# Eiropas Savienības C 213/2022

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 213 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 65. gadagājums2022. gada 30. maijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 213

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

65. gadagājums2022. gada 30. maijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2022/C 213/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2022/C 213/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2022/C 213/02 | Lieta C-116/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Timişoara (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešā atbalsta shēmas – Kopīgi noteikumi – Vienotā platībmaksājuma shēma – Regula (EK) Nr. 73/2009 – 2. panta c) punkts – Jēdziens lauksaimnieciska darbība – 35. pants – Regula (EK) Nr. 1122/2009 – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir pieprasīts uzradīt zemesgabala, kas lauksaimniekam nodots koncesijā, izmantošanas tiesības apliecinošu dokumentu un kurā šā līguma spēkā esamība ir pakārtota tam, ka potenciālajam koncesionāram ir dzīvnieku audzētāja vai īpašnieka statuss – Ganību koncesionārs, kas ir noslēdzis sadarbības līgumu ar dzīvnieku audzētājiem – Res judicata spēks) | 2 |
| 2022/C 213/03 | Lieta C-140/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Personas datu apstrāde elektronisko komunikāciju nozarē – Komunikāciju konfidencialitāte – Elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji – Informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu visaptveroša un nediferencēta saglabāšana – Piekļuve saglabātajiem datiem – A posteriori pārbaude tiesā – Direktīva 2002/58/EK – 15. panta 1. punkts – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 7., 8. un 11. pants, kā arī 52. panta 1. punkts – Iespēja valsts tiesai ierobežot ar Savienības tiesībām nesaderīga valsts tiesību akta atzīšanas par spēkā neesošu sekas laikā – Izslēgšana) | 3 |
| 2022/C 213/04 | Lieta C-161/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome (Atcelšanas prasība – Padomes lēmums, kas ietverts Pastāvīgo pārstāvju komitejas (Coreper) 2020. gada 5. februāra dokumentā, kurā ir atbalstīts iesniegums Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) saistībā ar aprites cikla pamatnostādņu ieviešanu, lai noteiktu ilgtspējīgu alternatīvo degvielu siltumnīcefekta gāzu emisijas no avota līdz tvertnei [well-to-tank] – LES 17. panta 1. punkts – Eiropas Savienības ārējā pārstāvība – Dalībvalsts, kas ir Padomes prezidentvalsts, veikta šī iesnieguma nosūtīšana SJO dalībvalstu un Komisijas vārdā) | 5 |
| 2022/C 213/05 | Lieta C-176/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešā atbalsta shēmas – Kopīgi noteikumi – Vienotā platībmaksājuma shēma – Regula (ES) Nr. 1307/2013 – 4. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts un 2. punkta b) apakšpunkts – Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiešais atbalsts ir pakārtots tam, vai lauksaimnieks pats tur savus dzīvniekus – 9. panta 1. punkts – Jēdziens aktīvs lauksaimnieks – Regula (ES) Nr. 1306/2013 – 60. pants – Apiešanas klauzula – Jēdziens mākslīgi radīti apstākļi) | 5 |
| 2022/C 213/06 | Lieta C-228/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – I GmbH/Finanzamt H (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs – Slimnīcu un medicīniskās aprūpes pakalpojumu atbrīvojums no nodokļa – Privāta slimnīca – Pienācīgi atzīta iestāde – Salīdzināmi sociālie apstākļi) | 6 |
| 2022/C 213/07 | Lieta C-236/20: Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – 2. un 4. klauzula – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu – 4. klauzula – Nediskriminācijas princips – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā – Miertiesneši un vispārējās jurisdikcijas tiesneši – 5. klauzula – Pasākumi, kuru mērķis ir noteikt sodu par līgumu uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu – Direktīva 2003/88/EK – 7. pants – Ikgadējs apmaksāts atvaļinājums) | 7 |
| 2022/C 213/08 | Lieta C-333/20: Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 44. pants – Pakalpojumu sniegšanas vieta – Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 – 11. panta 1. punkts – Pakalpojumu sniegšana – Nodokļu piesaistes vieta – Jēdziens pastāvīga iestāde – Dalībvalsts sabiedrība, kas ir saistīta ar citā dalībvalstī esošu sabiedrību – Piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā – Spēja saņemt un izmantot pakalpojumus pastāvīgās iestādes pašas vajadzībām – Saistītās sabiedrības sniegtie mārketinga, regulatīvie, reklāmas un pārstāvības pakalpojumi saņēmējai sabiedrībai) | 8 |
| 2022/C 213/09 | Lieta C-342/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Helsingin hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A SCPI (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – LESD 63. un 65. pants – Kapitāla brīva aprite – Ierobežojumi – Juridisko personu ienākuma nodoklis – Ieguldījumu fondu atbrīvošana no nodokļa – Atbrīvojuma nosacījumi – Nosacījums par fonda līgumisko formu) | 9 |
| 2022/C 213/10 | Lieta C-385/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EL, TP/Caixabank SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13/EEK – Efektivitātes princips – Līdzvērtības princips – Tiesvedība, kuras mērķis ir konstatēt līguma noteikuma negodīgo raksturu – Valsts tiesas pilnvaras veikt pārbaudi pēc savas ierosmes – Tiesvedība valsts tiesā tiesāšanās izdevumu noteikšanai – Tiesāšanās izdevumi, kas ir atlīdzināmi kā advokāta honorāri) | 9 |
| 2022/C 213/11 | Lieta C-429/20 P: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums – Solar Ileias Bompaina AE/Eiropas Komisija (Apelācija – Valsts atbalsts – Elektroenerģijas no atjaunojamiem energoresursiem tirgus – Valsts tiesību akti, ar kuriem, iespējams, tiek piešķirta prettiesiska priekšrocība elektroenerģijas piegādātājiem – Sūdzība Eiropas Komisijai – Lēmums par noraidīšanu, nesākot formālu izmeklēšanas procedūru – Atcelšanas prasība – Regula (ES) 2015/1589 – 1. panta h) punkts – Ieinteresētās personas jēdziens – Nepieņemamība) | 10 |
| 2022/C 213/12 | Lieta C-447/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 – Eiropas Savienības pašu resursi – Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība – Lietas par pārkāpumiem – 4. pants – Administratīvu pasākumu pieņemšana – 3. panta 1. punkts – Lietas noilguma termiņš – Termiņa beigšanās – Iespēja atsaukties piespiedu piedziņas procedūrā – 3. panta 2. punkts – Izpildes termiņš – Piemērojamība – Termiņa sākums – Pārtraukšana un apturēšana – Dalībvalstu rīcības brīvība) | 11 |
| 2022/C 213/13 | Lieta C-489/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības Muitas kodekss – Muitas parāda dzēšana – Savienības muitas teritorijā nelikumīgi ievestas preces – Aizturēšana un konfiskācija – Direktīva 2008/118/EK – Akcīzes nodoklis – Direktīva 2006/112/EK – Pievienotās vērtības nodoklis – Nodokļa iekasējamības gadījums – Iekasējamība) | 12 |
| 2022/C 213/14 | Lieta C-561/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Q, R, S/United Airlines, Inc. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa pārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – Savienots reiss, ko veido divi lidojuma segmenti – Ilga ielidošanas kavēšanās galamērķī, kas radusies šī lidojuma otrajā segmentā, kurš savieno divas lidostas trešā valstī – Šīs regulas spēkā esamība no starptautisko tiesību viedokļa) | 12 |
| 2022/C 213/15 | Lieta C-568/20: Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J/H Limited (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Piemērošanas joma – 2. panta a) punkts – Jēdziens spriedums – Maksājuma rīkojums, kas pieņemts citā dalībvalstī pēc trešā valstī pieņemta nolēmuma īsas un uz sacīkstes principu balstītas pārbaudes – 39. pants – Izpildāmība dalībvalstīs) | 13 |
| 2022/C 213/16 | Lieta C-645/20: Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – V A, Z A/TP (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 650/2012 – 10. pants – Papildu jurisdikcija mantojuma jomā – Mirušā pastāvīgā dzīvesvieta nāves brīdī valstī, kurai Regula (ES) Nr. 650/2012 nav saistoša – Mirušais, kuram ir dalībvalsts pilsonība un pieder īpašums šajā dalībvalstī – Minētās dalībvalsts tiesas, kurā celta prasība, pienākums pēc savas ierosmes pārbaudīt papildu jurisdikcijas kritērijus – Mantojuma administratora iecelšana) | 14 |
| 2022/C 213/17 | Lieta C-668/20: Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Y GmbH/Hauptzollamt (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējais muitas tarifs – Kombinētā nomenklatūra – Preču klasifikācija – Pozīcijas 1302, 3301 un 3302 – Ekstrahēti vaniļas oleosveķi – Akcīzes nodoklis – Direktīva 92/83/EEK – Atbrīvojumi no nodokļa – 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts – Jēdziens garšvielas – Direktīva 92/12/EEK – Eiropas Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja – Pilnvaras) | 14 |
| 2022/C 213/18 | Apvienotās lietas C-102/21 un C-103/21: Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valstu piešķirts atbalsts – Atbalsta shēma mazo hidroelektrostaciju būvniecībai – Alpu un kalnu tūristu mītnes bez elektrotīkla – Eiropas Komisijas atļauja – Termiņa beigšanās) | 15 |
| 2022/C 213/19 | Lieta C-150/21: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība saistībā ar tādas finansiālas sankcijas atzīšanu, kura uzlikta D. B. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesiskā sadarbība krimināllietās – Savstarpējā atzīšana – Pamatlēmums 2005/214/TI – Finansiālu sankciju izpilde – 1. panta a) punkta ii) apakšpunkts – Administratīvas iestādes pieņemts lēmums, ar kuru tiek uzlikta finansiāla sankcija – Lēmums, kas var tikt pārsūdzēts prokuroram, kurš ir pakļauts tieslietu ministra norādēm – Turpmāka pārsūdzība tiesā, kurai ir īpaša jurisdikcija krimināllietās) | 16 |
| 2022/C 213/20 | Lieta C-249/21: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Amtsgericht Bottrop (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fuhrmann-2-GmbH/B. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 2011/83/ES – 8. panta 2. punkts – Distances līgumi, kas noslēgti, izmantojot elektroniskos sakaru līdzekļus – Tirgotājam noteikts pienākums sniegt informāciju – Pogas vai līdzīgas funkcijas aktivizēšana, lai veiktu pasūtījumu ar maksāšanas pienākumu – Līdzīgs nepārprotams formulējums vārdiem pasūtījums ar pienākumu maksāt – Tādas norādes ņemšana vērā, kura ir uz pogas vai līdzīgas funkcijas, lai novērtētu šāda formulējuma līdzīgo raksturu) | 16 |
| 2022/C 213/21 | Lieta C-484/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. augustā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no20 de Barcelona (Spānija) – F C C un M A B/Caixabank S.A., agrāk Bankia S.A. | 17 |
| 2022/C 213/22 | Lieta C-784/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-429/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs | 18 |
| 2022/C 213/23 | Lieta C-785/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-436/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs | 18 |
| 2022/C 213/24 | Lieta C-810/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Bankia SA/WE un XA | 18 |
| 2022/C 213/25 | Lieta C-811/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB un UK | 19 |
| 2022/C 213/26 | Lieta C-812/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Santander, SA/OG | 19 |
| 2022/C 213/27 | Lieta C-813/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – OK un PI/Banco Sabadell | 20 |
| 2022/C 213/28 | Lieta C-34/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. janvārī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Beļģija) – VN/Beļģijas valsts | 21 |
| 2022/C 213/29 | Lieta C-58/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 28. janvārī iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova | 21 |
| 2022/C 213/30 | Lieta C-61/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. februārī iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden | 22 |
| 2022/C 213/31 | Lieta C-68/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 2. februārī Eiropas Investīciju banka iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 24. novembra spriedumu lietā T-370/20 KL/Eiropas Investīciju banka | 22 |
| 2022/C 213/32 | Lieta C-78/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. februārī iesniedza Vrchní soud v Praze (Čehijas Republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, parādnieka GEDEM-STAV a.s. maksātnespējas administrators | 23 |
| 2022/C 213/33 | Lieta C-83/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spānija) – RTG/Tuk Tuk Travel S.L. | 24 |
| 2022/C 213/34 | Lieta C-87/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK | 25 |
| 2022/C 213/35 | Lieta C-125/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) – X, Y un seši viņu nepilngadīgie bērni/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 25 |
| 2022/C 213/36 | Lieta C-128/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 23. februārī iesniedza Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Beļģija) – BV NORDIC INFO/Belgische Staat | 26 |
| 2022/C 213/37 | Lieta C-147/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) – Kriminālprocess pret apsūdzēto Nr. 5 | 27 |
| 2022/C 213/38 | Lieta C-151/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; cits lietas dalībnieks: United Nations High Commissioner for Refugees | 28 |
| 2022/C 213/39 | Lieta C-164/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. martā iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Kriminālprocess pret Juan | 28 |
| 2022/C 213/40 | Lieta C-177/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH | 29 |
| 2022/C 213/41 | Lieta C-183/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny | 30 |
| 2022/C 213/42 | Lieta C-186/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano | 31 |
| 2022/C 213/43 | Lieta C-191/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – ME/État belge | 32 |
| 2022/C 213/44 | Lieta C-196/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia | 33 |
| 2022/C 213/45 | Lieta C-209/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 18. martā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – kriminālprocess | 34 |
| 2022/C 213/46 | Lieta C-237/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 4. aprīlīMylan IRE Healthcare Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2022. gada 26. janvāra spriedumu lietā T-303/16 Mylan IRE Healthcare/Komisija | 35 |
| 2022/C 213/47 | Lieta C-251/22 P: Apelācijas sūdzība, ko Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH2022. gada 8. aprīlī iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palātā paplašinātā sastāvā) 2022. gada 2. februāra spriedumu lietā T-799/17 Scania u.c./Komisija | 35 |
| 2022/C 213/48 | Lieta C-62/21: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2022. gada 11. janvāra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 36 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2022/C 213/49 | Lieta T-277/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 37 |
| 2022/C 213/50 | Lieta T-278/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 37 |
| 2022/C 213/51 | Lieta T-279/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 38 |
| 2022/C 213/52 | Lieta T-280/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 38 |
| 2022/C 213/53 | Lieta T-445/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes COPALLI reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme COMPAL – Relatīvs atteikuma pamats – Kaitējums reputācijai – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts – Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas) | 39 |
| 2022/C 213/54 | Lieta T-368/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 24. marta rīkojums – Di Taranto/Eiropas Prokuratūra (Atcelšanas prasība – Institucionālās tiesības – Ciešāka sadarbība Eiropas Prokuratūras izveidei – Regula (ES) 2017/1939 – Eiropas Prokuratūras Eiropas deleģēto prokuroru iecelšana amatā – Atvasinātais prettiesiskums – Itālijas Republikas izvirzītie kandidāti – Izvirzīšana, kas tiek apstrīdēta valsts tiesā – Nepieņemamība) | 39 |
| 2022/C 213/55 | Lieta T-764/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 23. februāra rīkojums – Atesos medical u.c./Komisija (Pagaidu noregulējums – Medicīnas ierīces – Direktīva 93/42/EEK – Regula (ES) 2017/745 – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība) | 40 |
| 2022/C 213/56 | Lieta T-22/22 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 31. marta rīkojums – AL/Padome (Pagaidu noregulējums – Civildienests – Ierēdņi – Disciplinārlieta – Atstādināšana no amata – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Steidzamība – Fumus boni juris – Interešu izsvēršana) | 40 |
| 2022/C 213/57 | Lieta T-125/22 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 30. marta rīkojums – RT France/Padome (Pagaidu noregulējums – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojošie pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā – Dažu plašsaziņas līdzekļu apraides darbības apturēšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība – Interešu izsvēršana) | 41 |
| 2022/C 213/58 | Lieta T-164/22: Prasība, kas celta 2022. gada 25. martā – Ryanair/Komisija | 42 |
| 2022/C 213/59 | Lieta T-181/22: Prasība, kas celta 2022. gada 6. aprīlī – Pharol/Komisija | 42 |
| 2022/C 213/60 | Lieta T-185/22: Prasība, kas celta 2022. gada 8. aprīlī – Ryanair/Komisija | 43 |
| 2022/C 213/61 | Lieta T-186/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – BNP Paribas/ECB | 44 |
| 2022/C 213/62 | Lieta T-187/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — BPCE u.c./ECB | 45 |
| 2022/C 213/63 | Lieta T-188/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — Crédit agricole u.c./ECB | 46 |
| 2022/C 213/64 | Lieta T-189/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB | 46 |
| 2022/C 213/65 | Lieta T-190/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Banque postale/ECB | 47 |
| 2022/C 213/66 | Lieta T-191/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Société générale/ECB | 47 |
| 2022/C 213/67 | Lieta T-193/22: Prasība, kas celta 2022. gada 15. aprīlī – OT/Padome | 48 |
| 2022/C 213/68 | Lieta T-144/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 28. marta rīkojums – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK) | 49 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2022/C 213/02

Lieta C-116/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Timişoara (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešā atbalsta shēmas – Kopīgi noteikumi – Vienotā platībmaksājuma shēma – Regula (EK) Nr. 73/2009 – 2. panta c) punkts – Jēdziens lauksaimnieciska darbība – 35. pants – Regula (EK) Nr. 1122/2009 – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir pieprasīts uzradīt zemesgabala, kas lauksaimniekam nodots koncesijā, izmantošanas tiesības apliecinošu dokumentu un kurā šā līguma spēkā esamība ir pakārtota tam, ka potenciālajam koncesionāram ir dzīvnieku audzētāja vai īpašnieka statuss – Ganību koncesionārs, kas ir noslēdzis sadarbības līgumu ar dzīvnieku audzētājiem – Res judicata spēks)

Curtea de Apel Timişoara

SC Avio Lucos SRL

Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj

Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

2

2022/C 213/03

Lieta C-140/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Personas datu apstrāde elektronisko komunikāciju nozarē – Komunikāciju konfidencialitāte – Elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji – Informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu visaptveroša un nediferencēta saglabāšana – Piekļuve saglabātajiem datiem – A posteriori pārbaude tiesā – Direktīva 2002/58/EK – 15. panta 1. punkts – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 7., 8. un 11. pants, kā arī 52. panta 1. punkts – Iespēja valsts tiesai ierobežot ar Savienības tiesībām nesaderīga valsts tiesību akta atzīšanas par spēkā neesošu sekas laikā – Izslēgšana)

Supreme Court

The Commissioner of An Garda Síochána

Minister for Communications

Energy and Natural Resources, Attorney General

3

2022/C 213/04

Lieta C-161/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome (Atcelšanas prasība – Padomes lēmums, kas ietverts Pastāvīgo pārstāvju komitejas (Coreper) 2020. gada 5. februāra dokumentā, kurā ir atbalstīts iesniegums Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) saistībā ar aprites cikla pamatnostādņu ieviešanu, lai noteiktu ilgtspējīgu alternatīvo degvielu siltumnīcefekta gāzu emisijas no avota līdz tvertnei [well-to-tank] – LES 17. panta 1. punkts – Eiropas Savienības ārējā pārstāvība – Dalībvalsts, kas ir Padomes prezidentvalsts, veikta šī iesnieguma nosūtīšana SJO dalībvalstu un Komisijas vārdā)

5

2022/C 213/05

Lieta C-176/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešā atbalsta shēmas – Kopīgi noteikumi – Vienotā platībmaksājuma shēma – Regula (ES) Nr. 1307/2013 – 4. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts un 2. punkta b) apakšpunkts – Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiešais atbalsts ir pakārtots tam, vai lauksaimnieks pats tur savus dzīvniekus – 9. panta 1. punkts – Jēdziens aktīvs lauksaimnieks – Regula (ES) Nr. 1306/2013 – 60. pants – Apiešanas klauzula – Jēdziens mākslīgi radīti apstākļi)

Curtea de Apel Alba Iulia

SC Avio Lucos SRL

Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj

Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

5

2022/C 213/06

Lieta C-228/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – I GmbH/Finanzamt H (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs – Slimnīcu un medicīniskās aprūpes pakalpojumu atbrīvojums no nodokļa – Privāta slimnīca – Pienācīgi atzīta iestāde – Salīdzināmi sociālie apstākļi)

Niedersächsisches Finanzgericht

GmbH

Finanzamt H

6

2022/C 213/07

Lieta C-236/20: Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku – 2. un 4. klauzula – UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu – 4. klauzula – Nediskriminācijas princips – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā – Miertiesneši un vispārējās jurisdikcijas tiesneši – 5. klauzula – Pasākumi, kuru mērķis ir noteikt sodu par līgumu uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu – Direktīva 2003/88/EK – 7. pants – Ikgadējs apmaksāts atvaļinājums)

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Ministero della Giustizia

CSM – Consiglio Superiore della Magistratura

Presidenza del Consiglio dei Ministri

7

2022/C 213/08

Lieta C-333/20: Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 44. pants – Pakalpojumu sniegšanas vieta – Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 – 11. panta 1. punkts – Pakalpojumu sniegšana – Nodokļu piesaistes vieta – Jēdziens pastāvīga iestāde – Dalībvalsts sabiedrība, kas ir saistīta ar citā dalībvalstī esošu sabiedrību – Piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā – Spēja saņemt un izmantot pakalpojumus pastāvīgās iestādes pašas vajadzībām – Saistītās sabiedrības sniegtie mārketinga, regulatīvie, reklāmas un pārstāvības pakalpojumi saņēmējai sabiedrībai)

Curtea de Apel Bucureşti

Berlin Chemie A. Menarini SRL

Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

8

2022/C 213/09

Lieta C-342/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Helsingin hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A SCPI (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – LESD 63. un 65. pants – Kapitāla brīva aprite – Ierobežojumi – Juridisko personu ienākuma nodoklis – Ieguldījumu fondu atbrīvošana no nodokļa – Atbrīvojuma nosacījumi – Nosacījums par fonda līgumisko formu)

Helsingin hallinto-oikeus

A SCPI

9

2022/C 213/10

Lieta C-385/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EL, TP/Caixabank SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos – Direktīva 93/13/EEK – Efektivitātes princips – Līdzvērtības princips – Tiesvedība, kuras mērķis ir konstatēt līguma noteikuma negodīgo raksturu – Valsts tiesas pilnvaras veikt pārbaudi pēc savas ierosmes – Tiesvedība valsts tiesā tiesāšanās izdevumu noteikšanai – Tiesāšanās izdevumi, kas ir atlīdzināmi kā advokāta honorāri)

Juzgado de Primera Instancia no

Caixabank SA

9

2022/C 213/11

Lieta C-429/20 P: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums – Solar Ileias Bompaina AE/Eiropas Komisija (Apelācija – Valsts atbalsts – Elektroenerģijas no atjaunojamiem energoresursiem tirgus – Valsts tiesību akti, ar kuriem, iespējams, tiek piešķirta prettiesiska priekšrocība elektroenerģijas piegādātājiem – Sūdzība Eiropas Komisijai – Lēmums par noraidīšanu, nesākot formālu izmeklēšanas procedūru – Atcelšanas prasība – Regula (ES) 2015/1589 – 1. panta h) punkts – Ieinteresētās personas jēdziens – Nepieņemamība)

Solar Ileias Bompaina AE

10

2022/C 213/12

Lieta C-447/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 – Eiropas Savienības pašu resursi – Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība – Lietas par pārkāpumiem – 4. pants – Administratīvu pasākumu pieņemšana – 3. panta 1. punkts – Lietas noilguma termiņš – Termiņa beigšanās – Iespēja atsaukties piespiedu piedziņas procedūrā – 3. panta 2. punkts – Izpildes termiņš – Piemērojamība – Termiņa sākums – Pārtraukšana un apturēšana – Dalībvalstu rīcības brīvība)

Supremo Tribunal Administrativo

Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Autoridade Tributária e Aduaneira

11

2022/C 213/13

Lieta C-489/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības Muitas kodekss – Muitas parāda dzēšana – Savienības muitas teritorijā nelikumīgi ievestas preces – Aizturēšana un konfiskācija – Direktīva 2008/118/EK – Akcīzes nodoklis – Direktīva 2006/112/EK – Pievienotās vērtības nodoklis – Nodokļa iekasējamības gadījums – Iekasējamība)

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Kauno teritorinė muitinė

12

2022/C 213/14

Lieta C-561/20: Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Q, R, S/United Airlines, Inc. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa pārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos – Savienots reiss, ko veido divi lidojuma segmenti – Ilga ielidošanas kavēšanās galamērķī, kas radusies šī lidojuma otrajā segmentā, kurš savieno divas lidostas trešā valstī – Šīs regulas spēkā esamība no starptautisko tiesību viedokļa)

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

United Airlines, Inc.

12

2022/C 213/15

Lieta C-568/20: Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J/H Limited (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – Piemērošanas joma – 2. panta a) punkts – Jēdziens spriedums – Maksājuma rīkojums, kas pieņemts citā dalībvalstī pēc trešā valstī pieņemta nolēmuma īsas un uz sacīkstes principu balstītas pārbaudes – 39. pants – Izpildāmība dalībvalstīs)

Oberster Gerichtshof

H Limited

13

2022/C 213/16

Lieta C-645/20: Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – V A, Z A/TP (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 650/2012 – 10. pants – Papildu jurisdikcija mantojuma jomā – Mirušā pastāvīgā dzīvesvieta nāves brīdī valstī, kurai Regula (ES) Nr. 650/2012 nav saistoša – Mirušais, kuram ir dalībvalsts pilsonība un pieder īpašums šajā dalībvalstī – Minētās dalībvalsts tiesas, kurā celta prasība, pienākums pēc savas ierosmes pārbaudīt papildu jurisdikcijas kritērijus – Mantojuma administratora iecelšana)

Cour de cassation

14

2022/C 213/17

Lieta C-668/20: Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Y GmbH/Hauptzollamt (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējais muitas tarifs – Kombinētā nomenklatūra – Preču klasifikācija – Pozīcijas 1302, 3301 un 3302 – Ekstrahēti vaniļas oleosveķi – Akcīzes nodoklis – Direktīva 92/83/EEK – Atbrīvojumi no nodokļa – 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts – Jēdziens garšvielas – Direktīva 92/12/EEK – Eiropas Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja – Pilnvaras)

Bundesfinanzhof

Y GmbH

Hauptzollamt

14

2022/C 213/18

Apvienotās lietas C-102/21 un C-103/21: Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valstu piešķirts atbalsts – Atbalsta shēma mazo hidroelektrostaciju būvniecībai – Alpu un kalnu tūristu mītnes bez elektrotīkla – Eiropas Komisijas atļauja – Termiņa beigšanās)

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Autonome Provinz Bozen

15

2022/C 213/19

Lieta C-150/21: Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība saistībā ar tādas finansiālas sankcijas atzīšanu, kura uzlikta D. B. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesiskā sadarbība krimināllietās – Savstarpējā atzīšana – Pamatlēmums 2005/214/TI – Finansiālu sankciju izpilde – 1. panta a) punkta ii) apakšpunkts – Administratīvas iestādes pieņemts lēmums, ar kuru tiek uzlikta finansiāla sankcija – Lēmums, kas var tikt pārsūdzēts prokuroram, kurš ir pakļauts tieslietu ministra norādēm – Turpmāka pārsūdzība tiesā, kurai ir īpaša jurisdikcija krimināllietās)

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

16

2022/C 213/20

Lieta C-249/21: Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Amtsgericht Bottrop (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fuhrmann-2-GmbH/B. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 2011/83/ES – 8. panta 2. punkts – Distances līgumi, kas noslēgti, izmantojot elektroniskos sakaru līdzekļus – Tirgotājam noteikts pienākums sniegt informāciju – Pogas vai līdzīgas funkcijas aktivizēšana, lai veiktu pasūtījumu ar maksāšanas pienākumu – Līdzīgs nepārprotams formulējums vārdiem pasūtījums ar pienākumu maksāt – Tādas norādes ņemšana vērā, kura ir uz pogas vai līdzīgas funkcijas, lai novērtētu šāda formulējuma līdzīgo raksturu)

Amtsgericht Bottrop

Fuhrmann-2-GmbH

16

2022/C 213/21

Lieta C-484/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. augustā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no20 de Barcelona (Spānija) – F C C un M A B/Caixabank S.A., agrāk Bankia S.A.

Juzgado de Primera Instancia no

Caixabank S.A.

Bankia S.A.

17

2022/C 213/22

Lieta C-784/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-429/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Wolfgang Kappes

Sedus Stoll AG

18

2022/C 213/23

Lieta C-785/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-436/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Wolfgang Kappes

Sedus Stoll AG

18

2022/C 213/24

Lieta C-810/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Bankia SA/WE un XA

Audiencia Provincial de Barcelona

Bankia SA

18

2022/C 213/25

Lieta C-811/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB un UK

Audiencia Provincial de Barcelona

Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

19

2022/C 213/26

Lieta C-812/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Santander, SA/OG

Audiencia Provincial de Barcelona

Banco Santander, SA

19

2022/C 213/27

Lieta C-813/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – OK un PI/Banco Sabadell

Audiencia Provincial de Barcelona

Banco Sabadell

20

2022/C 213/28

Lieta C-34/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. janvārī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Beļģija) – VN/Beļģijas valsts

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

21

2022/C 213/29

Lieta C-58/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 28. janvārī iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Curtea de Apel Craiova

Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

21

2022/C 213/30

Lieta C-61/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. februārī iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Landeshauptstadt Wiesbaden

22

2022/C 213/31

Lieta C-68/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 2. februārī Eiropas Investīciju banka iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 24. novembra spriedumu lietā T-370/20 KL/Eiropas Investīciju banka

22

2022/C 213/32

Lieta C-78/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. februārī iesniedza Vrchní soud v Praze (Čehijas Republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, parādnieka GEDEM-STAV a.s. maksātnespējas administrators

Vrchní soud v Praze

ALD Automotive s.r.o.

DY,

GEDEM-STAV a.s.

23

2022/C 213/33

Lieta C-83/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spānija) – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

RTG

Tuk Tuk Travel S.L.

24

2022/C 213/34

Lieta C-87/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK

Landesgericht Korneuburg

25

2022/C 213/35

Lieta C-125/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) – X, Y un seši viņu nepilngadīgie bērni/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

25

2022/C 213/36

Lieta C-128/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 23. februārī iesniedza Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Beļģija) – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

BV NORDIC INFO

Belgische Staat

26

2022/C 213/37

Lieta C-147/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) – Kriminālprocess pret apsūdzēto Nr. 5

Fővárosi Törvényszék

27

2022/C 213/38

Lieta C-151/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; cits lietas dalībnieks: United Nations High Commissioner for Refugees

Raad van State

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

United Nations High Commissioner for Refugees

28

2022/C 213/39

Lieta C-164/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. martā iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Kriminālprocess pret Juan

Audiencia Nacional

Juan

28

2022/C 213/40

Lieta C-177/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH

Landesgericht Salzburg

Wurth Automotive GmbH

29

2022/C 213/41

Lieta C-183/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

Conseil d'État

Saint-Louis Sucre

Premier ministre

Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

SICA des betteraviers d’Etrepagny

30

2022/C 213/42

Lieta C-186/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

Consiglio di Stato

Sad Trasporto Locale SpA

Provincia autonoma di Bolzano

31

2022/C 213/43

Lieta C-191/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – ME/État belge

Conseil d'État

État belge

32

2022/C 213/44

Lieta C-196/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

Corte suprema di cassazione

Regione Lombardia, Provincia di Pavia

33

2022/C 213/45

Lieta C-209/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 18. martā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – kriminālprocess

Rayonen sad Lukovit

34

2022/C 213/46

Lieta C-237/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 4. aprīlīMylan IRE Healthcare Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2022. gada 26. janvāra spriedumu lietā T-303/16 Mylan IRE Healthcare/Komisija

Mylan IRE Healthcare Ltd

Mylan IRE Healthcare

35

2022/C 213/47

Lieta C-251/22 P: Apelācijas sūdzība, ko Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH2022. gada 8. aprīlī iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palātā paplašinātā sastāvā) 2022. gada 2. februāra spriedumu lietā T-799/17 Scania u.c./Komisija

Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH

Scania

35

2022/C 213/48

Lieta C-62/21: Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2022. gada 11. janvāra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

Bundesgerichtshof

Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

E. Leinfelder GmbH

36

Vispārējā tiesa

2022/C 213/49

Lieta T-277/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Daimler

EUIPO

37

2022/C 213/50

Lieta T-278/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Daimler

EUIPO

37

2022/C 213/51

Lieta T-279/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Daimler

EUIPO

38

2022/C 213/52

Lieta T-280/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Daimler

EUIPO

38

2022/C 213/53

Lieta T-445/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes COPALLI reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme COMPAL – Relatīvs atteikuma pamats – Kaitējums reputācijai – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts – Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas)

Copal Tree Brands

EUIPO

Sumol + Compal Marcas

39

2022/C 213/54

Lieta T-368/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 24. marta rīkojums – Di Taranto/Eiropas Prokuratūra (Atcelšanas prasība – Institucionālās tiesības – Ciešāka sadarbība Eiropas Prokuratūras izveidei – Regula (ES) 2017/1939 – Eiropas Prokuratūras Eiropas deleģēto prokuroru iecelšana amatā – Atvasinātais prettiesiskums – Itālijas Republikas izvirzītie kandidāti – Izvirzīšana, kas tiek apstrīdēta valsts tiesā – Nepieņemamība)

Di Taranto

39

2022/C 213/55

Lieta T-764/21 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 23. februāra rīkojums – Atesos medical u.c./Komisija (Pagaidu noregulējums – Medicīnas ierīces – Direktīva 93/42/EEK – Regula (ES) 2017/745 – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība)

Atesos medical

40

2022/C 213/56

Lieta T-22/22 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 31. marta rīkojums – AL/Padome (Pagaidu noregulējums – Civildienests – Ierēdņi – Disciplinārlieta – Atstādināšana no amata – Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu – Steidzamība – Fumus boni juris – Interešu izsvēršana)

40

2022/C 213/57

Lieta T-125/22 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 30. marta rīkojums – RT France/Padome (Pagaidu noregulējums – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojošie pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā – Dažu plašsaziņas līdzekļu apraides darbības apturēšana – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība – Interešu izsvēršana)

RT France

41

2022/C 213/58

Lieta T-164/22: Prasība, kas celta 2022. gada 25. martā – Ryanair/Komisija

Ryanair

42

2022/C 213/59

Lieta T-181/22: Prasība, kas celta 2022. gada 6. aprīlī – Pharol/Komisija

Pharol

42

2022/C 213/60

Lieta T-185/22: Prasība, kas celta 2022. gada 8. aprīlī – Ryanair/Komisija

Ryanair

43

2022/C 213/61

Lieta T-186/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – BNP Paribas/ECB

BNP Paribas

44

2022/C 213/62

Lieta T-187/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — BPCE u.c./ECB

BPCE

45

2022/C 213/63

Lieta T-188/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — Crédit agricole u.c./ECB

Crédit agricole

46

2022/C 213/64

Lieta T-189/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB

Confédération nationale du Crédit mutuel

46

2022/C 213/65

Lieta T-190/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Banque postale/ECB

Banque postale

47

2022/C 213/66

Lieta T-191/22: Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Société générale/ECB

Société générale

47

2022/C 213/67

Lieta T-193/22: Prasība, kas celta 2022. gada 15. aprīlī – OT/Padome

48

2022/C 213/68

Lieta T-144/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 28. marta rīkojums – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

El Corte Inglés

EUIPO

Rimex Trading

49

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2022/C 213/01)

Jaunākā publikācija

OV C 207, 23.5.2022.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 198, 16.5.2022.

OV C 191, 10.5.2022.

OV C 171, 25.4.2022.

OV C 165, 19.4.2022.

OV C 158, 11.4.2022.

OV C 148, 4.4.2022.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/2

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Timişoara (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Lieta C-116/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Kopējā lauksaimniecības politika - Tiešā atbalsta shēmas - Kopīgi noteikumi - Vienotā platībmaksājuma shēma - Regula (EK) Nr. 73/2009 - 2. panta c) punkts - Jēdziens “lauksaimnieciska darbība” - 35. pants - Regula (EK) Nr. 1122/2009 - Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir pieprasīts uzradīt zemesgabala, kas lauksaimniekam nodots koncesijā, izmantošanas tiesības apliecinošu dokumentu un kurā šā līguma spēkā esamība ir pakārtota tam, ka potenciālajam koncesionāram ir dzīvnieku audzētāja vai īpašnieka statuss - Ganību koncesionārs, kas ir noslēdzis sadarbības līgumu ar dzīvnieku audzētājiem - Res judicata spēks)

(2022/C 213/02)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Timişoara

Pamatlietas puses

Prasītāja: SC Avio Lucos SRL

Atbildētājas: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regula (EK) Nr. 73/2009 (2009. gada 19. janvāris), ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003, redakcijā, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1310/2013 (2013. gada 17. decembris), un Komisijas Regula (EK) Nr. 1122/2009 (2009. gada 30. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā, lai saņemtu atbalstu, pamatojoties uz vienotā platībmaksājuma shēmu, ir izvirzīts nosacījums, ka pieteikuma iesniedzējam ir pienākums pierādīt, ka viņam ir “tiesības izmantot” šajā pieteikumā norādīto lauksaimniecības zemi, ja vien tiek ievēroti attiecīgā Savienības tiesiskā regulējuma mērķi un Savienības tiesību vispārējie principi, it īpaši samērīguma princips. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regula (EK) Nr. 73/2009 (2009. gada 19. janvāris), ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003, redakcijā, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1310/2013 (2013. gada 17. decembris), un Komisijas Regula (EK) Nr. 1122/2009 (2009. gada 30. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tās pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā, lai saņemtu atbalstu, pamatojoties uz vienotā platībmaksājuma shēmu, ir izvirzīts nosacījums, ka pieteikuma iesniedzējam ir pienākums pierādīt, ka viņam ir “tiesības izmantot” šajā pieteikumā norādīto lauksaimniecības zemi, ja vien tiek ievēroti attiecīgā Savienības tiesiskā regulējuma mērķi un Savienības tiesību vispārējie principi, it īpaši samērīguma princips.

| 2) | Regula Nr. 73/2009, kas grozīta ar Regulu Nr. 1310/2013, un Regula Nr. 1122/2009 ir jāinterpretē tādējādi, ka – konkrētajā gadījumā, kad subjekts, kas saņem atbalstu saskaņā ar vienoto platībmaksājumu shēmu, ir pamatojis tiesības apsaimniekot lauksaimniecības zemi, iesniedzot koncesijas līgumu par ganībām, kuras ietilpst kādas administratīvi teritoriālās vienības publiskajā īpašumā, – tās pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru šāda līguma spēkā esamība ir pakārtota tam, ka potenciālais koncesionārs ir dzīvnieku audzētājs vai dzīvnieku īpašnieks. |
| --- | --- |

2)

Regula Nr. 73/2009, kas grozīta ar Regulu Nr. 1310/2013, un Regula Nr. 1122/2009 ir jāinterpretē tādējādi, ka – konkrētajā gadījumā, kad subjekts, kas saņem atbalstu saskaņā ar vienoto platībmaksājumu shēmu, ir pamatojis tiesības apsaimniekot lauksaimniecības zemi, iesniedzot koncesijas līgumu par ganībām, kuras ietilpst kādas administratīvi teritoriālās vienības publiskajā īpašumā, – tās pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru šāda līguma spēkā esamība ir pakārtota tam, ka potenciālais koncesionārs ir dzīvnieku audzētājs vai dzīvnieku īpašnieks.

| 3) | Regulas Nr. 73/2009, kas grozīta ar Regulu Nr. 1310/2013, 2. panta c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lauksaimnieciska darbība” attiecas uz darbību, ar ko persona iegūst ganības koncesijā un pēc tam ar dzīvnieku audzētājiem noslēdz sadarbības līgumu, pamatojoties uz kuru šie dzīvnieku audzētāji gana dzīvniekus uz koncesijā iegūtās zemes, savukārt koncesionārs saglabā zemes izmantošanas tiesības, taču uzņemas pienākumu neierobežot ganīšanu un uzņemas ganību uzturēšanas darbu veikšanu, ja vien šie darbi atbilst šīs regulas III pielikumā iekļautajā fakultatīvajā standartā paredzētajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 73/2009, kas grozīta ar Regulu Nr. 1310/2013, 2. panta c) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lauksaimnieciska darbība” attiecas uz darbību, ar ko persona iegūst ganības koncesijā un pēc tam ar dzīvnieku audzētājiem noslēdz sadarbības līgumu, pamatojoties uz kuru šie dzīvnieku audzētāji gana dzīvniekus uz koncesijā iegūtās zemes, savukārt koncesionārs saglabā zemes izmantošanas tiesības, taču uzņemas pienākumu neierobežot ganīšanu un uzņemas ganību uzturēšanas darbu veikšanu, ja vien šie darbi atbilst šīs regulas III pielikumā iekļautajā fakultatīvajā standartā paredzētajiem nosacījumiem.

| 4) | Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā, ja dalībvalsts tiesību sistēmā strīdā starp tām pašām pusēm par atbalsta pieprasītājam saskaņā ar vienoto platībmaksājuma shēmu izmaksāto summu atgūšanas akta likumību tiek piemērots res judicata princips, kas liedz attiecīgajai tiesai pārbaudīt, vai ar Savienības tiesībām ir saderīgas valsts tiesībās izvirzītās prasības par atbalsta pieteikumā norādītās lauksaimniecības zemes apsaimniekošanas pamata likumīgumu, jo šis akts ir pamatots ar tiem pašiem faktiem, kuri attiecas uz tām pašām pusēm, un ar to pašu valsts tiesisko regulējumu, kas ir analizēti agrākā tiesas nolēmumā, kurš ir kļuvis galīgs. |
| --- | --- |

4)

Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā, ja dalībvalsts tiesību sistēmā strīdā starp tām pašām pusēm par atbalsta pieprasītājam saskaņā ar vienoto platībmaksājuma shēmu izmaksāto summu atgūšanas akta likumību tiek piemērots res judicata princips, kas liedz attiecīgajai tiesai pārbaudīt, vai ar Savienības tiesībām ir saderīgas valsts tiesībās izvirzītās prasības par atbalsta pieteikumā norādītās lauksaimniecības zemes apsaimniekošanas pamata likumīgumu, jo šis akts ir pamatots ar tiem pašiem faktiem, kuri attiecas uz tām pašām pusēm, un ar to pašu valsts tiesisko regulējumu, kas ir analizēti agrākā tiesas nolēmumā, kurš ir kļuvis galīgs.

---

(1)  OV C 279, 24.8.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/3

---

Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums (Supreme Court (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

(Lieta C-140/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Personas datu apstrāde elektronisko komunikāciju nozarē - Komunikāciju konfidencialitāte - Elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji - Informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu visaptveroša un nediferencēta saglabāšana - Piekļuve saglabātajiem datiem - A posteriori pārbaude tiesā - Direktīva 2002/58/EK - 15. panta 1. punkts - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 7., 8. un 11. pants, kā arī 52. panta 1. punkts - Iespēja valsts tiesai ierobežot ar Savienības tiesībām nesaderīga valsts tiesību akta atzīšanas par spēkā neesošu sekas laikā - Izslēgšana)

(2022/C 213/03)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court

Pamatlietas puses

Prasītājs: G.D.

Atbildētāji: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju), redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/136/EK, 15. panta 1. punkts, lasot to Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi leģislatīvi pasākumi, kuros smagu noziegumu apkarošanai un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu novēršanai preventīvi tiek paredzēta informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu visaptveroša un nediferencēta saglabāšana. Minētajam 15. panta 1. punktam, lasot to Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, savukārt nav pretrunā leģislatīvi pasākumi, kas smagu noziegumu apkarošanas un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu novēršanas nolūkos paredz:






  — | mērķorientētu informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu saglabāšanu, kura, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem elementiem, tiek ierobežota atkarībā no attiecīgo personu kategorijām vai pamatojoties uz ģeogrāfisku kritēriju, uz laiku, kas nepārsniedz absolūti nepieciešamo, bet ko var pagarināt; |
| --- | --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju), redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/136/EK, 15. panta 1. punkts, lasot to Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi leģislatīvi pasākumi, kuros smagu noziegumu apkarošanai un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu novēršanai preventīvi tiek paredzēta informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu visaptveroša un nediferencēta saglabāšana. Minētajam 15. panta 1. punktam, lasot to Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, savukārt nav pretrunā leģislatīvi pasākumi, kas smagu noziegumu apkarošanas un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu novēršanas nolūkos paredz:

—

mērķorientētu informācijas par datu plūsmu un atrašanās vietas datu saglabāšanu, kura, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem elementiem, tiek ierobežota atkarībā no attiecīgo personu kategorijām vai pamatojoties uz ģeogrāfisku kritēriju, uz laiku, kas nepārsniedz absolūti nepieciešamo, bet ko var pagarināt;

| — | savienojuma avotam piešķirto IP adrešu visaptverošu un nediferencētu saglabāšanu uz laiku, kas nepārsniedz absolūti nepieciešamo; |
| --- | --- |

—

savienojuma avotam piešķirto IP adrešu visaptverošu un nediferencētu saglabāšanu uz laiku, kas nepārsniedz absolūti nepieciešamo;

| — | elektronisko komunikāciju līdzekļu lietotāju personas identitātes datu visaptverošu un nediferencētu saglabāšanu un |
| --- | --- |

—

elektronisko komunikāciju līdzekļu lietotāju personas identitātes datu visaptverošu un nediferencētu saglabāšanu un

| — | ar kompetentās iestādes lēmumu, kas ir pakļauts efektīvai pārbaudei tiesā, noformēta rīkojuma izdošanu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem uz noteiktu laiku operatīvi saglabāt šo pakalpojumu sniedzēju rīcībā esošo informāciju par datu plūsmu un atrašanās vietas datus, |
| --- | --- |

—

ar kompetentās iestādes lēmumu, kas ir pakļauts efektīvai pārbaudei tiesā, noformēta rīkojuma izdošanu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem uz noteiktu laiku operatīvi saglabāt šo pakalpojumu sniedzēju rīcībā esošo informāciju par datu plūsmu un atrašanās vietas datus,

ja ar šiem pasākumiem, paredzot skaidrus un konkrētus noteikumus, tiek nodrošināts, ka attiecīgo datu saglabāšana notiek atbilstoši tai paredzētajiem materiāltiesiskajiem un procesuālajiem nosacījumiem un ka datu subjektiem ir efektīvas garantijas pret ļaunprātīgas izmantošanas risku.

| 2) | Direktīvas 2002/58, redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punkts, lasot to Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem policijas pieprasījumus par piekļuvi elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēju saglabātajiem datiem saistībā ar smagu noziegumu izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par tiem centralizēti izskata kāda policijas amatpersona, kurai palīdz kāda policijā izveidota struktūrvienība, kas ir apveltīta ar zināma apjoma autonomiju sava uzdevuma veikšanai, un attiecībā uz kuras lēmumiem vēlāk var tikt veikta pārbaude tiesā. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2002/58, redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punkts, lasot to Pamattiesību hartas 7., 8. un 11. panta, kā arī 52. panta 1. punkta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tādi valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem policijas pieprasījumus par piekļuvi elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēju saglabātajiem datiem saistībā ar smagu noziegumu izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par tiem centralizēti izskata kāda policijas amatpersona, kurai palīdz kāda policijā izveidota struktūrvienība, kas ir apveltīta ar zināma apjoma autonomiju sava uzdevuma veikšanai, un attiecībā uz kuras lēmumiem vēlāk var tikt veikta pārbaude tiesā.

| 3) | Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tas, ka dalībvalsts tiesa ierobežo laikā sekas, kas izriet no apstākļa, ka tā, pildot savu valsts tiesībās paredzēto uzdevumu, valsts tiesību aktus – kuros elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem ir uzlikts pienākums visaptveroši un nediferencēti saglabāt informāciju par datu plūsmu un atrašanās vietas datus – ir atzinusi par spēkā neesošiem tāpēc, ka šie tiesību akti ir nesaderīgi ar Direktīvas 2002/58, redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punktu, lasot to Pamattiesību hartas gaismā. Atbilstoši dalībvalstu procesuālās autonomijas principam jautājums par šādas saglabāšanas ceļā iegūto pierādījumu pieļaujamību ir vērtējams saskaņā ar valsts tiesībām, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti tostarp līdzvērtības un efektivitātes principi. |
| --- | --- |

3)

Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tas, ka dalībvalsts tiesa ierobežo laikā sekas, kas izriet no apstākļa, ka tā, pildot savu valsts tiesībās paredzēto uzdevumu, valsts tiesību aktus – kuros elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem ir uzlikts pienākums visaptveroši un nediferencēti saglabāt informāciju par datu plūsmu un atrašanās vietas datus – ir atzinusi par spēkā neesošiem tāpēc, ka šie tiesību akti ir nesaderīgi ar Direktīvas 2002/58, redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar Direktīvu 2009/136, 15. panta 1. punktu, lasot to Pamattiesību hartas gaismā. Atbilstoši dalībvalstu procesuālās autonomijas principam jautājums par šādas saglabāšanas ceļā iegūto pierādījumu pieļaujamību ir vērtējams saskaņā ar valsts tiesībām, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti tostarp līdzvērtības un efektivitātes principi.

---

(1)  OV C 247, 27.7.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/5

---

Tiesas (virspalāta) 2022. gada 5. aprīļa spriedums – Eiropas Komisija/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-161/20) (1)

(Atcelšanas prasība - Padomes lēmums, kas ietverts Pastāvīgo pārstāvju komitejas (Coreper) 2020. gada 5. februāra dokumentā, kurā ir atbalstīts iesniegums Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) saistībā ar aprites cikla pamatnostādņu ieviešanu, lai noteiktu ilgtspējīgu alternatīvo degvielu siltumnīcefekta gāzu emisijas “no avota līdz tvertnei” [well-to-tank] - LES 17. panta 1. punkts - Eiropas Savienības ārējā pārstāvība - Dalībvalsts, kas ir Padomes prezidentvalsts, veikta šī iesnieguma nosūtīšana SJO dalībvalstu un Komisijas vārdā)

(2022/C 213/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji J.-F. Brakeland, S. L. Kalėda un W. Mölls, kā arī E. Georgieva, vēlāk – J.-F. Brakeland un S. L. Kalėda, kā arī E. Georgieva)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: N. Rouam, K. Michoel, T. Haasun A. Norberg)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Beļģijas Karaliste (pārstāvji: S. Baeyens un P. Cottin, pārstāvji, kuriem palīdz V. Van Thuyne un W. Timmermans, advocaten), Čehijas Republika (pārstāvji: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová un L. Březinová), Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen un M. Søndahl Wolff, vēlāk – V. Pasternak Jørgensen un M. Søndahl Wolff), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: D. Klebs un J. Möller), Grieķijas Republika (pārstāve S. Chala), Francijas Republika (pārstāvji: J.-L. Carré, T. Stéhelin un A.-L. Desjonquères), Nīderlandes Karaliste (pārstāvji: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen un J. M. Hoogveld), Somijas Republika (pārstāve: H. Leppo), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder un R. Shahsavan Eriksson)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Beļģijas Karaliste, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Beļģijas Karaliste, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Francijas Republika, Nīderlandes Karaliste, Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 209, 22.6.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/5

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Lieta C-176/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Kopējā lauksaimniecības politika - Tiešā atbalsta shēmas - Kopīgi noteikumi - Vienotā platībmaksājuma shēma - Regula (ES) Nr. 1307/2013 - 4. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts un 2. punkta b) apakšpunkts - Valsts tiesiskais regulējums, kurā tiešais atbalsts ir pakārtots tam, vai lauksaimnieks pats tur savus dzīvniekus - 9. panta 1. punkts - Jēdziens “aktīvs lauksaimnieks” - Regula (ES) Nr. 1306/2013 - 60. pants - Apiešanas klauzula - Jēdziens “mākslīgi radīti apstākļi”)

(2022/C 213/05)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Alba Iulia

Pamatlietas puses

Prasītāja: SC Avio Lucos SRL

Atbildētājas: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punkts un 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēts, ka šajās tiesību normās minētais darbību minimums lauksaimniecības zemē, kas tiek dabiski uzturēta noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī, ir jāveic pašam lauksaimniekam ar paša turētiem dzīvniekiem. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punkts un 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēts, ka šajās tiesību normās minētais darbību minimums lauksaimniecības zemē, kas tiek dabiski uzturēta noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī, ir jāveic pašam lauksaimniekam ar paša turētiem dzīvniekiem.

| 2) | Regulas Nr. 1307/2013 4. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts, kā arī 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “aktīvs lauksaimnieks” šīs otrās tiesību normas izpratnē attiecas uz juridisko personu, kas ir noslēgusi koncesijas līgumu par pašvaldībai piederošu ganību zemi un kas tajā gana dzīvniekus, kurus tai bez atlīdzības patapinājušas fiziskas personas, kas ir šo dzīvnieku īpašnieki, ja vien šī persona šajā ganību zemē veic “darbību minimumu” šīs regulas 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1307/2013 4. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts, kā arī 9. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “aktīvs lauksaimnieks” šīs otrās tiesību normas izpratnē attiecas uz juridisko personu, kas ir noslēgusi koncesijas līgumu par pašvaldībai piederošu ganību zemi un kas tajā gana dzīvniekus, kurus tai bez atlīdzības patapinājušas fiziskas personas, kas ir šo dzīvnieku īpašnieki, ja vien šī persona šajā ganību zemē veic “darbību minimumu” šīs regulas 4. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punkta nozīmē.

| 3) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 60. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētais jēdziens “mākslīgi radīti apstākļi” var attiekties uz tādu situāciju, kurā subjekts, kas pieprasa finansiālu atbalstu, pamatojoties uz vienotā platībmaksājuma shēmu, sava pieteikuma pamatojumam iesniedz koncesijas līgumu, kurš attiecas uz ganību zemi, un bezatlīdzības patapinājuma līgumus, kuri attiecas uz dzīvniekiem, kas tiks ganīti šajā zemē, ja, pirmkārt, no objektīvu apstākļu kopuma izriet, ka – lai gan attiecīgajā tiesiskajā regulējumā paredzētie nosacījumi formāli ir ievēroti – šā regulējuma mērķis nav ticis sasniegts un, otrkārt, ja ir pierādīta vēlme iegūt no Savienības tiesiskā regulējuma izrietošu priekšrocību, mākslīgi radot tās iegūšanai vajadzīgos apstākļus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 60. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētais jēdziens “mākslīgi radīti apstākļi” var attiekties uz tādu situāciju, kurā subjekts, kas pieprasa finansiālu atbalstu, pamatojoties uz vienotā platībmaksājuma shēmu, sava pieteikuma pamatojumam iesniedz koncesijas līgumu, kurš attiecas uz ganību zemi, un bezatlīdzības patapinājuma līgumus, kuri attiecas uz dzīvniekiem, kas tiks ganīti šajā zemē, ja, pirmkārt, no objektīvu apstākļu kopuma izriet, ka – lai gan attiecīgajā tiesiskajā regulējumā paredzētie nosacījumi formāli ir ievēroti – šā regulējuma mērķis nav ticis sasniegts un, otrkārt, ja ir pierādīta vēlme iegūt no Savienības tiesiskā regulējuma izrietošu priekšrocību, mākslīgi radot tās iegūšanai vajadzīgos apstākļus.

---

(1)  OV C 297, 7.9.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/6

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Niedersächsisches Finanzgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – I GmbH/Finanzamt H

(Lieta C-228/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs - Slimnīcu un medicīniskās aprūpes pakalpojumu atbrīvojums no nodokļa - Privāta slimnīca - Pienācīgi atzīta iestāde - Salīdzināmi sociālie apstākļi)

(2022/C 213/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Niedersächsisches Finanzgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: I GmbH

Atbildētāja: Finanzamt H

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kas, paredzot, ka privātās slimnīcas sniegtie aprūpes pakalpojumi ir atbrīvoti no pievienotās vērtības nodokļa, ja šī iestāde – ņemot vērā iekļaušanu federālās zemes slimnīcu plānā vai līgumu noslēgšanu par aprūpes pakalpojumiem ar obligātās veselības apdrošināšanas slimokasēm vai izvēles slimokasēm – ir apstiprināta atbilstoši vispārējo veselības apdrošināšanas sistēmu regulējošām valsts tiesību normām, izraisa to, ka saistībā ar minētajā tiesību normā paredzēto atbrīvojumu no nodokļa rodas atšķirīga attieksme pret salīdzināmām privātām slimnīcām, kas sniedz līdzīgus pakalpojumus sociālos apstākļos, kuri līdzinās apstākļiem, ko piemēro publisko tiesību subjektiem. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir valsts tiesiskais regulējums, kas, paredzot, ka privātās slimnīcas sniegtie aprūpes pakalpojumi ir atbrīvoti no pievienotās vērtības nodokļa, ja šī iestāde – ņemot vērā iekļaušanu federālās zemes slimnīcu plānā vai līgumu noslēgšanu par aprūpes pakalpojumiem ar obligātās veselības apdrošināšanas slimokasēm vai izvēles slimokasēm – ir apstiprināta atbilstoši vispārējo veselības apdrošināšanas sistēmu regulējošām valsts tiesību normām, izraisa to, ka saistībā ar minētajā tiesību normā paredzēto atbrīvojumu no nodokļa rodas atšķirīga attieksme pret salīdzināmām privātām slimnīcām, kas sniedz līdzīgus pakalpojumus sociālos apstākļos, kuri līdzinās apstākļiem, ko piemēro publisko tiesību subjektiem.

| 2) | Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai privātās slimnīcas sniegtie aprūpes pakalpojumi tiek nodrošināti sociālos apstākļos, kuri līdzinās apstākļiem, ko piemēro publisko tiesību subjektiem, dalībvalsts kompetentās iestādes var ņemt vērā normatīvos nosacījumus, kas piemērojami pakalpojumiem, kurus sniedz valsts slimnīcas, kā arī šīs privātās slimnīcas snieguma rādītājus personāla, telpu un aprīkojuma jomā un tās pārvaldības ekonomisko efektivitāti, ja tie ir vērsti uz mērķi samazināt veselības aprūpes pakalpojumu izmaksas un nodrošināt indivīdiem pieejamāku labas kvalitātes aprūpi un ja šie rādītāji ir arī piemērojami valsts slimnīcām. Var ņemt vērā arī vienotas dienas likmes aprēķināšanas kārtību, kā arī to, ka saskaņā ar sociālā nodrošinājuma shēmu vai ar valsts iestādēm noslēgtajiem līgumiem minētās privātās slimnīcas sniegtie pakalpojumi tiek segti tādā veidā, ka pacienta sedzamās izmaksas tuvinās tām, kuras par līdzīgiem pakalpojumiem sedz valsts slimnīcas pacients. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai privātās slimnīcas sniegtie aprūpes pakalpojumi tiek nodrošināti sociālos apstākļos, kuri līdzinās apstākļiem, ko piemēro publisko tiesību subjektiem, dalībvalsts kompetentās iestādes var ņemt vērā normatīvos nosacījumus, kas piemērojami pakalpojumiem, kurus sniedz valsts slimnīcas, kā arī šīs privātās slimnīcas snieguma rādītājus personāla, telpu un aprīkojuma jomā un tās pārvaldības ekonomisko efektivitāti, ja tie ir vērsti uz mērķi samazināt veselības aprūpes pakalpojumu izmaksas un nodrošināt indivīdiem pieejamāku labas kvalitātes aprūpi un ja šie rādītāji ir arī piemērojami valsts slimnīcām. Var ņemt vērā arī vienotas dienas likmes aprēķināšanas kārtību, kā arī to, ka saskaņā ar sociālā nodrošinājuma shēmu vai ar valsts iestādēm noslēgtajiem līgumiem minētās privātās slimnīcas sniegtie pakalpojumi tiek segti tādā veidā, ka pacienta sedzamās izmaksas tuvinās tām, kuras par līdzīgiem pakalpojumiem sedz valsts slimnīcas pacients.

---

(1)  OV C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/7

---

Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Lieta C-236/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 2. un 4. klauzula - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā - Miertiesneši un vispārējās jurisdikcijas tiesneši - 5. klauzula - Pasākumi, kuru mērķis ir noteikt sodu par līgumu uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu - Direktīva 2003/88/EK - 7. pants - Ikgadējs apmaksāts atvaļinājums)

(2022/C 213/07)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Pamatlietas puses

Prasītājs: PG

Atbildētāji: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura un Presidenza del Consiglio dei Ministri

piedaloties: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere un Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants, Pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu, kas noslēgts 1997. gada 6. jūnijā un ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 97/81/EK (1997. gada 15. decembris) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 98/23/EK (1998. gada 7. aprīlis), 4. klauzula, kā arī Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas noslēgts 1999. gada 18. martā un ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā miertiesnesim nav paredzētas nekādas tiesības ne uz ikgadēju apmaksātu 30 dienu atvaļinājumu, ne uz sociālo un sociālā nodrošinājuma sistēmu, kas ir atkarīga no darba attiecībām, kāda ir paredzēta vispārējās jurisdikcijas tiesnešiem, ja šis miertiesnesis ietilpst jēdzienā “nepilna laika darba ņēmējs” Pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu izpratnē un/vai jēdzienā “noteikta laika darba ņēmējs” Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku izpratnē un atrodas situācijā, kas ir līdzīga vispārējās jurisdikcijas tiesneša situācijai. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. pants, Pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu, kas noslēgts 1997. gada 6. jūnijā un ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 97/81/EK (1997. gada 15. decembris) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 98/23/EK (1998. gada 7. aprīlis), 4. klauzula, kā arī Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas noslēgts 1999. gada 18. martā un ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā miertiesnesim nav paredzētas nekādas tiesības ne uz ikgadēju apmaksātu 30 dienu atvaļinājumu, ne uz sociālo un sociālā nodrošinājuma sistēmu, kas ir atkarīga no darba attiecībām, kāda ir paredzēta vispārējās jurisdikcijas tiesnešiem, ja šis miertiesnesis ietilpst jēdzienā “nepilna laika darba ņēmējs” Pamatnolīguma par nepilna darba laika darbu izpratnē un/vai jēdzienā “noteikta laika darba ņēmējs” Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku izpratnē un atrodas situācijā, kas ir līdzīga vispārējās jurisdikcijas tiesneša situācijai.

| 2) | Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas noslēgts 1999. gada 18. martā un ietverts Direktīvas 1999/70 pielikumā, 5. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru noteikta laika darba attiecības secīgi var tikt pagarinātas ne vairāk kā trīs reizes, katru reizi uz četriem gadiem, kopumā nepārsniedzot 16 gadus, un kurā nav paredzēta iespēja noteikt efektīvu un atturošu sodu par darba attiecību ļaunprātīgu pagarināšanu. |
| --- | --- |

2)

Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas noslēgts 1999. gada 18. martā un ietverts Direktīvas 1999/70 pielikumā, 5. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru noteikta laika darba attiecības secīgi var tikt pagarinātas ne vairāk kā trīs reizes, katru reizi uz četriem gadiem, kopumā nepārsniedzot 16 gadus, un kurā nav paredzēta iespēja noteikt efektīvu un atturošu sodu par darba attiecību ļaunprātīgu pagarināšanu.

---

(1)  OV C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/8

---

Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

(Lieta C-333/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 44. pants - Pakalpojumu sniegšanas vieta - Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 - 11. panta 1. punkts - Pakalpojumu sniegšana - Nodokļu piesaistes vieta - Jēdziens “pastāvīga iestāde” - Dalībvalsts sabiedrība, kas ir saistīta ar citā dalībvalstī esošu sabiedrību - Piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā - Spēja saņemt un izmantot pakalpojumus pastāvīgās iestādes pašas vajadzībām - Saistītās sabiedrības sniegtie mārketinga, regulatīvie, reklāmas un pārstāvības pakalpojumi saņēmējai sabiedrībai)

(2022/C 213/08)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Bucureşti

Pamatlietas puses

Prasītājs: Berlin Chemie A. Menarini SRL

Atbildētāja: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

Piedaloties: Berlin Chemie AG

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), 44. pants un Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 282/2011 (2011. gada 15. marts), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai [2006/112], 11. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka sabiedrībai, kuras juridiskā adrese ir vienā dalībvalstī, nav pastāvīgas iestādes citā dalībvalstī tikai tādēļ vien, ka šai sabiedrībai tajā pieder meitasuzņēmums, kas tās rīcībā nodod cilvēkresursus un tehniskos resursus saskaņā ar līgumiem, ar kuriem tas ekskluzīvā veidā sniedz mārketinga, regulatīvos, reklāmas un pārstāvības pakalpojumus, kam var būt tieša ietekme uz šīs sabiedrības pārdošanas apjomiem.

---

(1)  OV C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/9

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Helsingin hallinto-oikeus (Somija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A SCPI

(Lieta C-342/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - LESD 63. un 65. pants - Kapitāla brīva aprite - Ierobežojumi - Juridisko personu ienākuma nodoklis - Ieguldījumu fondu atbrīvošana no nodokļa - Atbrīvojuma nosacījumi - Nosacījums par fonda līgumisko formu)

(2022/C 213/09)

Tiesvedības valoda – somu

Iesniedzējtiesa

Helsingin hallinto-oikeus

Pamatlietas puses

Prasītāja: A SCPI

piedaloties: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Rezolutīvā daļa

LESD 63. un 65. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tādi valsts tiesību akti, saskaņā ar kuriem, paredzot atbrīvojumu no nodokļa nomas ienākumiem un peļņai, kas gūta no nekustamo īpašumu vai nekustamā īpašuma akciju sabiedrību akciju atsavināšanas, tikai atbilstīgi līgumtiesībām izveidotiem ieguldījumu fondiem, šo atbrīvojumu no nodokļa ir liegts saņemt saskaņā ar statūtiem izveidotam alternatīvam ieguldījumu fondam nerezidentam, lai gan pēdējais minētais, savā dibināšanas dalībvalstī izmantojot caurskatāmu nodokļu režīmu, nav ienākuma nodokļa maksātājs šajā pēdējā minētajā dalībvalstī.

---

(1)  OV C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/9

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – EL, TP/Caixabank SA

(Lieta C-385/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - Direktīva 93/13/EEK - Efektivitātes princips - Līdzvērtības princips - Tiesvedība, kuras mērķis ir konstatēt līguma noteikuma negodīgo raksturu - Valsts tiesas pilnvaras veikt pārbaudi pēc savas ierosmes - Tiesvedība valsts tiesā tiesāšanās izdevumu noteikšanai - Tiesāšanās izdevumi, kas ir atlīdzināmi kā advokāta honorāri)

(2022/C 213/10)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

Pamatlietas puses

Prasītāji: EL, TP

Atbildētāja: Caixabank SA

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, skatot tos efektivitātes principa kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz tiesāšanās izdevumu noteikšanu tiesvedībā par līguma noteikuma negodīgo raksturu ir paredzēts maksimālais apmērs, kas ir piemērojams advokāta honorāriem, kuru atlīdzību patērētājs, kam nolēmums pēc būtības ir labvēlīgs, var saņemt no pārdevēja vai piegādātāja, kuram ir piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ar nosacījumu, ka šis maksimālais apmērs pirmajam minētajam ļauj šajā sakarā saņemt tādas summas atlīdzību, kas ir saprātīga un samērīga ar tiesāšanās izdevumiem, kuri tam objektīvi bija jāsamaksā, lai celtu šādu prasību. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, skatot tos efektivitātes principa kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā attiecībā uz tiesāšanās izdevumu noteikšanu tiesvedībā par līguma noteikuma negodīgo raksturu ir paredzēts maksimālais apmērs, kas ir piemērojams advokāta honorāriem, kuru atlīdzību patērētājs, kam nolēmums pēc būtības ir labvēlīgs, var saņemt no pārdevēja vai piegādātāja, kuram ir piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ar nosacījumu, ka šis maksimālais apmērs pirmajam minētajam ļauj šajā sakarā saņemt tādas summas atlīdzību, kas ir saprātīga un samērīga ar tiesāšanās izdevumiem, kuri tam objektīvi bija jāsamaksā, lai celtu šādu prasību.

| 2) | Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, skatot tos efektivitātes principa kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko strīda vērtībai, uz kuras pamata tiek aprēķināti patērētājam, kam tiesvedībā par negodīgu līguma noteikumu nolēmums ir bijis labvēlīgs, atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi, ir jābūt noteiktai prasības pieteikumā vai, ja tas nav izdarīts, tai ir jābūt noteiktai šajā tiesiskajā regulējumā, un šo vērtību vēlāk nevar grozīt, ar nosacījumu, ka tiesa, kurai galu galā ir kompetence noteikt tiesāšanās izdevumus, var brīvi noteikt faktisko strīda vērtību patērētājam, nodrošinot viņam iespēju izmantot tiesības uz tādas summas atlīdzību, kas ir saprātīga un samērīga ar izdevumiem, kuri viņam objektīvi bija jāsamaksā, lai celtu šādu prasību. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkts, skatot tos efektivitātes principa kontekstā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar ko strīda vērtībai, uz kuras pamata tiek aprēķināti patērētājam, kam tiesvedībā par negodīgu līguma noteikumu nolēmums ir bijis labvēlīgs, atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi, ir jābūt noteiktai prasības pieteikumā vai, ja tas nav izdarīts, tai ir jābūt noteiktai šajā tiesiskajā regulējumā, un šo vērtību vēlāk nevar grozīt, ar nosacījumu, ka tiesa, kurai galu galā ir kompetence noteikt tiesāšanās izdevumus, var brīvi noteikt faktisko strīda vērtību patērētājam, nodrošinot viņam iespēju izmantot tiesības uz tādas summas atlīdzību, kas ir saprātīga un samērīga ar izdevumiem, kuri viņam objektīvi bija jāsamaksā, lai celtu šādu prasību.

---

(1)  OV C 423, 7.12.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/10

---

Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums – Solar Ileias Bompaina AE/Eiropas Komisija

(Lieta C-429/20 P) (1)

(Apelācija - Valsts atbalsts - Elektroenerģijas no atjaunojamiem energoresursiem tirgus - Valsts tiesību akti, ar kuriem, iespējams, tiek piešķirta prettiesiska priekšrocība elektroenerģijas piegādātājiem - Sūdzība Eiropas Komisijai - Lēmums par noraidīšanu, nesākot formālu izmeklēšanas procedūru - Atcelšanas prasība - Regula (ES) 2015/1589 - 1. panta h) punkts - “Ieinteresētās personas” jēdziens - Nepieņemamība)

(2022/C 213/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Solar Ileias Bompaina AE (pārstāvji: A. Metaxas, dikigoros, un A. Bartosch, Rechtsanwalt)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un K. Herrmann)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Solar Ileias Bompaina AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Solar Ileias Bompaina AE atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 359, 26.10.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/11

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

(Lieta C-447/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - Eiropas Savienības pašu resursi - Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība - Lietas par pārkāpumiem - 4. pants - Administratīvu pasākumu pieņemšana - 3. panta 1. punkts - Lietas noilguma termiņš - Termiņa beigšanās - Iespēja atsaukties piespiedu piedziņas procedūrā - 3. panta 2. punkts - Izpildes termiņš - Piemērojamība - Termiņa sākums - Pārtraukšana un apturēšana - Dalībvalstu rīcības brīvība)

(2022/C 213/12)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītājs: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Atbildētāji: LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas [Savienības] finanšu interešu aizsardzību 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nosacījumu, ka tiek ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi, tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, lai apstrīdētu lēmumu par nepamatoti izmaksātu summu piedziņu, kas pieņemts pēc šajā tiesību normā paredzētā procesuālo darbību noilguma termiņa beigām, tā adresātam ir pienākums noteiktā termiņā par šī lēmuma prettiesiskumu vērsties kompetentajā administratīvajā tiesā, jo pretējā gadījumā iestājas noilgums, un tas vairs nevar iebilst pret minētā lēmuma izpildi, atsaucoties uz šo pašu prettiesiskumu pret viņu ierosinātā piespiedu izpildes procedūrā tiesā. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas [Savienības] finanšu interešu aizsardzību 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nosacījumu, ka tiek ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi, tam nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, lai apstrīdētu lēmumu par nepamatoti izmaksātu summu piedziņu, kas pieņemts pēc šajā tiesību normā paredzētā procesuālo darbību noilguma termiņa beigām, tā adresātam ir pienākums noteiktā termiņā par šī lēmuma prettiesiskumu vērsties kompetentajā administratīvajā tiesā, jo pretējā gadījumā iestājas noilgums, un tas vairs nevar iebilst pret minētā lēmuma izpildi, atsaucoties uz šo pašu prettiesiskumu pret viņu ierosinātā piespiedu izpildes procedūrā tiesā.

| 2) | Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir tūlītēja iedarbība valstu tiesību sistēmās, un valsts iestādēm nav jāveic piemērošanas pasākumi. No tā izriet, ka lēmuma par nepamatoti izmaksāto summu piedziņu adresātam katrā ziņā ir jābūt iespējai atsaukties uz šīs regulas 3. panta 2. punkta pirmajā daļā paredzētā izpildes termiņa vai attiecīgā gadījumā – atbilstoši minētās regulas 3. panta 3. punktam – pagarinātā izpildes termiņa beigām, lai iebilstu pret šo summu piespiedu piedziņu. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir tūlītēja iedarbība valstu tiesību sistēmās, un valsts iestādēm nav jāveic piemērošanas pasākumi. No tā izriet, ka lēmuma par nepamatoti izmaksāto summu piedziņu adresātam katrā ziņā ir jābūt iespējai atsaukties uz šīs regulas 3. panta 2. punkta pirmajā daļā paredzētā izpildes termiņa vai attiecīgā gadījumā – atbilstoši minētās regulas 3. panta 3. punktam – pagarinātā izpildes termiņa beigām, lai iebilstu pret šo summu piespiedu piedziņu.

| 3) | Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka tajā noteiktais izpildes termiņš sākas brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par pienākumu atmaksāt nepamatoti samaksātās summas; taču šis termiņš ir jāsāk skaitīt no dienas, kad šis lēmums kļūst galīgs, proti, kad beigušies pārsūdzības termiņi vai kad ir izsmelti tiesību aizsardzības līdzekļi. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka tajā noteiktais izpildes termiņš sākas brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par pienākumu atmaksāt nepamatoti samaksātās summas; taču šis termiņš ir jāsāk skaitīt no dienas, kad šis lēmums kļūst galīgs, proti, kad beigušies pārsūdzības termiņi vai kad ir izsmelti tiesību aizsardzības līdzekļi.

| 4) | Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru šī punkta pirmajā daļā paredzēto izpildes termiņu pārtrauc pavēste par tāda parāda piespiedu piedziņu, par kuru ir pieņemts piedziņas lēmums. |
| --- | --- |

4)

Regulas Nr. 2988/95 3. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tai nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru šī punkta pirmajā daļā paredzēto izpildes termiņu pārtrauc pavēste par tāda parāda piespiedu piedziņu, par kuru ir pieņemts piedziņas lēmums.

---

(1)  OV C 443, 21.12.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/12

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UB/Kauno teritorinė muitinė

(Lieta C-489/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības Muitas kodekss - Muitas parāda dzēšana - Savienības muitas teritorijā nelikumīgi ievestas preces - Aizturēšana un konfiskācija - Direktīva 2008/118/EK - Akcīzes nodoklis - Direktīva 2006/112/EK - Pievienotās vērtības nodoklis - Nodokļa iekasējamības gadījums - Iekasējamība)

(2022/C 213/13)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pamatlietas puses

Prasītājsa: UB

Atbildētāja: Kauno teritorinė muitinė

Piedaloties: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, 124. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka muitas parāds tiek dzēsts, kad kontrabandas preces ir aizturētas un vēlāk konfiscētas jau pēc tam, kad tās ir tikušas nelikumīgi ievestas Eiropas Savienības muitas teritorijā. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, 124. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka muitas parāds tiek dzēsts, kad kontrabandas preces ir aizturētas un vēlāk konfiscētas jau pēc tam, kad tās ir tikušas nelikumīgi ievestas Eiropas Savienības muitas teritorijā.

| 2) | Padomes Direktīvas 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 2. panta b) punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 70. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas parāda dzēšana Regulas Nr. 952/2013 124. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētā iemesla dēļ attiecīgi neizraisa ar to saistītā akcīzes nodokļa un pievienotās vērtības nodokļa parāda dzēšanu par Eiropas Savienības muitas teritorijā nelikumīgi ievestajām precēm. |
| --- | --- |

2)

Padomes Direktīvas 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK, 2. panta b) punkts un 7. panta 1. punkts, kā arī Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 2. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 70. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka muitas parāda dzēšana Regulas Nr. 952/2013 124. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētā iemesla dēļ attiecīgi neizraisa ar to saistītā akcīzes nodokļa un pievienotās vērtības nodokļa parāda dzēšanu par Eiropas Savienības muitas teritorijā nelikumīgi ievestajām precēm.

---

(1)  OV C 433, 14.12.2020.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/12

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Q, R, S/United Airlines, Inc.

(Lieta C-561/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa pārvadājumi - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Kopīgi noteikumi par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Savienots reiss, ko veido divi lidojuma segmenti - Ilga ielidošanas kavēšanās galamērķī, kas radusies šī lidojuma otrajā segmentā, kurš savieno divas lidostas trešā valstī - Šīs regulas spēkā esamība no starptautisko tiesību viedokļa)

(2022/C 213/14)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

Pamatlietas puses

Prasītāji: Q, R, S

Atbildētāja: United Airlines, Inc.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopā ar 6. un 7. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda savienota reisa no lidostas dalībvalsts teritorijā uz lidostu trešās valsts teritorijā ar pārsēšanos citā šīs trešās valsts lidostā, kurš sastāv no diviem lidojuma segmentiem un kurš ar vienotu rezervāciju ir rezervēts pie Kopienas pārvadātāja, pasažierim ir tiesības uz kompensāciju no trešās valsts gaisa pārvadātāja, kas ir veicis šo lidojumu kopumā šī Kopienas pārvadātāja vārdā, ja šis pasažieris ir sasniedzis galamērķi vairāk nekā ar trīs stundu kavēšanos, kura radusies minētā lidojuma otrajā segmentā. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 3. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopā ar 6. un 7. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda savienota reisa no lidostas dalībvalsts teritorijā uz lidostu trešās valsts teritorijā ar pārsēšanos citā šīs trešās valsts lidostā, kurš sastāv no diviem lidojuma segmentiem un kurš ar vienotu rezervāciju ir rezervēts pie Kopienas pārvadātāja, pasažierim ir tiesības uz kompensāciju no trešās valsts gaisa pārvadātāja, kas ir veicis šo lidojumu kopumā šī Kopienas pārvadātāja vārdā, ja šis pasažieris ir sasniedzis galamērķi vairāk nekā ar trīs stundu kavēšanos, kura radusies minētā lidojuma otrajā segmentā.

| 2) | Otrā prejudiciālā jautājuma izskatīšanā nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Regulas Nr. 261/2004 spēkā esamību, ņemot vērā starptautisko paražu tiesību principu, saskaņā ar kuru katrai valstij ir pilnīga un ekskluzīva suverenitāte pār savu gaisa telpu. |
| --- | --- |

2)

Otrā prejudiciālā jautājuma izskatīšanā nav atklājies neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Regulas Nr. 261/2004 spēkā esamību, ņemot vērā starptautisko paražu tiesību principu, saskaņā ar kuru katrai valstij ir pilnīga un ekskluzīva suverenitāte pār savu gaisa telpu.

---

(1)  OV C 128, 12.4.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/13

---

Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Oberster Gerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J/H Limited

(Lieta C-568/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Piemērošanas joma - 2. panta a) punkts - Jēdziens “spriedums” - Maksājuma rīkojums, kas pieņemts citā dalībvalstī pēc trešā valstī pieņemta nolēmuma īsas un uz sacīkstes principu balstītas pārbaudes - 39. pants - Izpildāmība dalībvalstīs)

(2022/C 213/15)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītājs: J

Atbildētāja: H Limited

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 2. panta a) punkts un 39. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka maksājuma rīkojums, ko dalībvalsts tiesa izdevusi, pamatojoties uz galīgiem trešās valsts spriedumiem, ir uzskatāms par spriedumu un ir izpildāms citās dalībvalstīs, ja tas ir pieņemts uz sacīkstes principu balstītas tiesvedības rezultātā izcelsmes dalībvalstī un tajā ir atzīts par izpildāmu, tomēr šī dokumenta sprieduma raksturs neliedz atbildētajam, pret kuru ir vērsta izpilde, tiesības atbilstoši šīs regulas 46. pantam lūgt atteikt izpildi kāda tās 45. pantā minētā iemesla dēļ.

---

(1)  OV C 28, 25.1.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/14

---

Tiesas (piektā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – V A, Z A/TP

(Lieta C-645/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 650/2012 - 10. pants - Papildu jurisdikcija mantojuma jomā - Mirušā pastāvīgā dzīvesvieta nāves brīdī valstī, kurai Regula (ES) Nr. 650/2012 nav saistoša - Mirušais, kuram ir dalībvalsts pilsonība un pieder īpašums šajā dalībvalstī - Minētās dalībvalsts tiesas, kurā celta prasība, pienākums pēc savas ierosmes pārbaudīt papildu jurisdikcijas kritērijus - Mantojuma administratora iecelšana)

(2022/C 213/16)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītāji: V A, Z A

Atbildētāja: TP

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 650/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un publisku aktu akceptēšanu un izpildi mantošanas lietās un par Eiropas mantošanas apliecības izveidi 10. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesai pēc savas ierosmes ir jāatzīst sava jurisdikcija saskaņā ar šajā tiesību normā paredzēto papildu jurisdikcijas noteikumu, ja, izskatīdama lietu, pamatojoties uz šīs regulas 4. pantā ietverto vispārējās jurisdikcijas noteikumu, tā konstatē, ka tai saskaņā ar šo pēdējo minēto tiesību normu nav jurisdikcijas.

---

(1)  OV C 53, 15.2.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/14

---

Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Y GmbH/Hauptzollamt

(Lieta C-668/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Kombinētā nomenklatūra - Preču klasifikācija - Pozīcijas 1302, 3301 un 3302 - Ekstrahēti vaniļas oleosveķi - Akcīzes nodoklis - Direktīva 92/83/EEK - Atbrīvojumi no nodokļa - 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts - Jēdziens “garšvielas” - Direktīva 92/12/EEK - Eiropas Komisijas Akcīzes nodokļa komiteja - Pilnvaras)

(2022/C 213/17)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Y GmbH

Atbildētāja: Hauptzollamt

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2015. gada 6. oktobra Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754, I pielikumā ietvertā kombinētā nomenklatūra ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas sastāv no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma, kurā vidējais vanilīna saturs ir 0,5 % apmērā un kura standartizācijas nolūkā tiek iegūta, atšķaidot ar ūdeni un etanolu starpproduktu, kas pats ir ekstrahēts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2015. gada 6. oktobra Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754, I pielikumā ietvertā kombinētā nomenklatūra ir jāinterpretē tādējādi, ka prece, kas sastāv no aptuveni 85 % etanola, 10 % ūdens, 4,8 % sausā atlikuma, kurā vidējais vanilīna saturs ir 0,5 % apmērā un kura standartizācijas nolūkā tiek iegūta, atšķaidot ar ūdeni un etanolu starpproduktu, kas pats ir ekstrahēts no vaniļas pāksts, izmantojot etanolu, ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905.

| 2) | Padomes Direktīvas 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vaniļas oleosveķi, kuri ietilpst Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi ir izdarīti ar Īstenošanas regulu 2015/1754, I pielikumā iekļautās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905, ir jāuzskata par “garšvielām” šīs tiesību normas izpratnē ar nosacījumu, ka tie ir sastāvdaļa, kas konkrētam produktam piešķir īpašu garšu vai smaržu. |
| --- | --- |

2)

Padomes Direktīvas 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, 27. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka vaniļas oleosveķi, kuri ietilpst Regulas Nr. 2658/87, kurā grozījumi ir izdarīti ar Īstenošanas regulu 2015/1754, I pielikumā iekļautās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 1302 1905, ir jāuzskata par “garšvielām” šīs tiesību normas izpratnē ar nosacījumu, ka tie ir sastāvdaļa, kas konkrētam produktam piešķir īpašu garšu vai smaržu.

---

(1)  OV C 72, 1.3.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/15

---

Tiesas (devītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen

(Apvienotās lietas C-102/21 un C-103/21) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valstu piešķirts atbalsts - Atbalsta shēma mazo hidroelektrostaciju būvniecībai - Alpu un kalnu tūristu mītnes bez elektrotīkla - Eiropas Komisijas atļauja - Termiņa beigšanās)

(2022/C 213/18)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Pamatlietas puses

Prasītāji: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

Atbildētāja: Autonome Provinz Bozen

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atļauja īstenot atbalsta shēmu mazo hidroelektrostaciju būvniecībai, pamatojoties uz Komisijas lēmumu C(2012) 5048 final (2012. gada 25. jūlijs) par valsts atbalstu SA.32113 (2010/N) – Itālija: Atbalsta shēma attiecībā uz enerģijas ietaupījumu, apkures sistēmām uz katru rajona teritoriju un elektrifikāciju Alto Adidžes/Dienvidtiroles attālajos reģionos, vairs nebija spēkā, kad Autonome Provinz Bozen (Bolcāno autonomā province, Itālija) piešķīra subsīdijas KW un SG. |
| --- | --- |

1)

Atļauja īstenot atbalsta shēmu mazo hidroelektrostaciju būvniecībai, pamatojoties uz Komisijas lēmumu C(2012) 5048 final (2012. gada 25. jūlijs) par valsts atbalstu SA.32113 (2010/N) – Itālija: Atbalsta shēma attiecībā uz enerģijas ietaupījumu, apkures sistēmām uz katru rajona teritoriju un elektrifikāciju Alto Adidžes/Dienvidtiroles attālajos reģionos, vairs nebija spēkā, kad Autonome Provinz Bozen (Bolcāno autonomā province, Itālija) piešķīra subsīdijas KW un SG.

| 2) | LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Komisijai nav jāprasa dalībvalstij atgūt nelikumīgais atbalsts Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, 1. panta f) punkta izpratnē. |
| --- | --- |

2)

LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Komisijai nav jāprasa dalībvalstij atgūt nelikumīgais atbalsts Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, 1. panta f) punkta izpratnē.

---

(1)  OV C 217, 7.6.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/16

---

Tiesas (septītā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Tiesvedība saistībā ar tādas finansiālas sankcijas atzīšanu, kura uzlikta D. B.

(Lieta C-150/21) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesiskā sadarbība krimināllietās - Savstarpējā atzīšana - Pamatlēmums 2005/214/TI - Finansiālu sankciju izpilde - 1. panta a) punkta ii) apakšpunkts - Administratīvas iestādes pieņemts lēmums, ar kuru tiek uzlikta finansiāla sankcija - Lēmums, kas var tikt pārsūdzēts prokuroram, kurš ir pakļauts tieslietu ministra norādēm - Turpmāka pārsūdzība tiesā, kurai ir īpaša jurisdikcija krimināllietās)

(2022/C 213/19)

Tiesvedības valoda – poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Pamatlietas puses

Atbildētājs: D. B.

piedaloties: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Rezolutīvā daļa

Padomes Pamatlēmuma 2005/214/TI (2005. gada 24. februāris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz finansiālām sankcijām, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Pamatlēmumu 2009/299/TI (2009. gada 26. februāris), 1. panta a) punkta ii) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmums, ar kuru fiziskai personai galīgi tiek uzlikta finansiāla sankcija un kuru pieņēmusi izdevējas dalībvalsts iestāde, kas nav tiesa, par noziedzīgu nodarījumu saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem, ir “lēmums” šīs tiesību normas izpratnē, ja šīs dalībvalsts tiesiskais regulējums paredz, ka pārsūdzība par šo lēmumu sākotnēji ir jāizskata prokuroram, kas organizatoriski ir tieslietu ministra pakļautībā, un pēc tam attiecīgā persona var vērsties tiesā, kam ir īpaša jurisdikcija krimināllietās, ja šis prokurors pieņem lēmumu, ar kuru šo pārsūdzību noraida, ar nosacījumu, ka piekļuve šai tiesai netiek padarīta par neiespējamu vai pārmērīgi apgrūtinātu.

---

(1)  OV C 329, 16.8.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/16

---

Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 7. aprīļa spriedums (Amtsgericht Bottrop (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fuhrmann-2-GmbH/B.

(Lieta C-249/21) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju aizsardzība - Direktīva 2011/83/ES - 8. panta 2. punkts - Distances līgumi, kas noslēgti, izmantojot elektroniskos sakaru līdzekļus - Tirgotājam noteikts pienākums sniegt informāciju - Pogas vai līdzīgas funkcijas aktivizēšana, lai veiktu pasūtījumu ar maksāšanas pienākumu - Līdzīgs nepārprotams formulējums vārdiem “pasūtījums ar pienākumu maksāt” - Tādas norādes ņemšana vērā, kura ir uz pogas vai līdzīgas funkcijas, lai novērtētu šāda formulējuma līdzīgo raksturu)

(2022/C 213/20)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Bottrop

Pamatlietas puses

Prasītāja: Fuhrmann-2-GmbH

Atbildētājs: B.

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/83/ES (2011. gada 25. oktobris) par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK 8. panta 2. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai tāda pasūtījuma procesā, kurš attiecas uz distances līguma noslēgšanu, izmantojot elektroniskos sakaru līdzekļus, noteiktu, vai uz pogas vai līdzīgas funkcijas atrodamais formulējums, kā, piemēram, “pabeigt rezervāciju”, ir “pasūtījumam ar pienākumu maksāt”“līdzīga” norāde šīs tiesību normas izpratnē, ir jāņem vērā tikai šī uz minētās pogas vai līdzīgās funkcijas atrodamā norāde.

---

(1)  OV C 297, 26.7.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 6. augustā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no20 de Barcelona (Spānija) – F C C un M A B/Caixabank S.A., agrāk Bankia S.A.

(Lieta C-484/21)

(2022/C 213/21)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no20 de Barcelona

Pamatlietas puses

Prasītāji: F C C un M A B

Atbildētāja: Caixabank S.A., agrāk Bankia S.A.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi tas, ka noilguma termiņš prasības celšanai par ekonomisko seku, kas izriet no negodīga noteikuma, atlīdzināšanu, piemēram, par izdevumiem, sākas pirms brīža, kad minētais noteikums ir atzīts par spēkā neesošu tā negodīguma dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi tas, ka noilguma termiņš prasības celšanai par ekonomisko seku, kas izriet no negodīga noteikuma, atlīdzināšanu, piemēram, par izdevumiem, sākas pirms brīža, kad minētais noteikums ir atzīts par spēkā neesošu tā negodīguma dēļ?

| 2) | Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi par negodīga noteikuma noilguma termiņa sākumu noteikt dienu, kurā judikatūru veidot pilnvarota tiesa, piemēram, Tribunal Supremo, norāda, ka kāds noteikts noteikums ir negodīgs, neatkarīgi no tā, vai konkrētais patērētājs zina vai nezina minētā sprieduma saturu? |
| --- | --- |

2)

Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi par negodīga noteikuma noilguma termiņa sākumu noteikt dienu, kurā judikatūru veidot pilnvarota tiesa, piemēram, Tribunal Supremo, norāda, ka kāds noteikts noteikums ir negodīgs, neatkarīgi no tā, vai konkrētais patērētājs zina vai nezina minētā sprieduma saturu?

| 3) | Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi ilgtermiņa līgumā noteikt, ka noilguma termiņš prasības celšanai par hipotekāro izdevumu segšanai samaksātu izdevumu atmaksu sākas samaksas brīdī, jo tajā brīdī ir izbeigušās negodīgā noteikuma sekas un nav nekāda riska, ka tas no jauna tiks piemērots? |
| --- | --- |

3)

Vai ar [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 38. pantu, ar ES tiesību efektivitātes principu un ar Direktīvas 13/93 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīgi ilgtermiņa līgumā noteikt, ka noilguma termiņš prasības celšanai par hipotekāro izdevumu segšanai samaksātu izdevumu atmaksu sākas samaksas brīdī, jo tajā brīdī ir izbeigušās negodīgā noteikuma sekas un nav nekāda riska, ka tas no jauna tiks piemērots?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/18

---

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-429/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

(Lieta C-784/21 P)

(2022/C 213/22)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Wolfgang Kappes (pārstāvji: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Sedus Stoll AG, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Ar 2022. gada 5. aprīļa rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/18

---

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 15. decembrīWolfgang Kappes iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2021. gada 13. oktobra spriedumu lietā T-436/20 Sedus Stoll AG/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

(Lieta C-785/21 P)

(2022/C 213/23)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Wolfgang Kappes (pārstāvji: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Sedus Stoll AG, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Ar 2022. gada 5. aprīļa rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējam pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Bankia SA/WE un XA

(Lieta C-810/21)

(2022/C 213/24)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Barcelona

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Bankia SA

Atbildētāji apelācijas instancē: WE un XA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?
  Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus? |
| --- | --- |

1)

Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?

Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus?

| 2) | Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām? |
| --- | --- |

2)

Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB un UK

(Lieta C-811/21)

(2022/C 213/25)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Barcelona

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Atbildētāji apelācijas instancē: TB un UK

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?
  Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus? |
| --- | --- |

1)

Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?

Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus?

| 2) | Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām? |
| --- | --- |

2)

Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – Banco Santander, SA/OG

(Lieta C-812/21)

(2022/C 213/26)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Barcelona

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Banco Santander, SA

Atbildētājs apelācijas instancē: OG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?
  Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus? |
| --- | --- |

1)

Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?

Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus?

| 2) | Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām? |
| --- | --- |

2)

Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 20. decembrī iesniedza Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) – OK un PI/Banco Sabadell

(Lieta C-813/21)

(2022/C 213/27)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Barcelona

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: OK un PI

Atbildētāja apelācijas instancē: Banco Sabadell

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?
  Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus? |
| --- | --- |

1)

Vai, ceļot prasību, kura ir vērsta uz to, lai izvirzītu noteikuma, ar kuru aizņēmējam tiek noteikts pienākums segt līguma noslēgšanas izdevumus, atzīšanas par spēkā neesošu ar atlīdzināšanu saistītās sekas, ar Direktīvas 93/2013 (1) 6. panta 1. punktu un 7. panta 1. punktu ir saderīga 10 gadu noilguma termiņa attiecināšana uz tiesībām celt prasību, skaitot to no brīža, kad noteikums zaudē spēku ar pēdējā maksājuma veikšanu – kas ir brīdis, kad patērētājs uzzina faktus, kas pamato noteikuma negodīgumu – , vai arī patērētāja rīcībā ir jābūt papildu informācijai faktu juridisko novērtējumu?

Ja ir nepieciešams zināt faktu juridisku novērtējumu, vai uz termiņa tecējuma sākumu ir attiecināma pastāvīgā judikatūra par noteikuma spēkā neesamību vai valsts tiesa var ņemt vērā citus atšķirīgus apstākļus?

| 2) | Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām? |
| --- | --- |

2)

Tā kā uz atlīdzināšanas prasību attiecas ilgs 10 gadu noilguma termiņš, kurā brīdī patērētājam ir jābūt tādā situācijā, ka viņam var būt zināms par noteikuma negodīgumu un tiesībām, kādas viņam piešķir direktīva – pirms noilguma termiņa sākšanās vai pirms tā beigām?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. janvārī iesniedza Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Beļģija) – VN/Beļģijas valsts

(Lieta C-34/22)

(2022/C 213/28)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

Pamatlietas puses

Prasītājs: VN

Atbildētāja: Beļģijas valsts

Prejudiciālais jautājums

Vai WIB 1992 21. panta 1. punkta 5. apakšpunkts redakcijā, kas grozīta ar Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen (2014. gada 25. aprīļa Likums par dažādiem noteikumiem) 170. pantu, ir pretrunā LESD 56. un 63. pantam, kā arī EEZ līguma 36. un 40. pantam, jo, lai gan šī tiesību norma ir vienādi piemērojama gan iekšzemes, gan ārvalstu pakalpojumu sniedzējiem, tā ne tikai liek izpildīt nosacījumus, kas ir analoģiski tiem, kādi ir paredzēti Koninklijk besluit tot uitvoering van het WIB 1992 (Karaļa dekrēts par WIB 1992 izpildi) 2. pantā un faktiski ir specifiski Beļģijas tirgum, bet galvenokārt arī pieprasa, lai šādus analoģiskus kritērijus nosaka attiecīgās EEZ valsts iestādes, un tas ir vairāk nekā pakļaušanās vietējai uzraudzībai un noguldījumu garantiju sistēmai saskaņā ar Direktīvu 94/19/EK (1), tādējādi nopietni kavējot ārvalstu pakalpojumu sniedzējus piedāvāt savus pakalpojumus Beļģijā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/19/EK (1994. gada 30. maijs) par noguldījumu garantiju sistēmām (OV 1994, L 135, 5. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 28. janvārī iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(Lieta C-58/22)

(2022/C 213/29)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Craiova

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja – apsūdzētā: NR

Otra iesaistītā puse: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Prejudiciālie jautājumi

Vai ne bis in idem princips, kas ir garantēts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā, kopsakarā ar Rumānijas pienākumiem novērst SPM (Eiropas Komisijas Lēmums 2006/928) norādītos trūkumus, ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmums izbeigt izskatīšanu, ko izdevusi prokuratūra pēc būtisku pierādījumu iegūšanas attiecīgajā lietā, liedz veikt jebkuru citu kriminālvajāšanu par to pašu nodarījumu, lai gan tas citādi kvalificēts juridiski, pret vienu un to pašu personu, jo lēmums ir galīgs, izņemot gadījumus, kad tiek konstatēts, ka izskatīšanas izbeigšanas pamatā esošais apstāklis nepastāv vai arī ja ir atklājušies jauni fakti vai apstākļi, no kuriem izriet, ka izskatīšanas izbeigšanas pamatā esošais apstāklis vairs nepastāv?

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. februārī iesniedza Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vācija) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

(Lieta C-61/22)

(2022/C 213/30)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Pamatlietas puses

Pieteicējs: RL

Atbildētāja: Landeshauptstadt Wiesbaden

Prejudiciālais jautājums

Vai pienākums noņemt pirkstu nospiedumus un tos saglabāt personas apliecībā atbilstoši Regulas (ES) 2019/1157 (1) 3. panta 5. punktam ir pretrunā augstāka ranga Savienības tiesību normām, it īpaši

| a) | LESD 77. panta 3. punktam, |
| --- | --- |

a)

LESD 77. panta 3. punktam,

| b) | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantam, |
| --- | --- |

b)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantam,

| c) | Vispārīgās datu aizsardzības regulas (2) |
| --- | --- |

c)

Vispārīgās datu aizsardzības regulas (2)

35. panta 10. punktam, un līdz ar to šā iemesla dēļ nav spēkā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1157 (2019. gada 20. jūnijs) par Savienības pilsoņu personas apliecību un Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kuri izmanto tiesības brīvi pārvietoties, izsniegto uzturēšanās dokumentu drošības uzlabošanu (OV 2019, L 188, 67. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp,).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/22

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 2. februārī Eiropas Investīciju banka iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 24. novembra spriedumu lietā T-370/20 KL/Eiropas Investīciju banka

(Lieta C-68/22 P)

(2022/C 213/31)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Investīciju banku (EIB) (pārstāvji: G. Faedo, I. Zanin)

Otrs lietas dalībnieks: KL

Prasījumi

Ar apelācijas sūdzību EIB lūdz Tiesu:

| — | atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-370/20; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-370/20;

| — | ja Tiesa uzskata, ka tiesvedības stadija ļauj pieņemt galīgo spriedumu lietā, apmierināt EIB prasījumus pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

ja Tiesa uzskata, ka tiesvedības stadija ļauj pieņemt galīgo spriedumu lietā, apmierināt EIB prasījumus pirmajā instancē;

| — | piespriest KL atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus abās instancēs. |
| --- | --- |

—

piespriest KL atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai EIB izvirza divus pamatus.

Pirmais pamats ir sadalīts četrās daļās un attiecas uz EIB iekšējo noteikumu invaliditātes jomā kļūdainu interpretāciju.

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu attiecībā uz invaliditātes jēdzienu, kas paredzēts EIB darbiniekiem piemērojamās pensiju sistēmas pārejas noteikumu (RTRP) 46.-1. pantā un EIB administratīvo noteikumu 11.1. pantā. Uzskatot, ka invaliditātes jēdziens minēto pantu izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz EIB darbinieku, kuru tās sasauktā invaliditātes komisija ir atzinusi par nespējīgu atsākt savu pienākumu vai līdzvērtīgu pienākumu pildīšanu šajā iestādē, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi EIB iekšējo noteikumu tekstu un jēgu un esot izvēlējusies tādu interpretāciju, kas ir pretrunā invaliditātes pensijas kā sociālās aizsardzības pasākuma jēgai.

Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, izslēdzot no EIB izveidotās invaliditātes komisijas kompetences iespēju pieņemt lēmumu par Bankas darbinieka spēju veikt savu darbību ārpus šīs iestādes vispārējā darba tirgū.

Treškārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, interpretējot RTRP 46.-1. pantu un administratīvo noteikumu 11.1 pantu, pamatojoties uz argumentāciju pēc analoģijas ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 78. pantu.

Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, noraidot EIB atbalstīto RTRP 51.-1. panta interpretāciju un neinterpretējot minēto pantu kopsakarā ar RTRP 46.-1. pantu.

Otrais pamats ir sadalīts divās daļās un attiecas uz divkārtīgu faktu sagrozīšanu.

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot par juridiski saistošiem invaliditātes komisijas dokumentus, kurus nebija līdzparakstījuši visi minētās komisijas locekļi.

Otrkārt, Vispārējā tiesa esot kļūdaini novērtējusi invaliditātes komisijas atzinuma saturu, jo tā uzskatīja, ka invaliditātes komisija bija atzinusi, ka prasītājs nav spējīgs veikt pienākumus EIB, lai gan visu minētās komisijas locekļu parakstītajās veidlapās bija norādīts, ka prasītājam nav invaliditātes.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. februārī iesniedza Vrchní soud v Praze (Čehijas Republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, parādnieka GEDEM-STAV a.s. maksātnespējas administrators

(Lieta C-78/22)

(2022/C 213/32)

Tiesvedības valoda – čehu

Iesniedzējtiesa

Vrchní soud v Praze

Pamatlietas puses

Prasītājs: ALD Automotive s.r.o.

Atbildētājs: DY, parādnieka GEDEM-STAV a.s. maksātnespējas administrators

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Kādiem kritērijiem ir jābūt izpildītiem, lai rastos prasījums par vismaz fiksētas summas 40 EUR apmērā piedziņu, par kuru ir runa Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/7/ES (1), līgumu par atkārtotiem vai turpinātiem maksājumiem gadījumā? |
| --- | --- |

1)

Kādiem kritērijiem ir jābūt izpildītiem, lai rastos prasījums par vismaz fiksētas summas 40 EUR apmērā piedziņu, par kuru ir runa Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/7/ES (1), līgumu par atkārtotiem vai turpinātiem maksājumiem gadījumā?

| 2) | Vai dalībvalstu tiesas var atteikties apmierināt prasījumu, par kuru ir runa iepriekš minētās direktīvas 6. panta 1. punktā, vispārīgo civiltiesību noteikumu piemērošanas dēļ? |
| --- | --- |

2)

Vai dalībvalstu tiesas var atteikties apmierināt prasījumu, par kuru ir runa iepriekš minētās direktīvas 6. panta 1. punktā, vispārīgo civiltiesību noteikumu piemērošanas dēļ?

| 3) | Apstiprinošās atbildes uz otro jautājumu gadījumā – kādiem nosacījumiem ir jābūt izpildītiem, lai dalībvalstu tiesas varētu atteikties piespriest prasījuma, par kuru ir runa iepriekš minētās direktīvas 6. panta 1. punktā, summu? |
| --- | --- |

3)

Apstiprinošās atbildes uz otro jautājumu gadījumā – kādiem nosacījumiem ir jābūt izpildītiem, lai dalībvalstu tiesas varētu atteikties piespriest prasījuma, par kuru ir runa iepriekš minētās direktīvas 6. panta 1. punktā, summu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV 2011, 48. lpp., 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spānija) – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

(Lieta C-83/22)

(2022/C 213/33)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

Pamatlietas puses

Prasītājs: RTG

Atbildētāja: Tuk Tuk Travel S.L.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai LESD 169. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts un 114. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir Direktīvas 2015/2302 (1) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem 5. pants, jo šajā pantā informācijā, kas obligāti sniedzama ceļotājam pirms līguma noslēgšanas, nav ietvertas direktīvas 12. pantā atzītās tiesības izbeigt līgumu pirms tā sākuma, saņemot pilnīgu samaksātās summas atmaksu, kad iestājas nenovēršami un ārkārtas apstākļi, kas būtiski ietekmē ceļojuma īstenošanu? |
| --- | --- |

1)

Vai LESD 169. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts un 114. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir Direktīvas 2015/2302 (1) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem 5. pants, jo šajā pantā informācijā, kas obligāti sniedzama ceļotājam pirms līguma noslēgšanas, nav ietvertas direktīvas 12. pantā atzītās tiesības izbeigt līgumu pirms tā sākuma, saņemot pilnīgu samaksātās summas atmaksu, kad iestājas nenovēršami un ārkārtas apstākļi, kas būtiski ietekmē ceļojuma īstenošanu?

| 2) | Vai LESD 114. un 169. pantam, kā arī Direktīvas 2015/2302 15. pantam ir pretrunā LEC 216. pantā un 218. panta 1. punktā noteikto dispozitivitātes un atbilstības principu piemērošana, ja šie procesuālie principi var kavēt patērētāja – prasītāja pilnīgu aizsardzību? |
| --- | --- |

2)

Vai LESD 114. un 169. pantam, kā arī Direktīvas 2015/2302 15. pantam ir pretrunā LEC 216. pantā un 218. panta 1. punktā noteikto dispozitivitātes un atbilstības principu piemērošana, ja šie procesuālie principi var kavēt patērētāja – prasītāja pilnīgu aizsardzību?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2302 (2015. gada 25. novembris) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/83/ES un atceļ Padomes Direktīvu 90/314/EEK (OV 2015, L 326, 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK

(Lieta C-87/22)

(2022/C 213/34)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Korneuburg

Pamatlietas puses

Blakus sūdzības iesniedzējs: TT

Atbildētāja tiesvedībā par blakus sūdzību: AK

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (1) 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kurai ir piekritība pēc būtības, var lūgt tādas citas dalībvalsts tiesu, ar kuru bērnam ir īpaša saikne, atzīt sevi par piekritīgu, ja tā uzskata, ka šīs citas dalībvalsts tiesa var labāk izskatīt lietu vai tās daļas, un ja tas ir bērna interesēs, arī tad, ja šīs citas dalībvalsts gadījumā runa ir par dalībvalsti, kura ir kļuvusi par bērna pastāvīgo dzīvesvietu pēc viņa nelikumīgas aizvešanas? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (1) 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts, kurai ir piekritība pēc būtības, var lūgt tādas citas dalībvalsts tiesu, ar kuru bērnam ir īpaša saikne, atzīt sevi par piekritīgu, ja tā uzskata, ka šīs citas dalībvalsts tiesa var labāk izskatīt lietu vai tās daļas, un ja tas ir bērna interesēs, arī tad, ja šīs citas dalībvalsts gadījumā runa ir par dalībvalsti, kura ir kļuvusi par bērna pastāvīgo dzīvesvietu pēc viņa nelikumīgas aizvešanas?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV 2003, L 338, 1. lpp.) 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā minētie kompetences nodošanas kritēriji ir reglamentēti izsmeļoši un nav nepieciešami papildu kritēriji, ņemot vērā procedūru, kas ir tikusi uzsākta saskaņā ar 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem 8. panta f) punktu? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

Vai Padomes Regulas (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV 2003, L 338, 1. lpp.) 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā minētie kompetences nodošanas kritēriji ir reglamentēti izsmeļoši un nav nepieciešami papildu kritēriji, ņemot vērā procedūru, kas ir tikusi uzsākta saskaņā ar 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem 8. panta f) punktu?

---

(1)  OV 2003, L 338, 1. lpp.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nīderlande) – X, Y un seši viņu nepilngadīgie bērni/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Lieta C-125/22)

(2022/C 213/35)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

Pamatlietas puses

Prasītāji: X, Y un seši viņu nepilngadīgie bērni

Atbildētājs: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Kvalifikācijas direktīvas (1) 15. pants, skatot to kopsakarā ar šīs direktīvas 2. panta g) punktu un 4. pantu, kā arī Pamattiesību hartas 4. pantu un 19. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, nosakot, vai pieteikuma iesniedzējam ir nepieciešama alternatīvā aizsardzība, vienmēr pilnībā un kopsakarībā ir jāizskata un jāizvērtē visi būtiskie aspekti, kas attiecas gan uz pieteikuma iesniedzēja individuālo situāciju un personīgajiem apstākļiem, gan uz vispārējo situāciju izcelsmes valstī, pirms tiek noteikts, kura būtiskā kaitējuma izpausme, kas rada bažas, pamatojoties uz šiem aspektiem, var tikt pierādīta? |
| --- | --- |

1)

Vai Kvalifikācijas direktīvas (1) 15. pants, skatot to kopsakarā ar šīs direktīvas 2. panta g) punktu un 4. pantu, kā arī Pamattiesību hartas 4. pantu un 19. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, nosakot, vai pieteikuma iesniedzējam ir nepieciešama alternatīvā aizsardzība, vienmēr pilnībā un kopsakarībā ir jāizskata un jāizvērtē visi būtiskie aspekti, kas attiecas gan uz pieteikuma iesniedzēja individuālo situāciju un personīgajiem apstākļiem, gan uz vispārējo situāciju izcelsmes valstī, pirms tiek noteikts, kura būtiskā kaitējuma izpausme, kas rada bažas, pamatojoties uz šiem aspektiem, var tikt pierādīta?

| 2) | Ja Tiesas sniegtā atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai pieteikuma iesniedzēja individuālās situācijas un personīgo apstākļu novērtējums, veicot vērtējumu saskaņā ar Kvalifikācijas direktīvas 15. panta c) punktu, attiecībā uz kuru Tiesa jau ir precizējusi, ka tie šajā ziņā ir jāņem vērā, ir visaptverošāks nekā novērtējums, pamatojoties uz individualizācijas prasību Eiropas Cilvēktiesību tiesas sprieduma lietā N. A. pret Apvienoto Karalisti izpratnē (2)? Vai saistībā ar to pašu alternatīvās aizsardzības pieteikumu šos aspektus var ņemt vērā, veicot novērtējumu gan saskaņā ar Kvalifikācijas direktīvas 15. panta b) punktu, gan šīs direktīvas 15. panta c) punktu? |
| --- | --- |

2)

Ja Tiesas sniegtā atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai pieteikuma iesniedzēja individuālās situācijas un personīgo apstākļu novērtējums, veicot vērtējumu saskaņā ar Kvalifikācijas direktīvas 15. panta c) punktu, attiecībā uz kuru Tiesa jau ir precizējusi, ka tie šajā ziņā ir jāņem vērā, ir visaptverošāks nekā novērtējums, pamatojoties uz individualizācijas prasību Eiropas Cilvēktiesību tiesas sprieduma lietā N. A. pret Apvienoto Karalisti izpratnē (2)? Vai saistībā ar to pašu alternatīvās aizsardzības pieteikumu šos aspektus var ņemt vērā, veicot novērtējumu gan saskaņā ar Kvalifikācijas direktīvas 15. panta b) punktu, gan šīs direktīvas 15. panta c) punktu?

| 3) | Vai Kvalifikācijas direktīvas 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, novērtējot nepieciešamību pēc alternatīvās aizsardzības, tā saucamā progresīvā skala, attiecībā uz kuru Tiesa jau ir precizējusi, ka tā ir jāpiemēro, novērtējot apgalvotās bažas ciest būtisku kaitējumu Kvalifikācijas direktīvas 15. panta c) punkta izpratnē, ir jāpiemēro arī, novērtējot apgalvotās bažas ciest būtisku kaitējumu šīs direktīvas 15. panta b) punkta izpratnē? |
| --- | --- |

3)

Vai Kvalifikācijas direktīvas 15. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, novērtējot nepieciešamību pēc alternatīvās aizsardzības, tā saucamā progresīvā skala, attiecībā uz kuru Tiesa jau ir precizējusi, ka tā ir jāpiemēro, novērtējot apgalvotās bažas ciest būtisku kaitējumu Kvalifikācijas direktīvas 15. panta c) punkta izpratnē, ir jāpiemēro arī, novērtējot apgalvotās bažas ciest būtisku kaitējumu šīs direktīvas 15. panta b) punkta izpratnē?

| 4) | Vai Kvalifikācijas direktīvas 15. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas 1., 4. pantu un 19. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izvērtējot, vai pieteikuma iesniedzējam ir nepieciešama alternatīvā aizsardzība, ir jāņem vērā humāni apstākļi, kas ir (ne)tiešas sekas tāda dalībnieka darbībai un/vai bezdarbībai, kurš rada būtisku kaitējumu? |
| --- | --- |

4)

Vai Kvalifikācijas direktīvas 15. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas 1., 4. pantu un 19. panta 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka, izvērtējot, vai pieteikuma iesniedzējam ir nepieciešama alternatīvā aizsardzība, ir jāņem vērā humāni apstākļi, kas ir (ne)tiešas sekas tāda dalībnieka darbībai un/vai bezdarbībai, kurš rada būtisku kaitējumu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (pārstrādāta versija) (OV 2011, L 337, 9. lpp.).

(2)  ECT, 2008. gada 17. jūlijs, N. A. pret Apvienoto Karalisti, CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 23. februārī iesniedza Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Beļģija) – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

(Lieta C-128/22)

(2022/C 213/36)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Pamatlietas puses

Prasītāja: BV NORDIC INFO

Atbildētāja: Belgische Staat

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Pilsoņu tiesību direktīvas 2004/38 (1) 2., 4., 5., 27. un 29. pants, ar kuriem tiek transponēts LESD 20. un 21. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums (šajā gadījumā tas, kas izriet no Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (ministrijas 2020. gada 30. jūnija Noteikumi par steidzamu pasākumu noteikšanu koronavīrusa COVID-19 izplatības ierobežošanai) redakcijā, kas grozīta ar ministrijas 2020. gada 10. jūlija noteikumu 3. vai attiecīgi 5. pantu, 18. un 22. panta), atbilstoši kuram, nosakot vispārēju pasākumu:






  — | Beļģijas pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kā arī Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Beļģijas teritorijā, un viņu ģimenes locekļiem principā ir aizliegts izbraukt no Beļģijas, veicot nebūtiskus ceļojumus uz Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm, kas apzīmētas sarkanā krāsā saskaņā ar krāsu kodu, kurš ir izstrādāts, pamatojoties uz epidemioloģiskiem datiem; |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Pilsoņu tiesību direktīvas 2004/38 (1) 2., 4., 5., 27. un 29. pants, ar kuriem tiek transponēts LESD 20. un 21. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums (šajā gadījumā tas, kas izriet no Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (ministrijas 2020. gada 30. jūnija Noteikumi par steidzamu pasākumu noteikšanu koronavīrusa COVID-19 izplatības ierobežošanai) redakcijā, kas grozīta ar ministrijas 2020. gada 10. jūlija noteikumu 3. vai attiecīgi 5. pantu, 18. un 22. panta), atbilstoši kuram, nosakot vispārēju pasākumu:

—

Beļģijas pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kā arī Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Beļģijas teritorijā, un viņu ģimenes locekļiem principā ir aizliegts izbraukt no Beļģijas, veicot nebūtiskus ceļojumus uz Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm, kas apzīmētas sarkanā krāsā saskaņā ar krāsu kodu, kurš ir izstrādāts, pamatojoties uz epidemioloģiskiem datiem;

| — | Savienības pilsoņiem, kuri nav Beļģijas pilsoņi, un viņu ģimenes locekļiem (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir tiesības uzturēties Beļģijas teritorijā) tiek piemēroti ieceļošanas ierobežojumi (piemēram, pašizolācija un testi), veicot nebūtiskus ceļojumus uz Beļģiju no Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm, kas apzīmētas sarkanā krāsā saskaņā ar krāsu kodu, kurš ir izstrādāts, pamatojoties uz epidemioloģiskiem datiem? |
| --- | --- |

—

Savienības pilsoņiem, kuri nav Beļģijas pilsoņi, un viņu ģimenes locekļiem (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir tiesības uzturēties Beļģijas teritorijā) tiek piemēroti ieceļošanas ierobežojumi (piemēram, pašizolācija un testi), veicot nebūtiskus ceļojumus uz Beļģiju no Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm, kas apzīmētas sarkanā krāsā saskaņā ar krāsu kodu, kurš ir izstrādāts, pamatojoties uz epidemioloģiskiem datiem?

| 2) | Vai Šengenas Robežu kodeksa (2) 1., 3. un 22. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums (šajā gadījumā ministrijas 2020. gada 30. jūnija Noteikumi par steidzamu pasākumu noteikšanu koronavīrusa COVID-19 izplatības ierobežošanai redakcijā, kas grozīta ar ministrijas 2020. gada 10. jūlija noteikumu 3. vai attiecīgi 5. pantu, 18. un 22. pants), ar kuru nebūtisku ceļojumu gadījumā tiek noteikts tāds izceļošanas aizliegums no Beļģijas uz Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm un tāds ieceļošanas aizliegums no šīm valstīm Beļģijā, kas var ne tikai tikt pārbaudīts un sankcionēts, bet ko pēc savas iniciatīvas var piemērot ministrs, pašvaldības priekšsēdētājs un policijas priekšnieks? |
| --- | --- |

2)

Vai Šengenas Robežu kodeksa (2) 1., 3. un 22. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts dalībvalsts tiesiskais regulējums (šajā gadījumā ministrijas 2020. gada 30. jūnija Noteikumi par steidzamu pasākumu noteikšanu koronavīrusa COVID-19 izplatības ierobežošanai redakcijā, kas grozīta ar ministrijas 2020. gada 10. jūlija noteikumu 3. vai attiecīgi 5. pantu, 18. un 22. pants), ar kuru nebūtisku ceļojumu gadījumā tiek noteikts tāds izceļošanas aizliegums no Beļģijas uz Eiropas Savienības un Šengenas zonas valstīm un tāds ieceļošanas aizliegums no šīm valstīm Beļģijā, kas var ne tikai tikt pārbaudīts un sankcionēts, bet ko pēc savas iniciatīvas var piemērot ministrs, pašvaldības priekšsēdētājs un policijas priekšnieks?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV 2004, L 158, 77. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV 2006, L 105, 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) – Kriminālprocess pret apsūdzēto Nr. 5

(Lieta C-147/22)

(2022/C 213/37)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Törvényszék

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

Apsūdzētais Nr. 5

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 50. pantā un Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (turpmāk tekstā – “KĪŠN”), 54. pantā noteiktajam non bis in idem principam ir pretrunā tāda kriminālprocesa veikšana, kas kādā dalībvalstī uzsākts pret to pašu personu un par tiem pašiem nodarījumiem, attiecībā uz kuriem kādā citā dalībvalstī jau ir noticis kriminālprocess, kas noslēdzies ar galīgu prokuratūras lēmumu izbeigt kriminālizmeklēšanu? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 50. pantā un Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (turpmāk tekstā – “KĪŠN”), 54. pantā noteiktajam non bis in idem principam ir pretrunā tāda kriminālprocesa veikšana, kas kādā dalībvalstī uzsākts pret to pašu personu un par tiem pašiem nodarījumiem, attiecībā uz kuriem kādā citā dalībvalstī jau ir noticis kriminālprocess, kas noslēdzies ar galīgu prokuratūras lēmumu izbeigt kriminālizmeklēšanu?

| 2) | Vai ar [Hartas] 50. pantā un [KĪŠN] 54. pantā noteikto non bis in idem principu ir saderīgs un galīgi liedz uzsākt kādā dalībvalstī jaunu kriminālprocesu pret to pašu personu par tiem pašiem nodarījumiem apstāklis, ka, lai gan pēc prokuratūras lēmuma izbeigt kriminālprocesu (kriminālizmeklēšanu) kādā [citā] dalībvalstī kriminālizmeklēšanu ir iespējams atjaunot līdz noziedzīgā nodarījuma noilguma iestāšanās brīdim, prokuratūra nav uzskatījusi par nepieciešamu pēc savas ierosmes veikt šādu atjaunošanu? |
| --- | --- |

2)

Vai ar [Hartas] 50. pantā un [KĪŠN] 54. pantā noteikto non bis in idem principu ir saderīgs un galīgi liedz uzsākt kādā dalībvalstī jaunu kriminālprocesu pret to pašu personu par tiem pašiem nodarījumiem apstāklis, ka, lai gan pēc prokuratūras lēmuma izbeigt kriminālprocesu (kriminālizmeklēšanu) kādā [citā] dalībvalstī kriminālizmeklēšanu ir iespējams atjaunot līdz noziedzīgā nodarījuma noilguma iestāšanās brīdim, prokuratūra nav uzskatījusi par nepieciešamu pēc savas ierosmes veikt šādu atjaunošanu?

| 3) | Vai ar [Hartas] 50. pantā un [KĪŠN] 54. pantā noteikto non bis in idem principu ir saderīga un var tikt uzskatīta par pietiekami rūpīgu un izsmeļošu kriminālizmeklēšana, kas izbeigta attiecībā uz atbildētāju kriminālprocesā, kurš netika nopratināts aizdomās turētās personas statusā saistībā ar noziedzīgu nodarījumu, ko izdarījuši viņa līdzatbildētāji kriminālprocesā, kaut gan bija sākta kriminālizmeklēšana pret minēto personu atbildētāja statusā un lēmums izbeigt kriminālizmeklēšanu balstījās uz tiesiskās sadarbības lūguma ietvaros sniegtiem izmeklēšanas datiem, kā arī uz sniegtiem datiem par banku kontiem un viņa līdzatbildētāju kriminālprocesā nopratināšanu aizdomās turēto personu statusā? |
| --- | --- |

3)

Vai ar [Hartas] 50. pantā un [KĪŠN] 54. pantā noteikto non bis in idem principu ir saderīga un var tikt uzskatīta par pietiekami rūpīgu un izsmeļošu kriminālizmeklēšana, kas izbeigta attiecībā uz atbildētāju kriminālprocesā, kurš netika nopratināts aizdomās turētās personas statusā saistībā ar noziedzīgu nodarījumu, ko izdarījuši viņa līdzatbildētāji kriminālprocesā, kaut gan bija sākta kriminālizmeklēšana pret minēto personu atbildētāja statusā un lēmums izbeigt kriminālizmeklēšanu balstījās uz tiesiskās sadarbības lūguma ietvaros sniegtiem izmeklēšanas datiem, kā arī uz sniegtiem datiem par banku kontiem un viņa līdzatbildētāju kriminālprocesā nopratināšanu aizdomās turēto personu statusā?

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Raad van State (Nīderlande) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; cits lietas dalībnieks: United Nations High Commissioner for Refugees

(Lieta C-151/22)

(2022/C 213/38)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Cits lietas dalībnieks: United Nations High Commissioner for Refugees

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Kvalifikācijas direktīvas (1) 10. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz politiskajiem uzskatiem kā vajāšanas iemeslu var atsaukties arī pieteicēji, kuri vienkārši apgalvo, ka viņiem ir politiskais viedoklis un/vai viņi to pauž, bet neviens vajāšanas dalībnieks nav izrādījis negatīvu interesi attiecībā uz viņiem laikā, kad viņi uzturējās savā izcelsmes valstī, un kopš viņu uzturēšanās uzņēmējvalstī? |
| --- | --- |

1)

Vai Kvalifikācijas direktīvas (1) 10. panta 1. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz politiskajiem uzskatiem kā vajāšanas iemeslu var atsaukties arī pieteicēji, kuri vienkārši apgalvo, ka viņiem ir politiskais viedoklis un/vai viņi to pauž, bet neviens vajāšanas dalībnieks nav izrādījis negatīvu interesi attiecībā uz viņiem laikā, kad viņi uzturējās savā izcelsmes valstī, un kopš viņu uzturēšanās uzņēmējvalstī?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un tādējādi politiskais viedoklis pats par sevi jau ir pietiekams, lai to atzītu par politiskajiem uzskatiem, kāda nozīme ir jāpiešķir šā politiskā viedokļa, domu vai pārliecības stiprumam un ārvalstnieka ieinteresētībai veikt no tā izrietošās darbības patvēruma pieteikuma izskatīšanas un izvērtēšanas procesā, proti, pārbaudot, cik reālas ir šā pieteicēja apgalvotās bailes no vajāšanas? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša un tādējādi politiskais viedoklis pats par sevi jau ir pietiekams, lai to atzītu par politiskajiem uzskatiem, kāda nozīme ir jāpiešķir šā politiskā viedokļa, domu vai pārliecības stiprumam un ārvalstnieka ieinteresētībai veikt no tā izrietošās darbības patvēruma pieteikuma izskatīšanas un izvērtēšanas procesā, proti, pārbaudot, cik reālas ir šā pieteicēja apgalvotās bailes no vajāšanas?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai ir piemērojams kritērijs, ka šiem politiskajiem uzskatiem ir jābūt dziļi iesakņotiem, un, ja atbilde ir noliedzoša, tad kāds kritērijs ir jāpiemēro un kā tas ir piemērojams? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai ir piemērojams kritērijs, ka šiem politiskajiem uzskatiem ir jābūt dziļi iesakņotiem, un, ja atbilde ir noliedzoša, tad kāds kritērijs ir jāpiemēro un kā tas ir piemērojams?

| 4) | Ja kritērijs ir tāds, ka šādiem politiskajiem uzskatiem ir jābūt dziļi iesakņotiem, vai var sagaidīt, ka pieteicējs, kurš nepierāda, ka viņam ir dziļi iesakņoti politiskie uzskati, pēc atgriešanās savā izcelsmes valstī atturēsies paust savu politisko viedokli, lai tādējādi neizraisītu negatīvu interesi no kāda vajāšanas dalībnieka puses? |
| --- | --- |

4)

Ja kritērijs ir tāds, ka šādiem politiskajiem uzskatiem ir jābūt dziļi iesakņotiem, vai var sagaidīt, ka pieteicējs, kurš nepierāda, ka viņam ir dziļi iesakņoti politiskie uzskati, pēc atgriešanās savā izcelsmes valstī atturēsies paust savu politisko viedokli, lai tādējādi neizraisītu negatīvu interesi no kāda vajāšanas dalībnieka puses?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV 2011, L 337, 9. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. martā iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Kriminālprocess pret Juan

(Lieta C-164/22)

(2022/C 213/39)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Nacional

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

Juan

Otra lietas dalībniece: Ministerio Fiscal

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai šajā lietā ir radusies “bis in idem” situācija, kas paredzēta Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā un Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, 54. pantā, jo tā attiecas uz vieniem un tiem pašiem nodarījumiem saskaņā ar šim jēdzienam Savienības judikatūrā piešķirto tvērumu, vai, gluži pretēji, [iesniedzēj]tiesai ir jāveic vērtējums, ņemot vērā šajā nolēmumā paustos principus, jo tā attiecas uz turpinātu vienotu noziedzīgu nodarījumu, tostarp [arī] rodas nepieciešamība pārskatīt sodus un noteikt soda ierobežojumu saskaņā ar samērīguma kritērijiem. |
| --- | --- |

1)

Vai šajā lietā ir radusies “bis in idem” situācija, kas paredzēta Savienības Pamattiesību hartas 50. pantā un Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu, 54. pantā, jo tā attiecas uz vieniem un tiem pašiem nodarījumiem saskaņā ar šim jēdzienam Savienības judikatūrā piešķirto tvērumu, vai, gluži pretēji, [iesniedzēj]tiesai ir jāveic vērtējums, ņemot vērā šajā nolēmumā paustos principus, jo tā attiecas uz turpinātu vienotu noziedzīgu nodarījumu, tostarp [arī] rodas nepieciešamība pārskatīt sodus un noteikt soda ierobežojumu saskaņā ar samērīguma kritērijiem.

| 2) | Lai uzskatītu, ka nav radusies “bis in idem” situācija, jo nav pilnīga faktu identiskuma saskaņā ar šajā nolēmumā noteiktajiem kritērijiem:






  A) | Vai izskatāmās lietas apstākļos citās ES valstīs pasludinātu spriedumu iedarbības ierobežojumi, kas skaidri paredzēti Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea [2014. gada 12. novembra Konstitutīvā likuma 7/2014 par informācijas apmaiņu saistībā ar iepriekšēju sodāmību un Eiropas Savienībā pasludinātu notiesājošu spriedumu ņemšanu vērā, par Savienības tiesiskā regulējuma transponēšanu] 14. panta 2. punktā, ir saderīgi ar Padomes Pamatlēmumu 2008/675/TI (1) (2008. gada 24. jūlijs) par Eiropas Savienības dalībvalstīs pieņemtu spriedumu ņemšanu vērā jaunā kriminālprocesā, kā arī ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantu un 49. panta 3. punktu un tiesas nolēmumu savstarpējas atzīšanas principu ES? |
| --- | --- | --- |

2)

Lai uzskatītu, ka nav radusies “bis in idem” situācija, jo nav pilnīga faktu identiskuma saskaņā ar šajā nolēmumā noteiktajiem kritērijiem:

A)

Vai izskatāmās lietas apstākļos citās ES valstīs pasludinātu spriedumu iedarbības ierobežojumi, kas skaidri paredzēti Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea [2014. gada 12. novembra Konstitutīvā likuma 7/2014 par informācijas apmaiņu saistībā ar iepriekšēju sodāmību un Eiropas Savienībā pasludinātu notiesājošu spriedumu ņemšanu vērā, par Savienības tiesiskā regulējuma transponēšanu] 14. panta 2. punktā, ir saderīgi ar Padomes Pamatlēmumu 2008/675/TI (1) (2008. gada 24. jūlijs) par Eiropas Savienības dalībvalstīs pieņemtu spriedumu ņemšanu vērā jaunā kriminālprocesā, kā arī ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantu un 49. panta 3. punktu un tiesas nolēmumu savstarpējas atzīšanas principu ES?

| B) | Vai tas, ka Spānijas tiesībās nav paredzēta procedūra vai mehānisms, ar ko ir atļauts atzīt citās Eiropas valstīs pasludinātus spriedumus, pārskatīt, pielāgot vai ierobežot sodus, lai nodrošinātu to samērīgumu situācijā, kurā ārvalstīs pasludināti spriedumi ir jāizpilda Spānijā, atsaucoties uz faktiem, kas ir turpinātības vai saistības attiecībās ar citiem noziedzīgiem nodarījumiem, attiecībā uz kuriem arī Spānijā pasludināts notiesājošs spriedums, ir pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantam un 49. panta 3. punktam, skatot tos kopsakarā ar Pamatlēmuma 2002/584/TI (2) (2002. gada 13. jūnijs) 4. panta 6. punktu un Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (3) (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā, 8. panta 1. un 2. punktu? |
| --- | --- |

B)

Vai tas, ka Spānijas tiesībās nav paredzēta procedūra vai mehānisms, ar ko ir atļauts atzīt citās Eiropas valstīs pasludinātus spriedumus, pārskatīt, pielāgot vai ierobežot sodus, lai nodrošinātu to samērīgumu situācijā, kurā ārvalstīs pasludināti spriedumi ir jāizpilda Spānijā, atsaucoties uz faktiem, kas ir turpinātības vai saistības attiecībās ar citiem noziedzīgiem nodarījumiem, attiecībā uz kuriem arī Spānijā pasludināts notiesājošs spriedums, ir pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantam un 49. panta 3. punktam, skatot tos kopsakarā ar Pamatlēmuma 2002/584/TI (2) (2002. gada 13. jūnijs) 4. panta 6. punktu un Padomes Pamatlēmuma 2008/909/TI (3) (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā, 8. panta 1. un 2. punktu?

---

(1)  Padomes Pamatlēmums 2008/675/TI (2008. gada 24. jūlijs) par Eiropas Savienības dalībvalstīs pieņemtu spriedumu ņemšanu vērā jaunā kriminālprocesā (OV 2008, L 220, 32. lpp.).

(2)  Padomes pamatlēmums 2002/584/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm (OV 2002, L 190, 1. lpp.).

(3)  Padomes Pamatlēmums 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā (OV 2008, L 327, 27. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/29

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Landesgericht Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH

(Lieta C-177/22)

(2022/C 213/40)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Salzburg

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: JA

Atbildētāja apelācijas tiesvedībā: Wurth Automotive GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai, novērtējums par to, vai prasītāja ir uzskatāma par patērētāju Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 17. un 18. panta izpratnē, ir atkarīgs no tā:






  a) | vai pirkuma līguma noslēgšanas brīdī un uzreiz pēc tam prasītāja strādāja tiesvedības vajadzībām norādītajā grafikas un tīmekļdizaina mākslinieces profesijā tikai kā algota darbiniece vai tomēr – vismaz daļēji – arī kā pašnodarbināta persona un |
| --- | --- | --- |

1)

Vai, novērtējums par to, vai prasītāja ir uzskatāma par patērētāju Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 17. un 18. panta izpratnē, ir atkarīgs no tā:

a)

vai pirkuma līguma noslēgšanas brīdī un uzreiz pēc tam prasītāja strādāja tiesvedības vajadzībām norādītajā grafikas un tīmekļdizaina mākslinieces profesijā tikai kā algota darbiniece vai tomēr – vismaz daļēji – arī kā pašnodarbināta persona un

| b) | kādam nolūkam prasītāja iegādājās transportlīdzekli, proti, tikai personīgai lietošanai savām vajadzībām vai arī saistībā ar pašreizēju vai turpmāku profesionālo vai saimniecisko darbību vai tās mērķi? |
| --- | --- |

b)

kādam nolūkam prasītāja iegādājās transportlīdzekli, proti, tikai personīgai lietošanai savām vajadzībām vai arī saistībā ar pašreizēju vai turpmāku profesionālo vai saimniecisko darbību vai tās mērķi?

| 2) | Vai prasītāja patērētājas statusu nevar izmantot jau tādēļ vien, ka 2019. gada augustā viņa šo vieglo automašīnu pārdeva tālāk, un vai tas ir atkarīgs no rezultātā gūtās peļņas? |
| --- | --- |

2)

Vai prasītāja patērētājas statusu nevar izmantot jau tādēļ vien, ka 2019. gada augustā viņa šo vieglo automašīnu pārdeva tālāk, un vai tas ir atkarīgs no rezultātā gūtās peļņas?

| 3) | Vai patērētājas statusu prasītājai nevar atzīt jau tādēļ vien, ka viņa ir parakstījusi atbildētājas iepriekš sagatavotu pirkuma līgumu, kura veidlapā ir norādīts pircēja apzīmējums “uzņēmums” un kurā sadaļā ar mazākiem burtiem rakstītu virsrakstu “Speciāla vienošanās” ir minēts “darījums ar tirgotāju/ bez atpakaļpieņemšanas un bez garantijas/ piegāde tikai pēc naudas saņemšanas”, pret ko viņa nav iebildusi un nav norādījusi uz patērētājas statusu? |
| --- | --- |

3)

Vai patērētājas statusu prasītājai nevar atzīt jau tādēļ vien, ka viņa ir parakstījusi atbildētājas iepriekš sagatavotu pirkuma līgumu, kura veidlapā ir norādīts pircēja apzīmējums “uzņēmums” un kurā sadaļā ar mazākiem burtiem rakstītu virsrakstu “Speciāla vienošanās” ir minēts “darījums ar tirgotāju/ bez atpakaļpieņemšanas un bez garantijas/ piegāde tikai pēc naudas saņemšanas”, pret ko viņa nav iebildusi un nav norādījusi uz patērētājas statusu?

| 4) | Vai uz prasītāju ir attiecināmas darbības, kuras veicis viņas dzīvesbiedrs, kas, būdams automobiļu tirgotājs, organizēja šo pirkuma darījumu, un no kurām atbildētāja pamatoti varēja izsecināt, ka prasītājai ir uzņēmējas statuss? |
| --- | --- |

4)

Vai uz prasītāju ir attiecināmas darbības, kuras veicis viņas dzīvesbiedrs, kas, būdams automobiļu tirgotājs, organizēja šo pirkuma darījumu, un no kurām atbildētāja pamatoti varēja izsecināt, ka prasītājai ir uzņēmējas statuss?

| 5) | Vai, novērtējot vai prasītājai ir patērētājas statuss, viņai nelabvēlīgi ir interpretējams tas, ka pirmās instances tiesai nebija iespējams noskaidrot, kādēļ rakstveidā sagatavotais pirkuma no sākotnējā prasītājas dzīvesbiedra piedāvājuma atšķiras pircējas apzīmējuma ziņā iepriekšējā un to, kas šajā sakarā tika apspriests telefonsarunās starp prasītājas dzīvesbiedru un atbildētājas nodarbinātu pārdevēju? |
| --- | --- |

5)

Vai, novērtējot vai prasītājai ir patērētājas statuss, viņai nelabvēlīgi ir interpretējams tas, ka pirmās instances tiesai nebija iespējams noskaidrot, kādēļ rakstveidā sagatavotais pirkuma no sākotnējā prasītājas dzīvesbiedra piedāvājuma atšķiras pircējas apzīmējuma ziņā iepriekšējā un to, kas šajā sakarā tika apspriests telefonsarunās starp prasītājas dzīvesbiedru un atbildētājas nodarbinātu pārdevēju?

| 6) | Vai, novērtējot to, vai prasītājai ir patērētājas statuss, nozīmīgi ir tas, ka prasītājas dzīvesbiedrs dažas nedēļas pēc transportlīdzekļa saņemšanas telefoniski vērsās pie atbildētājas ar jautājumu, vai ir iespējams atsevišķi uzrādīt pievienotās vērtības nodokli? |
| --- | --- |

6)

Vai, novērtējot to, vai prasītājai ir patērētājas statuss, nozīmīgi ir tas, ka prasītājas dzīvesbiedrs dažas nedēļas pēc transportlīdzekļa saņemšanas telefoniski vērsās pie atbildētājas ar jautājumu, vai ir iespējams atsevišķi uzrādīt pievienotās vērtības nodokli?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. martā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

(Lieta C-183/22)

(2022/C 213/41)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Pieteicēja: Saint-Louis Sucre

Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris) (1) 153. panta 1. punkta b) apakšpunkts, saskaņā ar kuru ražotāju organizācija statūtos iekļauj prasības tās biedriem “attiecībā uz konkrētajā saimniecībā ražotiem produktiem būt tikai vienas ražotāju organizācijas biedram”, ir jāinterpretē tādējādi, kas tas attiecas vienīgi uz biedriem, kas ir ražotāji? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris) (1) 153. panta 1. punkta b) apakšpunkts, saskaņā ar kuru ražotāju organizācija statūtos iekļauj prasības tās biedriem “attiecībā uz konkrētajā saimniecībā ražotiem produktiem būt tikai vienas ražotāju organizācijas biedram”, ir jāinterpretē tādējādi, kas tas attiecas vienīgi uz biedriem, kas ir ražotāji?

| 2) | Lai nodrošinātu, ka tiek ievērots Regulas (ES) Nr. 1308/2013 153. panta 2. punkta c) apakšpunktā izklāstītais princips, ka ražotāju organizācijas biedri demokrātiski uzrauga savu organizāciju un tās pieņemtos lēmumus:






  — | Vai, izvērtējot organizācijas biedru neatkarību, ir jāņem vērā tikai tas, vai līdzdalība to pamatkapitālā ir vienai un tai pašai fiziskai vai juridiskai personai, vai tomēr ir jāņem vērā arī citas saites, piemēram, attiecībā uz biedriem, kuri nav ražotāji, to piederība tai pašai arodbiedrību konfederācijai, vai attiecībā uz biedriem, kas ir ražotāji, vadības pienākumu pildīšana šādā konfederācijā? |
| --- | --- | --- |

2)

Lai nodrošinātu, ka tiek ievērots Regulas (ES) Nr. 1308/2013 153. panta 2. punkta c) apakšpunktā izklāstītais princips, ka ražotāju organizācijas biedri demokrātiski uzrauga savu organizāciju un tās pieņemtos lēmumus:

—

Vai, izvērtējot organizācijas biedru neatkarību, ir jāņem vērā tikai tas, vai līdzdalība to pamatkapitālā ir vienai un tai pašai fiziskai vai juridiskai personai, vai tomēr ir jāņem vērā arī citas saites, piemēram, attiecībā uz biedriem, kuri nav ražotāji, to piederība tai pašai arodbiedrību konfederācijai, vai attiecībā uz biedriem, kas ir ražotāji, vadības pienākumu pildīšana šādā konfederācijā?

| — | Vai, lai konstatētu, ka izšķirošo ietekmi organizācijā faktiski īsteno tās biedri, kas ir ražotāji, pietiek ar to, ka pēdējiem minētajiem ir balsstiesību vairākums, vai tomēr ir jāpārbauda, vai viena vai vairāku biedru, kas nav ražotāji, balsstiesību daļa balsu sadalījumā starp patiesi neatkarīgajiem biedriem dod tiem iespēju pat bez balsu vairākuma īstenot izšķirošo ietekmi pār ražotāju organizācijas pieņemtajiem lēmumiem? |
| --- | --- |

—

Vai, lai konstatētu, ka izšķirošo ietekmi organizācijā faktiski īsteno tās biedri, kas ir ražotāji, pietiek ar to, ka pēdējiem minētajiem ir balsstiesību vairākums, vai tomēr ir jāpārbauda, vai viena vai vairāku biedru, kas nav ražotāji, balsstiesību daļa balsu sadalījumā starp patiesi neatkarīgajiem biedriem dod tiem iespēju pat bez balsu vairākuma īstenot izšķirošo ietekmi pār ražotāju organizācijas pieņemtajiem lēmumiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV 2013, L 347, 671. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. martā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

(Lieta C-186/22)

(2022/C 213/42)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītājs un apelācijas sūdzības iesniedzējs: Sad Trasporto Locale SpA

Atbildētāja un otra puse apelācijas tiesvedībā: Provincia autonoma di Bolzano

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (1) 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj piemērot Regulu (EK) Nr. 1370/2007 valsts un starptautiskā multimodālā sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu veikšanai, ja, pirmkārt, sabiedriskā transporta pakalpojumam ir vienots raksturs līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas nolūkā un tas tiek nodrošināts ar tramvajiem, funikulieriem un trošu vagoniem, [un], otrkārt, transports pa sliežu ceļiem pārsniedz 50 % no kopumā un vienoti pakalpojuma sniedzējam piešķirtā pakalpojuma? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (1) 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj piemērot Regulu (EK) Nr. 1370/2007 valsts un starptautiskā multimodālā sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu veikšanai, ja, pirmkārt, sabiedriskā transporta pakalpojumam ir vienots raksturs līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas nolūkā un tas tiek nodrošināts ar tramvajiem, funikulieriem un trošu vagoniem, [un], otrkārt, transports pa sliežu ceļiem pārsniedz 50 % no kopumā un vienoti pakalpojuma sniedzējam piešķirtā pakalpojuma?

| 2) | noraidošas atbildes gadījumā uz pirmo jautājumu, ja tiek uzskatīts, ka minētā Regula Nr. 1370[/2007] attiecas arī uz valsts un starptautiskā multimodālā sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu sniegšanu, kurā, pirmkārt, sabiedriskā transporta pakalpojumam ir vienots raksturs līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas nolūkā un tas tiek nodrošināts ar tramvajiem, funikulieriem un trošu vagoniem, [un], otrkārt, transports pa sliežu ceļiem pārsniedz 50 % no kopumā un vienoti pakalpojuma sniedzējam piešķirtā pakalpojuma, tiek jautāts tālāk – vai Regulas Nr. 1370/2007 5. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka arī attiecībā uz pakalpojumu iepirkuma līguma, tostarp pasažieru pārvadāšanai ar tramvaju, slēgšanas tiesību tieša piešķiršana iekšējam pakalpojumu sniedzējam, uzliek pienākumu pārbaudīt pienākuma piešķiršanas akta juridisko formu, lai izslēgtu no iepriekš minētā 5. panta 2. punkta darbības jomas aktus, kas nav pakalpojumu koncesijas līgumi? |
| --- | --- |

2)

noraidošas atbildes gadījumā uz pirmo jautājumu, ja tiek uzskatīts, ka minētā Regula Nr. 1370[/2007] attiecas arī uz valsts un starptautiskā multimodālā sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu sniegšanu, kurā, pirmkārt, sabiedriskā transporta pakalpojumam ir vienots raksturs līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas nolūkā un tas tiek nodrošināts ar tramvajiem, funikulieriem un trošu vagoniem, [un], otrkārt, transports pa sliežu ceļiem pārsniedz 50 % no kopumā un vienoti pakalpojuma sniedzējam piešķirtā pakalpojuma, tiek jautāts tālāk – vai Regulas Nr. 1370/2007 5. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka arī attiecībā uz pakalpojumu iepirkuma līguma, tostarp pasažieru pārvadāšanai ar tramvaju, slēgšanas tiesību tieša piešķiršana iekšējam pakalpojumu sniedzējam, uzliek pienākumu pārbaudīt pienākuma piešķiršanas akta juridisko formu, lai izslēgtu no iepriekš minētā 5. panta 2. punkta darbības jomas aktus, kas nav pakalpojumu koncesijas līgumi?

| 3) | apstiprinošas atbildes gadījumā uz otro jautājumu tiek uzdots sekojošs jautājums – vai Direktīvas 2014/23/ES (2) 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiek izslēgta ar pakalpojumu pārvaldību saistītā operacionālā riska nodošana izraudzītajam pakalpojumu sniedzējam, ja piešķiramais līgums: a) balstās uz bruto izmaksām, ieņēmumi pieder līgumslēdzējai iestādei; b) pakalpojuma sniedzējam kā pamatdarbības ieņēmumus paredz vienīgi [līgumslēdzējas] iestādes samaksātu atlīdzību, kas ir samērīga ar piegādāto pakalpojumu apjomu (tātad izslēdzot pieprasījuma risku); c) atstāj līgumslēdzējas iestādes ziņā pieprasījuma operacionālo risku (atlīdzības samazināšana pie pakalpojumu apjoma samazināšanās, kas pārsniedz iepriekš noteiktus ierobežojumus), regulējuma risku (saistībā ar likumdošanas vai regulējuma izmaiņām, kā arī ar aizkavētu kompetento iestāžu atļauju un/vai sertifikāciju izsniegšanu), finansiālo risku (saistībā ar atlīdzības nemaksāšanu vai nokavējumu, kā arī ar atlīdzības nepielāgošanu), kā arī nepārvaramas varas risku (kas izriet no neparedzamām izmaiņām pakalpojuma sniegšanas nosacījumos); kā arī d) nodod izraudzītajam pakalpojuma sniedzējam piedāvājuma operacionālo risku (saistībā ar izmaksu izmaiņām, ko pakalpojumu sniedzējs nekontrolē – enerģija, izejvielas, materiāli), ar darba attiecībām saistīto risku (kas izriet no personāla izmaksu izmaiņām saskaņā ar koplīgumiem), pārvaldības risku (kas izriet no negatīvas darbības izmaksu dinamikas nepareizu prognožu dēļ), kā arī sociālo un vides risku (kas izriet no negadījumiem, kuri notiek izpildes laikā ar pakalpojuma sniegšanai nepieciešamajiem aktīviem)? |
| --- | --- |

3)

apstiprinošas atbildes gadījumā uz otro jautājumu tiek uzdots sekojošs jautājums – vai Direktīvas 2014/23/ES (2) 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiek izslēgta ar pakalpojumu pārvaldību saistītā operacionālā riska nodošana izraudzītajam pakalpojumu sniedzējam, ja piešķiramais līgums: a) balstās uz bruto izmaksām, ieņēmumi pieder līgumslēdzējai iestādei; b) pakalpojuma sniedzējam kā pamatdarbības ieņēmumus paredz vienīgi [līgumslēdzējas] iestādes samaksātu atlīdzību, kas ir samērīga ar piegādāto pakalpojumu apjomu (tātad izslēdzot pieprasījuma risku); c) atstāj līgumslēdzējas iestādes ziņā pieprasījuma operacionālo risku (atlīdzības samazināšana pie pakalpojumu apjoma samazināšanās, kas pārsniedz iepriekš noteiktus ierobežojumus), regulējuma risku (saistībā ar likumdošanas vai regulējuma izmaiņām, kā arī ar aizkavētu kompetento iestāžu atļauju un/vai sertifikāciju izsniegšanu), finansiālo risku (saistībā ar atlīdzības nemaksāšanu vai nokavējumu, kā arī ar atlīdzības nepielāgošanu), kā arī nepārvaramas varas risku (kas izriet no neparedzamām izmaiņām pakalpojuma sniegšanas nosacījumos); kā arī d) nodod izraudzītajam pakalpojuma sniedzējam piedāvājuma operacionālo risku (saistībā ar izmaksu izmaiņām, ko pakalpojumu sniedzējs nekontrolē – enerģija, izejvielas, materiāli), ar darba attiecībām saistīto risku (kas izriet no personāla izmaksu izmaiņām saskaņā ar koplīgumiem), pārvaldības risku (kas izriet no negatīvas darbības izmaksu dinamikas nepareizu prognožu dēļ), kā arī sociālo un vides risku (kas izriet no negadījumiem, kuri notiek izpildes laikā ar pakalpojuma sniegšanai nepieciešamajiem aktīviem)?

| 4) | visbeidzot tiek jautāts – vai LESD 107. panta 1. punkts un LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar vietējās kompetentās iestādes veiktu sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu līguma tiešu piešķiršanu iekšējam pakalpojumu sniedzējam pastāv valsts atbalsts, uz kuru attiecas LESD 108. panta 3. punktā minētā iepriekšējās pārbaudes procedūra, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, ko aprēķina, pamatojoties uz apsaimniekošanas izmaksām, kuras, lai gan saistītas ar paredzamām pakalpojuma sniegšanas vajadzībām, pirmkārt, ir veidotas, ņemot vērā aizejošā pakalpojuma sniedzēja, vairāk par desmit gadiem pagarinātās koncesijas īpašnieka, sniegtā pakalpojuma vēsturiskās izmaksas, otrkārt, ir saistītas ar izmaksām vai maksājumiem, kas joprojām tiek salīdzināti uz iepriekšējo līgumu vai, jebkurā gadījumā, ir attiecināti uz tirgus standarta rādītājiem, kas attiecas uz visiem nozares pakalpojumu sniedzējiem? |
| --- | --- |

4)

visbeidzot tiek jautāts – vai LESD 107. panta 1. punkts un LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar vietējās kompetentās iestādes veiktu sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumu līguma tiešu piešķiršanu iekšējam pakalpojumu sniedzējam pastāv valsts atbalsts, uz kuru attiecas LESD 108. panta 3. punktā minētā iepriekšējās pārbaudes procedūra, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, ko aprēķina, pamatojoties uz apsaimniekošanas izmaksām, kuras, lai gan saistītas ar paredzamām pakalpojuma sniegšanas vajadzībām, pirmkārt, ir veidotas, ņemot vērā aizejošā pakalpojuma sniedzēja, vairāk par desmit gadiem pagarinātās koncesijas īpašnieka, sniegtā pakalpojuma vēsturiskās izmaksas, otrkārt, ir saistītas ar izmaksām vai maksājumiem, kas joprojām tiek salīdzināti uz iepriekšējo līgumu vai, jebkurā gadījumā, ir attiecināti uz tirgus standarta rādītājiem, kas attiecas uz visiem nozares pakalpojumu sniedzējiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1370/2007 (2007. gada 23. oktobris) par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70 (OV 2007, L 315, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV 2004, L 94, 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/32

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – ME/État belge

(Lieta C-191/22)

(2022/C 213/43)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītājs: ME

Atbildētāja: État belge

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 24. pants un Padomes Direktīvas 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (1) [4. panta 1. punkta c) apakšpunkts], kā arī vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās drošības principi ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem dalībvalstīm ir uzlikts pienākums ņemt vērā apgādnieka bērna vecumu – nevis brīdī, kad tiek iesniegts pieteikums par ģimenes atkalapvienošanu, bet gan brīdī, kad apgādnieks, kam ir atzīts bēgļa statuss, iesniedz starptautiskās aizsardzības pieteikumu – un pieņemt, ka apgādnieka bērns ir nepilngadīgs Direktīvas 2003/86/EK 4. panta [1. punkta c) apakšpunkta] izpratnē, ja viņš bija nepilngadīgs brīdī, kad apgādnieks iesniedza patvēruma pieteikumu, bet ir kļuvis pilngadīgs, pirms apgādnieks saņem bēgļa statusu un pirms ģimenes atkalapvienošanās pieteikuma iesniegšanas?

---

(1)  OV 2003, L 251, 12. lpp.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/33

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. martā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

(Lieta C-196/22)

(2022/C 213/44)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītājs: IB

Atbildētāji: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1) (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, kurās tomēr nav paredzēts atcelšanas un sodu režīms, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (2) (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību tiesību normas, liedz piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1) (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, kurās tomēr nav paredzēts atcelšanas un sodu režīms, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (2) (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību tiesību normas, liedz piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas un tās 8. apsvērumā minētos taisnīguma un proporcionalitātes principus, liedz piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā, ja apmežotā vai uzlabotā platība ir mazāka nekā 20 % no platības, uz ko attiecināms atbalsts un par kuru atbalsts ir ticis izmaksāts? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas un tās 8. apsvērumā minētos taisnīguma un proporcionalitātes principus, liedz piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā, ja apmežotā vai uzlabotā platība ir mazāka nekā 20 % no platības, uz ko attiecināms atbalsts un par kuru atbalsts ir ticis izmaksāts?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas, liedz ar atpakaļejošu spēku piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas, liedz ar atpakaļejošu spēku piemērot valsts tiesību normu, kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā?

| 4) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas, liedz interpretēt valsts tiesību normu – kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā – tādā nozīmē, ka atbalsta saņēmējam ir jāatmaksā visa uz šī pamata saņemtā summa, nevis tikai summa, kura attiecas uz gadiem, par kuriem atbalsta piešķiršanā ir ticis konstatēts pārkāpums? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā, ietvertās tiesību normas, ņemot vērā arī Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) tiesību normas, liedz interpretēt valsts tiesību normu – kurā, īstenojot Regulas Nr. 2080/92 tiesību normas, ir paredzēts, ka gadījumā, ja atbalsta piešķiršanā tiek konstatēts pārkāpums, tiek aizliegts saņemt atbalstu un uz šī pamata saņemtās summas ir jāatmaksā – tādā nozīmē, ka atbalsta saņēmējam ir jāatmaksā visa uz šī pamata saņemtā summa, nevis tikai summa, kura attiecas uz gadiem, par kuriem atbalsta piešķiršanā ir ticis konstatēts pārkāpums?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2080/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko izveido Kopienas atbalsta shēmu attiecībā uz mežsaimniecības pasākumiem lauksaimniecībā (OV 1992, L 215, 96. lpp.).

(2)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/34

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 18. martā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – kriminālprocess

(Lieta C-209/22)

(2022/C 213/45)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Rayonen sad Lukovit

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tādi lietas apstākļi, kuros, ar narkotisko vielu glabāšanu saistīta noziedzīga nodarījuma izmeklēšanas ietvaros pret fizisku personu, par ko policija uzskata, ka tā glabā narkotiskas vielas, ir tikuši piemēroti piespiedu pasākumi personas kratīšanas un izņemšanas formā, ietilpst Direktīvas 2013/48/ES (1) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm un Direktīvas 2012/13/ES (2) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā piemērošanas jomā? |
| --- | --- |

1)

Vai tādi lietas apstākļi, kuros, ar narkotisko vielu glabāšanu saistīta noziedzīga nodarījuma izmeklēšanas ietvaros pret fizisku personu, par ko policija uzskata, ka tā glabā narkotiskas vielas, ir tikuši piemēroti piespiedu pasākumi personas kratīšanas un izņemšanas formā, ietilpst Direktīvas 2013/48/ES (1) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm un Direktīvas 2012/13/ES (2) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā piemērošanas jomā?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kāds ir šādas personas statuss direktīvu izpratnē, ja valsts tiesību aktos nav paredzēts juridiskais statuss “aizdomās turētais” un personai saskaņā ar oficiālu paziņojumu nav piešķirts “apsūdzētā” statuss, un vai šādai personai ir nodrošināmas tiesības uz informāciju, kā arī tiesības uz advokāta palīdzību? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, kāds ir šādas personas statuss direktīvu izpratnē, ja valsts tiesību aktos nav paredzēts juridiskais statuss “aizdomās turētais” un personai saskaņā ar oficiālu paziņojumu nav piešķirts “apsūdzētā” statuss, un vai šādai personai ir nodrošināmas tiesības uz informāciju, kā arī tiesības uz advokāta palīdzību?

| 3) | Vai tiesiskuma princips un patvaļas aizliegums pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā Nakazatelno-protsesualen kodeks (Bulgārijas Kriminālprocesa kodekss) 219. panta 2. punkts, kurā ir noteikts, ka izmeklēšanas iestāde
  var
  piešķirt personai apsūdzētā statusu arī brīdī, kad tiek sastādīts protokols par pirmo pret šo personu veikto izmeklēšanas darbību, ja valsts tiesību aktos nav paredzēts juridiskais statuss “aizdomās turētais” un tiesības uz aizstāvību saskaņā ar valsts tiesību aktiem rodas tikai no formālās “apsūdzētā” statusa piešķiršanas brīža, kura savukārt ir izmeklēšanas iestādes ziņā, un vai šāda valsts procedūra neierobežo Direktīvas 2013/48/ES 3. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto tiesību uz advokāta palīdzību efektīvu izmantošanu un būtību? |
| --- | --- |

3)

Vai tiesiskuma princips un patvaļas aizliegums pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā Nakazatelno-protsesualen kodeks (Bulgārijas Kriminālprocesa kodekss) 219. panta 2. punkts, kurā ir noteikts, ka izmeklēšanas iestāde
  var
  piešķirt personai apsūdzētā statusu arī brīdī, kad tiek sastādīts protokols par pirmo pret šo personu veikto izmeklēšanas darbību, ja valsts tiesību aktos nav paredzēts juridiskais statuss “aizdomās turētais” un tiesības uz aizstāvību saskaņā ar valsts tiesību aktiem rodas tikai no formālās “apsūdzētā” statusa piešķiršanas brīža, kura savukārt ir izmeklēšanas iestādes ziņā, un vai šāda valsts procedūra neierobežo Direktīvas 2013/48/ES 3. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzēto tiesību uz advokāta palīdzību efektīvu izmantošanu un būtību?

| 4) | Vai Savienības tiesību lietderīgās iedarbības princips pieļauj tādu valsts praksi, saskaņā ar kuru piespiedu pasākumu pierādījumu iegūšanai, tostarp personas kratīšanas un izņemšanas izmeklēšanas procesā, pārbaudē tiesā nav ļauts pārbaudīt, vai ir noticis pietiekami būtisks Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantā, Direktīvā 2013/48/ES un Direktīvā 2012/13/ES garantēto aizdomās turēto un apsūdzēto pamattiesību pārkāpums? |
| --- | --- |

4)

Vai Savienības tiesību lietderīgās iedarbības princips pieļauj tādu valsts praksi, saskaņā ar kuru piespiedu pasākumu pierādījumu iegūšanai, tostarp personas kratīšanas un izņemšanas izmeklēšanas procesā, pārbaudē tiesā nav ļauts pārbaudīt, vai ir noticis pietiekami būtisks Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. un 48. pantā, Direktīvā 2013/48/ES un Direktīvā 2012/13/ES garantēto aizdomās turēto un apsūdzēto pamattiesību pārkāpums?

| 5) | Vai tiesiskas valsts princips pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu un judikatūru, saskaņā ar kuru tiesai nav tiesību pārbaudīt apsūdzētā statusa piešķiršanu personai, kaut arī tieši un vienīgi no šī formālā akta ir atkarīgs tas, vai fiziskai personai tiek piešķirtas tiesības uz aizstāvību, ja pret to tiek īstenoti piespiedu pasākumi izmeklēšanas nolūkā?” |
| --- | --- |

5)

Vai tiesiskas valsts princips pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu un judikatūru, saskaņā ar kuru tiesai nav tiesību pārbaudīt apsūdzētā statusa piešķiršanu personai, kaut arī tieši un vienīgi no šī formālā akta ir atkarīgs tas, vai fiziskai personai tiek piešķirtas tiesības uz aizstāvību, ja pret to tiek īstenoti piespiedu pasākumi izmeklēšanas nolūkā?”

---

(1)  OV 2013, L 294, 1. lpp.

(2)  OV 2012, L 142, 1. lpp.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/35

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 4. aprīlīMylan IRE Healthcare Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2022. gada 26. janvāra spriedumu lietā T-303/16 Mylan IRE Healthcare/Komisija

(Lieta C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mylan IRE Healthcare Ltd (pārstāvji: I. Vernimme un L. Bidaine, advokāti)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija un UAB VVB

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt apelācijas sūdzību par pieņemamu un pamatotu;

| — | pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | ja Tiesa uzskata, ka lietas stāvoklis to pieļauj, atcelt Komisijas 2016. gada 4. aprīļa Īstenošanas lēmumu C(2016) 2083 final par tirdzniecības atļaujām cilvēkiem paredzētām zālēm “Tobramycin VVB un sinonīmiskie nosaukumi”, kuras satur aktīvo vielu tobramicīnu, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK 29. pantam (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), vai – pretējā gadījumā – nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā; |
| --- | --- |

—

ja Tiesa uzskata, ka lietas stāvoklis to pieļauj, atcelt Komisijas 2016. gada 4. aprīļa Īstenošanas lēmumu C(2016) 2083 final par tirdzniecības atļaujām cilvēkiem paredzētām zālēm “Tobramycin VVB un sinonīmiskie nosaukumi”, kuras satur aktīvo vielu tobramicīnu, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK 29. pantam (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), vai – pretējā gadījumā – nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā;

| — | piespriest Komisijai segt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan šajā tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai segt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan šajā tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē;

| — | piespriest UAB VVB segt savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan šajā tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest UAB VVB segt savus tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan šajā tiesvedībā, gan arī tiesvedībā pirmajā instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu savu apelācijas sūdzību, apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvot, ka esot tikusi pieļauta tiesību kļūda, interpretējot jēdzienu “klīniskais pārākums” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 141/2000 (1999. gada 16. decembris) par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (1) 8. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpratnē, it īpaši, ņemot vēra jēdziena “ievērojams labums” minētās regulas 3. panta izpratnē Vispārējās tiesas veikto interpretāciju.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot norādījusi nepietiekamu pamatojumu, lai pamatotu savu secinājumu, ka mērķsabiedrības būtiskā daļā TOBI/Tobramycin VVB ir drošāks nekā Tobi Podhaler, it īpaši ņemot vērā apstrīdētā lēmuma saturu.

---

(1)  OV 2000, L 18, 1. lpp.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/35

---

Apelācijas sūdzība, ko Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH2022. gada 8. aprīlī iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palātā paplašinātā sastāvā) 2022. gada 2. februāra spriedumu lietā T-799/17 Scania u.c./Komisija

(Lieta C-251/22 P)

(2022/C 213/47)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (pārstāvji: D. Arts, advocaat, F. Miotto, avocate, N. De Backer, advocate, C.E. Schillemans, advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, advokater)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | pilnībā vai daļēji atcelt 2027. gada 27. septembra lēmumu C(2017) 6467 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta AT.39824 – Kravas automobiļi) un/vai atcelt vai samazināt attiecīgos naudas sodus; |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt 2027. gada 27. septembra lēmumu C(2017) 6467 final par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta AT.39824 – Kravas automobiļi) un/vai atcelt vai samazināt attiecīgos naudas sodus;

| — | vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai un |
| --- | --- |

—

vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai un

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt pirmajā instancē un šajā apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt pirmajā instancē un šajā apelācijas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatojumam apelācijas sūdzības iesniedzējas ir izvirzījušas četrus apelācijas sūdzības pamatus:

| 1. | Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, neatzīstot, ka Komisija, nepieņemdama lēmumu par izlīgumu (1) un pēc tam turpinādama tās izmeklēšanu attiecībā uz Scania, izmantojot to pašu lietas izskatīšanas komandu, ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktu, kā tas ir interpretēts Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, neatzīstot, ka Komisija, nepieņemdama lēmumu par izlīgumu (1) un pēc tam turpinādama tās izmeklēšanu attiecībā uz Scania, izmantojot to pašu lietas izskatīšanas komandu, ir pārkāpusi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktu, kā tas ir interpretēts Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā.

| 2. | Ar otro apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, raksturojot Vācijas mēroga rīcības ģeogrāfisko tvērumu kā tādu, kas aptver visu EEZ, lai gan tā aptvēra vienīgi Vācijas teritoriju. |
| --- | --- |

2.

Ar otro apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, raksturojot Vācijas mēroga rīcības ģeogrāfisko tvērumu kā tādu, kas aptver visu EEZ, lai gan tā aptvēra vienīgi Vācijas teritoriju.

| 3. | Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, raksturojot trīs dažādos līmeņos veiktās darbības kā vienotu pārkāpumu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, raksturojot trīs dažādos līmeņos veiktās darbības kā vienotu pārkāpumu.

| 4. | Pakārtoti, ar ceturto apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, atstājot spēkā naudas sodu attiecībā uz rīcību, saistībā ar kuru ir iestājies noilgums. |
| --- | --- |

4.

Pakārtoti, ar ceturto apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, atstājot spēkā naudas sodu attiecībā uz rīcību, saistībā ar kuru ir iestājies noilgums.

---

(1)  Komisijas 2016. gada 19. jūlija lēmums C(2016) 4673 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta AT.39824 – Kravas automobiļi).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/36

---

Tiesas piektās palātas priekšsēdētāja 2022. gada 11. janvāra rīkojums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Lieta C-62/21) (1)

(2022/C 213/48)

Tiesvedības valoda – vācu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 189, 17.5.2021.

---

Vispārējā tiesa

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/37

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I)

(Lieta T-277/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2022/C 213/49)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Daimler AG (Štutgarte, Vācija) (pārstāve: N. Siebertz, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Schäfer un E. Markakis)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 18. marta lēmumu lietā R 1895/2020-5 attiecībā uz pieteikumu par ornamenta apzīmējuma, ko veido trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls I, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/37

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II)

(Lieta T-278/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības ornamenta preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2022/C 213/50)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Daimler AG (Štutgarte, Vācija) (pārstāve: N. Siebertz, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Schäfer un E. Markakis)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 18. marta lēmumu lietā R 1896/2020-5 attiecībā uz pieteikumu par ornamenta apzīmējuma, ko veido trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls II, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/38

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV)

(Lieta T-279/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2022/C 213/51)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Daimler AG (Štutgarte, Vācija) (pārstāve: N. Siebertz, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Schäfer un E. Markakis)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 18. marta lēmumu lietā R 1898/2020-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, ko veido trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls IV, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/38

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Daimler/EUIPO (Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III)

(Lieta T-280/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2022/C 213/52)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Daimler AG (Štutgarte, Vācija) (pārstāve: N. Siebertz, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Schäfer un E. Markakis)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 18. marta lēmumu lietā R 1897/2020-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, ko veido trīsstaru zvaigžņu uz melna fona attēls III, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/39

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 30. marta spriedums – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (“COPALLI”)

(Lieta T-445/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “COPALLI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “COMPAL” - Relatīvs atteikuma pamats - Kaitējums reputācijai - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts - Netaisnīgi gūts labums no agrākas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas)

(2022/C 213/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Copal Tree Brands, Inc. (Oklenda, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāve: B. Niemann Fadani, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: T. Frydendahl un D. Gája)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sumol + Compal Marcas, SA (Karnaksīda [Carnaxide], Portugāle) (pārstāve: A. de Sampaio, advokāte)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2021. gada 25. maija lēmumu lietā R 1581/2020-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sumol + Compal Marcas un Copal Tree Brands.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Copal Tree Brands, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Copal Tree Brands, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/39

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 24. marta rīkojums – Di Taranto/Eiropas Prokuratūra

(Lieta T-368/21) (1)

(Atcelšanas prasība - Institucionālās tiesības - Ciešāka sadarbība Eiropas Prokuratūras izveidei - Regula (ES) 2017/1939 - Eiropas Prokuratūras Eiropas deleģēto prokuroru iecelšana amatā - Atvasinātais prettiesiskums - Itālijas Republikas izvirzītie kandidāti - Izvirzīšana, kas tiek apstrīdēta valsts tiesā - Nepieņemamība)

(2022/C 213/54)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Alessandro Di Taranto (Roma, Itālija) (pārstāvis: G. Pellegrino, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Prokuratūra (pārstāvji: L. De Matteis un T. Gut)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Eiropas Prokuratūras kolēģijas 2021. gada 3. maija Lēmumu Nr. 34/2021 par piecpadsmit EPPO Eiropas deleģēto prokuroru iecelšanu Itālijas Republikā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt kā nepieņemamu. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

| 2) | Alessandro Di Taranto atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Alessandro Di Taranto atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/40

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 23. februāra rīkojums – Atesos medical u.c./Komisija

(Lieta T-764/21 R)

(Pagaidu noregulējums - Medicīnas ierīces - Direktīva 93/42/EEK - Regula (ES) 2017/745 - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)

(2022/C 213/55)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Atesos medical AG (Aarau, Šveice) un septiņi citi prasītāji, kuru nosaukumi ir ietverti rīkojuma pielikumā (pārstāvji: M. Meulenbelt, B. Natens un I. Willemyns, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr un C. Vollrath)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt nezināma datuma un nepublicēta Komisijas lēmuma izpildi, kurā ir paredzēts, ka beidzas termiņš, uz kuru Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme ir izraudzīta par medicīnas ierīču atbilstības novērtēšanas iestādi atbilstoši Padomes Direktīvai 93/42/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par medicīnas ierīcēm (OV 1993, L 169, 1. lpp.), un no 2021. gada 28. septembra tā ir izslēgta no paziņoto un izraudzīto struktūru datubāzes.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

| 2) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/40

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 31. marta rīkojums – AL/Padome

(Lieta T-22/22 R)

(Pagaidu noregulējums - Civildienests - Ierēdņi - Disciplinārlieta - Atstādināšana no amata - Pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu - Steidzamība - Fumus boni juris - Interešu izsvēršana)

(2022/C 213/56)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: AL (pārstāvis: R. Rata, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un M. Alver)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, apturēt Padomes 2021. gada 27. septembra lēmuma, ar kuru prasītājam piemēro disciplinārsodu – atstādināšanu no amata no 2021. gada 1. oktobra, izpildi un, otrkārt, atjaunot prasītāju kā ierēdni viņa iepriekšējā amatā un pozīcijā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apturēt Padomes 2021. gada 27. septembra lēmuma, ar kuru prasītājam piemēro disciplinārsodu – atstādināšanu no amata no 2021. gada 1. oktobra, izpildi. |
| --- | --- |

1)

Apturēt Padomes 2021. gada 27. septembra lēmuma, ar kuru prasītājam piemēro disciplinārsodu – atstādināšanu no amata no 2021. gada 1. oktobra, izpildi.

| 2) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/41

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 30. marta rīkojums – RT France/Padome

(Lieta T-125/22 R)

(Pagaidu noregulējums - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojošie pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā - Dažu plašsaziņas līdzekļu apraides darbības apturēšana - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība - Interešu izsvēršana)

(2022/C 213/57)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: RT France (Buloņa-Bilankūra, Francija) (pārstāvis: E. Piwnica, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: S. Lejeune, R. Meyer un S. Emmerechts)

Priekšmets

Prasība, kas celta saskaņā ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Padomes Lēmuma (KĀDP) 2022/351 (2022. gada 1. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2022, L 65, 5. lpp.), un Padomes Regulas (ES) 2022/350 (2022. gada 1. marts), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2022, L 65, 1. lpp.), izpildi, ciktāl šie tiesību akti skar prasītāju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

| 2) | Izbeigt tiesvedību par pieteikumiem par iestāšanos lietā, ko iesniegusi Eiropas Komisija, Beļģijas Karaliste, Francijas Republika un Polijas Republika. |
| --- | --- |

2)

Izbeigt tiesvedību par pieteikumiem par iestāšanos lietā, ko iesniegusi Eiropas Komisija, Beļģijas Karaliste, Francijas Republika un Polijas Republika.

| 3) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem, izņemot tos, kas radušies Eiropas Komisijai, Beļģijas Karalistei, Francijas Republikai un Polijas Republikai, pieņemšanu atlikt. Iepriekš minētās lietas dalībnieces sedz savus tiesāšanās saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā pašas. |
| --- | --- |

3)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem, izņemot tos, kas radušies Eiropas Komisijai, Beļģijas Karalistei, Francijas Republikai un Polijas Republikai, pieņemšanu atlikt. Iepriekš minētās lietas dalībnieces sedz savus tiesāšanās saistībā ar pieteikumiem par iestāšanos lietā pašas.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/42

---

Prasība, kas celta 2022. gada 25. martā – Ryanair/Komisija

(Lieta T-164/22)

(2022/C 213/58)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo un S. Rating, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 21. decembra lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.63402 (2021/N) Portugāle – COVID-19: kaitējuma atlīdzināšana TAP II; un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 21. decembra lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.63402 (2021/N) Portugāle – COVID-19: kaitējuma atlīdzināšana TAP II; un

| — | piespriest Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi un Savienības tiesību vispārējie principi, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu nogales (proti, diskriminācijas aizliegums, pakalpojumu sniegšanas brīvība un brīvība veikt uzņēmējdarbību). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi un Savienības tiesību vispārējie principi, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu nogales (proti, diskriminācijas aizliegums, pakalpojumu sniegšanas brīvība un brīvība veikt uzņēmējdarbību).

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz “nopietnajām grūtībām”, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz “nopietnajām grūtībām”, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/42

---

Prasība, kas celta 2022. gada 6. aprīlī – Pharol/Komisija

(Lieta T-181/22)

(2022/C 213/59)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Pharol, SGPS, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji: N. Mimoso Ruiz un L. Bettencourt Nunes, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt prasītājas leģitīmo interesi celt šo atcelšanas prasību saskaņā ar LESD 263. pantu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasītājas leģitīmo interesi celt šo atcelšanas prasību saskaņā ar LESD 263. pantu;

| — | uzskatīt šo atcelšanas prasību par celtu atbilstoši tiesībām un pieļaujamu saskaņā ar LESD 263. pantu; |
| --- | --- |

—

uzskatīt šo atcelšanas prasību par celtu atbilstoši tiesībām un pieļaujamu saskaņā ar LESD 263. pantu;

| — | atcelt 2022. gada 25. janvāra Lēmumu C(2022) 324 final, ar ko groza 2013. gada 23. janvāra Lēmumu C(2013) 306 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (AT.39839 — Telefónica un Portugal Telecom), saskaņā ar LESD 264. pantu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2022. gada 25. janvāra Lēmumu C(2022) 324 final, ar ko groza 2013. gada 23. janvāra Lēmumu C(2013) 306 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (AT.39839 — Telefónica un Portugal Telecom), saskaņā ar LESD 264. pantu;

| — | pakārtoti, tāpat saskaņā ar LESD 264. pantu turpmāk izvirzīto iemeslu dēļ samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai atbilstoši apstrīdētā lēmuma 1. pantam; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, tāpat saskaņā ar LESD 264. pantu turpmāk izvirzīto iemeslu dēļ samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai atbilstoši apstrīdētā lēmuma 1. pantam;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus un prasītājai radušās izmaksas. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus un prasītājai radušās izmaksas.

Pamati un galvenie argumenti

Pamatojot savu prasību, prasītāja izvirza trīs pamatus.

Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvota Vispārējās tiesas spriedumā konstatēto faktisko un tiesisko apstākļu neievērošana. Prasītāja apgalvo, ka 2022. gada 25. janvāra Lēmums C(2022) 324 final, ar ko groza 2013. gada 23. janvāra Lēmumu C(2013) 306 final par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (AT.39839 — Telefónica un Portugal Telecom), nozīmē jaunu klauzulas par konkurences aizliegumu interpretāciju, kas veido Vispārējās tiesas spriedumā konstatēto faktisko un tiesisko apstākļu un tā res judicata spēka neievērošanu, un šo iemeslu dēļ apstrīdētais lēmums esot jāatceļ.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvota būtisko formas prasību neievērošana un Pharol tiesību uz aizstāvību pārkāpums, jo netika nosūtīts paziņojums par iebildumiem. Prasītāja apgalvo, ka, tā kā tika pieņemta jauna klauzulas par konkurences aizliegumu interpretācija, kas ietekmē vērtējumus saistībā ar pārkāpuma tvērumu, Komisijai būtu bijis jānosūta jauns paziņojums par iebildumiem; līdz ar to Komisija neesot izpildījusi būtisku formas prasību un esot pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvību, un šo iemeslu dēļ apstrīdētais lēmums esot jāatceļ.

Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvota kļūda ar pārkāpumu saistīto pārdevumu vērtības noteikšanā. It īpaši prasītāja apgalvo, ka būtiskam elementam, ar pārkāpumu tieši vai netieši saistīto pārdevumu precīza aprēķina mērķiem analizējot potenciālās konkurences esamību, ir jābūt faktiskai iespējai ienākt katrā no attiecīgajiem tirgiem, proti, nepārvārāmo barjeru ienākšanai neesamībai, un – ja šāda iespēja pastāvētu – uzņēmuma reālu un konkrētu iespēju ienākt katrā no šiem tirgiem esamība, jo apstrīdētajā lēmumā Komisijas, lai arī kļūdaini, veiktais nepārvārāmo barjeru neesamības konstatējums neesot pietiekams.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/43

---

Prasība, kas celta 2022. gada 8. aprīlī – Ryanair/Komisija

(Lieta T-185/22)

(2022/C 213/60)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo un S. Rating, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 22. decembra lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.100121 (2021/N)– Portugāle – COVID-19: kaitējuma atlīdzināšana TAP III; un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2021. gada 22. decembra lēmumu (ES) par valsts atbalstu SA.100121 (2021/N)– Portugāle – COVID-19: kaitējuma atlīdzināšana TAP III; un

| — | piespriest Eiropas Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisija atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi un Savienības tiesību vispārējie principi, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu nogales (proti, diskriminācijas aizliegums, pakalpojumu sniegšanas brīvība un brīvība veikt uzņēmējdarbību). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi un Savienības tiesību vispārējie principi, kas ir bijuši Savienības gaisa transporta jomas liberalizācijas pamatā kopš 1980. gadu nogales (proti, diskriminācijas aizliegums, pakalpojumu sniegšanas brīvība un brīvība veikt uzņēmējdarbību).

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz “nopietnajām grūtībām”, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz “nopietnajām grūtībām”, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija neesot izpildījusi LESD 296. panta otrajā daļā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/44

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – BNP Paribas/ECB

(Lieta T-186/22)

(2022/C 213/61)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BNP Paribas (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 1.10. un 3.10.1– 3.10.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām attiecībā uz noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 1.10. un 3.10.1– 3.10.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām attiecībā uz noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz tiesību kļūdu un LESD 266. panta pārkāpumu. Šajā saistībā prasītāja apgalvo, ka, apstrīdētajā lēmumā piemērojot vispārēju pamatpasākumu un ir balstīts uz argumentāciju, kurā nav ņemta vērā tās individuālā prudenciālā situācija, ECB esot pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Regulu Nr. 1024/2013 (1) un precizētas Vispārējās tiesas judikatūrā. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz tiesību kļūdu un LESD 266. panta pārkāpumu. Šajā saistībā prasītāja apgalvo, ka, apstrīdētajā lēmumā piemērojot vispārēju pamatpasākumu un ir balstīts uz argumentāciju, kurā nav ņemta vērā tās individuālā prudenciālā situācija, ECB esot pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Regulu Nr. 1024/2013 (1) un precizētas Vispārējās tiesas judikatūrā.

| 2. | Otrais pamats ir par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un labas pārvaldības principa pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka, neņemdama vērā visus atbilstošos apstākļus, kas ir raksturīgi tās konkrētajai situācijai, ECB ir izdarījusi kļūdainus secinājumus par tās prudenciālajiem riskiem, kurus tās individuālajai situācijai radot apstāklis, ka tā ir izmantojusi neatsaucamas maksājumu saistības (turpmāk tekstā – “NMS”). |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats ir par acīmredzamu kļūdu vērtējumā un labas pārvaldības principa pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka, neņemdama vērā visus atbilstošos apstākļus, kas ir raksturīgi tās konkrētajai situācijai, ECB ir izdarījusi kļūdainus secinājumus par tās prudenciālajiem riskiem, kurus tās individuālajai situācijai radot apstāklis, ka tā ir izmantojusi neatsaucamas maksājumu saistības (turpmāk tekstā – “NMS”).

| 3. | Trešais pamats attiecas uz tiesību kļūdu tādēļ, ka esot atņemta lietderīgā iedarbība Savienības tiesību normām, kas reglamentē NMS izmantošanu. Prasītāja norāda: tā kā ECB savu analīzi ir balstījusi uz principiāliem apsvērumiem, no kuriem var izrietēt tikai prasība atskaitīt NMS pilnībā no 1. kategorijas pašu kapitāla, tā rezultātā Savienības tiesību aktiem, kuros kredītiestādēm ir atļauts izmantot NMS, lai izpildītu daļu saistību pret noregulējuma fondiem un noguldījumu garantiju sistēmām, tiekot atņemta lietderīgā iedarbība. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats attiecas uz tiesību kļūdu tādēļ, ka esot atņemta lietderīgā iedarbība Savienības tiesību normām, kas reglamentē NMS izmantošanu. Prasītāja norāda: tā kā ECB savu analīzi ir balstījusi uz principiāliem apsvērumiem, no kuriem var izrietēt tikai prasība atskaitīt NMS pilnībā no 1. kategorijas pašu kapitāla, tā rezultātā Savienības tiesību aktiem, kuros kredītiestādēm ir atļauts izmantot NMS, lai izpildītu daļu saistību pret noregulējuma fondiem un noguldījumu garantiju sistēmām, tiekot atņemta lietderīgā iedarbība.

| 4. | Ceturtais pamats attiecas uz samērīguma principa neievērošanu, jo ECB prasītājai esot piemērojusi nepamatotu un – ņemot vērā tās prudenciālo situāciju – nesamērīgu atskaitījuma pasākumu. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats attiecas uz samērīguma principa neievērošanu, jo ECB prasītājai esot piemērojusi nepamatotu un – ņemot vērā tās prudenciālo situāciju – nesamērīgu atskaitījuma pasākumu.

---

(1)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.).

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/45

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — BPCE u.c./ECB

(Lieta T-187/22)

(2022/C 213/62)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: BPCE (Parīze, Francija) un 51 cits prasītājs (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 1.3. un 3.3.1 – 3.3.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 1.3. un 3.3.1 – 3.3.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-186/22, BNP Paribas/ECB.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/46

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī — Crédit agricole u.c./ECB

(Lieta T-188/22)

(2022/C 213/63)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Crédit agricole SA (Montrouge, Francija) un 63 citi prasītāji (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 1.5. un 3.5.1.–3.5.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 1.5. un 3.5.1.–3.5.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-186/22, BNP Paribas/ECB.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/46

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB

(Lieta T-189/22)

(2022/C 213/64)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Confédération nationale du Crédit mutuel (Parīze, Francija) un 37 citi prasītāji (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 1.4. un 3.4.1.–3.4.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 1.4. un 3.4.1.–3.4.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāji izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-186/22, BNP Paribas/ECB.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/47

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Banque postale/ECB

(Lieta T-190/22)

(2022/C 213/65)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Banque postale (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 1.2. un 3.2.1.–3.2.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 1.2. un 3.2.1.–3.2.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-186/22, BNP Paribas/ECB.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/47

---

Prasība, kas celta 2022. gada 12. aprīlī – Société générale/ECB

(Lieta T-191/22)

(2022/C 213/66)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Société générale (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 1.6. un 3.6.1.–3.6.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2022. gada 2. februāra Lēmuma Nr. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 1.6. un 3.6.1.–3.6.8. nodaļu (kopumā, kopā ar tā pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Reglamenta 88. un 89. pantam veikt procesa organizatorisko pasākumu attiecībā uz ECB, lūdzot tai paziņot lēmumus par neatsaucamām maksājumu saistībām, ko 2021. gadā uzņēmušās citas banku iestādes, it īpaši lēmumus attiecībā uz Francijas banku iestāžu saistībām.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kas ir izvirzīti lietā T-186/22, BNP Paribas/ECB.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/48

---

Prasība, kas celta 2022. gada 15. aprīlī – OT/Padome

(Lieta T-193/22)

(2022/C 213/67)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: OT (pārstāvji: J.-P. Hordies un C. Sand, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/427 (2022. gada 15. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 87, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/427 (2022. gada 15. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 87, 1. lpp.), ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/429 (2022. gada 15. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 87, 44. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/429 (2022. gada 15. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 87, 44. lpp.), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītāja tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz iebildi par prettiesiskumu saistībā ar Padomes Regulas (ES) 2022/330 (2022. gada 25. februāris), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 51, 1. lpp.) 1. panta d) un g) punktu, un uz vienlīdzīgas attieksmes, tiesiskās drošības un labas pārvaldības principu pārkāpumu. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz iebildi par prettiesiskumu saistībā ar Padomes Regulas (ES) 2022/330 (2022. gada 25. februāris), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 51, 1. lpp.) 1. panta d) un g) punktu, un uz vienlīdzīgas attieksmes, tiesiskās drošības un labas pārvaldības principu pārkāpumu.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 24. panta pārkāpumu, Ņujorkas konvencijas par bērna tiesībām 2. un 3. panta pārkāpumu un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. panta pārkāpumu. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 24. panta pārkāpumu, Ņujorkas konvencijas par bērna tiesībām 2. un 3. panta pārkāpumu un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. panta pārkāpumu.

| 3. | Trešais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu.

| 4. | Ceturtais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats attiecas uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu.

| 5. | Piektais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā.

| 6. | Sestais pamats attiecas uz vispārējā samērīguma principa pārkāpumu. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats attiecas uz vispārējā samērīguma principa pārkāpumu.

| 7. | Septītais pamats attiecas uz nesamērīgu īpašumtiesību, uzņēmējdarbības brīvības un tiesību nodarboties ar profesiju pārkāpumu. |
| --- | --- |

7.

Septītais pamats attiecas uz nesamērīgu īpašumtiesību, uzņēmējdarbības brīvības un tiesību nodarboties ar profesiju pārkāpumu.

---

| 30.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 213/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 213/49

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 28. marta rīkojums – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (“UNK UNIK”)

(Lieta T-144/21) (1)

(2022/C 213/68)

Tiesvedības valoda – spāņu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 163, 3.5.2021.

---