10.2019 – Myflyright GmbH v. SunExpressGünes Ekspres Havacilik A

16

2020/C 27/22

asia C-772/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 22.10.2019 – Bartosch Airport Supply Services GmbH v. Zollamt Wien

17

2020/C 27/23

asia C-775/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 22.10.2019 – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen

17

2020/C 27/24

asia C-784/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 22.10.2019 – TEAM POWER EUROPE EOOD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

18

2020/C 27/25

asia C-785/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Saarbrücken on esittänyt 23.10.2019 – Koch Media GmbH v. HC

19

2020/C 27/26

asia C-792/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 28.10.2019 – TUIfly GmbH v. EUflight.de GmbH

20

2020/C 27/27

asia C-797/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 24.10.2019 – B-GmbH v. Finanzamt D

21

2020/C 27/28

asia C-800/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 30.10.2019 – SM v. Mittelbayerischer Verlag KG

22

2020/C 27/29

asia C-801/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upravni sud u Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 31.10.2019 – FRANCK d.d., Zagreb v. Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak, Zagreb

23

2020/C 27/30

asia C-807/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.11.2019 – DSK Bank EAD ja FrontEx International EAD

24

2020/C 27/31

asia C-824/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad on esittänyt 12.11.2019 – TC ja UB v. Komisia za zashtita ot diskriminatsia ja VA

24

2020/C 27/32

asia C-830/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 15.11.2019 – C.J. v. Région wallonne

25

2020/C 27/33

asia C-848/19 P: Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 20.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-883/16, Puola v. komissio, 10.9.2019 antamasta tuomiosta

26

2020/C 27/34

asia C-862/19 P: Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 26.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-629/17, Tšekki v. komissio, 12.9.2019 antamasta tuomiosta

27

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 27/35

asia T-607/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Yieh United Steel v. komissio (Polkumyynti – Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyvalmisteiden tuonti – Lopullinen polkumyyntitulli – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1429 – Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 3 ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2016/1036 2 artiklan 3 ja 5 kohta) – Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 1 ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 1 ja 2 kohta) – Normaaliarvon laskeminen – Tuotantokustannusten laskeminen – Viejämaan kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun samankaltaisen tuotteen myynti)

29

2020/C 27/36

asia T-808/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Pethke v. EUIPO (Henkilöstö – Virkamiehet – Arviointikertomus – Arviointimenettelyn ja arvioinnin tarkastusmenettelyn säännöstenmukaisuus – Tarkastajan puolueettomuutta koskeva velvollisuus)

30

2020/C 27/37

asia T-644/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopiderm) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin DermoFaes Atopiderm rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi EU-sanamerkki Dermowas – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

30

2020/C 27/38

asia T-658/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Hästens Sängar v. EUIPO (Ruutukuvio) (EU-tavaramerkki – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Ruutukuviota esittävä kuviomerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

31

2020/C 27/39

asia T-665/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Soundio v. EUIPO – Telefónica Germany (Vibble) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Sanamerkki Vibble – Aiempi saksalainen sanamerkki vybe – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

32

2020/C 27/40

asia T-726/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Mélin v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus – Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt – Parlamentin jäsenten avustajakorvaus – Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen – Perusteluvelvollisuus – Päätöksen, jolla määrätään takaisin perimisestä, liitteen toimittamatta jättäminen)

32

2020/C 27/41

asia T-736/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Runnebaum Invest v. EUIPO – Berg Toys Beheer (Bergsteiger) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin Bergsteiger rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aiempi Benelux-sanamerkki sekä aiempi EU-kuvio- ja – sanamerkki BERG – Suhteellinen hylkäysperuste – Asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 1 ja 2 kohta – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittamista koskevan vaatimuksen tutkittavaksi ottaminen – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

33

2020/C 27/42

asia T-672/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2019 – Pyke v. EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Väitteen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

34

2020/C 27/43

asia T-525/19 RII: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.11.2019 – Intering ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – EU:n tuki ilman puhtaudelle Kosovossa – ohjelma – Tarjouspyyntömenettely EuropeAid/140043/DH/WKS/XK – Päätös, jolla hylätään täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus, joka oli esitetty päätöksestä, jolla yksi tarjouksen tekijä suljettiin pois menettelyn jatkosta – Uusi välitoimihakemus – Työjärjestyksen 159 artikla – Tutkimatta jättäminen)

35

2020/C 27/44

asia T-730/19: Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. EKP

35

2020/C 27/45

asia T-732/19: Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. SRB

36

2020/C 27/46

asia T-740/19: Kanne 31.10.2019 – Laird v. komissio

38

2020/C 27/47

asia T-741/19: Kanne 31.10.2019 – Sedgwick Overseas v. komissio

39

2020/C 27/48

asia T-742/19: Kanne 31.10.2019 – Chemring Group ja CHG Overseas v. komissio

41

2020/C 27/49

asia T-743/19: Kanne 31.10.2019 – Hyperion Insurance Group ja HIG Finance v. komissio

43

2020/C 27/50

asia T-745/19: Kanne 31.10.2019 – Spirax-Sarco Engineering ja Spirax Sarco Overseas v. komissio

44

2020/C 27/51

asia T-747/19: Kanne 31.10.2019 – DS Smith ja DS Smith International v. komissio

46

2020/C 27/52

asia T-748/19: Kanne 1.11.2019 – The Vitec Group v. komissio

48

2020/C 27/53

asia T-751/19: Kanne 4.11.2019 – Reckitt Benckiser Investments ym. v. komissio

49

2020/C 27/54

asia T-752/19: Kanne 5.11.2019 – Inchcape v. komissio

51

2020/C 27/55

asia T-754/19: Kanne 7.11.2019 – Stagecoach Group v. komissio

53

2020/C 27/56

asia T-755/19: Kanne 6.11.2019 – BBA International Investments v. komissio

54

2020/C 27/57

asia T-756/19: Kanne 7.11.2019 – WPP Jubilee ym. v. komissio

56

2020/C 27/58

asia T-758/19: Kanne 8.11.2019 – W.S. Atkins International v. komissio

57

2020/C 27/59

asia T-759/19: Kanne 8.11.2019 – Yalwen v. komissio

59

2020/C 27/60

asia T-777/19: Kanne 12.11.2019 – CAPA ym. v. komissio

61

2020/C 27/61

asia T-791/19: Kanne 15.11.2019 – Sped-Pro S.A. v. komissio

61

2020/C 27/62

asia T-801/19: Kanne 20.11.2019 – DTE Systems v. EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)

63

2020/C 27/63

asia T-805/19: Kanne 21.11.2019 – Ultrasun v. EUIPO (ultrasun)

64

2020/C 27/64

asia T-806/19: Kanne 21.11.2019 – Andorran hallitus v. EUIPO (Andorra)

64

2020/C 27/65

asia T-808/19: Kanne 25.11.2019 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio

65

2020/C 27/66

asia T-809/19: Kanne 22.11.2019 – Liga Nacional de Fútbol Profesional v. EUIPO (El Clásico)

66

2020/C 27/67

asia T-814/19: Kanne 22.11.2019 – Nutravita v. EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)

67

2020/C 27/68

asia T-817/19: Kanne 27.11.2019 – Olimp Laboratories v. EUIPO – OmniVision (Hydrovision)

68

2020/C 27/69

asia T-818/19: Kanne 27.11.2019 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityynyt)

69

2020/C 27/70

asia T-819/19: Kanne 2.12.2019 – Man and Machine v. EUIPO – Bim Freelance (bim ready)

70

2020/C 27/71

asia T-821/19: Kanne 2.12.2019 – Herlyn ja Beck v. EUIPO – Brillux (B.home)

70

2020/C 27/72

asia T-822/19: Kanne 3.12.2019 – Asoliva y Anierac v. komissio

71

2020/C 27/73

asia T-189/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2019 – Lipitalia 2000 ja Assograssi v. komissio

72

2020/C 27/74

asia T-290/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.11.2019 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (Kaksi päällekkäistä punaista kaarevaa viivaa)

72

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2020/C 27/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 19, 20.1.2020

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 10, 13.1.2020

EUVL C 432, 23.12.2019

EUVL C 423, 16.12.2019

EUVL C 413, 9.12.2019

EUVL C 406, 2.12.2019

EUVL C 399, 25.11.2019

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt työtuomioistuin – Suomi) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry v. Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) sekä Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry v. Satamaoperaattorit ry (C-610/17)

(yhdistetyt asiat C-609/17 ja C-610/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - SEUT 153 artikla - Turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset työajan järjestämistä varten - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus vähintään neljän viikon palkalliseen vuosilomaan - 15 artikla - Kansalliset säännökset ja työehtosopimukset, jotka ovat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisen kannalta suotuisampia - Työntekijät, jotka ovat työkyvyttömiä sairauden vuoksi palkallisen vuosiloman aikana - Tämän loman siirtämisestä kieltäytyminen, jos siirtämättä jättämisestä ei aiheudu palkallisen vuosiloman tosiasiallisen keston vähenemistä alle neljään viikkoon - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa silloin, kun kyse ei ole tilanteesta, jossa sovelletaan unionin oikeutta perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla)

(2020/C 27/02)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Työtuomioistuin

Pääasian asianosaiset

Asia C-609/17

Kantaja: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

Vastaaja: Hyvinvointialan liitto ry

Muu osapuoli: Fimlab Laboratoriot Oy

Asia C-610/17

Kantaja: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

Vastaaja: Satamaoperaattorit ry

Muu osapuoli: Kemi Shipping Oy

Tuomiolauselma

| 1) | Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansallisille säännöstöille ja työehtosopimuksille, joiden nojalla myönnetään sellaisia palkallisia vuosilomapäiviä, jotka ylittävät kyseisessä säännöksessä säädetyn neljän viikon vähimmäisajan, mutta joissa ei sallita kyseisten vuosilomapäivien siirtämistä sairauden johdosta. |
| --- | --- |

1)

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansallisille säännöstöille ja työehtosopimuksille, joiden nojalla myönnetään sellaisia palkallisia vuosilomapäiviä, jotka ylittävät kyseisessä säännöksessä säädetyn neljän viikon vähimmäisajan, mutta joissa ei sallita kyseisten vuosilomapäivien siirtämistä sairauden johdosta.

| 2) | Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sitä ei voida soveltaa tilanteessa, jossa on kyse tällaisista kansallisista säännöstöistä ja työehtosopimuksista. |
| --- | --- |

2)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sitä ei voida soveltaa tilanteessa, jossa on kyse tällaisista kansallisista säännöstöistä ja työehtosopimuksista.

---

(1)  EUVL C 13, 15.1.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – CeDe Group AB v. KAN sp. z o.o., konkurssissa

(asia C-198/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - 4 ja 6 artikla - Maksukyvyttömyysmenettelyt-Sovellettava laki - Eurooppalainen maksamismääräysmenettely - Sopimusperusteisen saatavan maksamatta jättäminen ennen konkurssiin asettamista - Kuittausvaatimus, joka perustuu ennen konkurssia syntyneeseen sopimusperusteiseen saatavaan)

(2020/C 27/03)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: CeDe Group AB

Vastapuoli: KAN sp. z o.o., konkurssissa

Tuomiolauselma

Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000, sellaisena kuin se on muutettuna 24.7.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 788/2008, 4 artiklaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta kanteeseen, jonka konkurssiin asetetun jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön selvittäjä nostaa sopimuksen toisena osapuolena olevaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta yhtiötä vastaan ja jolla vaaditaan ennen ensiksi mainittuun yhtiöön kohdistetun maksukyvyttömyysmenettelyn alkamista tehdyn sopimuksen mukaan toimitettujen tavaroiden maksamista.

---

(1)  EUVL C 190, 4.6.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen ja Landgericht Köln – Saksa) – Deutsche Post AG ja Klaus Leymann v. Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), sekä UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. v. Deutsche Post AG (C-374/18)

(yhdistetyt asiat C-203/18 ja C-374/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 561/2006 - Maantiekuljetukset - Sosiaalilainsäädäntö - Ajoneuvot, joita käytetään lähetysten toimittamiseksi postin yleispalvelussa - Poikkeukset - Ajoneuvot, joita käytetään osaksi tällaisiin kuljetuksiin - Direktiivi 97/67/EY - 3 artiklan 1 kohta - Yleispalvelu - Käsite)

(2020/C 27/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen ja Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Deutsche Post AG ja Klaus Leymann (C-203/18), UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. (C-374/18)

Vastapuolet: Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), Deutsche Post AG (C-374/18)

Tuomiolauselma

| 1) | Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista oikeussääntöä, johon on sanatarkasti otettu tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännökset, on tulkittava – siltä osin kuin sitä sovelletaan ajoneuvoihin, joiden suurin sallittu massa on yli 2,8 mutta enintään 3,5 tonnia ja jotka eivät tästä syystä kuulu asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 165/2014 muutettuna, soveltamisalaan – yksinomaan unionin oikeuden perusteella, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, silloin kun mainittuja asetuksen säännöksiä voidaan soveltaa tällaisiin ajoneuvoihin kansallisen oikeuden nojalla suoraan ja ehdottomasti. |
| --- | --- |

1)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista oikeussääntöä, johon on sanatarkasti otettu tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännökset, on tulkittava – siltä osin kuin sitä sovelletaan ajoneuvoihin, joiden suurin sallittu massa on yli 2,8 mutta enintään 3,5 tonnia ja jotka eivät tästä syystä kuulu asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 165/2014 muutettuna, soveltamisalaan – yksinomaan unionin oikeuden perusteella, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, silloin kun mainittuja asetuksen säännöksiä voidaan soveltaa tällaisiin ajoneuvoihin kansallisen oikeuden nojalla suoraan ja ehdottomasti.

| 2) | Asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että siinä säädetty poikkeus koskee vain sellaisia ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä, joita käytetään tietyn kuljetuksen ajan yksinomaan lähetysten toimittamiseen postin yleispalvelussa. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että siinä säädetty poikkeus koskee vain sellaisia ajoneuvoja tai ajoneuvoyhdistelmiä, joita käytetään tietyn kuljetuksen ajan yksinomaan lähetysten toimittamiseen postin yleispalvelussa.

| 3) | Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lisäpalvelujen – kuten lähetyksen nouto tietyllä vahvistetulla aikavälillä tai ilman tätä, iän visuaalinen tarkistaminen, postiennakko, vastaanottaja maksaa -palvelu 31,5 kilogrammaan asti, edelleenlähetyspalvelu, ennakko-ohjeet, jos vastaanottajaa ei tavoiteta, sekä toivotun viikonpäivän ja kellonajan vahvistaminen – tarjoaminen lähetyksen yhteydessä muodostuu esteeksi sille, että tämä katsottaisiin kyseisen direktiivin säännöksen nojalla yleispalvelussa suoritetuksi lähetykseksi ja näin asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisen kannalta lähetykseksi, joka on toimitettu yleispalvelussa. |
| --- | --- |

3)

Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lisäpalvelujen – kuten lähetyksen nouto tietyllä vahvistetulla aikavälillä tai ilman tätä, iän visuaalinen tarkistaminen, postiennakko, vastaanottaja maksaa -palvelu 31,5 kilogrammaan asti, edelleenlähetyspalvelu, ennakko-ohjeet, jos vastaanottajaa ei tavoiteta, sekä toivotun viikonpäivän ja kellonajan vahvistaminen – tarjoaminen lähetyksen yhteydessä muodostuu esteeksi sille, että tämä katsottaisiin kyseisen direktiivin säännöksen nojalla yleispalvelussa suoritetuksi lähetykseksi ja näin asetuksen N:o 561/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 165/2014, 13 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisen kannalta lähetykseksi, joka on toimitettu yleispalvelussa.

---

(1)  EUVL C 231, 2.7.2018. EUVL C 328, 17.9.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Deutsche Lufthansa AG v. Land Berlin

(asia C-379/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Direktiivi 2009/12/EY - 3 ja 6 artikla - 11 artiklan 1 ja 7 kohta - Lentoasemamaksut - Lentoaseman käyttäjien oikeussuoja - Lentoaseman pitäjän mahdollisuus sopia riippumattoman valvontaviranomaisen hyväksymiä maksuja alhaisemmista maksuista - Lentoaseman käyttäjän muutoksenhakukeinot - Liitännäisvalitus siviilituomioistuimessa, joka ratkaisee asian kohtuuden mukaisesti)

(2020/C 27/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Deutsche Lufthansa AG

Vastapuoli: Land Berlin

Muut osapuolet: Berliner Flughafen GmbH ja Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Tuomiolauselma

| 1) | Lentoasemamaksuista 11.3.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/12/EY ja erityisesti sen 3 artiklaa, 6 artiklan 5 kohdan a alakohtaa sekä 11 artiklan 1 ja 7 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan lentoaseman pitäjä voi vahvistaa lentoaseman käyttäjän kanssa muita kuin tämän direktiivin mukaisesti lentoaseman pitäjän vahvistamia ja riippumattoman valvontaviranomaisen hyväksymiä maksuja. |
| --- | --- |

1)

Lentoasemamaksuista 11.3.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/12/EY ja erityisesti sen 3 artiklaa, 6 artiklan 5 kohdan a alakohtaa sekä 11 artiklan 1 ja 7 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan lentoaseman pitäjä voi vahvistaa lentoaseman käyttäjän kanssa muita kuin tämän direktiivin mukaisesti lentoaseman pitäjän vahvistamia ja riippumattoman valvontaviranomaisen hyväksymiä maksuja.

| 2) | Direktiiviä 2009/12 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden tulkinnalle, jonka mukaan lentoaseman käyttäjä ei voi riitauttaa suoraan riippumattoman valvontaviranomaisen tekemää lentoasemamaksujärjestelmän hyväksymispäätöstä mutta se voi nostaa kanteen lentoaseman pitäjää vastaan siviilituomioistuimessa ja väittää pelkästään, ettei lentoasemamaksujärjestelmässä vahvistettu maksu, joka kyseisen käyttäjän on maksettava, ole kohtuuden mukainen. |
| --- | --- |

2)

Direktiiviä 2009/12 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden tulkinnalle, jonka mukaan lentoaseman käyttäjä ei voi riitauttaa suoraan riippumattoman valvontaviranomaisen tekemää lentoasemamaksujärjestelmän hyväksymispäätöstä mutta se voi nostaa kanteen lentoaseman pitäjää vastaan siviilituomioistuimessa ja väittää pelkästään, ettei lentoasemamaksujärjestelmässä vahvistettu maksu, joka kyseisen käyttäjän on maksettava, ole kohtuuden mukainen.

---

(1)  EUVL C 276, 6.8.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hof van Cassatie – Belgia) – Infohos v. Belgian valtio

(asia C-400/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohta - Vapautukset - Riippumattomien henkilöyhteenliittymien suorittamat palvelut - Jäsenille ja muille kuin jäsenille suoritetut palvelut)

(2020/C 27/06)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van Cassatie

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Infohos

Vastapuoli: Belgian valtio

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan arvonlisäverosta vapauttamisen edellytyksenä on se, että riippumattomat henkilöyhteenliittymät suorittavat palveluja yksinomaan jäsenilleen, mikä merkitsee sitä, että tällaiset yhteenliittymät, jotka suorittavat palveluja myös muille kuin jäsenilleen, ovat täysimääräisesti arvonlisäverovelvollisia myös jäsenilleen suorittamistaan palveluista.

---

(1)  EUVL C 301, 27.8.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Najwyższy – Puola) – A. K. v. Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18), CP (C-624/18) ja DO (C-625/18) v. Sąd Najwyższy

(yhdistetyt asiat C-585/18, C-624/18 ja C-625/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Ikään perustuvan syrjinnän kielto - Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) tuomarien eläkeiän alentaminen - 9 artiklan 1 kohta - Muutoksenhakuoikeus - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Tehokas oikeussuoja - Tuomarien riippumattomuuden periaate - Sellaisen uuden jaoston perustaminen Sąd Najwyższyyn, joka on toimivaltainen muun muassa kyseisen tuomioistuimen tuomarien eläkkeelle siirtymistä koskevissa asioissa - Jaosto, jonka kokoonpano muodostuu Puolan tasavallan presidentin kansallisen tuomarineuvoston ehdotuksesta hiljattain nimittämistä tuomareista - Mainitun neuvoston riippumattomuus - Oikeus jättää soveltamatta unionin oikeuden vastaista kansallista lainsäädäntöä - Unionin oikeuden ensisijaisuus)

(2020/C 27/07)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Najwyższy

Pääasian asianosaiset

Valittajat: A. K. (C-585/18), CP (C-624/18) ja DO (C-625/18)

Vastapuolet: Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18) sekä Sąd Najwyższy (C-624/18) ja (C-625/18)

Muu osapuoli: Prokurator Generalny, jota edustaa Prokuratura Krajowa

Tuomiolauselma

| 1) | Sąd Najwyższyn Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznychin asiassa C-585/18 esittämään kysymykseen ja tuon saman tuomioistuimien asioissa C-624/18 ja C-625/18 esittämään ensimmäiseen kysymykseen ei ole enää tarpeen vastata. |
| --- | --- |

1)

Sąd Najwyższyn Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznychin asiassa C-585/18 esittämään kysymykseen ja tuon saman tuomioistuimien asioissa C-624/18 ja C-625/18 esittämään ensimmäiseen kysymykseen ei ole enää tarpeen vastata.

| 2) | Mainitun tuomioistuimen asioissa C-624/18 ja C-625/18 esittämiin toiseen ja kolmanteen kysymykseen on vastattava seuraavasti: | Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että unionin oikeuden soveltamista koskevat oikeusriidat voivat kuulua sellaisen elimen yksinomaiseen toimivaltaan, joka ei ole kyseisessä 47 artiklassa tarkoitettu riippumaton ja puolueeton tuomioistuin. Tästä on kyse, jos objektiiviset olosuhteet, joissa asianomainen elin on perustettu, ja kyseisen elimen ominaispiirteet sekä se tapa, jolla sen jäsenet on nimitetty, ovat omiaan herättämään yksityisissä perusteltuja epäilyjä siltä osin, onko kyseinen elin täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ja erityisesti lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan välittömän tai välillisen vaikutusvallan ulottumattomissa, ja siltä osin, onko mainittu elin neutraali vastakkain oleviin intresseihin nähden, ja ne voivat siis johtaa siihen, ettei mainittu elin näytä riippumattomalta tai puolueettomalta, mikä on omiaan heikentämään sitä luottamusta, jota oikeuslaitoksen on herätettävä mainituissa yksityisissä demokraattisessa yhteiskunnassa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä kaikkien sen käytössä olevien merkityksellisten seikkojen perusteella, onko tästä kyse Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston kaltaisen elimen osalta. |
| --- | --- | --- |

2)

Mainitun tuomioistuimen asioissa C-624/18 ja C-625/18 esittämiin toiseen ja kolmanteen kysymykseen on vastattava seuraavasti:

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että unionin oikeuden soveltamista koskevat oikeusriidat voivat kuulua sellaisen elimen yksinomaiseen toimivaltaan, joka ei ole kyseisessä 47 artiklassa tarkoitettu riippumaton ja puolueeton tuomioistuin. Tästä on kyse, jos objektiiviset olosuhteet, joissa asianomainen elin on perustettu, ja kyseisen elimen ominaispiirteet sekä se tapa, jolla sen jäsenet on nimitetty, ovat omiaan herättämään yksityisissä perusteltuja epäilyjä siltä osin, onko kyseinen elin täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ja erityisesti lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan välittömän tai välillisen vaikutusvallan ulottumattomissa, ja siltä osin, onko mainittu elin neutraali vastakkain oleviin intresseihin nähden, ja ne voivat siis johtaa siihen, ettei mainittu elin näytä riippumattomalta tai puolueettomalta, mikä on omiaan heikentämään sitä luottamusta, jota oikeuslaitoksen on herätettävä mainituissa yksityisissä demokraattisessa yhteiskunnassa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä kaikkien sen käytössä olevien merkityksellisten seikkojen perusteella, onko tästä kyse Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston kaltaisen elimen osalta.

| | Tällaisessa tilanteessa unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että se edellyttää, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin jättää soveltamatta kansallisen oikeuden säännöstä, jolla toimivalta ratkaista pääasiat on annettu ainoastaan mainitulle elimelle, joten pääasiat voi tutkia tuomioistuin, joka täyttää edellä mainitut riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimukset ja jolla olisi toimivalta kyseessä olevalla alalla, jos mainittu säännös ei olisi sille esteenä. |
| --- | --- |

Tällaisessa tilanteessa unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että se edellyttää, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin jättää soveltamatta kansallisen oikeuden säännöstä, jolla toimivalta ratkaista pääasiat on annettu ainoastaan mainitulle elimelle, joten pääasiat voi tutkia tuomioistuin, joka täyttää edellä mainitut riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimukset ja jolla olisi toimivalta kyseessä olevalla alalla, jos mainittu säännös ei olisi sille esteenä.

---

(1)  EUVL C 44, 4.2.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

(asia C-678/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Mallit - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 90 artiklan 1 kohta - Väliaikaiset toimet ja turvaamistoimet - Kansallisten alioikeuksien toimivalta - Kyseisessä säännöksessä nimettyjen tuomioistuinten yksinomainen toimivalta)

(2020/C 27/08)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

Tuomiolauselma

Yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 90 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädetään, että jäsenvaltioiden tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia määräämään kansallisia malleja koskevista väliaikaisista toimista ja turvaamistoimista, ovat myös toimivaltaisia määräämään yhteisömalleja koskevista tällaisista toimista.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/8 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 20.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgia) – X v. Belgian valtio

(asia C-706/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Maahanmuuttopolitiikka - Oikeus perheenyhdistämiseen - Direktiivi 2003/86/EY - 5 artiklan 4 kohta - Perheenyhdistämistä koskevasta hakemuksesta tehtävä päätös - Päätöksen tekemiselle varatun määräajan noudattamatta jättämisen seuraukset - Oleskeluluvan automaattinen myöntäminen)

(2020/C 27/09)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: X

Vastaaja: Belgian valtio

Tuomiolauselma

Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annettua neuvoston direktiiviä 2003/86 on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan silloin, kun päätöstä ei ole tehty kuuden kuukauden määräajassa siitä päivästä, jona perheenyhdistämistä koskeva hakemus on jätetty, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on viran puolesta myönnettävä hakijalle oleskelulupa ilman, että niiden on välttämättä ensin todettava, että hakija tosiasiallisesti täyttää edellytykset oleskelulle vastaanottavassa jäsenvaltiossa unionin oikeuden mukaisesti.

---

(1)  EUVL C 35, 28.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/9 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 20.11.2019 – Valittajana Portugalin tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(asia C-737/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) - Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) - Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Portugalin tasavallan menot)

(2020/C 27/10)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Valittaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, J. Saraiva de Almeida, P. Barros da Costa ja P. Estêvão)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sauka ja B. Rechena)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 35, 28.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/9 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/9

---

Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-579/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-270/19 P)

(2020/C 27/11)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Valittaja: WB (edustaja: N. Ciocea, avocată)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 3.12.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen selvästi perusteettomana ja velvoittanut WB:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/10 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/10

---

Valitus, jonka WB on tehnyt 28.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-329/18, WB v. komissio, 23.1.2019 antamasta määräyksestä

(asia C-271/19 P)

(2020/C 27/12)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Valittaja: WB (edustaja: N. Ciocea, avocată)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 3.12.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen selvästi perusteettomana ja velvoittanut WB:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/10 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 13.5.2019 – Finanzamt München III v. Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics

(asia C-373/19)

(2020/C 27/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittaja: Finanzamt München III

Revision-menettelyn vastapuoli: Dubrovin & Tröger GbR – Aquatics

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluuko myös uimaopetus yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan i ja j alakohdassa olevan koulu- ja yliopisto-opetuksen käsitteen alaan? |
| --- | --- |

1)

Kuuluuko myös uimaopetus yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan i ja j alakohdassa olevan koulu- ja yliopisto-opetuksen käsitteen alaan?

| 2) | Voiko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetuksi laitokseksi, jolla on vastaavia päämääriä kuin julkisoikeudellisilla laitoksilla, joiden tehtävänä on suorittaa lasten ja nuorten opetukseen, koulu- ja yliopisto-opetukseen, ammattikoulutukseen ja ammatilliseen uudelleenkoulutukseen liittyviä palveluja, hyväksyminen perustua siihen, että kyseisen laitoksen tarjoama opetus koskee perustaidon (tässä uinnin) oppimista? |
| --- | --- |

2)

Voiko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetuksi laitokseksi, jolla on vastaavia päämääriä kuin julkisoikeudellisilla laitoksilla, joiden tehtävänä on suorittaa lasten ja nuorten opetukseen, koulu- ja yliopisto-opetukseen, ammattikoulutukseen ja ammatilliseen uudelleenkoulutukseen liittyviä palveluja, hyväksyminen perustua siihen, että kyseisen laitoksen tarjoama opetus koskee perustaidon (tässä uinnin) oppimista?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, edellyttääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukainen verovapautus, että verovelvollinen on yksityisyrittäjä? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, edellyttääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukainen verovapautus, että verovelvollinen on yksityisyrittäjä?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzgericht (Itävalta) on esittänyt 5.8.2019 – SK Telecom Co. Ltd v. Finanzamt Graz-Stadt

(asia C-593/19)

(2020/C 27/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SK Telecom Co. Ltd

Vastapuoli: Finanzamt Graz-Stadt

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2006/112/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY (2) 2 artiklalla, 59 a artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että verkkovierailupalvelujen käyttö jäsenvaltiossa siten, että väliaikaisesti tuossa jäsenvaltiossa oleskeleva ”muu kuin verovelvollinen loppukäyttäjä”, joka käyttää mainitun jäsenvaltion matkaviestinverkkoa tulevien ja lähtevien yhteyksien muodostamiseksi, on katsottava ”käyttämiseksi ja hyödyntämiseksi” kyseisessä jäsenvaltiossa, mikä oikeuttaa suorituspaikan siirtämisen kolmannesta maasta kyseiseen jäsenvaltioon, vaikka palvelun tarjoava matkaviestinoperaattori ja loppukäyttäjä eivät ole sijoittautuneet yhteisön alueelle eikä loppukäyttäjällä ole myöskään kotipaikkaa tai vakinaista asuinpaikkaa yhteisön alueella? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2006/112/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY (2) 2 artiklalla, 59 a artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että verkkovierailupalvelujen käyttö jäsenvaltiossa siten, että väliaikaisesti tuossa jäsenvaltiossa oleskeleva ”muu kuin verovelvollinen loppukäyttäjä”, joka käyttää mainitun jäsenvaltion matkaviestinverkkoa tulevien ja lähtevien yhteyksien muodostamiseksi, on katsottava ”käyttämiseksi ja hyödyntämiseksi” kyseisessä jäsenvaltiossa, mikä oikeuttaa suorituspaikan siirtämisen kolmannesta maasta kyseiseen jäsenvaltioon, vaikka palvelun tarjoava matkaviestinoperaattori ja loppukäyttäjä eivät ole sijoittautuneet yhteisön alueelle eikä loppukäyttäjällä ole myöskään kotipaikkaa tai vakinaista asuinpaikkaa yhteisön alueella?

| 2) | Onko direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY 2 artiklalla, 59 a artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettujen televiestintäpalvelujen, joita tarjotaan yhteisön ulkopuolella direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY 2 artiklalla, 59 artiklan mukaan, suorituspaikka voidaan siirtää jäsenvaltion alueelle, vaikka palvelun tarjoava matkaviestinoperaattori ja loppukäyttäjä eivät ole sijoittautuneet yhteisön alueelle eikä loppukäyttäjällä ole myöskään kotipaikkaa tai vakinaista asuinpaikkaa yhteisön alueella, vain siksi, ettei televiestintäpalveluista kolmannessa maassa kanneta unionin oikeudessa säädetyn arvonlisäveron kaltaista maksua? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY 2 artiklalla, 59 a artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettujen televiestintäpalvelujen, joita tarjotaan yhteisön ulkopuolella direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 2008/8/EY 2 artiklalla, 59 artiklan mukaan, suorituspaikka voidaan siirtää jäsenvaltion alueelle, vaikka palvelun tarjoava matkaviestinoperaattori ja loppukäyttäjä eivät ole sijoittautuneet yhteisön alueelle eikä loppukäyttäjällä ole myöskään kotipaikkaa tai vakinaista asuinpaikkaa yhteisön alueella, vain siksi, ettei televiestintäpalveluista kolmannessa maassa kanneta unionin oikeudessa säädetyn arvonlisäveron kaltaista maksua?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s.1).

(2)  Direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta palvelujen suorituspaikan osalta 12.2.2008 annettu neuvoston direktiivi 2008/8/EY (EVL 2008, L 44, s. 11).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 12.8.2019 – Husqvarna AB v. Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG

(asia C-607/19)

(2020/C 27/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Husqvarna AB

Vastapuoli: Lidl E-Commerce International GmbH & Co. KG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Sovelletaanko ennen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakson kertymistä nostetun, EU- tavaramerkin menettämistä koskevan vastakanteen yhteydessä yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja unionin tavaramerkkiasetuksen (2) 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisen käyttämättä jättämisen jakson laskemisen kannalta ratkaisevan ajankohdan määrittämiseen yhteisön tavaramerkkiasetuksen ja unionin tavaramerkkiasetuksen säännöksiä? |
| --- | --- |

1)

Sovelletaanko ennen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakson kertymistä nostetun, EU- tavaramerkin menettämistä koskevan vastakanteen yhteydessä yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja unionin tavaramerkkiasetuksen (2) 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisen käyttämättä jättämisen jakson laskemisen kannalta ratkaisevan ajankohdan määrittämiseen yhteisön tavaramerkkiasetuksen ja unionin tavaramerkkiasetuksen säännöksiä?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko ennen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakson kertymistä nostetun unionin tavaramerkin menettämistä koskevan vastakanteen yhteydessä tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja unionin tavaramerkkiasetuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakso laskettava [alkup. s 3] vastakanteen nostamisesta vai muutoksenhakuasteessa järjestetystä viimeisestä suullisesta käsittelystä? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko ennen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakson kertymistä nostetun unionin tavaramerkin menettämistä koskevan vastakanteen yhteydessä tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja unionin tavaramerkkiasetuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen käyttämättä jättämisen viiden vuoden jakso laskettava [alkup. s 3] vastakanteen nostamisesta vai muutoksenhakuasteessa järjestetystä viimeisestä suullisesta käsittelystä?

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

(2)  Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/12 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Hampuri) on esittänyt 30.8.2019 – EU v. PE Digital GmbH

(asia C-641/19)

(2020/C 27/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EU

Vastaaja: PE Digital GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2011/83 (1) 14 artiklan 3 kohtaa, ottaen huomioon direktiivin 2011/83 johdanto-osan 50 perustelukappale, tulkittava siten, että kuluttajan maksettava ”määrä, joka on suhteessa saatuun suoritukseen siihen ajankohtaan asti, jona kuluttaja ilmoittaa elinkeinonharjoittajalle peruuttamisoikeuden käytöstä, kun vertauskohtana on sopimukseen sisältyvät suoritukset kokonaisuudessaan”, on laskettava puhtaasti aikaan suhteutettuna, kun sopimuksessa ei sen sisällön mukaan ole kyse yhtä kokonaisuutta olevasta suorituksesta vaan useista osasuorituksista koostuvasta kokonaisuudesta ja kun kuluttaja maksaa kokonaisuudesta aikaan suhteutettuna, vaikka osasuoritukset suoritetaan vaihtelevin aikavälein? |
| --- | --- |

1)

Onko 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2011/83 (1) 14 artiklan 3 kohtaa, ottaen huomioon direktiivin 2011/83 johdanto-osan 50 perustelukappale, tulkittava siten, että kuluttajan maksettava ”määrä, joka on suhteessa saatuun suoritukseen siihen ajankohtaan asti, jona kuluttaja ilmoittaa elinkeinonharjoittajalle peruuttamisoikeuden käytöstä, kun vertauskohtana on sopimukseen sisältyvät suoritukset kokonaisuudessaan”, on laskettava puhtaasti aikaan suhteutettuna, kun sopimuksessa ei sen sisällön mukaan ole kyse yhtä kokonaisuutta olevasta suorituksesta vaan useista osasuorituksista koostuvasta kokonaisuudesta ja kun kuluttaja maksaa kokonaisuudesta aikaan suhteutettuna, vaikka osasuoritukset suoritetaan vaihtelevin aikavälein?

| 2) | Onko direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kuluttajan maksettava ”määrä, joka on suhteessa saatuun suoritukseen siihen ajankohtaan asti, jona kuluttaja ilmoittaa elinkeinonharjoittajalle peruuttamisoikeuden käytöstä, kun vertauskohtana on sopimukseen sisältyvät suoritukset kokonaisuudessaan”, on laskettava puhtaasti aikaan suhteutettuna myös siinä tapauksessa, että (osa)suoritus sinänsä suoritetaan yhtäjaksoisesti mutta siitä koituu sopimuskauden alussa suurempi tai pienempi hyöty kuluttajalle? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kuluttajan maksettava ”määrä, joka on suhteessa saatuun suoritukseen siihen ajankohtaan asti, jona kuluttaja ilmoittaa elinkeinonharjoittajalle peruuttamisoikeuden käytöstä, kun vertauskohtana on sopimukseen sisältyvät suoritukset kokonaisuudessaan”, on laskettava puhtaasti aikaan suhteutettuna myös siinä tapauksessa, että (osa)suoritus sinänsä suoritetaan yhtäjaksoisesti mutta siitä koituu sopimuskauden alussa suurempi tai pienempi hyöty kuluttajalle?

| 3) | Onko direktiivin 2011/83 2 artiklan 11 alakohtaa ja 20.5.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/770 (2) 2 artiklan 1 alakohtaa tulkittava siten, että direktiivin 2011/83 2 artiklan 11 alakohdassa ja direktiivin 2019/770 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”digitaalisena sisältönä” voidaan pitää myös sellaisia tiedostoja, jotka asetetaan saataville etupäässä direktiivin 2019/770 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettuna digitaalisena palveluna tarjotun kokonaisuuden osasuorituksena, ja elinkeinonharjoittaja näin ollen voisi direktiivin 2011/83 16 artiklan m alakohdan mukaan saada kuluttajan peruuttamisoikeuden lakkaamaan osasuorituksen osalta, mutta kuluttaja voisi, mikäli peruuttamisoikeus ei ole lakannut, peruuttaa sopimuksen kokonaisuudessaan, jolloin kuluttajalla ei olisi direktiivin 2011/83 14 artiklan 4 kohdan b alakohdan ii alakohdan nojalla velvollisuutta maksaa korvausta kyseisestä osasuorituksesta? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2011/83 2 artiklan 11 alakohtaa ja 20.5.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/770 (2) 2 artiklan 1 alakohtaa tulkittava siten, että direktiivin 2011/83 2 artiklan 11 alakohdassa ja direktiivin 2019/770 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”digitaalisena sisältönä” voidaan pitää myös sellaisia tiedostoja, jotka asetetaan saataville etupäässä direktiivin 2019/770 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettuna digitaalisena palveluna tarjotun kokonaisuuden osasuorituksena, ja elinkeinonharjoittaja näin ollen voisi direktiivin 2011/83 16 artiklan m alakohdan mukaan saada kuluttajan peruuttamisoikeuden lakkaamaan osasuorituksen osalta, mutta kuluttaja voisi, mikäli peruuttamisoikeus ei ole lakannut, peruuttaa sopimuksen kokonaisuudessaan, jolloin kuluttajalla ei olisi direktiivin 2011/83 14 artiklan 4 kohdan b alakohdan ii alakohdan nojalla velvollisuutta maksaa korvausta kyseisestä osasuorituksesta?

| 4) | Onko direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohtaa direktiivin 2011/83 johdanto-osan 50 perustelukappale huomioon ottaen tulkittava siten, että palvelusta sopimuksen mukaan maksettava kokonaishinta on direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla ”kohtuuton”, jos se on merkittävästi korkeampi kuin kokonaishinta, josta sama elinkeinonharjoittaja on sopinut toisen kuluttajan kanssa palvelusta, joka on sisällöltään sama, jonka sopimuskausi on sama ja johon liittyvät muut ehdot ovat samat? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohtaa direktiivin 2011/83 johdanto-osan 50 perustelukappale huomioon ottaen tulkittava siten, että palvelusta sopimuksen mukaan maksettava kokonaishinta on direktiivin 2011/83 14 artiklan 3 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitetulla tavalla ”kohtuuton”, jos se on merkittävästi korkeampi kuin kokonaishinta, josta sama elinkeinonharjoittaja on sopinut toisen kuluttajan kanssa palvelusta, joka on sisällöltään sama, jonka sopimuskausi on sama ja johon liittyvät muut ehdot ovat samat?

---

(1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL L 304, s. 64).

(2)  Tietyistä digitaalisen sisällön ja digitaalisten palvelujen toimittamista koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista 20.5.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/770 (EUVL 2019, L 136,, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankenthal (Saksa) on esittänyt 17.9.2019 – OK v. Daimler AG

(asia C-685/19)

(2020/C 27/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Frankenthal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: OK

Vastaaja: Daimler AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava ja sovellettava siten, että estolaitteiden käyttöä on pidettävä tarpeellisena kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla vain, jos kyseisen ajoneuvomallin tyyppihyväksynnän antamisajankohtana saatavilla olevan huipputekniikan käytöstä huolimatta ei voitu suojata moottoria vaurioitumiselta tai vahingolta eikä varmistaa ajoneuvon turvallista toimintaa? |
| --- | --- |

1)

Onko moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava ja sovellettava siten, että estolaitteiden käyttöä on pidettävä tarpeellisena kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla vain, jos kyseisen ajoneuvomallin tyyppihyväksynnän antamisajankohtana saatavilla olevan huipputekniikan käytöstä huolimatta ei voitu suojata moottoria vaurioitumiselta tai vahingolta eikä varmistaa ajoneuvon turvallista toimintaa?

| 2) | Toinen kysymys, jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: | Onko poikkeaminen lähtökohtaisesta velvollisuudesta käyttää tyyppihyväksynnän antamisajankohtana saatavilla olevaa huipputekniikkaa sallittua muista syistä – esimerkiksi puuttuvien pitkäaikaiskokemusten tai sen vuoksi, että huipputekniikan kustannukset ovat suhteettoman suuret suhteessa muihin tekniikoihin, mikä vaikuttaa huomattavasti myyntihintaan? |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kysymys, jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

Onko poikkeaminen lähtökohtaisesta velvollisuudesta käyttää tyyppihyväksynnän antamisajankohtana saatavilla olevaa huipputekniikkaa sallittua muista syistä – esimerkiksi puuttuvien pitkäaikaiskokemusten tai sen vuoksi, että huipputekniikan kustannukset ovat suhteettoman suuret suhteessa muihin tekniikoihin, mikä vaikuttaa huomattavasti myyntihintaan?

Toinen kysymys, jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

| | Onko myös siinä tapauksessa, että käytetään lähtökohtaisesti sallittuja teknisiä komponentteja, kyseessä kielletty estolaite niin kutsutun lämpötilaikkunan muodossa, jos moottorinohjausjärjestelmään tältä osin tallennetut parametrit on valittu siten, että |
| --- | --- |

Onko myös siinä tapauksessa, että käytetään lähtökohtaisesti sallittuja teknisiä komponentteja, kyseessä kielletty estolaite niin kutsutun lämpötilaikkunan muodossa, jos moottorinohjausjärjestelmään tältä osin tallennetut parametrit on valittu siten, että

| a) | suurimman osan vuodesta tavallisesti odotettavissa olevien lämpötilojen perusteella valittujen lämpötilojen vuoksi |
| --- | --- |

a)

suurimman osan vuodesta tavallisesti odotettavissa olevien lämpötilojen perusteella valittujen lämpötilojen vuoksi

| b) | muiden parametrien – esimerkiksi sen, millä korkeudella ajoneuvo on tosiasiallisesti suhteessa merenpinnan tasoon – perusteella Saksan tai eurooppalaisten sisämarkkinoiden asianomaisilla alueilla
  pakokaasujen puhdistus ei käynnisty lainkaan tai käynnistyy ainoastaan rajoitetusti? |
| --- | --- |

b)

muiden parametrien – esimerkiksi sen, millä korkeudella ajoneuvo on tosiasiallisesti suhteessa merenpinnan tasoon – perusteella Saksan tai eurooppalaisten sisämarkkinoiden asianomaisilla alueilla

pakokaasujen puhdistus ei käynnisty lainkaan tai käynnistyy ainoastaan rajoitetusti?

---

(1)  EUVL 2007, L 171, s. 1.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 24.9.2019 – J.K. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

(asia C-703/19)

(2020/C 27/18)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: J.K.

Vastapuoli: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluuko käsitteen ”ravintolapalvelu”, johon sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa [yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä liitteessä III olevan 12 a kohdan kanssa, luettuna yhdessä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 (2) 6 artiklan kanssa] alaan valmiiden ruoka-annosten myynti kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun riita-asian kaltaisissa olosuhteissa, toisin sanoen silloin, kun






  — | myyjä antaa ostajien käyttöön infrastruktuurin, joka mahdollistaa ostetun aterian nauttimisen ostopaikassa (erillinen ruokailuun tarkoitettu tila, pääsy wc-tiloihin) |
| --- | --- | --- |

1)

Kuuluuko käsitteen ”ravintolapalvelu”, johon sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa [yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä liitteessä III olevan 12 a kohdan kanssa, luettuna yhdessä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 (2) 6 artiklan kanssa] alaan valmiiden ruoka-annosten myynti kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun riita-asian kaltaisissa olosuhteissa, toisin sanoen silloin, kun

—

myyjä antaa ostajien käyttöön infrastruktuurin, joka mahdollistaa ostetun aterian nauttimisen ostopaikassa (erillinen ruokailuun tarkoitettu tila, pääsy wc-tiloihin)

| — | ei ole erityistä tarjoiluhenkilökuntaa |
| --- | --- |

—

ei ole erityistä tarjoiluhenkilökuntaa

| — | tarjoilua sanan suppeassa merkityksessä ei ole |
| --- | --- |

—

tarjoilua sanan suppeassa merkityksessä ei ole

| — | tilaamista on yksinkertaistettu ja osittain automatisoitu |
| --- | --- |

—

tilaamista on yksinkertaistettu ja osittain automatisoitu

| — | asiakkaalla on rajalliset mahdollisuudet yksilöllistää tilaus. |
| --- | --- |

—

asiakkaalla on rajalliset mahdollisuudet yksilöllistää tilaus.

| 2) | Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitystä sellaisella ruuan valmistustavalla, jossa erityisesti tietyt puolivalmisteet lämpökäsitellään ja kootaan puolivalmisteista valmiita ruoka-annoksia? |
| --- | --- |

2)

Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitystä sellaisella ruuan valmistustavalla, jossa erityisesti tietyt puolivalmisteet lämpökäsitellään ja kootaan puolivalmisteista valmiita ruoka-annoksia?

| 3) | Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa riittävää selvittää, että asiakkaalla olisi potentiaalinen mahdollisuus käyttää tarjolla olevaa infrastruktuuria, vai onko tarpeen osoittaa, että keskivertoasiakkaan näkökulmasta tämä osatekijä on olennainen osa suoritusta? |
| --- | --- |

3)

Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa riittävää selvittää, että asiakkaalla olisi potentiaalinen mahdollisuus käyttää tarjolla olevaa infrastruktuuria, vai onko tarpeen osoittaa, että keskivertoasiakkaan näkökulmasta tämä osatekijä on olennainen osa suoritusta?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

(2)  EUVL 2011, L 77 s. 1

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/15 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Puola) on esittänyt 23.9.2019 – K.S. v. A.B.

(asia C-707/19)

(2020/C 27/19)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: K.S.

Vastaaja: A.B.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY (1) 3 artiklaa tulkittava siten, että ”kaikkien tarvittavien toimenpiteiden” perusteella jäsenvaltioiden on ulotettava vakuutusyrityksen liikennevakuutuksen mukainen vastuu koskemaan vahinkoja täydessä laajuudessa mukaan lukien myös vahinkotapahtuman seuraukset, joita ovat tarve hinata vahingon kärsinyt ajoneuvo kotimaahan ja ajoneuvojen välttämättömästä pysäköinnistä aiheutuvat kulut?

Jos edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tätä vastuuta rajoittaa jollakin tavoin jäsenvaltioiden lainsäädännöllä?

---

(1)  EUVL 2009, L 263, s. 11.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 21.10.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat UC ja TD

(asia C-769/19)

(2020/C 27/20)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Spetsializiran nakazatelen sad

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

UC ja TD

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kansallinen laki, joka ei puutteellisen syytekirjelmän (jonka sisältö on epäselvä, puutteellinen tai ristiriitainen) tapauksessa mahdollista missään tapauksessa näiden puutteiden korjaamista korjauksilla, jotka syyttäjä tekee tuomioistuimen valmisteluistunnossa, jossa puutteet on todettu, ja jossa sen sijaan velvoitetaan tuomioistuin kaikissa tapauksissa keskeyttämään menettely ja palauttamaan asia syyttäjälle uuden syytekirjelmän laatimiseksi, yhteensopiva tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU (EUVL 2012, L 142, s. 1) 6 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdassa tarkoitetun kohtuullista käsittelyaikaa koskevan periaatteen, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen ja arvon kunnioittamisen periaatteen kanssa, jos rikosoikeudellinen menettely tämän seurauksena viivästyy huomattavasti ja puutteet voitaisiin korjata heti menettelyn tuomioistuinvaiheessa?

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürnberg (Saksa) on esittänyt 21.10.2019 – Myflyright GmbH v. SunExpressGünes Ekspres Havacilik A

(asia C-770/19)

(2020/C 27/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Nürnberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Myflyright GmbH

Vastaaja: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A

Unionin tuomioistuimen presidentin 11.11.2019 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 22.10.2019 – Bartosch Airport Supply Services GmbH v. Zollamt Wien

(asia C-772/19)

(2020/C 27/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittaja: Bartosch Airport Supply Services GmbH

Vastapuolena oleva viranomainen: Zollamt Wien

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) nimikettä 8705 tulkittava siten, että kyseiseen nimikkeeseen kuuluvat moottoriajoneuvot, joissa ei ole vetotankoa ja joissa on vintturi, joka on varustettu hihnavetolaitteella lentokoneiden vetämistä varten ja sähköhydraulisella nostolaitteella lentokoneiden työntämistä varten?

---

(1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liite I (EYVL 1987, L 256, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 22.10.2019 – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen

(asia C-775/19)

(2020/C 27/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: 5th AVENUE Products Trading GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Singen

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko maksuissa, joita tavaran ostaja maksaa ostohinnan lisäksi liikevaihtonsa perusteella neljän vuoden ajan kerran vuodessa siitä, että se voi myydä tavaraa






  — | tietyllä alueella |
| --- | --- | --- |

1)

Onko maksuissa, joita tavaran ostaja maksaa ostohinnan lisäksi liikevaihtonsa perusteella neljän vuoden ajan kerran vuodessa siitä, että se voi myydä tavaraa

—

tietyllä alueella

| — | ylipäätään ensimmäisen kerran |
| --- | --- |

—

ylipäätään ensimmäisen kerran

| — | yksinoikeudella ja |
| --- | --- |

—

yksinoikeudella ja

| — | pysyvästi, |
| --- | --- |

—

pysyvästi,

kyse yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 32 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista rojalteista ja lisenssimaksuista, jotka on tullikoodeksin 32 artiklan 5 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) 157 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaisesti lisättävä maahan tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan?

| 2) | Onko tällaiset korvaukset mahdollisesti lisättävä maahan tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan ainoastaan osittain, ja jos on, minkä perusteen mukaisesti? |
| --- | --- |

2)

Onko tällaiset korvaukset mahdollisesti lisättävä maahan tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan ainoastaan osittain, ja jos on, minkä perusteen mukaisesti?

---

(1)  EYVL 1992, L 302, s. 1.

(2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EUVL 1993, L 253, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/18 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 22.10.2019 – TEAM POWER EUROPE EOOD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

(asia C-784/19)

(2020/C 27/24)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Varna

Pääasian asianosaiset

Kantaja: TEAM POWER EUROPE EOOD

Vastaaja: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

Ennakkoratkaisukysymys

Onko sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (1) (jäljempänä täytäntöönpanoasetus) 14 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jotta voitaisiin katsoa, että tilapäistä työvoimaa välittävä yritys tavallisesti harjoittaa toimintaansa siinä jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut, merkittävä osa työvoiman käyttöön asettamisesta on suoritettava sellaisille käyttäjäyrityksille, jotka ovat sijoittautuneet samaan jäsenvaltioon?

---

(1)  EUVL 2009, L 284, s. 1.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/19 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Saarbrücken on esittänyt 23.10.2019 – Koch Media GmbH v. HC

(asia C-785/19)

(2020/C 27/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Saarbrücken

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Koch Media GmbH

Vastapuoli: HC

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | a) | Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 14 artiklaa tulkittava siten, että säännöksessä tarkoitetut oikeudenkäyntikulut tai muut kulut kattavat sellaiset tarpeelliset asianajokulut, jotka syntyvät kyseisen direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun teollis- tai tekijänoikeuden haltijalle siitä, että hän vetoaa kielto-oikeuteensa tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella esittämällä loukkaajalle sitä koskevan kehotuksen? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 14 artiklaa tulkittava siten, että säännöksessä tarkoitetut oikeudenkäyntikulut tai muut kulut kattavat sellaiset tarpeelliset asianajokulut, jotka syntyvät kyseisen direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun teollis- tai tekijänoikeuden haltijalle siitä, että hän vetoaa kielto-oikeuteensa tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella esittämällä loukkaajalle sitä koskevan kehotuksen?

| b) | Jos ensimmäisen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi, onko direktiivin 2004/48 13 artiklaa tulkittava siten, että se kattaa a kohdassa mainitut asianajokulut korvattavana vahinkona? |
| --- | --- |

b)

Jos ensimmäisen kysymyksen a kohtaan vastataan kieltävästi, onko direktiivin 2004/48 13 artiklaa tulkittava siten, että se kattaa a kohdassa mainitut asianajokulut korvattavana vahinkona?

| 2) | a) | Onko unionin oikeutta, kun erityisesti tarkastellaan






  — | direktiivin 2004/48 3, 13 ja 14 artiklaa |
| --- | --- | --- | --- |

2)

a)

Onko unionin oikeutta, kun erityisesti tarkastellaan

—

direktiivin 2004/48 3, 13 ja 14 artiklaa

| — | tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (2) 8 artiklaa ja |
| --- | --- |

—

tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (2) 8 artiklaa ja

| — | Tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/24/EY (3) 7 artiklaa, |
| --- | --- |

—

Tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/24/EY (3) 7 artiklaa,

| — | tulkittava siten, että direktiivin 2004/48 2 artiklassa tarkoitetun teollis- tai tekijänoikeuksien haltijalla on lähtökohtaisesti oikeus saada täysimääräinen korvaus ensimmäisen kysymyksen a kohdassa mainituista asianajokuluista tai vähintään asianmukainen ja olennainen osa niistä, vaikka |
| --- | --- |

—

tulkittava siten, että direktiivin 2004/48 2 artiklassa tarkoitetun teollis- tai tekijänoikeuksien haltijalla on lähtökohtaisesti oikeus saada täysimääräinen korvaus ensimmäisen kysymyksen a kohdassa mainituista asianajokuluista tai vähintään asianmukainen ja olennainen osa niistä, vaikka

| — | kyseessä olevaan loukkaukseen on syyllistynyt luonnollinen henkilö ammatillisen tai kaupallisen toimintansa ulkopuolella, ja |
| --- | --- |

—

kyseessä olevaan loukkaukseen on syyllistynyt luonnollinen henkilö ammatillisen tai kaupallisen toimintansa ulkopuolella, ja

| — | kyseiseen tapaukseen sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan nämä asianajokulut korvataan pääsääntöisesti riidan alennetun arvon mukaisesti? |
| --- | --- |

—

kyseiseen tapaukseen sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan nämä asianajokulut korvataan pääsääntöisesti riidan alennetun arvon mukaisesti?

| b) | Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, onko toisen kysymyksen a kohdassa mainittuja unionin oikeussääntöjä tulkittava siten, että poikkeusta kyseisessä a kohdassa mainitusta pääsäännöstä, jonka mukaan oikeudenhaltijalle on korvattava ensimmäisen kysymyksen a kohdassa mainitut asianajokulut täysimääräisesti tai vähintään asianmukaisilta ja olennaisilta osin, on tarkasteltava ottamalla huomioon muut tekijät (kuten esimerkiksi teoksen ajankohtaisuus, julkaisemisen kesto ja se, että loukkaukseen on syyllistynyt luonnollinen henkilö ilman kaupallisia tai ammatillisia intressejä), vaikka direktiivin 2004/48 2 artiklassa tarkoitettu teollis- tai tekijänoikeuksien loukkaus on tehty tiedostoja jakamalla, eli on saatettu teos yleisön saataville tarjoamalla maksuton lataus kaikille vapaasti käytettävissä olevan vaihtopörssin osallistujille ilman digitaalisten oikeuksien hallintaa (Digital Rights Management)? |
| --- | --- |

b)

Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, onko toisen kysymyksen a kohdassa mainittuja unionin oikeussääntöjä tulkittava siten, että poikkeusta kyseisessä a kohdassa mainitusta pääsäännöstä, jonka mukaan oikeudenhaltijalle on korvattava ensimmäisen kysymyksen a kohdassa mainitut asianajokulut täysimääräisesti tai vähintään asianmukaisilta ja olennaisilta osin, on tarkasteltava ottamalla huomioon muut tekijät (kuten esimerkiksi teoksen ajankohtaisuus, julkaisemisen kesto ja se, että loukkaukseen on syyllistynyt luonnollinen henkilö ilman kaupallisia tai ammatillisia intressejä), vaikka direktiivin 2004/48 2 artiklassa tarkoitettu teollis- tai tekijänoikeuksien loukkaus on tehty tiedostoja jakamalla, eli on saatettu teos yleisön saataville tarjoamalla maksuton lataus kaikille vapaasti käytettävissä olevan vaihtopörssin osallistujille ilman digitaalisten oikeuksien hallintaa (Digital Rights Management)?

---

(1)  EUVL 2004, L 157, s. 45.

(2)  EYVL 2001, L 167, s. 10.

(3)  EUVL 2009, L 111, s. 16.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 28.10.2019 – TUIfly GmbH v. EUflight.de GmbH

(asia C-792/19)

(2020/C 27/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Valittaja: TUIfly GmbH

Vastapuoli: EUflight.de GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Johtuuko lennon peruuttaminen tai pitkäaikainen viivästyminen saavuttaessa silloin, kun on kyse lakosta, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista myös siinä tapauksessa, että vaikka lakko ei koskenut suoraan riidanalaista lentoa ja se olisi voitu lentää aikataulun mukaisesti, lento on kuitenkin jouduttu peruuttamaan tai se on myöhästynyt sen vuoksi, että lentoliikenteen harjoittaja on toteuttanut lakon johdosta lentoaikatauluun liittyviä uudelleenjärjestelytoimenpiteitä (tässä tapauksessa: lentoon tarkoitetun lentokoneen käyttäminen lakon seurausten korjaamiseen)? |
| --- | --- |

1)

Johtuuko lennon peruuttaminen tai pitkäaikainen viivästyminen saavuttaessa silloin, kun on kyse lakosta, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista myös siinä tapauksessa, että vaikka lakko ei koskenut suoraan riidanalaista lentoa ja se olisi voitu lentää aikataulun mukaisesti, lento on kuitenkin jouduttu peruuttamaan tai se on myöhästynyt sen vuoksi, että lentoliikenteen harjoittaja on toteuttanut lakon johdosta lentoaikatauluun liittyviä uudelleenjärjestelytoimenpiteitä (tässä tapauksessa: lentoon tarkoitetun lentokoneen käyttäminen lakon seurausten korjaamiseen)?

| 2) | Jos lentoliikenteen harjoittajan voidaan katsoa vapautuvan vastuusta myös silloin, kun on kyse uudelleenjärjestelytoimenpiteestä,
  onko merkitystä sillä, että uudelleenjärjestelytoimenpide on toteutettu jo ennen lakon aloittamista, kun ei voitu vielä ennakoida, mitä lentoa lakkotoimenpiteet lopulta koskisivat, vai onko vastuusta mahdollista vapautua myös silloin, kun lentoaikataulu on järjestetty uudelleen vasta lakon aikana tai sen jälkeen ja kun oli jo selvää, ettei lakko koskenut suoraan riidanalaista lentoa? |
| --- | --- |

2)

Jos lentoliikenteen harjoittajan voidaan katsoa vapautuvan vastuusta myös silloin, kun on kyse uudelleenjärjestelytoimenpiteestä,

onko merkitystä sillä, että uudelleenjärjestelytoimenpide on toteutettu jo ennen lakon aloittamista, kun ei voitu vielä ennakoida, mitä lentoa lakkotoimenpiteet lopulta koskisivat, vai onko vastuusta mahdollista vapautua myös silloin, kun lentoaikataulu on järjestetty uudelleen vasta lakon aikana tai sen jälkeen ja kun oli jo selvää, ettei lakko koskenut suoraan riidanalaista lentoa?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004. L 46, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/21 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 24.10.2019 – B-GmbH v. Finanzamt D

(asia C-797/19)

(2020/C 27/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittaja: B-GmbH

Revision-menettelyn vastapuoli: Finanzamt D

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyse on tämän määräyksen soveltamisalaan kuuluvasta valtiontuesta, jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan pääomayhtiölle liiketoiminnasta, jonka harjoittamisesta ei saada toiminnan kulut kattavaa vastiketta, (jatkuvasti) aiheutuvia tappioita on tosin lähtökohtaisesti pidettävä peiteltynä voitonjakona eivätkä ne vastaavasti saa pienentää pääomayhtiön tulosta, mutta sellaisten pääomayhtiöiden tapauksessa, joiden äänienemmistö on suoraan tai välillisesti julkisoikeudellisilla oikeushenkilöillä, jatkuvasti tappiollisesta liiketoiminnasta ei aiheudu näitä oikeudellisia seurauksia, jos kyseiset yhtiöt harjoittavat asianomaista liiketoimintaa liikenne-, ympäristö-, sosiaali-, kulttuuri-, koulutus- tai terveyspoliittisista syistä?

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/22 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 30.10.2019 – SM v. Mittelbayerischer Verlag KG

(asia C-800/19)

(2020/C 27/28)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SM

Vastaaja: Mittelbayerischer Verlag KG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 7 artiklan 2 alakohtaa tulkittava siten, että intressien keskukseen perustuvaa toimivaltaa voidaan soveltaa asiassa, joka koskee luonnollisen henkilön nostamaa henkilöoikeuksia koskevaa kannetta, silloin, jos näitä oikeuksia väitetään loukatun internetjulkaisulla, joka ei sisällä välittömästi tai välillisesti kyseiseen henkilöön liittyviä tietoja vaan tietoja tai toteamuksia, joissa väitetään, että ihmisryhmä (käsiteltävässä asiassa kansakunta), johon kantaja kuuluu, on syyllistynyt vahingolliseen toimintaan, minkä kantaja katsoo loukkaavan hänen henkilöoikeuksiaan? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 7 artiklan 2 alakohtaa tulkittava siten, että intressien keskukseen perustuvaa toimivaltaa voidaan soveltaa asiassa, joka koskee luonnollisen henkilön nostamaa henkilöoikeuksia koskevaa kannetta, silloin, jos näitä oikeuksia väitetään loukatun internetjulkaisulla, joka ei sisällä välittömästi tai välillisesti kyseiseen henkilöön liittyviä tietoja vaan tietoja tai toteamuksia, joissa väitetään, että ihmisryhmä (käsiteltävässä asiassa kansakunta), johon kantaja kuuluu, on syyllistynyt vahingolliseen toimintaan, minkä kantaja katsoo loukkaavan hänen henkilöoikeuksiaan?

| 2) | Onko asetuksen [– –] N:o 1215/2012 [– –] 7 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä toimivaltaperusteita arvioitaessa, toisin sanoen arvioitaessa sitä, onko kansallinen tuomioistuin sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahinko sattui tai saattaa sattua, otettava huomioon seuraavat seikat, jos kyse on internetissä tapahtunutta aineellisten tai aineettomien henkilöoikeuksien loukkaamista koskevasta asiasta:






  — | vastaanottajaryhmä, jolle internetsivu, jolla loukkaus on tapahtunut, on pääasiallisesti suunnattu, |
| --- | --- | --- |

2)

Onko asetuksen [– –] N:o 1215/2012 [– –] 7 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä toimivaltaperusteita arvioitaessa, toisin sanoen arvioitaessa sitä, onko kansallinen tuomioistuin sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahinko sattui tai saattaa sattua, otettava huomioon seuraavat seikat, jos kyse on internetissä tapahtunutta aineellisten tai aineettomien henkilöoikeuksien loukkaamista koskevasta asiasta:

—

vastaanottajaryhmä, jolle internetsivu, jolla loukkaus on tapahtunut, on pääasiallisesti suunnattu,

| — | kieli, jolla kyseistä internetsivua julkaistaan ja jota riidanalaisessa julkaisussa on käytetty, |
| --- | --- |

—

kieli, jolla kyseistä internetsivua julkaistaan ja jota riidanalaisessa julkaisussa on käytetty,

| — | aika, jonka riidanalaiset tiedot ovat olleet internetissä vastaanottajien saatavilla, |
| --- | --- |

—

aika, jonka riidanalaiset tiedot ovat olleet internetissä vastaanottajien saatavilla,

| — | kantajaa koskevat henkilökohtaiset seikat, kuten kantajan sodanaikaiset kokemukset ja hänen tämänhetkinen yhteiskunnallinen toimintansa, joihin käsiteltävässä asiassa viitataan perusteina kantajan erityiselle oikeudelle vastustaa oikeusteitse sellaisia syytöksiä, jotka kohdistuvat ihmisryhmään tai yhteisöön, johon hän kuuluu? |
| --- | --- |

—

kantajaa koskevat henkilökohtaiset seikat, kuten kantajan sodanaikaiset kokemukset ja hänen tämänhetkinen yhteiskunnallinen toimintansa, joihin käsiteltävässä asiassa viitataan perusteina kantajan erityiselle oikeudelle vastustaa oikeusteitse sellaisia syytöksiä, jotka kohdistuvat ihmisryhmään tai yhteisöön, johon hän kuuluu?

---

(1)  EUVL 2012, L 351, s. 1.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/23 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upravni sud u Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 31.10.2019 – FRANCK d.d., Zagreb v. Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak, Zagreb

(asia C-801/19)

(2020/C 27/29)

Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Upravni sud u Zagrebu

Pääasian asianosaiset

Kantaja: FRANCK d.d., Zagreb

Vastaaja: Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak, Zagreb

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko palvelua, joka perustuu siihen, että kantaja, joka ei ole luottolaitos, antaa varoja käyttöön ja saa tästä kertakorvauksen, joka on 1 prosentti tietystä määrästä, pitää arvonlisäverodirektiivin (1) 135 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna ”luottojen myöntämisenä ja välityksenä sekä luotonantajan harjoittamana luottojen hallintana” huolimatta siitä, ettei kantajaa muodollisesti nimetä sopimuksessa lainanantajaksi? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko palvelua, joka perustuu siihen, että kantaja, joka ei ole luottolaitos, antaa varoja käyttöön ja saa tästä kertakorvauksen, joka on 1 prosentti tietystä määrästä, pitää arvonlisäverodirektiivin (1) 135 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna ”luottojen myöntämisenä ja välityksenä sekä luotonantajan harjoittamana luottojen hallintana” huolimatta siitä, ettei kantajaa muodollisesti nimetä sopimuksessa lainanantajaksi?

| 2) | Onko omaa vekseliä, eli arvopaperia, joka sisältää asettajan velvoitteen maksaa tietty määrä rahaa henkilölle, joka on nimetty kyseisen arvopaperin velkojaksi, tai henkilölle, joka myöhemmin hankkii kyseisen arvopaperin laissa säädetyllä tavalla, pidettävä arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuna ”muuna siirrettävänä asiakirjana”? |
| --- | --- |

2)

Onko omaa vekseliä, eli arvopaperia, joka sisältää asettajan velvoitteen maksaa tietty määrä rahaa henkilölle, joka on nimetty kyseisen arvopaperin velkojaksi, tai henkilölle, joka myöhemmin hankkii kyseisen arvopaperin laissa säädetyllä tavalla, pidettävä arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuna ”muuna siirrettävänä asiakirjana”?

| 3) | Onko kantajan palvelu, joka perustuu siihen, että kantaja sellaista vekselin asettajan maksamaa rahallista korvausta vastaan, jonka suuruus on 1 prosentti vekselin määrästä, luovuttaa vekselin laskutusyhtiölle ja siirtää laskutusyhtiöltä saadun määrän vekselin asettajalle sekä takaa laskutusyhtiölle sen, että vekselin asettaja täyttää vekselistä johtuvan velvoitteensa sen erääntyessä






  a) | palvelu, joka arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti on vapautettu arvonlisäverosta? |
| --- | --- | --- |

3)

Onko kantajan palvelu, joka perustuu siihen, että kantaja sellaista vekselin asettajan maksamaa rahallista korvausta vastaan, jonka suuruus on 1 prosentti vekselin määrästä, luovuttaa vekselin laskutusyhtiölle ja siirtää laskutusyhtiöltä saadun määrän vekselin asettajalle sekä takaa laskutusyhtiölle sen, että vekselin asettaja täyttää vekselistä johtuvan velvoitteensa sen erääntyessä

a)

palvelu, joka arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti on vapautettu arvonlisäverosta?

| b) | palvelu, joka arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti on vapautettu arvonlisäverosta? |
| --- | --- |

b)

palvelu, joka arvonlisäverodirektiivin 135 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti on vapautettu arvonlisäverosta?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/24 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.11.2019 – DSK Bank EAD ja FrontEx International EAD

(asia C-807/19)

(2020/C 27/30)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Kantajat maksamismääräysmenettelyssä: DSK Bank EAD ja FrontEx International EAD

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Merkitseekö se seikka, että kansallisen tuomioistuimen työmäärä on huomattavasti suurempi kuin saman oikeusasteen muiden tuomioistuinten, minkä vuoksi kyseisen tuomioistuimen tuomarit eivät voi heti tutkia sille esitettyjä asiakirjoja, joiden perusteella väliaikaisesta täytäntöönpanokelpoisuudesta määrätään tai voidaan määrätä, ja tehdä päätöksiään asianmukaisessa määräajassa, jo sellaisenaan kuluttajansuojaa koskevan unionin oikeuden rikkomista tai muiden perusoikeuksien loukkaamista? |
| --- | --- |

1)

Merkitseekö se seikka, että kansallisen tuomioistuimen työmäärä on huomattavasti suurempi kuin saman oikeusasteen muiden tuomioistuinten, minkä vuoksi kyseisen tuomioistuimen tuomarit eivät voi heti tutkia sille esitettyjä asiakirjoja, joiden perusteella väliaikaisesta täytäntöönpanokelpoisuudesta määrätään tai voidaan määrätä, ja tehdä päätöksiään asianmukaisessa määräajassa, jo sellaisenaan kuluttajansuojaa koskevan unionin oikeuden rikkomista tai muiden perusoikeuksien loukkaamista?

| 2) | Onko kansallisen tuomioistuimen kieltäydyttävä tekemästä päätöksiä, jotka voivat johtaa täytäntöönpanoon, jos kuluttaja ei vastusta sitä, jos se epäilee vahvasti, että hakemus perustuu kuluttajasopimuksen kohtuuttomaan ehtoon, vaikka asiakirja-aineisto ei sisällä sitä koskevaa kiistatonta näyttöä? |
| --- | --- |

2)

Onko kansallisen tuomioistuimen kieltäydyttävä tekemästä päätöksiä, jotka voivat johtaa täytäntöönpanoon, jos kuluttaja ei vastusta sitä, jos se epäilee vahvasti, että hakemus perustuu kuluttajasopimuksen kohtuuttomaan ehtoon, vaikka asiakirja-aineisto ei sisällä sitä koskevaa kiistatonta näyttöä?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko sallittua, että kansallinen tuomioistuin, jos sillä on tällainen epäilys, vaatii elinkeinonharjoittajana toimivalta sopimuskumppanilta lisänäyttöä, vaikka sillä ei kansallisen oikeuden mukaan ole tällaista toimivaltaa sellaisen menettelyn yhteydessä, jossa annetaan mahdollisesti täytäntöönpanokelpoinen päätös, niin kauan kuin velallinen ei sitä vastusta? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko sallittua, että kansallinen tuomioistuin, jos sillä on tällainen epäilys, vaatii elinkeinonharjoittajana toimivalta sopimuskumppanilta lisänäyttöä, vaikka sillä ei kansallisen oikeuden mukaan ole tällaista toimivaltaa sellaisen menettelyn yhteydessä, jossa annetaan mahdollisesti täytäntöönpanokelpoinen päätös, niin kauan kuin velallinen ei sitä vastusta?

| 4) | Ovatko unionin oikeuden kuluttajalainsäädännön yhdenmukaistamisesta annettujen direktiivien yhteydessä käyttöön otetut vaatimukset siitä, että kansallisen tuomioistuimen on tutkittava viran puolesta tietyt seikat, myös niissä tapauksissa, joissa kansallinen lainsäätäjä tarjoaa kuluttajille lisäsuojaa (lisää oikeuksia) kansallisessa laissa, jolla pannaan täytäntöön direktiivin säännös, jossa sallitaan tällaisen tehostetun suojan myöntäminen? |
| --- | --- |

4)

Ovatko unionin oikeuden kuluttajalainsäädännön yhdenmukaistamisesta annettujen direktiivien yhteydessä käyttöön otetut vaatimukset siitä, että kansallisen tuomioistuimen on tutkittava viran puolesta tietyt seikat, myös niissä tapauksissa, joissa kansallinen lainsäätäjä tarjoaa kuluttajille lisäsuojaa (lisää oikeuksia) kansallisessa laissa, jolla pannaan täytäntöön direktiivin säännös, jossa sallitaan tällaisen tehostetun suojan myöntäminen?

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/24 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad on esittänyt 12.11.2019 – TC ja UB v. Komisia za zashtita ot diskriminatsia ja VA

(asia C-824/19)

(2020/C 27/31)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Varhoven administrativen sad

Pääasian asianosaiset

Valittajat: TC ja UB

Vastapuolet: Komisia za zashtita ot diskriminatsia ja VA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohtaa sekä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että henkilö, jolta puuttuu näkökyky, voi toimia lautamiehenä ja osallistua rikosoikeudellisiin menettelyihin, vai: |
| --- | --- |

1)

Onko vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohtaa sekä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että henkilö, jolta puuttuu näkökyky, voi toimia lautamiehenä ja osallistua rikosoikeudellisiin menettelyihin, vai:

| 2) | Onko pysyvästi sokean henkilön konkreettista vammaa pidettävä ominaisuutena, joka on sellainen todellinen ja ratkaiseva lautamiehen tehtävään liittyvä vaatimus, joka oikeuttaa erilaisen kohtelun niin, että sitä ei ole pidettävä vammaisuuteen liittyvään ominaisuuteen perustuvana syrjintänä? |
| --- | --- |

2)

Onko pysyvästi sokean henkilön konkreettista vammaa pidettävä ominaisuutena, joka on sellainen todellinen ja ratkaiseva lautamiehen tehtävään liittyvä vaatimus, joka oikeuttaa erilaisen kohtelun niin, että sitä ei ole pidettävä vammaisuuteen liittyvään ominaisuuteen perustuvana syrjintänä?

---

(1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 15.11.2019 – C.J. v. Région wallonne

(asia C-830/19)

(2020/C 27/32)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de première instance de Namur

Pääasian asianosaiset

Kantaja: C.J.

Vastaaja: Région wallonne

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1698/2005 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (1) 2, 5 ja 19 artikla, luettuna yhdessä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täydentämisestä ja siirtymäsäännöksistä 11.3.2014 annetun komission [delegoidun] asetuksen (EU) N:o 807/2014 (2) kanssa, esteenä sille, että näiden säännösten täytäntöönpanon yhteydessä jäsenvaltiot ottavat huomioon koko tilan eivätkä ainoastaan nuoren viljelijä osaa tästä tilasta ja/tai työyksiköitä alarajan ja ylärajan määrittämisessä, kun maatilaa pidetään rekisteröimättömänä yhteisönä, josta nuori viljelijä hankkii murto-osan mutta ei ryhdy tilanpidosta vastaavaksi ainoaksi yrittäjäksi?

---

(1)  EUVL 2013, L 347, s. 487.

(2)  EUVL 2014, L 227, s. 1.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/26 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/26

---

Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 20.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-883/16, Puola v. komissio, 10.9.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-848/19 P)

(2020/C 27/33)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: J. Möller ja D. Klebs, avustajinaan H. Haller, T. Heitling, L. Reiser ja V. Vacha, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Puolan tasavalta, Euroopan komissio, Latvian tasavalta ja Liettuan tasavalta

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 10.9.2019 asiassa T-883/16 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 10.9.2019 asiassa T-883/16 antaman tuomion

| — | palauttaa asian T-883/16 unionin yleiseen tuomioistuimeen |
| --- | --- |

—

palauttaa asian T-883/16 unionin yleiseen tuomioistuimeen

| — | määrää oikeudenkäyntikuluista päätettävän myöhemmin. |
| --- | --- |

—

määrää oikeudenkäyntikuluista päätettävän myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja esittää valituksensa tueksi viisi valitusperustetta:

| 1. | Ensimmäinen valitusperuste: energiayhteisvastuun periaate ei ole laillinen arviointiperuste, eikä sillä aseteta täytäntöönpanoelimille velvoitetta ryhtyä toimiin

  SEUT 194 artiklan mukainen energiayhteisvastuun periaate on yleisesti ohjaavana periaatteena puhtaasti poliittinen käsite eikä laillinen arviointiperuste.
  Primäärioikeuden mukaisesta energiayhteisvastuun periaatteesta ei voi aiheutua erityisiä oikeuksia ja velvollisuuksia Euroopan unionille ja/tai jäsenvaltioille. Tästä yleisesti ohjaavasta periaatteesta ei varsinkaan aiheudu täytäntöönpanoelimille velvoitteita, kuten esimerkiksi varmistumisvelvoitetta komissiolle sen päätöksentekomenettelyn puitteissa.
  Energiayhteisvastuun käsitteen abstraktin ja määrittämättömän luonteen johdosta siihen ei voida kohdistaa tuomioistuinvalvontaa. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen valitusperuste: energiayhteisvastuun periaate ei ole laillinen arviointiperuste, eikä sillä aseteta täytäntöönpanoelimille velvoitetta ryhtyä toimiin

SEUT 194 artiklan mukainen energiayhteisvastuun periaate on yleisesti ohjaavana periaatteena puhtaasti poliittinen käsite eikä laillinen arviointiperuste.

Primäärioikeuden mukaisesta energiayhteisvastuun periaatteesta ei voi aiheutua erityisiä oikeuksia ja velvollisuuksia Euroopan unionille ja/tai jäsenvaltioille. Tästä yleisesti ohjaavasta periaatteesta ei varsinkaan aiheudu täytäntöönpanoelimille velvoitteita, kuten esimerkiksi varmistumisvelvoitetta komissiolle sen päätöksentekomenettelyn puitteissa.

Energiayhteisvastuun käsitteen abstraktin ja määrittämättömän luonteen johdosta siihen ei voida kohdistaa tuomioistuinvalvontaa.

| 2. | Toinen valitusperuste: Energiayhteisvastuun periaate ei sovellu käsiteltävänä olevaan asiaan

  Energiayhteisvastuun periaate on puhtaasti varojärjestelmä, jota sovelletaan vain poikkeustapauksissa ja tietyissä olosuhteissa, eikä sitä ole tarpeen ottaa huomioon kaikissa Euroopan komission päätöksissä.
  Edellytykset varomekanismin soveltamiseksi riidanalaisen komission päätöksen C(2016) 6950 yhteydessä eivät täyty. |
| --- | --- |

2.

Toinen valitusperuste: Energiayhteisvastuun periaate ei sovellu käsiteltävänä olevaan asiaan

Energiayhteisvastuun periaate on puhtaasti varojärjestelmä, jota sovelletaan vain poikkeustapauksissa ja tietyissä olosuhteissa, eikä sitä ole tarpeen ottaa huomioon kaikissa Euroopan komission päätöksissä.

Edellytykset varomekanismin soveltamiseksi riidanalaisen komission päätöksen C(2016) 6950 yhteydessä eivät täyty.

| 3. | Kolmas valitusperuste: Euroopan komissio noudatti energiayhteisvastuun periaatetta

  Mikäli energiayhteisvastuun periaatetta kuitenkin sovelletaan riidanalaiseen komission päätökseen C(2016) 6950 (quod non), Euroopan komissio noudatti mainittua periaatetta päätöksen tehdessään.
  Euroopan komissio otti huomioon vaikutukset, joita aiheutui sekä Puolan kaasumarkkinoille että koko Euroopan kaasumarkkinoille päätöksen tehdessään.
  Direktiivin 2009/73/EY 36 artiklan 1 kohdan mukaisten edellytysten tutkinnassa oli tarpeen varmistua ainoastaan toimitusvarmuudesta energiayhteisvastuun periaatteen mukaisena ilmentymänä.
  Toimitusvarmuus Puolassa ei ollut eikä ole edelleenkään vaarassa. |
| --- | --- |

3.

Kolmas valitusperuste: Euroopan komissio noudatti energiayhteisvastuun periaatetta

Mikäli energiayhteisvastuun periaatetta kuitenkin sovelletaan riidanalaiseen komission päätökseen C(2016) 6950 (quod non), Euroopan komissio noudatti mainittua periaatetta päätöksen tehdessään.

Euroopan komissio otti huomioon vaikutukset, joita aiheutui sekä Puolan kaasumarkkinoille että koko Euroopan kaasumarkkinoille päätöksen tehdessään.

Direktiivin 2009/73/EY 36 artiklan 1 kohdan mukaisten edellytysten tutkinnassa oli tarpeen varmistua ainoastaan toimitusvarmuudesta energiayhteisvastuun periaatteen mukaisena ilmentymänä.

Toimitusvarmuus Puolassa ei ollut eikä ole edelleenkään vaarassa.

| 4. | Neljäs valitusperuste: energiayhteisvastuun periaatetta ei ollut tarpeen mainita nimenomaisesti päätöksessä

  Riidanalaisen komission päätöksen C(2016) 6950 kaikkia perusteita ei ollut tarpeen mainita nimenomaisesti. Missään menettelysäännöksessä ei yksilöidä, missä laajuudessa eurooppalaisten hallintoelinten on perusteltava päätöksensä.
  Hallintotoimien perusteluissa on ainoastaan ilmoitettava tarkoitus, johon toimella pyritään, eikä niissä ole tarpeen esittää kaikkia oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia päätelmiä. |
| --- | --- |

4.

Neljäs valitusperuste: energiayhteisvastuun periaatetta ei ollut tarpeen mainita nimenomaisesti päätöksessä

Riidanalaisen komission päätöksen C(2016) 6950 kaikkia perusteita ei ollut tarpeen mainita nimenomaisesti. Missään menettelysäännöksessä ei yksilöidä, missä laajuudessa eurooppalaisten hallintoelinten on perusteltava päätöksensä.

Hallintotoimien perusteluissa on ainoastaan ilmoitettava tarkoitus, johon toimella pyritään, eikä niissä ole tarpeen esittää kaikkia oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia päätelmiä.

| 5. | Viides valitusperuste: riidanalaista komission päätöstä C(2016) 6950 ei voida kumota pelkästään väitetyn menettelyvirheen johdosta

  Vaikka riidanalainen komission päätös C(2016) 6950 olisi lainvastainen menettelysääntöjen rikkomisen johdosta (quod non), tämä ei voi johtaa sen kumoamiseen, koska sisällöltään asianmukaisia päätöksiä ei lähtökohtaisesti voida kumota SEUT 263 artiklan 2 kohdan nojalla pelkän menettelyvirheen johdosta. |
| --- | --- |

5.

Viides valitusperuste: riidanalaista komission päätöstä C(2016) 6950 ei voida kumota pelkästään väitetyn menettelyvirheen johdosta

Vaikka riidanalainen komission päätös C(2016) 6950 olisi lainvastainen menettelysääntöjen rikkomisen johdosta (quod non), tämä ei voi johtaa sen kumoamiseen, koska sisällöltään asianmukaisia päätöksiä ei lähtökohtaisesti voida kumota SEUT 263 artiklan 2 kohdan nojalla pelkän menettelyvirheen johdosta.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/27 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/27

---

Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 26.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-629/17, Tšekki v. komissio, 12.9.2019 antamasta tuomiosta

(asia C-862/19 P)

(2020/C 27/34)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Asianosaiset

Valittaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: N. Smolek, O. Serdula, I. Gavrilová ja J. Vláčil)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Puolan tasavalta

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-629/17 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-629/17 antaman tuomion

| — | kumoaa komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 4682 |
| --- | --- |

—

kumoaa komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 4682

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja esittää valituksensa tueksi yhden perusteen, joka koskee direktiivin 2004/18 (1) 16 artiklan b alakohdan rikkomista.

Se väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että direktiivin 2004/18 16 artiklan b alakohtaan sisältyvä poikkeus liittyy ohjelmia koskeviin julkisiin hankintoihin pelkästään silloin, kun hankintaviranomainen on radio- ja televisiotoiminnan harjoittaja. Se väittää, että kyseisen säännöksen sanamuodon, tarkoituksen, järjestelmän ja lainsäädäntöhistorian nojalla on kuitenkin ilmeistä, että kyseistä poikkeusta on sovellettava myös tilanteessa, jossa radio- ja televisiotoiminnan harjoittaja on hankinnan osapuolena ohjelmien tuottajan asemassa, kuten oli Tšekin tasavallassa kyseessä olevan hankinnan osalta.

Kun otetaan huomioon se seikka, että komission päätöksellä C(2017) 4682 tehty rahoitusoikaisu perustui pelkästään siihen, ettei kyseisen hankinnan hankintaviranomainen ollut radio- ja televisiotoiminnan harjoittaja, tämä päätös on kumottava sen lisäksi, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalainen tuomio on kumottava.

---

(1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2004, L 134, s. 114).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Yieh United Steel v. komissio

(asia T-607/15) (1)

(Polkumyynti - Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyvalmisteiden tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1429 - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 3 ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2016/1036 2 artiklan 3 ja 5 kohta) - Asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 1 ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen 2016/1036 2 artiklan 1 ja 2 kohta) - Normaaliarvon laskeminen - Tuotantokustannusten laskeminen - Viejämaan kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun samankaltaisen tuotteen myynti)

(2020/C 27/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Yieh United Steel Corp. (Kaohsiung, Taiwan) (edustaja: asianajaja D. Luff)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja A. Demeneix)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat J. Killick, G. Forwood ja C. Van Haute)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyvalmisteiden tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta 26.8.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/1429 (EUVL 2015, L 224, s. 10) kumoamiseksi

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Yieh United Steel Corp. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Yieh United Steel Corp. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL:n oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 38, 1.2.2016.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/30 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Pethke v. EUIPO

(asia T-808/17) (1)

(Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Arviointimenettelyn ja arvioinnin tarkastusmenettelyn säännöstenmukaisuus - Tarkastajan puolueettomuutta koskeva velvollisuus)

(2020/C 27/36)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Ralph Pethke (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota kantajan vuotta 2016 koskeva arviointikertomus ja tarvittaessa 18.10.2017 tehty EUIPO:n hallintoneuvoston päätös, jolla hylätään kantajan valitus

Tuomiolauselma

| 1) | Ralph Pethken vuotta 2016 koskeva arviointikertomus ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) hallintoneuvoston 18.10.2017 tekemä päätös, jolla hylätään Pethken tekemä valitus, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Ralph Pethken vuotta 2016 koskeva arviointikertomus ja Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) hallintoneuvoston 18.10.2017 tekemä päätös, jolla hylätään Pethken tekemä valitus, kumotaan.

| 2) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Pethken oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Pethken oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 42, 5.2.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/30 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopiderm)

(asia T-644/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DermoFaes Atopiderm rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki Dermowas - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 27/37)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Vela Ballesteros ja S. Fernandez Malvar)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.7.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1305/2017-2), joka koskee osapuolten Dr. August Wolff ja Faes Farma välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Faes Farma, SA:n oikeudenkäyntikulut, viimeksi mainitulle EUIPOn valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

2)

Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Faes Farma, SA:n oikeudenkäyntikulut, viimeksi mainitulle EUIPOn valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kulut mukaan lukien.

---

(1)  EUVL C 4, 7.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2019 – Hästens Sängar v. EUIPO (Ruutukuvio)

(asia T-658/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Ruutukuviota esittävä kuviomerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 27/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Hästens Sängar AB (Köping, Ruotsi) (edustajat: asianajajat M. Johansson ja R. Wessman)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Söder, H. O’Neill ja D. Gája)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.8.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 442/2018-2), joka koskee ruutukuviota esittävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Hästens Sängar AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Hästens Sängar AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/32 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Soundio v. EUIPO – Telefónica Germany (Vibble)

(asia T-665/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki Vibble - Aiempi saksalainen sanamerkki vybe - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 27/39)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Soundio A/S (Drammen, Norja) (edustajat: asianajajat N. Köster ja J. Albers)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Neuwald)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.9.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 721/2018-5), joka koskee E-Plus Mobilfunk GmbH:n ja Soundion välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Soundio A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Soundio A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 16, 14.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/32 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Mélin v. parlamentti

(asia T-726/18) (1)

(Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen - Perusteluvelvollisuus - Päätöksen, jolla määrätään takaisin perimisestä, liitteen toimittamatta jättäminen)

(2020/C 27/40)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Joëlle Mélin (Aubagne, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Wagner)

Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja M. Ecker)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota parlamentin pääsihteerin 4.10.2018 tekemä päätös periä kantajalta takaisin 130 339,35 euroa, joka oli maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksena ja siihen liittyvä 10.10.2018 päivätty veloitusilmoitus.

Tuomiolauselma

| 1) | Parlamentin pääsihteerin 4.10.2018 tekemä päätös periä Joëlle Méliniltä takaisin 130 339,35 euroa, joka oli maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksena ja siihen liittyvä 10.10.2018 päivätty veloitusilmoitus kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Parlamentin pääsihteerin 4.10.2018 tekemä päätös periä Joëlle Méliniltä takaisin 130 339,35 euroa, joka oli maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenen avustajakorvauksena ja siihen liittyvä 10.10.2018 päivätty veloitusilmoitus kumotaan.

| 2) | Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 65, 18.2.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/33 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2019 – Runnebaum Invest v. EUIPO – Berg Toys Beheer (Bergsteiger)

(asia T-736/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Bergsteiger rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi Benelux-sanamerkki sekä aiempi EU-kuvio- ja - sanamerkki BERG - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 1 ja 2 kohta - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittamista koskevan vaatimuksen tutkittavaksi ottaminen - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 27/41)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Runnebaum Invest GmbH (Diepholz, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Prinz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Berg Toys Beheer BV (Ede, Alankomaat) (edustaja: asianajaja E. van Gelderen)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 572/2018-4), joka koskee Berg Toys Beheerin ja Runnebaum Investin välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemä päätös (asia R 572/2018-4) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 22.10.2018 tekemä päätös (asia R 572/2018-4) kumotaan.

| 2) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Runnebaum Invest GmbH:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Runnebaum Invest GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Berg Toys Beheer BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Berg Toys Beheer BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 65, 18.2.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/34 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/34

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2019 – Pyke v. EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP)

(asia T-672/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)

(2020/C 27/42)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Pyke Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta ja R. Perotti)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Paglieri SpA (Alessandria, Italia) (edustajat: asianajajat A. Perani ja G. Ghisletti)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.8.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2675/2017-5), joka koskee Paglierin ja Pyken välistä väitemenettelyä.

Määräysosa

| 1) | Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa. |
| --- | --- |

1)

Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

| 2) | Pyke Srl ja Paglieri SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

2)

Pyke Srl ja Paglieri SpA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

---

(1)  EUVL C 25, 21.1.2019.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/35 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/35

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.11.2019 – Intering ym. v. komissio

(asia T-525/19 RII)

(Väliaikainen oikeussuoja - EU:n tuki ilman puhtaudelle Kosovossa - ohjelma - Tarjouspyyntömenettely EuropeAid/140043/DH/WKS/XK - Päätös, jolla hylätään täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus, joka oli esitetty päätöksestä, jolla yksi tarjouksen tekijä suljettiin pois menettelyn jatkosta - Uusi välitoimihakemus - Työjärjestyksen 159 artikla - Tutkimatta jättäminen)

(2020/C 27/43)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Intering Sh.p.k (Obiliq, Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Saksa), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Tuzla, Bosnia-Hertsegovina) ja ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Šibenik, Kroatia) (edustaja: asianajaja R. Spielhofen)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Bertelmann, J. Estrada de Solà ja M. Kellerbauer)

Oikeudenkäynnin kohde

Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 159 artiklan mukaisesti esitetty vaatimus, joka koskee Euroopan komission 29.6.2019 tekemän sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla kantaja suljettiin pois tarjouspyyntömenettelystä ja jätettiin merkitsemättä sopivimpien ehdokkaiden rajoitettuun luetteloon hankintamenettelyssä, joka koskee ohjelmaa ”EU:n tuki ilman puhtaudelle Kosovossa”, jonka tarkoituksena on lämpövoimalan Kosovo B yksiköiden B1 ja B2 tuottamien pöly- ja typpioksidipäästöjen vähentäminen (julkaisuviite EuropeAid/140043/DH/WKS/XK).

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/35 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/35

---

Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. EKP

(asia T-730/19)

(2020/C 27/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: PNB Banka AS (Riika, Latvia) ja kymmenen muuta kantajaa (edustaja: asianajaja O. Behrends)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 15.8.2019 tehdyn EKP:n päätöksen, jossa todetaan, että pankki X on maksukyvytön tai lähes maksukyvytön |
| --- | --- |

—

kumoamaan 15.8.2019 tehdyn EKP:n päätöksen, jossa todetaan, että pankki X on maksukyvytön tai lähes maksukyvytön

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeentoista kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP:lla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP:lla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaista päätöstä ei ollut sallittua tehdä. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaista päätöstä ei ollut sallittua tehdä.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja jätti noudattamatta velvollisuuttaan arvioida puolueettomasti ja objektiivisesti kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja jätti noudattamatta velvollisuuttaan arvioida puolueettomasti ja objektiivisesti kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu lainvastaiseen paikan päällä tehtyyn tarkastukseen. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu lainvastaiseen paikan päällä tehtyyn tarkastukseen.

| 5. | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös ei sisällä asianmukaisia perusteluja. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös ei sisällä asianmukaisia perusteluja.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kantajan oikeutta tulla kuulluksi. |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kantajan oikeutta tulla kuulluksi.

| 8. | Kahdeksas kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalainen päätös perustuu EKP:n lainvastaiseen päätökseen, jossa se vastusti pankin X hankintaa. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksas kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalainen päätös perustuu EKP:n lainvastaiseen päätökseen, jossa se vastusti pankin X hankintaa.

| 9. | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

| 10. | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita. |
| --- | --- |

10.

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita.

| 11. | Yhdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan nemo auditur -periaatetta. |
| --- | --- |

11.

Yhdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan nemo auditur -periaatetta.

| 12. | Kahdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska EKP ei toteuttanut asianmukaisia toimia, jotta olisi poistettu virkamiesten, joilla on intressiristiriita, vaikutus. |
| --- | --- |

12.

Kahdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska EKP ei toteuttanut asianmukaisia toimia, jotta olisi poistettu virkamiesten, joilla on intressiristiriita, vaikutus.

| 13. | Kolmastoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön. |
| --- | --- |

13.

Kolmastoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/36 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/36

---

Kanne 25.10.2019 – PNB Banka ym. v. SRB

(asia T-732/19)

(2020/C 27/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: PNB Banka AS (Riika, Latvia) ja kymmenen muuta kantajaa (edustaja: asianajaja O. Behrends)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 15.8.2019 tehdyn SRB:n päätöksen, joka koskee pankkia X ja joka annettiin samana päivänä julkisesti tiedoksi lehdistötiedotteessa ja ilmoituksessa, joihin sisältyy tiivistelmä mainitusta päätöksestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 15.8.2019 tehdyn SRB:n päätöksen, joka koskee pankkia X ja joka annettiin samana päivänä julkisesti tiedoksi lehdistötiedotteessa ja ilmoituksessa, joihin sisältyy tiivistelmä mainitusta päätöksestä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljääntoista kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että SRB:llä ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että SRB:llä ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaista päätöstä ei ollut sallittua tehdä. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaista päätöstä ei ollut sallittua tehdä.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja jätti noudattamatta velvollisuuttaan arvioida puolueettomasti ja objektiivisesti kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla ja jätti noudattamatta velvollisuuttaan arvioida puolueettomasti ja objektiivisesti kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy useita virheitä, jotka liittyvät SRB:n myöhempiin päätöksiin. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy useita virheitä, jotka liittyvät SRB:n myöhempiin päätöksiin.

| 5. | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu lainvastaiseen paikan päällä tehtyyn tarkastukseen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu lainvastaiseen paikan päällä tehtyyn tarkastukseen.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös ei sisällä asianmukaisia perusteluja. |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös ei sisällä asianmukaisia perusteluja.

| 8. | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kantajan oikeutta tulla kuulluksi. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kantajan oikeutta tulla kuulluksi.

| 9. | Yhdeksäs kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalainen päätös perustuu EKP:n lainvastaiseen päätökseen, jossa se vastusti pankin X hankintaa. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksäs kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalainen päätös perustuu EKP:n lainvastaiseen päätökseen, jossa se vastusti pankin X hankintaa.

| 10. | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. |
| --- | --- |

10.

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

| 11. | Yhdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita. |
| --- | --- |

11.

Yhdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita.

| 12. | Kahdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä ei oteta huomioon sitä, että kantajien tilanne johtuu pääasiallisesti EKP:n virheellisestä toiminnasta. |
| --- | --- |

12.

Kahdestoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä ei oteta huomioon sitä, että kantajien tilanne johtuu pääasiallisesti EKP:n virheellisestä toiminnasta.

| 13. | Kolmastoista kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu EKP:n arviointiin ja koska EKP ei ole toteuttanut asianmukaisia toimia, jotta olisi poistettu virkamiesten, joilla on intressiristiriita, vaikutus. |
| --- | --- |

13.

Kolmastoista kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaiseen päätökseen liittyy menettelyä koskeva virhe, koska se perustuu EKP:n arviointiin ja koska EKP ei ole toteuttanut asianmukaisia toimia, jotta olisi poistettu virkamiesten, joilla on intressiristiriita, vaikutus.

| 14. | Neljästoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön. |
| --- | --- |

14.

Neljästoista kanneperuste, joka perustuu siihen, että EKP on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/38 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/38

---

Kanne 31.10.2019 – Laird v. komissio

(asia T-740/19)

(2020/C 27/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Laird Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister C. Quigley ja solicitor D. Gillespie)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kantajaan sovellettavilta osin |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kantajaan sovellettavilta osin

| — | vielä vaihtoehtoisemmin kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan ajankohtaa 24.11.2017 edeltävällä ajanjaksolla myönnetyn tuen osalta kantajaan sovellettavilta osin |
| --- | --- |

—

vielä vaihtoehtoisemmin kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan ajankohtaa 24.11.2017 edeltävällä ajanjaksolla myönnetyn tuen osalta kantajaan sovellettavilta osin

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä siltä osin kuin päätös koskee määritystä siitä, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna (taloudellisena) etuna, joka on seurausta etenkin






  i. | siitä, ettei komissio ottanut huomioon historiallista taustaa, joka ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen käyttöönotolla Yhdistyneen kuningaskunnan yritysverojärjestelmässä on, unionin oikeuden ja etenkin sijoittautumisvapauden soveltamisella Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettuja rajoituksia, vuoden 2010 verotuslakiin (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) sisällytettyjen ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen rakenteeseen liittyviä alueellisia ja muita poliittisia syitä eikä jäsenvaltioiden, Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien, itsenäistä verotusvaltaa määrittää ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä siltä osin kuin päätös koskee määritystä siitä, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna (taloudellisena) etuna, joka on seurausta etenkin

i.

siitä, ettei komissio ottanut huomioon historiallista taustaa, joka ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen käyttöönotolla Yhdistyneen kuningaskunnan yritysverojärjestelmässä on, unionin oikeuden ja etenkin sijoittautumisvapauden soveltamisella Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettuja rajoituksia, vuoden 2010 verotuslakiin (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) sisällytettyjen ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen rakenteeseen liittyviä alueellisia ja muita poliittisia syitä eikä jäsenvaltioiden, Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien, itsenäistä verotusvaltaa määrittää ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt

| ii. | komission väitteestä, jonka mukaan vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun mukaisen vaatimuksen valinnainen luonne merkitsee edun muodostavaa suotuisampaa kohtelua. |
| --- | --- |

ii.

komission väitteestä, jonka mukaan vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun mukaisen vaatimuksen valinnainen luonne merkitsee edun muodostavaa suotuisampaa kohtelua.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä siltä osin kuin päätös koskee määritystä siitä, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valikoivana etuna, joka on seurausta etenkin seuraavista tosiseikoista:






  i. | Merkityksellisen viitekehyksen osalta:






  a. | Komissio yksilöi virheellisesti viitekehyksen siten, että se käsittää pelkästään ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt ja/tai pelkästään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun. |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä siltä osin kuin päätös koskee määritystä siitä, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valikoivana etuna, joka on seurausta etenkin seuraavista tosiseikoista:

i.

Merkityksellisen viitekehyksen osalta:

a.

Komissio yksilöi virheellisesti viitekehyksen siten, että se käsittää pelkästään ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt ja/tai pelkästään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun.

| b. | Komissio määritti virheellisesti viitejärjestelmän tarkoitukseksi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetuista toiminnoista ja siellä olevista varoista saatujen tulojen, jotka on keinotekoisesti siirretty Yhdistyneestä kuningaskunnasta, verottamisen ilman, että se otti asianmukaisesti huomioon sitä, aiheutuuko merkityksellisistä menettelyn kohteena olevista liiketoimista vaaraa siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan veropohja rapautuu. |
| --- | --- |

b.

Komissio määritti virheellisesti viitejärjestelmän tarkoitukseksi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetuista toiminnoista ja siellä olevista varoista saatujen tulojen, jotka on keinotekoisesti siirretty Yhdistyneestä kuningaskunnasta, verottamisen ilman, että se otti asianmukaisesti huomioon sitä, aiheutuuko merkityksellisistä menettelyn kohteena olevista liiketoimista vaaraa siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan veropohja rapautuu.

| ii. | Viitekehystä koskevan poikkeuksen määrittämisen osalta:






  a. | Komissio arvioi virheellisesti avainhenkilötoimintojen merkittävyyden ja tärkeyden. |
| --- | --- | --- |

ii.

Viitekehystä koskevan poikkeuksen määrittämisen osalta:

a.

Komissio arvioi virheellisesti avainhenkilötoimintojen merkittävyyden ja tärkeyden.

| b. | Komissio arvioi virheellisesti ehdot täyttävien lainasuhteiden vertailtavuuden lainoihin (i) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneille sidososapuolille ja (ii) kolmansille osapuolille. |
| --- | --- |

b.

Komissio arvioi virheellisesti ehdot täyttävien lainasuhteiden vertailtavuuden lainoihin (i) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneille sidososapuolille ja (ii) kolmansille osapuolille.

| c. | Komissio tukeutui lainvastaisesti neuvoston direktiiviin (EU) 2016/1164 (1). |
| --- | --- |

c.

Komissio tukeutui lainvastaisesti neuvoston direktiiviin (EU) 2016/1164 (1).

| d. | Komission arviointi rinnastettavista riskeistä sijoittautumisvapauden loukkaamiseen sekä maksusta vapautettujen että muiden ulkomaisten väliyhteisöjen kohdalla oli virheellinen. |
| --- | --- |

d.

Komission arviointi rinnastettavista riskeistä sijoittautumisvapauden loukkaamiseen sekä maksusta vapautettujen että muiden ulkomaisten väliyhteisöjen kohdalla oli virheellinen.

| iii. | Väitetyn poikkeuksen perusteltavuuden osalta:






  a. | Komissio päätti virheellisesti, ettei järjestelmän hallinnoitavuuden tarpeeseen liittyvä perustelu ulottunut avainhenkilötoimintoihin. |
| --- | --- | --- |

iii.

Väitetyn poikkeuksen perusteltavuuden osalta:

a.

Komissio päätti virheellisesti, ettei järjestelmän hallinnoitavuuden tarpeeseen liittyvä perustelu ulottunut avainhenkilötoimintoihin.

| b. | Komissio päätti virheellisesti, ettei konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voitu perustella viittauksella sijoittautumisvapauden noudattamiseen. |
| --- | --- |

b.

Komissio päätti virheellisesti, ettei konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voitu perustella viittauksella sijoittautumisvapauden noudattamiseen.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 2 artikla on lainvastainen luottamuksensuojan sekä oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteiden loukkaamisen johdosta. Vaihtoehtoisesti väitetään, ettei takaisinperintää tulisi määrätä ennen ajankohtaa 24.11.2017, jolloin komissio julkaisi menettelyn aloittamispäätöksen, konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 2 artikla on lainvastainen luottamuksensuojan sekä oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteiden loukkaamisen johdosta. Vaihtoehtoisesti väitetään, ettei takaisinperintää tulisi määrätä ennen ajankohtaa 24.11.2017, jolloin komissio julkaisi menettelyn aloittamispäätöksen, konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/39 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/39

---

Kanne 31.10.2019 – Sedgwick Overseas v. komissio

(asia T-741/19)

(2020/C 27/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Sedgwick Overseas Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor M. Anderson)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kokonaisuudessaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen C(2019) 2526 final siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan kokonaisuudessaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen C(2019) 2526 final siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | toissijaisesti määräämään, että määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana (konsernin sisäisenä tappiontasauksena tai muuten), jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan kummassakin tapauksessa huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten vaatimiseen tai käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella, ja |
| --- | --- |

—

toissijaisesti määräämään, että määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana (konsernin sisäisenä tappiontasauksena tai muuten), jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan kummassakin tapauksessa huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten vaatimiseen tai käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella, ja

| — | joka tapauksessa velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu. Kantaja väittää lisäksi, että se päätti vaatia konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta pohtimatta, olisiko se ollut velvollinen maksamaan vähemmän veroja, jos se olisi tehnyt vuoden 2010 verolain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 5 luvun 317EB §:ssä tarkoitetun avainhenkilötoimintakriteerin mukaisen analyysin. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu. Kantaja väittää lisäksi, että se päätti vaatia konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta pohtimatta, olisiko se ollut velvollinen maksamaan vähemmän veroja, jos se olisi tehnyt vuoden 2010 verolain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 5 luvun 317EB §:ssä tarkoitetun avainhenkilötoimintakriteerin mukaisen analyysin.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseessä ei ollut valtion toimenpide eikä valtion varoilla toteutettu toimenpide. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole näyttänyt toteen, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseessä ei ollut valtion toimenpide eikä valtion varoilla toteutettu toimenpide. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole näyttänyt toteen, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei suosi tiettyjä yrityksiä eikä tiettyjen tavaroiden valmistamista. Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen






  (i) | vahvistamalla viitejärjestelmän liian suppeasti vuoden 2010 verolain 9A osan säännöiksi laajemman Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmän sijaan |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei suosi tiettyjä yrityksiä eikä tiettyjen tavaroiden valmistamista. Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen

(i)

vahvistamalla viitejärjestelmän liian suppeasti vuoden 2010 verolain 9A osan säännöiksi laajemman Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmän sijaan

| (ii) | olemalla ymmärtämättä, että vuoden 2010 verolain 9A osan 9 luku ei ole poikkeus sen 5 luvusta |
| --- | --- |

(ii)

olemalla ymmärtämättä, että vuoden 2010 verolain 9A osan 9 luku ei ole poikkeus sen 5 luvusta

| (iii) | jättämällä toteamatta, että vaikka mainittu 9 luku olisi poikkeus mainitusta 5 luvusta, se on oikeutettavissa asianomaisen 9A osan luonteella tai yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

(iii)

jättämällä toteamatta, että vaikka mainittu 9 luku olisi poikkeus mainitusta 5 luvusta, se on oikeutettavissa asianomaisen 9A osan luonteella tai yleisellä rakenteella.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja väittää, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että kyseinen poikkeus on omiaan vaikuttamaan monikansallisten konsernien tekemiin valintoihin, kun on kyse niiden konsernirahoitustoimintojen sijoittamisesta ja päätoimipaikasta unionissa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja väittää, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että kyseinen poikkeus on omiaan vaikuttamaan monikansallisten konsernien tekemiin valintoihin, kun on kyse niiden konsernirahoitustoimintojen sijoittamisesta ja päätoimipaikasta unionissa.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua. Kantajan mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua. Kantajan mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

| 6) | Kuudes kanneperuste, jonka mukaan väitetyn tuen takaisinperiminen olisi unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaista. Kantaja väittää, että avainhenkilötoimintakriteeri on oikeudellisesti epävarma, Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli harkintavaltaa puuttua kyseiseen epävarmuuteen ja vastaaja laiminlöi velvollisuutensa suorittaa kaikkien asian kannalta merkityksellisten osatekijöiden täysimääräinen analyysi. Kun vastaaja määräsi tuen takaisinperimisestä, se toimi vastoin neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 16 artiklan 1 kohtaa, jossa kielletään tuen takaisinperiminen, kun tämä olisi unionin oikeuden yleisen periaatteen vastaista. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan väitetyn tuen takaisinperiminen olisi unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaista. Kantaja väittää, että avainhenkilötoimintakriteeri on oikeudellisesti epävarma, Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli harkintavaltaa puuttua kyseiseen epävarmuuteen ja vastaaja laiminlöi velvollisuutensa suorittaa kaikkien asian kannalta merkityksellisten osatekijöiden täysimääräinen analyysi. Kun vastaaja määräsi tuen takaisinperimisestä, se toimi vastoin neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 16 artiklan 1 kohtaa, jossa kielletään tuen takaisinperiminen, kun tämä olisi unionin oikeuden yleisen periaatteen vastaista.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan valikoiva etu poistuisi eikä takaisinperimistä edellytettäisi, jos Yhdistynyt kuningaskunta laajentaisi taannehtivasti konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta tytäryhtiöiden lainanantoon ja kolmansille osapuolille lainaamiseen. Kantajaa väittää, että vastaaja ei ole katsonut, että tällaisen toimen toteuttaminen poistaisi mahdollisen valikoivan edun (jos tällaisen katsottaisiin olevan olemassa), jolloin lainvastaista valtiontukea, joka on unionin oikeuden mukaan perittävä takaisin, ei olisi olemassa. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan valikoiva etu poistuisi eikä takaisinperimistä edellytettäisi, jos Yhdistynyt kuningaskunta laajentaisi taannehtivasti konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta tytäryhtiöiden lainanantoon ja kolmansille osapuolille lainaamiseen. Kantajaa väittää, että vastaaja ei ole katsonut, että tällaisen toimen toteuttaminen poistaisi mahdollisen valikoivan edun (jos tällaisen katsottaisiin olevan olemassa), jolloin lainvastaista valtiontukea, joka on unionin oikeuden mukaan perittävä takaisin, ei olisi olemassa.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (joko tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella. Kantaja väittää, että tämä on riidanalaisen päätöksen 203 perustelukappaleen asianmukainen tulkinta, mutta sikäli kuin näin ei ole, riidanalainen päätös on virheellinen, koska tällaisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten huomiotta jättäminen johtaisi siihen, että tuen määrä laskettaisiin liian suureksi, mikä vääristäisi sisämarkkinoita. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (joko tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella. Kantaja väittää, että tämä on riidanalaisen päätöksen 203 perustelukappaleen asianmukainen tulkinta, mutta sikäli kuin näin ei ole, riidanalainen päätös on virheellinen, koska tällaisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten huomiotta jättäminen johtaisi siihen, että tuen määrä laskettaisiin liian suureksi, mikä vääristäisi sisämarkkinoita.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole perustellut syitään, jotka koskevat ehdot täyttäviä resursseja (qualifying resources) ja vastaavaa korkoa (matched interest) koskevaa vapautusta, eikä analysoinut täysimääräisesti kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tekijöitä. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole tehnyt eroa vuoden 2010 verolain 9 luvussa esiintyvän itsenäisesti toimivan kolmen eri vapautuksen välillä eikä ymmärtänyt, että ehdot täyttäviä resursseja ja vastaavaa korkoa koskeva vapautus eivät korvaa avainhenkilötoimintakriteeriä ja että vastaavaa korkoa koskevan vapautuksen olemassaolo mainitussa 9 luvussa osoittaa, että vastaaja teki virheen, kun se määritti viitejärjestelmän liian suppeasti vuoden 2010 verolain 9A osan säännöiksi eikä laajemmaksi Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmäksi. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole perustellut syitään, jotka koskevat ehdot täyttäviä resursseja (qualifying resources) ja vastaavaa korkoa (matched interest) koskevaa vapautusta, eikä analysoinut täysimääräisesti kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tekijöitä. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole tehnyt eroa vuoden 2010 verolain 9 luvussa esiintyvän itsenäisesti toimivan kolmen eri vapautuksen välillä eikä ymmärtänyt, että ehdot täyttäviä resursseja ja vastaavaa korkoa koskeva vapautus eivät korvaa avainhenkilötoimintakriteeriä ja että vastaavaa korkoa koskevan vapautuksen olemassaolo mainitussa 9 luvussa osoittaa, että vastaaja teki virheen, kun se määritti viitejärjestelmän liian suppeasti vuoden 2010 verolain 9A osan säännöiksi eikä laajemmaksi Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmäksi.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/41 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/41

---

Kanne 31.10.2019 – Chemring Group ja CHG Overseas v. komissio

(asia T-742/19)

(2020/C 27/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Chemring Group plc (Romsey, Yhdistynyt kuningaskunta) ja CHG Overseas Ltd (Romsey) (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/43 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/43

---

Kanne 31.10.2019 – Hyperion Insurance Group ja HIG Finance v. komissio

(asia T-743/19)

(2020/C 27/49)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Hyperion Insurance Group Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja HIG Finance Ltd (Lontoo) (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/44 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/44

---

Kanne 31.10.2019 – Spirax-Sarco Engineering ja Spirax Sarco Overseas v. komissio

(asia T-745/19)

(2020/C 27/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Spirax-Sarco Engineering plc (Cheltenham, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Spirax-Sarco Overseas Ltd (Cheltenham) (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896 2.4.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 2526 final 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen lain 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun lain 9A osan 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/46 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/46

---

Kanne 31.10.2019 – DS Smith ja DS Smith International v. komissio

(asia T-747/19)

(2020/C 27/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: DS Smith plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja DS Smith International Ltd (Lontoo) (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajilta takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajilta takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen 9A osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että mainitun 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että mainitun 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/48 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/48

---

Kanne 1.11.2019 – The Vitec Group v. komissio

(asia T-748/19)

(2020/C 27/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: The Vitec Group plc (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajan tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajan tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajalta takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajalta takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää väärin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen asiayhteyden, tarkoituksen ja toiminnan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohtelun osalta. Komission päätelmät riidanalaisessa päätöksessä perustuvat kumulatiivisiin ilmeisiin virheisiin. Komissio teki ilmeisiä virheitä etenkin hahmottaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan yleistä verojärjestelmää, ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan järjestelmän tavoitteita ja konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen täsmällistä soveltamisalaa sekä määrittäessään ehdot täyttävät lainasuhteet.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio ymmärtää virheellisesti konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen verovapautukseksi ja näin eduksi. Kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen osalta konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus merkitsee maksun määräytymistä koskevaa säännöstä ja ulkomaisia väliyhteisöjä koskeviin sääntöihin sovellettavien rajojen määrittämisen osaa eikä valikoivaa etua. Komissio ei ole esittänyt mitään määrällistä arviota osoittaakseen, että kyseinen poikkeus merkitsee etua, ja koska vakuuttavia todisteita siitä, että kyseessä oleva toimenpide johtaa etuun, ei ole, riidanalainen päätös on kumottava.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio yksilöi väärin viitejärjestelmän ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutusten arvioimiseksi ja katsoi virheellisesti kyseiset säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi. Komissio ei hahmottanut asianmukaisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen tarkoitusta, eikä se ottanut huomioon Yhdistyneellä kuningaskunnalla olevaa harkintavaltaa.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä virheitä valtiontukea koskevassa arvioinnissaan ja sovelsi vääriä testejä tarkastellessaan kysymystä rinnastettavuudesta. Komissio jätti huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan veropohjaan kohdistuvat eritasoiset riskit Yhdistyneessä kuningaskunnassa verotettavalle konserniyhteisölle myönnettävän lainan ja konserniyhteisölle, jota ei veroteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myönnettävän lainan välillä ja päätteli järjenvastaisesti, että konsernin sisäiset lainat ovat rinnastettavissa kolmansille osapuolille myönnettäviin lainoihin.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat ensi arviolta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi kyseisen osan 5 luvun mukaisessa tilanteessa on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaisi ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen mainitun 5 luvun nojalla. Avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajalta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajan tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajalta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajan tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että mainitun 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia, kuten toteamusta siitä, että mainitun 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/49 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/49

---

Kanne 4.11.2019 – Reckitt Benckiser Investments ym. v. komissio

(asia T-751/19)

(2020/C 27/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Reckitt Benckiser Investments Ltd (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta) ja viisi muuta kantajaa (edustajat: barrister C. Quigley, solicitor P. Halford ja solicitor A. Langley)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kantajiin sovellettavilta osin |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kantajiin sovellettavilta osin

| — | vielä vaihtoehtoisemmin kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan ajankohtaa 24.11.2017 edeltävällä ajanjaksolla konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta kantajiin sovellettavilta osin |
| --- | --- |

—

vielä vaihtoehtoisemmin kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan ajankohtaa 24.11.2017 edeltävällä ajanjaksolla konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta kantajiin sovellettavilta osin

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä:






  a. | Komissio teki oikeudellisen virheen sekä ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään sen, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna (taloudellisena) etuna etenkin, kun se






  i. | ei ottanut huomioon historiallista taustaa, joka ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen käyttöönotolla Yhdistyneen kuningaskunnan yritysverojärjestelmässä on, unionin oikeuden ja etenkin sijoittautumisvapauden soveltamisella Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettuja rajoituksia, vuoden 2010 verotuslakiin (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 1.1.2013 lukien sisällytettyjen ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen rakenteeseen liittyviä alueellisia ja muita poliittisia syitä eikä jäsenvaltioiden, Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien, itsenäistä verotusvaltaa määrittää ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 1 artikla on lainvastainen seuraavista syistä:

a.

Komissio teki oikeudellisen virheen sekä ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään sen, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna (taloudellisena) etuna etenkin, kun se

i.

ei ottanut huomioon historiallista taustaa, joka ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen käyttöönotolla Yhdistyneen kuningaskunnan yritysverojärjestelmässä on, unionin oikeuden ja etenkin sijoittautumisvapauden soveltamisella Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettuja rajoituksia, vuoden 2010 verotuslakiin (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 1.1.2013 lukien sisällytettyjen ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen rakenteeseen liittyviä alueellisia ja muita poliittisia syitä eikä jäsenvaltioiden, Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien, itsenäistä verotusvaltaa määrittää ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt

| ii. | väitti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun mukaisen vaatimuksen valinnainen luonne merkitsee edun muodostavaa suotuisampaa kohtelua. |
| --- | --- |

ii.

väitti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 9 luvun mukaisen vaatimuksen valinnainen luonne merkitsee edun muodostavaa suotuisampaa kohtelua.

| b. | Komissio teki oikeudellisen virheen sekä ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään sen, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valikoivana etuna etenkin, kun se






  i. | merkityksellisen viitekehyksen osalta






  1. | yksilöi virheellisesti viitekehyksen siten, että se käsittää pelkästään ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt ja/tai pelkästään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun |
| --- | --- | --- | --- |

b.

Komissio teki oikeudellisen virheen sekä ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään sen, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valikoivana etuna etenkin, kun se

i.

merkityksellisen viitekehyksen osalta

1.

yksilöi virheellisesti viitekehyksen siten, että se käsittää pelkästään ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt ja/tai pelkästään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 9A osan 5 luvun

| 2. | määritti virheellisesti viitejärjestelmän tarkoitukseksi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetuista toiminnoista ja siellä olevista varoista saatujen tulojen, jotka on keinotekoisesti siirretty Yhdistyneestä kuningaskunnasta, verottamisen ilman, että se otti asianmukaisesti huomioon sitä, aiheutuuko merkityksellisistä menettelyn kohteena olevista liiketoimista vaaraa siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan veropohja rapautuu |
| --- | --- |

2.

määritti virheellisesti viitejärjestelmän tarkoitukseksi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetuista toiminnoista ja siellä olevista varoista saatujen tulojen, jotka on keinotekoisesti siirretty Yhdistyneestä kuningaskunnasta, verottamisen ilman, että se otti asianmukaisesti huomioon sitä, aiheutuuko merkityksellisistä menettelyn kohteena olevista liiketoimista vaaraa siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan veropohja rapautuu

| ii. | viitekehystä koskevan poikkeuksen määrittämisen osalta






  1. | arvioi virheellisesti avainhenkilötoimintojen merkittävyyden ja tärkeyden |
| --- | --- | --- |

ii.

viitekehystä koskevan poikkeuksen määrittämisen osalta

1.

arvioi virheellisesti avainhenkilötoimintojen merkittävyyden ja tärkeyden

| 2. | arvioi virheellisesti ”ehdot täyttävien lainasuhteiden” vertailtavuuden lainoihin (i) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneille sidososapuolille ja (ii) kolmansille osapuolille |
| --- | --- |

2.

arvioi virheellisesti ”ehdot täyttävien lainasuhteiden” vertailtavuuden lainoihin (i) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneille sidososapuolille ja (ii) kolmansille osapuolille

| 3. | tukeutui lainvastaisesti neuvoston direktiiviin (EU) 2016/1164 (1) |
| --- | --- |

3.

tukeutui lainvastaisesti neuvoston direktiiviin (EU) 2016/1164 (1)

| 4. | arvioi virheellisesti rinnastettavat riskit sijoittautumisvapauden loukkaamiseen sekä maksusta vapautettujen että muiden ulkomaisten väliyhteisöjen kohdalla |
| --- | --- |

4.

arvioi virheellisesti rinnastettavat riskit sijoittautumisvapauden loukkaamiseen sekä maksusta vapautettujen että muiden ulkomaisten väliyhteisöjen kohdalla

| iii. | väitetyn poikkeuksen perusteltavuuden osalta






  1. | päätti virheellisesti, ettei järjestelmän hallinnoitavuuden tarpeeseen liittyvä perustelu ulottunut avainhenkilötoimintoihin |
| --- | --- | --- |

iii.

väitetyn poikkeuksen perusteltavuuden osalta

1.

päätti virheellisesti, ettei järjestelmän hallinnoitavuuden tarpeeseen liittyvä perustelu ulottunut avainhenkilötoimintoihin

| 2. | päätti virheellisesti, ettei konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voitu perustella viittauksella sijoittautumisvapauden noudattamiseen. |
| --- | --- |

2.

päätti virheellisesti, ettei konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voitu perustella viittauksella sijoittautumisvapauden noudattamiseen.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 2 artikla on lainvastainen luottamuksensuojan sekä oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteiden loukkaamisen johdosta. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen 2 artikla on lainvastainen luottamuksensuojan sekä oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteiden loukkaamisen johdosta.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan on vaihtoehtoisesti niin, ettei takaisinperintää tulisi määrätä ennen ajankohtaa 24.11.2017, jolloin komissio julkaisi menettelyn aloittamispäätöksen, konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan on vaihtoehtoisesti niin, ettei takaisinperintää tulisi määrätä ennen ajankohtaa 24.11.2017, jolloin komissio julkaisi menettelyn aloittamispäätöksen, konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla myönnetyn tuen osalta.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/51 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/51

---

Kanne 5.11.2019 – Inchcape v. komissio

(asia T-752/19)

(2020/C 27/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Inchcape plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor M. Anderson,)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kokonaisuudessaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan kokonaisuudessaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun Euroopan komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | toissijaisesti määräämään, että määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää, kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan kummassakin tapauksessa huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella, ja siitä riippumatta ovatko ne automaattisia vai eivät |
| --- | --- |

—

toissijaisesti määräämään, että määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää, kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan kummassakin tapauksessa huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella, ja siitä riippumatta ovatko ne automaattisia vai eivät

| — | joka tapauksessa velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus on etu. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole osoittanut, että kussakin tapauksessa, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta on vaadittu, on kyseessä etu.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseessä ei ollut valtion toimenpide eikä valtion varoilla toteutettu toimenpide. Kantaja väittää, että komissio ei ole näyttänyt toteen, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseessä ei ollut valtion toimenpide eikä valtion varoilla toteutettu toimenpide. Kantaja väittää, että komissio ei ole näyttänyt toteen, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei suosi tiettyjä yrityksiä eikä tiettyjen tavaroiden valmistamista. Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen (i) vahvistamalla viitejärjestelmän liian suppeasti Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2010 verolain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan säännöiksi laajemman Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmän sijaan, (ii) olemalla ymmärtämättä, että vuoden 2010 verolain 9A osan 9 luku ei ole poikkeus sen 5 luvusta ja (iii) jättämällä toteamatta, että vaikka mainittu 9 luku olisi poikkeus mainitusta 5 luvusta, se on oikeutettavissa asianomaisen 9A osan luonteella tai yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei suosi tiettyjä yrityksiä eikä tiettyjen tavaroiden valmistamista. Kantaja väittää, että vastaaja teki virheen (i) vahvistamalla viitejärjestelmän liian suppeasti Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2010 verolain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan säännöiksi laajemman Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmän sijaan, (ii) olemalla ymmärtämättä, että vuoden 2010 verolain 9A osan 9 luku ei ole poikkeus sen 5 luvusta ja (iii) jättämällä toteamatta, että vaikka mainittu 9 luku olisi poikkeus mainitusta 5 luvusta, se on oikeutettavissa asianomaisen 9A osan luonteella tai yleisellä rakenteella.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja väittää, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että kyseinen poikkeus on omiaan vaikuttamaan monikansallisten konsernien tekemiin valintoihin, kun on kyse niiden konsernirahoitustoimintojen sijoittamisesta ja päätoimipaikasta unionissa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja väittää, että komissio teki virheen, kun se katsoi, että kyseinen poikkeus on omiaan vaikuttamaan monikansallisten konsernien tekemiin valintoihin, kun on kyse niiden konsernirahoitustoimintojen sijoittamisesta ja päätoimipaikasta unionissa.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua. Kantajan mukaan komissio ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus ei vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua. Kantajan mukaan komissio ei ole osoittanut, että konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen vaatiminen on ehdottomasti johtanut yhteisöverovelvollisuuden supistumiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

| 6) | Kuudes kanneperuste, jonka mukaan väitetyn tuen takaisinperiminen olisi unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaista. Kantaja väittää, että vuoden 2010 verolain 9A osan 5 luvun 371EB §:n avainhenkilötoimintakriteeri on oikeudellisesti epävarma, Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli harkintavaltaa puuttua kyseiseen epävarmuuteen ja vastaaja laiminlöi velvollisuutensa suorittaa kaikkien asian kannalta merkityksellisten osatekijöiden täysimääräinen analyysi. Kun komissio määräsi tuen takaisinperimisestä, se toimi vastoin neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 16 artiklan 1 kohtaa, jossa kielletään tuen takaisinperiminen, kun tämä olisi unionin oikeuden yleisen periaatteen vastaista. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, jonka mukaan väitetyn tuen takaisinperiminen olisi unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaista. Kantaja väittää, että vuoden 2010 verolain 9A osan 5 luvun 371EB §:n avainhenkilötoimintakriteeri on oikeudellisesti epävarma, Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli harkintavaltaa puuttua kyseiseen epävarmuuteen ja vastaaja laiminlöi velvollisuutensa suorittaa kaikkien asian kannalta merkityksellisten osatekijöiden täysimääräinen analyysi. Kun komissio määräsi tuen takaisinperimisestä, se toimi vastoin neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1) 16 artiklan 1 kohtaa, jossa kielletään tuen takaisinperiminen, kun tämä olisi unionin oikeuden yleisen periaatteen vastaista.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan valikoiva etu poistuisi eikä takaisinperimistä edellytettäisi, jos Yhdistynyt kuningaskunta laajentaisi taannehtivasti konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta tytäryhtiöiden lainanantoon ja kolmansille osapuolille lainaamiseen. Kantajaa väittää, että vastaaja ei ole katsonut, että tällaisen toimen toteuttaminen poistaisi mahdollisen valikoivan edun (jos tällaisen katsottaisiin olevan olemassa), jolloin lainvastaista valtiontukea, joka on unionin oikeuden mukaan perittävä takaisin, ei olisi olemassa. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan valikoiva etu poistuisi eikä takaisinperimistä edellytettäisi, jos Yhdistynyt kuningaskunta laajentaisi taannehtivasti konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta tytäryhtiöiden lainanantoon ja kolmansille osapuolille lainaamiseen. Kantajaa väittää, että vastaaja ei ole katsonut, että tällaisen toimen toteuttaminen poistaisi mahdollisen valikoivan edun (jos tällaisen katsottaisiin olevan olemassa), jolloin lainvastaista valtiontukea, joka on unionin oikeuden mukaan perittävä takaisin, ei olisi olemassa.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (joko tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella. Kantaja väittää, että tämä on riidanalaisen päätöksen 203 perustelukappaleen asianmukainen tulkinta, mutta sikäli kuin näin ei ole, riidanalainen päätös on virheellinen, koska tällaisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten huomiotta jättäminen johtaisi siihen, että tuen määrä laskettaisiin liian suureksi, mikä vääristäisi sisämarkkinoita. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan määritettäessä takaisinperittävän tuen määrää tappiot, vähennykset ja vapautukset, joita kantaja olisi voinut käyttää (joko tätä vaatimalla, tämän valitsemalla tai automaattisesti), kun se vaati konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, tai jotka olisivat olleet kantajan käytettävissä kyseisenä ajankohtana, jos se ei olisi vaatinut kyseistä poikkeusta, otetaan huomioon, vaikka oikeus kyseisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten käyttämiseen on nyt vanhentunut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden perusteella. Kantaja väittää, että tämä on riidanalaisen päätöksen 203 perustelukappaleen asianmukainen tulkinta, mutta sikäli kuin näin ei ole, riidanalainen päätös on virheellinen, koska tällaisten tappioiden, vähennysten ja vapautusten huomiotta jättäminen johtaisi siihen, että tuen määrä laskettaisiin liian suureksi, mikä vääristäisi sisämarkkinoita.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan komissio ei ole perustellut syitään, jotka koskevat ehdot täyttäviä resursseja (qualifying resources) ja vastaavaa korkoa (matched interest) koskevaa vapautusta, eikä analysoinut täysimääräisesti kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tekijöitä. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole tehnyt eroa mainitun lainsäädännön 9 A osan 9 luvussa esiintyvän itsenäisesti toimivan kolmen eri vapautuksen välillä eikä ymmärtänyt, että ehdot täyttäviä resursseja ja vastaavaa korkoa koskeva vapautus eivät korvaa avainhenkilötoimintakriteeriä ja että vastaavaa korkoa koskeva vapautuksen olemassaolo mainitussa 9 luvussa osoittaa, että vastaaja teki virheen, kun se määritti viitejärjestelmän liian suppeasti mainitun lainsäädännön 9A osan säännöiksi eikä laajemmaksi Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmäksi. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan komissio ei ole perustellut syitään, jotka koskevat ehdot täyttäviä resursseja (qualifying resources) ja vastaavaa korkoa (matched interest) koskevaa vapautusta, eikä analysoinut täysimääräisesti kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tekijöitä. Kantaja väittää, että vastaaja ei ole tehnyt eroa mainitun lainsäädännön 9 A osan 9 luvussa esiintyvän itsenäisesti toimivan kolmen eri vapautuksen välillä eikä ymmärtänyt, että ehdot täyttäviä resursseja ja vastaavaa korkoa koskeva vapautus eivät korvaa avainhenkilötoimintakriteeriä ja että vastaavaa korkoa koskeva vapautuksen olemassaolo mainitussa 9 luvussa osoittaa, että vastaaja teki virheen, kun se määritti viitejärjestelmän liian suppeasti mainitun lainsäädännön 9A osan säännöiksi eikä laajemmaksi Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmäksi.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/53 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/53

---

Kanne 7.11.2019 – Stagecoach Group v. komissio

(asia T-754/19)

(2020/C 27/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Stagecoach Group plc (Perth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 tehdyn komission päätöksen (EU) 2019/3152 (EUVL 2019, L 216, s. 1) |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 tehdyn komission päätöksen (EU) 2019/3152 (EUVL 2019, L 216, s. 1)

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Vastaajan olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen päättäessään verojärjestelmän arviointiin sovellettavasta viitekehyksestä. Vastaajan olisi pitänyt käyttää viitejärjestelmänä Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisöverojärjestelmää eikä vain ulkomaisia väliyhteisöjä koskevaa järjestelmää (Controlled Foreign Company, CFC) sellaisenaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja/tai tehnyt ilmeisen harkinta- tai arviointivirheen omaksuessaan virheellisen lähestymistavan CFC-järjestelmän arvioinnissa. Komissio on riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 124–126 perustelukappaleessa katsonut virheellisesti, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act) 9 A osan 9 luvussa olevat säännökset ovat poikkeuksia lain 5 luvussa olevista yleistä verovelvollisuutta koskevista säännöksistä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 127–151 perustelukappaleessa, että valikoivuusedellytys on täyttynyt, koska tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavissa olevissa tilanteissa olevia yrityksiä kohdeltiin eri tavoin

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että Taxation (International and Other Provisions) Actin 371ID jaksossa säädetty 75 prosentin vapautus on perusteltu yleisen verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että ulkomaisten väliyhteisöjen, jotka täyttävät mainitussa 9 luvussa säädettyä poikkeusta koskevat edellytykset ryhmänä, verottaminen loukkaa kantajien sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan vastaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että 75 prosentin vapautuksen ja kiinteää osaa koskevan kysymyksen osalta on tehty ilmeinen harkinta- ja arviointivirhe.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission päätös ei ole unionin yleisten syrjintäkiellon periaatteen ja yhdenvertaisuusperiaatteen mukainen

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis) |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on soveltanut analogisesti tai tukeutunut aiheettomasti neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiin, vaikka tätä direktiivi ei voitu soveltaa ajallisesti (ratione temporis)

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 perustelukappaleessa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se on katsonut riidanalaisen päätöksen johdanto-osan 176 perustelukappaleessa, että on olemassa tuensaajien ryhmä (joihin kantajat kuuluvat) ja että niille (kantajille) on myönnetty tukea, joka on perittävä takaisin riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/54 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/54

---

Kanne 6.11.2019 – BBA International Investments v. komissio

(asia T-755/19)

(2020/C 27/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: BBA International Investments Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat N. Niejahr ja B. Hoorelbeke sekä solicitor A. Stratakis ja solicitor P. O’Gara)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 tehdyn komission päätöksen (EU) 2019/3152 (EUVL 2019, L 216, s. 1) siltä osin kuin siinä katsotaan, että tukitoimenpide on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja määrätään sen takaisinperimisestä korkoineen myös kantajalta |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 tehdyn komission päätöksen (EU) 2019/3152 (EUVL 2019, L 216, s. 1) siltä osin kuin siinä katsotaan, että tukitoimenpide on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja määrätään sen takaisinperimisestä korkoineen myös kantajalta

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2, 3 ja 4 artiklan siltä osin kuin niissä määrätään sääntöjenvastaisen tuen takaisinperimisestä myös kantajalta |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2, 3 ja 4 artiklan siltä osin kuin niissä määrätään sääntöjenvastaisen tuen takaisinperimisestä myös kantajalta

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa katsoessaan, että tukitoimenpide antaa valikoivaa etua






  a) | yrityksille, jotka käyttävät 75 prosentin verovapautusta alhaisen riskin ehdot täyttävien lainasuhteiden osalta, koska komissio on






  — | virheellisesti pitänyt Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmää viitejärjestelmänä; |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa katsoessaan, että tukitoimenpide antaa valikoivaa etua

a)

yrityksille, jotka käyttävät 75 prosentin verovapautusta alhaisen riskin ehdot täyttävien lainasuhteiden osalta, koska komissio on

—

virheellisesti pitänyt Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmää viitejärjestelmänä;

| — | tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että 75 prosentin verovapautus on poikkeus viitejärjestelmästä, koska






  (i) | poikkeusta koskeva toteamus perustuu virheellisesti sääntelytekniikkaan |
| --- | --- | --- |

—

tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että 75 prosentin verovapautus on poikkeus viitejärjestelmästä, koska

(i)

poikkeusta koskeva toteamus perustuu virheellisesti sääntelytekniikkaan

| (ii) | avainhenkilötoimintakriteeri ei ole keskeinen kriteeri Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmässä, ja |
| --- | --- |

(ii)

avainhenkilötoimintakriteeri ei ole keskeinen kriteeri Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmässä, ja

| (iii) | ehdot täyttävät ja muut kuin ehdot täyttävät lainasuhteet eivät ole samassa oikeudellisessa tai tosiasiallisessa tilanteessa, ja komissio on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiä tai vedotessaan niihin perusteettomasti |
| --- | --- |

(iii)

ehdot täyttävät ja muut kuin ehdot täyttävät lainasuhteet eivät ole samassa oikeudellisessa tai tosiasiallisessa tilanteessa, ja komissio on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1) säännöksiä tai vedotessaan niihin perusteettomasti

| — | tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että 75 prosentin vapautusta ei voida perustella verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella samalla tavoin kuin konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, jota sovelletaan kaupankäynnin ulkopuolisiin rahoitustuloihin, jotka kuuluvat vuoden 2010 Taxation (International and Other Provisions) Actin 371EC jakson soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että 75 prosentin vapautusta ei voida perustella verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella samalla tavoin kuin konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta, jota sovelletaan kaupankäynnin ulkopuolisiin rahoitustuloihin, jotka kuuluvat vuoden 2010 Taxation (International and Other Provisions) Actin 371EC jakson soveltamisalaan.

| b) | vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja soveltaviin yrityksiin, koska komissio on






  — | virheellisesti pitänyt Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmää viitejärjestelmänä; |
| --- | --- | --- |

b)

vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja soveltaviin yrityksiin, koska komissio on

—

virheellisesti pitänyt Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmää viitejärjestelmänä;

| — | tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskeva vapautus on poikkeus viitejärjestelmästä, koska:






  (i) | poikkeusta koskeva toteamus perustuu virheellisesti sääntelytekniikkaan, ja avainhenkilötoimintakriteeri ei ole keskeinen kriteeri Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmässä; |
| --- | --- | --- |

—

tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskeva vapautus on poikkeus viitejärjestelmästä, koska:

(i)

poikkeusta koskeva toteamus perustuu virheellisesti sääntelytekniikkaan, ja avainhenkilötoimintakriteeri ei ole keskeinen kriteeri Yhdistyneen kuningaskunnan CFC-järjestelmässä;

| (ii) | veronmaksajat, jotka täyttävät vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskevan vapautuksen ehdot, eivät ole samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa niiden veronmaksajien kanssa, jotka eivät täytä näitä ehtoja. |
| --- | --- |

(ii)

veronmaksajat, jotka täyttävät vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskevan vapautuksen ehdot, eivät ole samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa niiden veronmaksajien kanssa, jotka eivät täytä näitä ehtoja.

| — | tehnyt tosiseikkoja koskevan ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskevia vapautuksia ei voida perustella verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

—

tehnyt tosiseikkoja koskevan ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että vastaavaa korkoa ja ehdot täyttäviä resursseja koskevia vapautuksia ei voida perustella verotusjärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska se ei ole osoittanut, että tukitoimenpide on ollut omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se on uhannut vääristää kilpailua. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska se ei ole osoittanut, että tukitoimenpide on ollut omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se on uhannut vääristää kilpailua.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vaihtoehtoisesti komissio on rikkonut SEUT 49 artiklaa katsoessaan tukitoimenpiteen sääntöjenvastaiseksi valtiontueksi, jolla ei loukata SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapautta. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vaihtoehtoisesti komissio on rikkonut SEUT 49 artiklaa katsoessaan tukitoimenpiteen sääntöjenvastaiseksi valtiontueksi, jolla ei loukata SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapautta.

| 4. | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on loukannut yleistä syrjintäkiellon periaatetta/yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se on






  — | kohdellut ehdot täyttäviin lainoihin liittyviä kaupankäynnin ulkopuolisia rahoitustuloja ja muihin kuin ehdot täyttäviin lainoihin liittyviä kaupankäynnin ulkopuolisia rahoitustuloja samalla tavalla ja |
| --- | --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on loukannut yleistä syrjintäkiellon periaatetta/yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se on

—

kohdellut ehdot täyttäviin lainoihin liittyviä kaupankäynnin ulkopuolisia rahoitustuloja ja muihin kuin ehdot täyttäviin lainoihin liittyviä kaupankäynnin ulkopuolisia rahoitustuloja samalla tavalla ja

| — | kohdellut konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta eri tavoin riippuen siitä, kuuluvatko kaupankäynnin ulkopuoliset rahoitustulot vuoden 2010 Taxation (International and Other Provisions) Actin 371EB vai 371EC jakson soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

kohdellut konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta eri tavoin riippuen siitä, kuuluvatko kaupankäynnin ulkopuoliset rahoitustulot vuoden 2010 Taxation (International and Other Provisions) Actin 371EB vai 371EC jakson soveltamisalaan.

| 5. | Viides kanneperuste, joka on vaihtoehtoinen ja jonka mukaan siinäkin tapauksessa, että tukitoimenpide kuuluu SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, komissio on rikkonut neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 16 artiklan 1 kohtaa, kun se on määrännyt sääntöjenvastaiseksi väitetyn tuen takaisinperinnästä tukitoimenpiteen edunsaajilta, koska tällainen takaisinperintä on unionin oikeuden periaatteiden ja erityisesti luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden vastainen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka on vaihtoehtoinen ja jonka mukaan siinäkin tapauksessa, että tukitoimenpide kuuluu SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, komissio on rikkonut neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 16 artiklan 1 kohtaa, kun se on määrännyt sääntöjenvastaiseksi väitetyn tuen takaisinperinnästä tukitoimenpiteen edunsaajilta, koska tällainen takaisinperintä on unionin oikeuden periaatteiden ja erityisesti luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden vastainen.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

(2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015 L 248, s. 9).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/56 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/56

---

Kanne 7.11.2019 – WPP Jubilee ym. v. komissio

(asia T-756/19)

(2020/C 27/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: WPP Jubilee Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja 11 muuta kantajaa (edustajat: barrister C. McDonnell, solicitor B. Goren, asianajaja M. Peristeraki ja solicitor K. Desai)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla) |
| --- | --- |

—

toteamaan, ettei kyseessä ole lainvastainen valtiontuki, ja kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan, että kyseessä on lainvastainen valtiontuki, sekä kumoamaan vaatimuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on perittävä takaisin kantajien tässä yhteydessä saama lainvastaiseksi väitetty valtiontuki (riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajilta takaisin väitetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artiklan siltä osin kuin niissä vaaditaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa perimään kantajilta takaisin väitetty valtiontuki

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaista päätöstä rasittavat merkityksellisiä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat ilmeiset arviointivirheet. Etenkin väitetään, että komissio ymmärtää väärin sen, miten Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva sääntöjä sovelletaan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohteluun. Lisäksi väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä hahmotettiin konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus virheellisesti verovapautukseksi. Tämä on erityisesti itsestään selvää, sillä osa tämän kanteen kohteena olevista lainoista rahoitettiin ehdot täyttävillä resursseilla. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaista päätöstä rasittavat merkityksellisiä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat ilmeiset arviointivirheet. Etenkin väitetään, että komissio ymmärtää väärin sen, miten Yhdistyneen kuningaskunnan ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva sääntöjä sovelletaan kaupankäynnin ulkopuolisten rahoitustulojen kohteluun. Lisäksi väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä hahmotettiin konsernirahoitukseen sovellettava poikkeus virheellisesti verovapautukseksi. Tämä on erityisesti itsestään selvää, sillä osa tämän kanteen kohteena olevista lainoista rahoitettiin ehdot täyttävillä resursseilla.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio totesi virheellisesti, että ulkomaisia väliyhteisöjä koskevia sääntöjä oli pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tukitoimenpiteenä ja että siis kyseisillä säännöillä annettiin valikoiva etu tietyille toimijoille. Tarkemmin sanottuna komission väitetään määrittäneen virheellisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutuksia koskevan arvioinnin viitejärjestelmän ja yksilöineen virheellisesti kaksi eri tilannetta rinnastettaviksi tilanteeseen, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voidaan soveltaa. Näistä virheistä jommankumman taikka niiden molempien johdosta komissio katsoi virheellisesti, että näillä säännöillä annettiin valikoiva etu tietyille markkinatoimijoille. Kantajat väittävät lisäksi komission katsoneen virheellisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi ja jättäneen huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan verojärjestelmän muut piirteet, joita oli tarkoitus soveltaa yhdessä kyseisten sääntöjen kanssa. Tästä syystä väitetään, että komission arviointia rinnastettavuudesta ja valikoivuudesta rasittaa merkityksellisiä tosiseikkoja koskevat ilmeiset arviointivirheet ja oikeudelliset virheet. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio totesi virheellisesti, että ulkomaisia väliyhteisöjä koskevia sääntöjä oli pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tukitoimenpiteenä ja että siis kyseisillä säännöillä annettiin valikoiva etu tietyille toimijoille. Tarkemmin sanottuna komission väitetään määrittäneen virheellisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien sääntöjen vaikutuksia koskevan arvioinnin viitejärjestelmän ja yksilöineen virheellisesti kaksi eri tilannetta rinnastettaviksi tilanteeseen, jossa konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta voidaan soveltaa. Näistä virheistä jommankumman taikka niiden molempien johdosta komissio katsoi virheellisesti, että näillä säännöillä annettiin valikoiva etu tietyille markkinatoimijoille. Kantajat väittävät lisäksi komission katsoneen virheellisesti ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat säännöt Yhdistyneen kuningaskunnan yleisestä yritysverojärjestelmästä eroavaksi sääntökokonaisuudeksi ja jättäneen huomiotta Yhdistyneen kuningaskunnan verojärjestelmän muut piirteet, joita oli tarkoitus soveltaa yhdessä kyseisten sääntöjen kanssa. Tästä syystä väitetään, että komission arviointia rinnastettavuudesta ja valikoivuudesta rasittaa merkityksellisiä tosiseikkoja koskevat ilmeiset arviointivirheet ja oikeudelliset virheet.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaa ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen. Vaikka tilanne onkin selkeä kantajan esittämien tosiseikkojen perusteella, avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin yleensä kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka oletettaisiin, että kyseessä olevat ulkomaisia väliyhteisöjä koskevat toimenpiteet ovat SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, riidanalaisessa päätöksessä todettiin virheellisesti, ettei millään perusteluilla voitu puolustaa sitä, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat yhteensopivia unionin valtiontukisääntöjen kanssa. Riidanalainen päätös on lisäksi järjenvastainen ja epäjohdonmukainen, sillä komissio asianmukaisesti hyväksyi sen, että vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A osan 9 lukua on pidettävä perusteltuna silloin, kun ainoa peruste ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun soveltamiseksi on ”Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien pääomien” testi, koska kyseistä testiä voi olla kohtuuttoman hankalaa soveltaa käytännössä, mutta samalla se väittää esittämättä riittäviä perusteluja, että mainittua 9 lukua ei voida koskaan pitää perusteltuna silloin, kun avainhenkilötoimintoja koskeva testi johtaa ulkomaisia väliyhteisöjä koskevan maksun perimiseen. Vaikka tilanne onkin selkeä kantajan esittämien tosiseikkojen perusteella, avainhenkilötoimintoja koskevan testin soveltaminen käytännössä on nimittäin yleensä kohtuuttoman hankalaa, joten komission olisi pitänyt todeta mainitun 9 luvun olevan myös perusteltu kyseisen testin yhteydessä, ja sen olisi näin ollen pitänyt todeta, ettei kyseessä ole valtiontuki.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan on niin, että jos riidanalainen päätös pysytetään, sen täytäntöönpano perimällä väitetty valtiontuki takaisin kantajilta loukkaa unionin oikeuden perusperiaatteita, mukaan lukien sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus, sillä kyseessä olevat ulkomaiset väliyhteisöt sijaitsevat kantajien tapauksessa muissa jäsenvaltioissa.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaiseen päätökseen perustuva takaisinperintämääräys on perusteeton ja vastoin unionin perusperiaatteita.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia. Komission väitetään jättäneen ottamatta huomioon aineellisesti ”ehdot täyttävien resurssien” poikkeuksen sekä arvioimatta sitä koskevat syyt ja perustelut. Muihin esimerkkeihin lukeutuu toteamus siitä, että edellä mainitun osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio ei perustellut riittävästi riidanalaisen päätöksen keskeisiä osia. Komission väitetään jättäneen ottamatta huomioon aineellisesti ”ehdot täyttävien resurssien” poikkeuksen sekä arvioimatta sitä koskevat syyt ja perustelut. Muihin esimerkkeihin lukeutuu toteamus siitä, että edellä mainitun osan 5 luvun mukainen ulkomaisia väliyhteisöjä koskeva maksu voitiin periä avainhenkilötoimintoja koskevalla testillä ilman vaikeuksia tai kohtuutonta rasitetta.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan myös hyvän hallinnon periaatetta, jonka mukaan komission on toimittava avoimesti ja ennakoivasti hallinnollisissa menettelyissään sekä annettava päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Ei ole kohtuullista, että komissiolta menee yli neljä vuotta tutkinnan aloittamista koskevan päätöksen antamiseen esillä olevassa asiassa ja että se antaa päätöksen yli kuusi vuotta riidanalaisen toimenpiteen voimaantulon jälkeen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/57 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/57

---

Kanne 8.11.2019 – W.S. Atkins International v. komissio

(asia T-758/19)

(2020/C 27/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: W.S. Atkins International Ltd (Epsom, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor M. Whitehouse ja solicitor P. Halford)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1) |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin sillä loukataan kantajan sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan nojalla |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin sillä loukataan kantajan sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan nojalla

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa 11 kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta koskeva järjestelmä (jäljempänä riidanalainen toimenpide) muodosti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ja sen soveltamisalaan kuuluvan taloudellisen edun. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta koskeva järjestelmä (jäljempänä riidanalainen toimenpide) muodosti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ja sen soveltamisalaan kuuluvan taloudellisen edun.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen yksilöidessään viitejärjestelmän ”valikoivuuden” arviointia varten. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen yksilöidessään viitejärjestelmän ”valikoivuuden” arviointia varten.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään virheellisesti tai epätäydellisesti ja jättäessään hahmottamatta asianmukaisesti valitun viitejärjestelmän merkitykselliset tavoitteet. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään virheellisesti tai epätäydellisesti ja jättäessään hahmottamatta asianmukaisesti valitun viitejärjestelmän merkitykselliset tavoitteet.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään riidanalaisen toimenpiteen poikkeukseksi valitusta viitejärjestelmästä. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään riidanalaisen toimenpiteen poikkeukseksi valitusta viitejärjestelmästä.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä luokitellessaan virheellisesti riidanalaisen toimenpiteen ensi arviolta valikoivaksi, kun se totesi riidanalaisen toimenpiteen merkitsevän oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa olevien yritysten erilaista kohtelua. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä luokitellessaan virheellisesti riidanalaisen toimenpiteen ensi arviolta valikoivaksi, kun se totesi riidanalaisen toimenpiteen merkitsevän oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa olevien yritysten erilaista kohtelua.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ottaessaan riidanalaisen toimenpiteen valikoivuuden arvioinnissa huomioon neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1), vaikka kyseinen säädös tuli voimaan vasta sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jolloin komissio totesi riidanalaisen toimenpiteen olevan valtiontukea. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ottaessaan riidanalaisen toimenpiteen valikoivuuden arvioinnissa huomioon neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1), vaikka kyseinen säädös tuli voimaan vasta sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jolloin komissio totesi riidanalaisen toimenpiteen olevan valtiontukea.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalainen toimenpide merkitsee komission toimivallan väärinkäyttöä vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäistä verotusvaltaa. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalainen toimenpide merkitsee komission toimivallan väärinkäyttöä vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäistä verotusvaltaa.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan, ettei väitettyä poikkeusta voida pitää perusteltuna ensi arviolta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371EB jakson (”Toiminta Yhdistyneessä kuningaskunnassa”) soveltamisalaan kuuluvista ehdot täyttävistä lainasuhteista saatujen kaupankäynnin ulkopuolisten tulojen osalta. ”Ehdot täyttäviä resursseja” ja ”vastaavasta korosta saatuja tuloja” koskevien vapautusten osalta komission päätöstä rasittaa myös perustelujen puuttuminen vapautusten perusteltavuuden taikka perusteltavuuden puuttumisen osalta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan, ettei väitettyä poikkeusta voida pitää perusteltuna ensi arviolta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371EB jakson (”Toiminta Yhdistyneessä kuningaskunnassa”) soveltamisalaan kuuluvista ehdot täyttävistä lainasuhteista saatujen kaupankäynnin ulkopuolisten tulojen osalta. ”Ehdot täyttäviä resursseja” ja ”vastaavasta korosta saatuja tuloja” koskevien vapautusten osalta komission päätöstä rasittaa myös perustelujen puuttuminen vapautusten perusteltavuuden taikka perusteltavuuden puuttumisen osalta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan komissio menetteli vastoin SEUT 108 artiklan 2 kohtaa ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 6 artiklaa sekä vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista hyvän hallinnon velvoitetta. Tarkemmin sanoen komissio ei maininnut menettelyn aloittamispäätöksessään epäilyksistään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 371ID jaksossa säädetyn ”75 prosentin vapautuksen” perusteltavuuden osalta sen käytännöllisen vaikeuden välttämiseksi, että olisi suoritettava avainhenkilötoimintojen arviointi konsernin sisäisen lainatoiminnan osalta ja näin annettava asianomaisille osapuolille riittävä mahdollisuus esittää huomautuksensa tästä. Komissio ei tutkintansa kuluessa pyytänyt asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksiaan tältä osin, ja se päätti riidanalaisessa päätöksessä jättää vaille huomiota tällaiset huomautukset, jotka asianomaiset osapuolet olivat todella esittäneet tältä osin. Tämän johdosta riidanalainen päätös on mitätön. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan komissio menetteli vastoin SEUT 108 artiklan 2 kohtaa ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 6 artiklaa sekä vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista hyvän hallinnon velvoitetta. Tarkemmin sanoen komissio ei maininnut menettelyn aloittamispäätöksessään epäilyksistään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 371ID jaksossa säädetyn ”75 prosentin vapautuksen” perusteltavuuden osalta sen käytännöllisen vaikeuden välttämiseksi, että olisi suoritettava avainhenkilötoimintojen arviointi konsernin sisäisen lainatoiminnan osalta ja näin annettava asianomaisille osapuolille riittävä mahdollisuus esittää huomautuksensa tästä. Komissio ei tutkintansa kuluessa pyytänyt asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksiaan tältä osin, ja se päätti riidanalaisessa päätöksessä jättää vaille huomiota tällaiset huomautukset, jotka asianomaiset osapuolet olivat todella esittäneet tältä osin. Tämän johdosta riidanalainen päätös on mitätön.

| 10. | Kymmenennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen yhtiön ulkomaisten tytäryhtiöiden tulojen verottaminen ”siltä osin kuin ne ovat kohdennettavissa kotimaisiin varoihin ja kotimaiseen toimintaan” ei ole sijoittautumisvapauden rajoittamista eikä riidanalainen toimenpide ollut tarpeen perussopimuksen mukaisten vapauksien noudattamisen varmistamiseksi.
  Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kumoamista koskevan (vaihtoehtoisen) vaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen: |
| --- | --- |

10.

Kymmenennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen yhtiön ulkomaisten tytäryhtiöiden tulojen verottaminen ”siltä osin kuin ne ovat kohdennettavissa kotimaisiin varoihin ja kotimaiseen toimintaan” ei ole sijoittautumisvapauden rajoittamista eikä riidanalainen toimenpide ollut tarpeen perussopimuksen mukaisten vapauksien noudattamisen varmistamiseksi.

Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kumoamista koskevan (vaihtoehtoisen) vaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen:

| 11. | Yhdennentoista kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka riidanalainen toimenpide merkitsisi valtiontukijärjestelmää (mikä kiistetään), komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei tuen takaisinperinnällä loukattaisi unionin oikeuden perusperiaatteita, ja määrätessään takaisinperinnästä siitä riippumatta, käsittivätkö ulkomaisen väliyhteisön perustaminen ja sen ulkomaisille konserniin kuuluville yrityksille antamat lainat todella sijoittautumisvapauden hyödyntämistä. Tarkemmin sanottuna takaisinperinnällä loukattaisiin esillä olevassa asiassa kantajalla SEUT 49 artiklan nojalla olevaa sijoittautumisvapautta. Tällaisen loukkauksen osalta riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukainen takaisinperintämääräys on kumottava. |
| --- | --- |

11.

Yhdennentoista kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka riidanalainen toimenpide merkitsisi valtiontukijärjestelmää (mikä kiistetään), komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei tuen takaisinperinnällä loukattaisi unionin oikeuden perusperiaatteita, ja määrätessään takaisinperinnästä siitä riippumatta, käsittivätkö ulkomaisen väliyhteisön perustaminen ja sen ulkomaisille konserniin kuuluville yrityksille antamat lainat todella sijoittautumisvapauden hyödyntämistä. Tarkemmin sanottuna takaisinperinnällä loukattaisiin esillä olevassa asiassa kantajalla SEUT 49 artiklan nojalla olevaa sijoittautumisvapautta. Tällaisen loukkauksen osalta riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukainen takaisinperintämääräys on kumottava.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

(2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/59 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/59

---

Kanne 8.11.2019 – Yalwen v. komissio

(asia T-759/19)

(2020/C 27/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Yalwen Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor M. Whitehouse ja solicitor P. Halford)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1) |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.44896, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on myöntänyt ulkomaisten väliyhteisöjen konsernirahoitukseen sovellettavan poikkeuksen nojalla, 2.4.2019 annetun komission päätöksen (EU) 2019/1352 (EUVL 2019, L 216, s. 1)

| — | vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin sillä loukataan kantajan sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan nojalla |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin sillä loukataan kantajan sijoittautumisvapautta SEUT 49 artiklan nojalla

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa 11 kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta koskeva järjestelmä (jäljempänä riidanalainen toimenpide) muodosti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ja sen soveltamisalaan kuuluvan taloudellisen edun. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että konsernirahoitukseen sovellettavaa poikkeusta koskeva järjestelmä (jäljempänä riidanalainen toimenpide) muodosti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ja sen soveltamisalaan kuuluvan taloudellisen edun.

| 2. | Toisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen yksilöidessään viitejärjestelmän ”valikoivuuden” arviointia varten. |
| --- | --- |

2.

Toisen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen yksilöidessään viitejärjestelmän ”valikoivuuden” arviointia varten.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään virheellisesti tai epätäydellisesti ja jättäessään hahmottamatta asianmukaisesti valitun viitejärjestelmän merkitykselliset tavoitteet. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään virheellisesti tai epätäydellisesti ja jättäessään hahmottamatta asianmukaisesti valitun viitejärjestelmän merkitykselliset tavoitteet.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään riidanalaisen toimenpiteen poikkeukseksi valitusta viitejärjestelmästä. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä yksilöidessään riidanalaisen toimenpiteen poikkeukseksi valitusta viitejärjestelmästä.

| 5. | Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä luokitellessaan virheellisesti riidanalaisen toimenpiteen ensi arviolta valikoivaksi, kun se totesi riidanalaisen toimenpiteen merkitsevän oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa olevien yritysten erilaista kohtelua. |
| --- | --- |

5.

Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisia virheitä ja/tai ilmeisiä arviointivirheitä luokitellessaan virheellisesti riidanalaisen toimenpiteen ensi arviolta valikoivaksi, kun se totesi riidanalaisen toimenpiteen merkitsevän oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa olevien yritysten erilaista kohtelua.

| 6. | Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ottaessaan riidanalaisen toimenpiteen valikoivuuden arvioinnissa huomioon neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1), vaikka kyseinen säädös tuli voimaan vasta sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jolloin komissio totesi riidanalaisen toimenpiteen olevan valtiontukea. |
| --- | --- |

6.

Kuudennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ottaessaan riidanalaisen toimenpiteen valikoivuuden arvioinnissa huomioon neuvoston direktiivin (EU) 2016/1164 (1), vaikka kyseinen säädös tuli voimaan vasta sen ajanjakson päättymisen jälkeen, jolloin komissio totesi riidanalaisen toimenpiteen olevan valtiontukea.

| 7. | Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalainen toimenpide merkitsee komission toimivallan väärinkäyttöä vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäistä verotusvaltaa. |
| --- | --- |

7.

Seitsemännen kanneperusteen mukaan riidanalainen toimenpide merkitsee komission toimivallan väärinkäyttöä vastoin Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäistä verotusvaltaa.

| 8. | Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan, ettei väitettyä poikkeusta voida pitää perusteltuna ensi arviolta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371EB jakson (”Toiminta Yhdistyneessä kuningaskunnassa”) soveltamisalaan kuuluvista ehdot täyttävistä lainasuhteista saatujen kaupankäynnin ulkopuolisten tulojen osalta. ”Ehdot täyttäviä resursseja” ja ”vastaavasta korosta saatuja tuloja” koskevien vapautusten osalta komission päätöstä rasittaa myös perustelujen puuttuminen vapautusten perusteltavuuden taikka perusteltavuuden puuttumisen osalta. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksannen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan, ettei väitettyä poikkeusta voida pitää perusteltuna ensi arviolta vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371EB jakson (”Toiminta Yhdistyneessä kuningaskunnassa”) soveltamisalaan kuuluvista ehdot täyttävistä lainasuhteista saatujen kaupankäynnin ulkopuolisten tulojen osalta. ”Ehdot täyttäviä resursseja” ja ”vastaavasta korosta saatuja tuloja” koskevien vapautusten osalta komission päätöstä rasittaa myös perustelujen puuttuminen vapautusten perusteltavuuden taikka perusteltavuuden puuttumisen osalta.

| 9. | Yhdeksännen kanneperusteen mukaan komissio menetteli vastoin SEUT 108 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 6 artiklaa sekä vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista hyvän hallinnon velvoitetta. Tarkemmin sanoen komissio ei maininnut menettelyn aloittamispäätöksessään epäilyksistään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 371ID jaksossa säädetyn ”75 prosentin vapautuksen” perusteltavuuden osalta sen käytännöllisen vaikeuden välttämiseksi, että olisi suoritettava avainhenkilötoimintojen arviointi konsernin sisäisen lainatoiminnan osalta ja näin annettava asianomaisille osapuolille riittävä mahdollisuus esittää huomautuksensa tästä. Komissio ei tutkintansa kuluessa pyytänyt asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksiaan tältä osin, ja se päätti riidanalaisessa päätöksessä jättää vaille huomiota tällaiset huomautukset, jotka asianomaiset osapuolet olivat todella esittäneet tältä osin. Tämän johdosta riidanalainen päätös on mitätön. |
| --- | --- |

9.

Yhdeksännen kanneperusteen mukaan komissio menetteli vastoin SEUT 108 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 6 artiklaa sekä vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista hyvän hallinnon velvoitetta. Tarkemmin sanoen komissio ei maininnut menettelyn aloittamispäätöksessään epäilyksistään vuoden 2010 verotuslain (kansainväliset ja muut säännökset) 371ID jaksossa säädetyn ”75 prosentin vapautuksen” perusteltavuuden osalta sen käytännöllisen vaikeuden välttämiseksi, että olisi suoritettava avainhenkilötoimintojen arviointi konsernin sisäisen lainatoiminnan osalta ja näin annettava asianomaisille osapuolille riittävä mahdollisuus esittää huomautuksensa tästä. Komissio ei tutkintansa kuluessa pyytänyt asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksiaan tältä osin, ja se päätti riidanalaisessa päätöksessä jättää vaille huomiota tällaiset huomautukset, jotka asianomaiset osapuolet olivat todella esittäneet tältä osin. Tämän johdosta riidanalainen päätös on mitätön.

| 10. | Kymmenennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen yhtiön ulkomaisten tytäryhtiöiden tulojen verottaminen ”siltä osin kuin ne ovat kohdennettavissa kotimaisiin varoihin ja kotimaiseen toimintaan” ei ole sijoittautumisvapauden rajoittamista eikä riidanalainen toimenpide ollut tarpeen perussopimuksen mukaisten vapauksien noudattamisen varmistamiseksi.
  Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kumoamista koskevan (vaihtoehtoisen) vaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen: |
| --- | --- |

10.

Kymmenennen kanneperusteen mukaan komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen yhtiön ulkomaisten tytäryhtiöiden tulojen verottaminen ”siltä osin kuin ne ovat kohdennettavissa kotimaisiin varoihin ja kotimaiseen toimintaan” ei ole sijoittautumisvapauden rajoittamista eikä riidanalainen toimenpide ollut tarpeen perussopimuksen mukaisten vapauksien noudattamisen varmistamiseksi.

Riidanalaisen päätöksen 2 artiklan kumoamista koskevan (vaihtoehtoisen) vaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen:

| 11. | Yhdennentoista kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka riidanalainen toimenpide merkitsisi valtiontukijärjestelmää (mikä kiistetään), komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei tuen takaisinperinnällä loukattaisi unionin oikeuden perusperiaatteita, ja määrätessään takaisinperinnästä siitä riippumatta, käsittivätkö ulkomaisen väliyhteisön perustaminen ja sen ulkomaisille konserniin kuuluville yrityksille antamat lainat todella sijoittautumisvapauden hyödyntämistä. Tarkemmin sanottuna takaisinperinnällä loukattaisiin esillä olevassa asiassa kantajalla SEUT 49 artiklan nojalla olevaa sijoittautumisvapautta. Tällaisen loukkauksen osalta riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukainen takaisinperintämääräys on kumottava. |
| --- | --- |

11.

Yhdennentoista kanneperusteen mukaan on niin, että vaikka riidanalainen toimenpide merkitsisi valtiontukijärjestelmää (mikä kiistetään), komissio teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei tuen takaisinperinnällä loukattaisi unionin oikeuden perusperiaatteita, ja määrätessään takaisinperinnästä siitä riippumatta, käsittivätkö ulkomaisen väliyhteisön perustaminen ja sen ulkomaisille konserniin kuuluville yrityksille antamat lainat todella sijoittautumisvapauden hyödyntämistä. Tarkemmin sanottuna takaisinperinnällä loukattaisiin esillä olevassa asiassa kantajalla SEUT 49 artiklan nojalla olevaa sijoittautumisvapautta. Tällaisen loukkauksen osalta riidanalaisen päätöksen 2 artiklan mukainen takaisinperintämääräys on kumottava.

---

(1)  Sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta 12.7.2016 annettu neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164 (EUVL 2016, L 193, s. 1).

(2)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/61 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/61

---

Kanne 12.11.2019 – CAPA ym. v. komissio

(asia T-777/19)

(2020/C 27/60)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA) (Le Tréport, Ranska) ja 10 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja M. Le Berre)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

ja näin ollen

| — | kumoamaan komission 26.7.2019 antaman päätöksen C(2019) 5498 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 26.7.2019 antaman päätöksen C(2019) 5498 final

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kantajien SEUT 108 artiklan 2 kohtaan perustuvien menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen sillä perusteella, että kanteen kohteena olevan päätöksen antamiseen liittyvät olosuhteet ja päätöksen sisältö osoittavat, että komissiolla oli objektiivisesti katsoen epäilyksiä, joiden olisi pitänyt johtaa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kantajien SEUT 108 artiklan 2 kohtaan perustuvien menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen sillä perusteella, että kanteen kohteena olevan päätöksen antamiseen liittyvät olosuhteet ja päätöksen sisältö osoittavat, että komissiolla oli objektiivisesti katsoen epäilyksiä, joiden olisi pitänyt johtaa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/61 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/61

---

Kanne 15.11.2019 – Sped-Pro S.A. v. komissio

(asia T-791/19)

(2020/C 27/61)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Sped-Pro S.A. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja Małgorzata Kozak)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission 12.8.2019 tekemän päätöksen C(2019) 6099 final (asia AT.40459), jolla hylättiin kantajan asetuksen N:o 773/2004 (1) 7 artiklan 2 kohdan nojalla tekemä kantelu, ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 12.8.2019 tekemän päätöksen C(2019) 6099 final (asia AT.40459), jolla hylättiin kantajan asetuksen N:o 773/2004 (1) 7 artiklan 2 kohdan nojalla tekemä kantelu, ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen
  Kantajan mukaan komissio rikkoi asetuksen N:o 1/2003 (2) 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan kanssa, kun se rikkoi kohtuullisessa ajassa toimimisen periaatetta, koska päätös tehtiin lähes kaksi vuotta 13.9.2017 tehdyn sen tiedonannon jälkeen, jolla kantajalle ilmoitettiin komission aikomuksesta hylätä kantelu ja jolla oli vaikutuksia menettelyn lopputulokseen. Komissio loukkasi myös kantajan oikeutta siihen, että sen asia tutkitaan, eikä se perustellut kantajan kantelun hylkäämistä yksityiskohtaisesti, mikä heijastuu 13.9.2017 päivätyn sen ilmoituksen yleisestä sisällöstä, jolla komissio ilmoitti kantajalle sen aikomuksesta hylätä kantelu sekä riidanalaisen päätöksen suppeista perusteluista. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen

Kantajan mukaan komissio rikkoi asetuksen N:o 1/2003 (2) 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan kanssa, kun se rikkoi kohtuullisessa ajassa toimimisen periaatetta, koska päätös tehtiin lähes kaksi vuotta 13.9.2017 tehdyn sen tiedonannon jälkeen, jolla kantajalle ilmoitettiin komission aikomuksesta hylätä kantelu ja jolla oli vaikutuksia menettelyn lopputulokseen. Komissio loukkasi myös kantajan oikeutta siihen, että sen asia tutkitaan, eikä se perustellut kantajan kantelun hylkäämistä yksityiskohtaisesti, mikä heijastuu 13.9.2017 päivätyn sen ilmoituksen yleisestä sisällöstä, jolla komissio ilmoitti kantajalle sen aikomuksesta hylätä kantelu sekä riidanalaisen päätöksen suppeista perusteluista.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen
  Kantaja katsoo, että komissio loukkasi oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan eli rikkoi SEU 2 artiklaa, luettuna yhdessä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, kun se katsoi, että Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentówin (Puolan kilpailu- ja kuluttajavirasto) pääjohtaja ”vaikuttaa olevan asianmukainen taho tarkastelemaan kantelusta esiin nousevia kysymyksiä” (riidanalaisen päätöksen 21 kohta) ja väistäen siis ainakin kohtuulliset epäilyt, jotka liittyvät oikeusvaltion säilyttämiseen Puolassa ja, tähän liittyen, tuomioistuinten sekä kilpailu- ja kuluttajaviraston pääjohtajan riippumattomuuteen. Komissio jätti muun muassa käsittelemättä oikeuslaitoksen uudelleenjärjestelyä Puolassa koskevan kysymyksen sekä sen seikan, että kilpailua ja kuluttajansuojaa koskevat asiat ovat vireillä Sąd Najwyższyn (korkein oikeus, Puola) ylimääräisen valvonnan ja julkisten asioiden uudessa jaostossa, jonka nimittämismenettelyt ovat vastaavat kuin kurinpitojaoston nimittämismenettelyt. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen

Kantaja katsoo, että komissio loukkasi oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan eli rikkoi SEU 2 artiklaa, luettuna yhdessä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, kun se katsoi, että Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentówin (Puolan kilpailu- ja kuluttajavirasto) pääjohtaja ”vaikuttaa olevan asianmukainen taho tarkastelemaan kantelusta esiin nousevia kysymyksiä” (riidanalaisen päätöksen 21 kohta) ja väistäen siis ainakin kohtuulliset epäilyt, jotka liittyvät oikeusvaltion säilyttämiseen Puolassa ja, tähän liittyen, tuomioistuinten sekä kilpailu- ja kuluttajaviraston pääjohtajan riippumattomuuteen. Komissio jätti muun muassa käsittelemättä oikeuslaitoksen uudelleenjärjestelyä Puolassa koskevan kysymyksen sekä sen seikan, että kilpailua ja kuluttajansuojaa koskevat asiat ovat vireillä Sąd Najwyższyn (korkein oikeus, Puola) ylimääräisen valvonnan ja julkisten asioiden uudessa jaostossa, jonka nimittämismenettelyt ovat vastaavat kuin kurinpitojaoston nimittämismenettelyt.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka myös perustuu perussopimusten rikkomiseen
  Kantaja katsoo, että komissio rikkoi SEUT 102 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, kun se teki ilmeisen virheen arvioidessaan unionin etua ja merkityksellisten markkinoiden rajaamista. Komissio katsoi, että markkinat, joilla väitetty rikkomus tapahtui, ”rajoittuivat lähinnä kansallisiin rautatiemarkkinoihin, vaikka väitetty rikkomus saattoi koskea myös ulkomaille rekisteröityneitä yrityksiä”. Komissio ei myöskään varmistanut SEUT 102 artiklan täyttä tehokkuutta (”tehokas vaikutus”). |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka myös perustuu perussopimusten rikkomiseen

Kantaja katsoo, että komissio rikkoi SEUT 102 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja asetuksen N:o 1/2003 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, kun se teki ilmeisen virheen arvioidessaan unionin etua ja merkityksellisten markkinoiden rajaamista. Komissio katsoi, että markkinat, joilla väitetty rikkomus tapahtui, ”rajoittuivat lähinnä kansallisiin rautatiemarkkinoihin, vaikka väitetty rikkomus saattoi koskea myös ulkomaille rekisteröityneitä yrityksiä”. Komissio ei myöskään varmistanut SEUT 102 artiklan täyttä tehokkuutta (”tehokas vaikutus”).

---

(1)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EYVL 2004, L 123, s. 18).

(2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/63 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/63

---

Kanne 20.11.2019 – DTE Systems v. EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)

(asia T-801/19)

(2020/C 27/62)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: DTE Systems GmbH (Recklinghausen, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Vietmeyer)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Speed-Buster GmbH & Co. KG (Sinzig, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PedalBox + – EU-tavaramerkki nro 16 637 266

EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2019 asiassa R 1934/2018-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa EUIPO:n mitättömyysosaston 1.8.2018 asiassa nro 16 223 C (mitättömyys) tekemän päätöksen ja EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2019 valitusasiassa R 1934/2018-1 tekemän päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa EUIPO:n mitättömyysosaston 1.8.2018 asiassa nro 16 223 C (mitättömyys) tekemän päätöksen ja EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2019 valitusasiassa R 1934/2018-1 tekemän päätöksen

| — | pysyttää EU-tavaramerkin nro 16 637 266 rekisteröinnin voimassa täydessä laajuudessaan sellaisena kuin vastaaja on rekisteröinyt ja kirjannut sen |
| --- | --- |

—

pysyttää EU-tavaramerkin nro 16 637 266 rekisteröinnin voimassa täydessä laajuudessaan sellaisena kuin vastaaja on rekisteröinyt ja kirjannut sen

| — | toissijaisesti siltä varalta, että asian ratkaiseva tuomioistuin päätyisi katsomaan, että asiassa tarvitaan lisää tosiseikkoja koskevia toteamuksia, velvoittaa vastaajan arvioimaan käsitteen ”PedalBox +” vapaana pitämisen tarvetta uudelleen ja ottamatta tällöin huomioon seuraavien yritysten tuotemerkintöjä: SPEED-BUSTER GmbH & Co. KG., Mosaikweg 18, 53489 Sinzig, Saksa ja CPA Performance GmbH, Jurastraße 1, 73119 Zell unter Aichelberg, Saksa. |
| --- | --- |

—

toissijaisesti siltä varalta, että asian ratkaiseva tuomioistuin päätyisi katsomaan, että asiassa tarvitaan lisää tosiseikkoja koskevia toteamuksia, velvoittaa vastaajan arvioimaan käsitteen ”PedalBox +” vapaana pitämisen tarvetta uudelleen ja ottamatta tällöin huomioon seuraavien yritysten tuotemerkintöjä: SPEED-BUSTER GmbH & Co. KG., Mosaikweg 18, 53489 Sinzig, Saksa ja CPA Performance GmbH, Jurastraße 1, 73119 Zell unter Aichelberg, Saksa.

Kanneperuste

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 2 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 2 kohdan rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/64 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/64

---

Kanne 21.11.2019 – Ultrasun v. EUIPO (ultrasun)

(asia T-805/19)

(2020/C 27/63)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Ultrasun AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. von Mühlendahl ja H. Hartwig)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus värillisen kuviomerkin ultrasun rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 17 898 795

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2019 asiassa R 531/2019-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 1 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 1 kohdan rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/64 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/64

---

Kanne 21.11.2019 – Andorran hallitus v. EUIPO (Andorra)

(asia T-806/19)

(2020/C 27/64)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Andorran hallitus (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Andorra rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 797 912

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.8.2019 asiassa R 737/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.

| — | Oikeudellinen epävarmuus EUIPO:n hyvin samankaltaisista tavaramerkeistä tekemien erilaisten päätösten johdosta ja tarve perustella päätökset. |
| --- | --- |

—

Oikeudellinen epävarmuus EUIPO:n hyvin samankaltaisista tavaramerkeistä tekemien erilaisten päätösten johdosta ja tarve perustella päätökset.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/65 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/65

---

Kanne 25.11.2019 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio

(asia T-808/19)

(2020/C 27/65)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Alankomaat) ja Silgan Closures GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring ja E. Venot)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan tietojenantovelvoitteesta 20.11.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 8501 final (AT.40522 — Metal Packaging [ex Pandora]) |
| --- | --- |

—

kumoamaan tietojenantovelvoitteesta 20.11.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 8501 final (AT.40522 — Metal Packaging [ex Pandora])

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: puolustautumisoikeuksien loukkaaminen
  Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukattiin puolustautumisoikeutta koskevaa perusoikeutta, koska esitetyt kysymykset perustuvat valtaosaltaan asiakirjoihin ja tietoihin, jotka kantaja oli jo aiemmin toimittanut Saksan kilpailuviranomaiselle (Bundeskartellamt) sakkovapautuksen tai -lievennyksen hakijana mainitussa viranomaisessa vireillä olevassa menettelyssä. Komissio sai mainitut asiakirjat ja tiedot luvattomassa tietojenvaihdossa Bundeskartellamtin kanssa tai niihin perustuvassa lainvastaisessa tutkinnassa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukattiin puolustautumisoikeutta koskevaa perusoikeutta, koska esitetyt kysymykset perustuvat valtaosaltaan asiakirjoihin ja tietoihin, jotka kantaja oli jo aiemmin toimittanut Saksan kilpailuviranomaiselle (Bundeskartellamt) sakkovapautuksen tai -lievennyksen hakijana mainitussa viranomaisessa vireillä olevassa menettelyssä. Komissio sai mainitut asiakirjat ja tiedot luvattomassa tietojenvaihdossa Bundeskartellamtin kanssa tai niihin perustuvassa lainvastaisessa tutkinnassa.

| 2) | Toinen kanneperuste: komissiolla ei ole toimivaltaa, koska toissijaisuusperiaatetta on loukattu
  Toisen kanneperusteen mukaan komissiolla ei ole toimivaltaa kohdistaa tutkimusta kantajiin tai antaa riidanalaista päätöstä. Koska Bundeskartellamt suoritt perusteellisia tutkimuksia ja koska kansalliset menettelyt mahdollistavat lopullisen ratkaisun antamisen, mistään ei ilmene, miksi Bundeskartellamt ei olisi voinut suorittaa tutkimusta loppuun käsiteltävässä asiassa ja miksi komissio olisi paremmassa asemassa toteuttamaan riidanalaisen tutkintatoimen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: komissiolla ei ole toimivaltaa, koska toissijaisuusperiaatetta on loukattu

Toisen kanneperusteen mukaan komissiolla ei ole toimivaltaa kohdistaa tutkimusta kantajiin tai antaa riidanalaista päätöstä. Koska Bundeskartellamt suoritt perusteellisia tutkimuksia ja koska kansalliset menettelyt mahdollistavat lopullisen ratkaisun antamisen, mistään ei ilmene, miksi Bundeskartellamt ei olisi voinut suorittaa tutkimusta loppuun käsiteltävässä asiassa ja miksi komissio olisi paremmassa asemassa toteuttamaan riidanalaisen tutkintatoimen.

| 3) | Kolmas kanneperuste: perustelujen puutteellisuus
  Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska siinä ei mitenkään selitetä, miksi komissio pitää itseään toimivaltaisena toissijaisuusperiaatteen valossa kohdistamaan tutkimuksia kantajiin. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: perustelujen puutteellisuus

Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koska siinä ei mitenkään selitetä, miksi komissio pitää itseään toimivaltaisena toissijaisuusperiaatteen valossa kohdistamaan tutkimuksia kantajiin.

| 4) | Neljäs kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä oikeutta hyvään hallintoon on loukattu
  Neljännen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi oikeutta hyvään hallintoon ja rikkoi perusoikeuskirjan 41 artiklaa, koska riidanalainen päätös on suhteeton, koska sillä loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja koska se ei ole puolueeton eikä oikeudenmukainen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä oikeutta hyvään hallintoon on loukattu

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi oikeutta hyvään hallintoon ja rikkoi perusoikeuskirjan 41 artiklaa, koska riidanalainen päätös on suhteeton, koska sillä loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja koska se ei ole puolueeton eikä oikeudenmukainen.

| 5) | Viides kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
  Viidennen kanneperusteen mukaan tietopyyntö perustuu virheellisiin perusteisiin, koska tutkinta ja erityisesti riidanalainen päätös merkitsivät yhteistyötä komission ja Bundeskartellamtin välillä, jotta komissio kykeni kiertämään säännökset, joista Saksan lainsäädännössä säädetään SEUT 101 artiklan rikkomisesta määrättävien seuraamusten osalta. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö

Viidennen kanneperusteen mukaan tietopyyntö perustuu virheellisiin perusteisiin, koska tutkinta ja erityisesti riidanalainen päätös merkitsivät yhteistyötä komission ja Bundeskartellamtin välillä, jotta komissio kykeni kiertämään säännökset, joista Saksan lainsäädännössä säädetään SEUT 101 artiklan rikkomisesta määrättävien seuraamusten osalta.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/66 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/66

---

Kanne 22.11.2019 – Liga Nacional de Fútbol Profesional v. EUIPO (El Clásico)

(asia T-809/19)

(2020/C 27/66)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Casas Feu)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkin El Clásico Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 1 379 292

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.10.2019 asiassa R 1966/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | antaa tuomion, jolla hyväksytään Euroopan unionissa (sekamuotoisen) tavaramerkin El Clásico rekisteröimistä luokkaa 41 varten ja La Liga Nacional de Fútbol Profesionalin nimiin koskeva rekisteröintihakemus nro 1 379 292 |
| --- | --- |

—

antaa tuomion, jolla hyväksytään Euroopan unionissa (sekamuotoisen) tavaramerkin El Clásico rekisteröimistä luokkaa 41 varten ja La Liga Nacional de Fútbol Profesionalin nimiin koskeva rekisteröintihakemus nro 1 379 292

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/67 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/67

---

Kanne 22.11.2019 – Nutravita v. EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)

(asia T-814/19)

(2020/C 27/67)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Nutravita Ltd (Maidenhead, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat H. Dhondt ja J. Cassiman)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pegaso Srl (Negrar, Italia)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus väriltään vaaleanvihreän ja mustan kuviomerkin nutravita Healthy Mind, Body & Soul. rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 255 804

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 11.9.2019 asiassa R 80/2019-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 18 artiklaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 18 artiklaa on rikottu.

| — | Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 10 artiklan 3 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 10 artiklan 3 kohtaa on rikottu.

| — | Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan 1 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/68 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/68

---

Kanne 27.11.2019 – Olimp Laboratories v. EUIPO – OmniVision (Hydrovision)

(asia T-817/19)

(2020/C 27/68)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Olimp Laboratories sp. z o.o (Dębica, Puola) (edustaja: asianajaja M. Kondrat)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: OmniVision GmbH (Puchheim, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Hydrovision rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 286 841

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.9.2019 asiassa R 2371/2018 2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian EUIPOon uudelleen käsiteltäväksi tai |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian EUIPOon uudelleen käsiteltäväksi tai

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä

| — | päättää oikeudenkäyntikuluista kantajan hyväksi. |
| --- | --- |

—

päättää oikeudenkäyntikuluista kantajan hyväksi.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b a alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b a alakohdan rikkominen.

| — | Luottamuksensuojan periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen rikkominen. |
| --- | --- |

—

Luottamuksensuojan periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/69 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/69

---

Kanne 27.11.2019 – Dvectis CZ v. EUIPO – Yado (Tukityynyt)

(asia T-818/19)

(2020/C 27/69)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Tšekki) (edustaja: asianajaja J. Svojanovská)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Yado s.r.o. (Handlová, Slovakia)

Menettely EUIPO:ssa

Kyseessä olevan mallin haltija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Kyseessä oleva malli: Rekisteröity yhteisömalli nro 3222 504-0001

Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 10.9.2019 asiassa R 513/2018-3 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Jos unionin yleinen tuomioistuin ei hyväksy edellä mainittua vaatimusta, kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että kantajan 21.3.2018 tekemä valitus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva malli pysyy voimassa |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että kantajan 21.3.2018 tekemä valitus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva malli pysyy voimassa

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Olennaisten menettelymääräysten rikkominen. |
| --- | --- |

—

Olennaisten menettelymääräysten rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/70 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/70

---

Kanne 2.12.2019 – Man and Machine v. EUIPO – Bim Freelance (bim ready)

(asia T-819/19)

(2020/C 27/70)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Man and Machine Ltd (Thame Oxfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Peto)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bim Freelance Corp. (Miami, Florida, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin bim ready Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 359 265

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.9.2019 asiassa R 317/2019-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/70 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/70

---

Kanne 2.12.2019 – Herlyn ja Beck v. EUIPO – Brillux (B.home)

(asia T-821/19)

(2020/C 27/71)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantajat: Sonja Herlyn (Grünwald, Saksa) ja Christian Beck (Grünwald) (edustaja: asianajaja H. Hoffmann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantajat

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-tavaramerkiksi B.home – Rekisteröintihakemus nro 16 961 336

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 24.9.2019 asiassa R 373/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen tai muuttaa sitä ja vahvistaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) väiteosaston 10.12.2018 asiassa B2976549 tekemän päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen tai muuttaa sitä ja vahvistaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) väiteosaston 10.12.2018 asiassa B2976549 tekemän päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

| — | varaa ajan suullista käsittelyä varten. |
| --- | --- |

—

varaa ajan suullista käsittelyä varten.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/71 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/71

---

Kanne 3.12.2019 – Asoliva y Anierac v. komissio

(asia T-822/19)

(2020/C 27/72)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva) (Madrid, Espanja) ja Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac) (Madrid) (edustaja: asianajaja V. Rodríguez Fuentes)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan oliiviöljyn ja uutetun oliiviöljyn ominaisuuksista sekä niiden määritysmenetelmistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2568/91 muuttamisesta 27.9.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1604 (EUVL 2019, L 250, s. 14) 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen.






  — | Kantajat katsovat, että riidanalaisella toimella loukataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklassa tarkoitettua syyttömyysolettamaa, koska siinä esitetään vastaansanomaton olettama oliiviöljyn sääntöjenvastaisuudesta, mikä johtaa seuraamuksiin. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen.

—

Kantajat katsovat, että riidanalaisella toimella loukataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklassa tarkoitettua syyttömyysolettamaa, koska siinä esitetään vastaansanomaton olettama oliiviöljyn sääntöjenvastaisuudesta, mikä johtaa seuraamuksiin.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen






  — | Kantajat katsovat, että riidanalaisessa toimessa todettu vastaansanomaton sääntöjenvastaisuusolettama loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska se perustuu menetelmään, jonka perusteella – täsmällisyyden puuttuessa – ei ole mahdollista varmistaa riittävällä varmuudella sovellettavan säännön noudattamista. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen

—

Kantajat katsovat, että riidanalaisessa toimessa todettu vastaansanomaton sääntöjenvastaisuusolettama loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska se perustuu menetelmään, jonka perusteella – täsmällisyyden puuttuessa – ei ole mahdollista varmistaa riittävällä varmuudella sovellettavan säännön noudattamista.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen elinkeinonharjoittamisen vapaus huomioon ottaen






  — | Kantajat katsovat, että riidanalaisessa toimessa todettu vastaansanomaton sääntöjenvastaisuusolettama rajoittaa kohtuuttomalla tavalla elinkeinonharjoittamisen vapautta, kun siinä vahvistetaan sitä koskeva rajoitus epätarkalla menetelmällä, josta aiheutuu ehdottomia seurauksia, ottamatta huomioon muita olemassa olevia menetelmiä tai todistuskeinoja. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen elinkeinonharjoittamisen vapaus huomioon ottaen

—

Kantajat katsovat, että riidanalaisessa toimessa todettu vastaansanomaton sääntöjenvastaisuusolettama rajoittaa kohtuuttomalla tavalla elinkeinonharjoittamisen vapautta, kun siinä vahvistetaan sitä koskeva rajoitus epätarkalla menetelmällä, josta aiheutuu ehdottomia seurauksia, ottamatta huomioon muita olemassa olevia menetelmiä tai todistuskeinoja.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/72 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/72

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2019 – Lipitalia 2000 ja Assograssi v. komissio

(asia T-189/18) (1)

(2020/C 27/73)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 166, 14.5.2018.

---

| 27.1.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 27/72 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 27/72

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.11.2019 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (Kaksi päällekkäistä punaista kaarevaa viivaa)

(asia T-290/19) (1)

(2020/C 27/74)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 213, 24.6.2019.

---