# Euroopan unionin C 95/23.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 95 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta23. maaliskuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 95

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta23. maaliskuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2020/C 95/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 95/02 | Unionin tuomioistuimen päätös, annettu 11 päivänä helmikuuta 2020, virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista | 2 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 95/03 | Unionin yleisen tuomioistuimen päätös, annettu 12 päivänä helmikuuta 2020, tuomioistuimen lomakausista | 4 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2020/C 95/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

Unionin tuomioistuin

2020/C 95/02

Unionin tuomioistuimen päätös, annettu 11 päivänä helmikuuta 2020, virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista

2

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 95/03

Unionin yleisen tuomioistuimen päätös, annettu 12 päivänä helmikuuta 2020, tuomioistuimen lomakausista

4

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 95/04 | Asia C-428/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.6.2019 – OL, PM ja RO v. Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt. | 5 |
| 2020/C 95/05 | Asia C-564/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on IS | 6 |
| 2020/C 95/06 | Asia C-610/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 7 |
| 2020/C 95/07 | Asia C-611/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Crewprint Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 9 |
| 2020/C 95/08 | Asia C-631/19 P: Valitus, jonka Sigrid Dickmanns on tehnyt 23.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-538/18, Dickmanns v. EUIPO, 11.6.2019 antamasta määräyksestä | 10 |
| 2020/C 95/09 | Asia C-656/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.9.2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 10 |
| 2020/C 95/10 | Asia C-717/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.9.2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 11 |
| 2020/C 95/11 | Asia C-740/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 9.11.2019 – NJ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 12 |
| 2020/C 95/12 | Asia C-819/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 6.11.2019 – Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ym. | 13 |
| 2020/C 95/13 | Asia C-867/19 P: Valitus, jonka Confédération nationale du Crédit Mutuel on tehnyt 25.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-13/18, Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel), 24.9.2019 antamasta tuomiosta | 13 |
| 2020/C 95/14 | Asia C-887/19 P: Valitus, jonka Susanne Rutzinger-Kurpas on tehnyt 4.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-491/18, Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas, 3.10.2019 antamasta tuomiosta | 14 |
| 2020/C 95/15 | Asia C-910/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 12.12.2019 – Bankia SA v. Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS) | 14 |
| 2020/C 95/16 | Asia C-912/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 13.12.2019 – Agrimotion S.A. v. ADAMA Deutschland GmbH | 15 |
| 2020/C 95/17 | Asia C-915/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Eco Fox Srl v. Mythen Spa, konkurssissa, ym. | 15 |
| 2020/C 95/18 | Asia C-916/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Alpha Trading SpA unipersonale v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym. | 16 |
| 2020/C 95/19 | Asia C-917/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Novaol Srl v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym. | 17 |
| 2020/C 95/20 | Asia C-918/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 16.12.2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH v. Swiss International Air Lines AG | 17 |
| 2020/C 95/21 | Asia C-937/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.12.2019 – KA | 18 |
| 2020/C 95/22 | Asia C-20/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 17.1.2020 – E. M. T. v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides | 19 |
| 2020/C 95/23 | Asia C-21/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 17.1.2020 – Balgarska Natsionalna Televizia v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite (NAP) | 19 |
| 2020/C 95/24 | Asia C-23/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Klagenævnet for Udbud (Tanska) on esittänyt 17.1.2020 – Simonsen & Weel A/S v. Region Nordjylland ja Region Syddanmark | 20 |
| 2020/C 95/25 | Asia C-27/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Rennes (Ranska) on esittänyt 21.1.2020 – PF ja QG v. Caisse d’allocations familiales d’Ille-et-Vilaine (CAF) | 21 |
| 2020/C 95/26 | Asia C-28/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Attunda tingsrätt (Ruotsi) on esittänyt 21.1.2020 – Airhelp Ltd v. Scandinavian Airlines System SAS | 22 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 95/27 | Asia T-320/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – WD v. EFSA (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Määräaikainen työsopimus – Päätös olla luokittelematta kantajan asemaa uudelleen – Arviointikertomusten puuttuminen – Siirrettyjä pisteitä käyttämällä suoritettu uudelleenluokittelupisteiden myöntäminen – Ilmeinen arviointivirhe – Päätös olla uusimatta työsopimusta – Huolenpitovelvollisuus – Ilmeinen arviointivirhe – Harkintavallan väärinkäyttö – Perusteltu luottamus – Perusteluvelvollisuus – Oikeus tulla kuulluksi – Vastuu) | 23 |
| 2020/C 95/28 | Asia T-485/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Compañía de Tranvías de la Coruña v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Komission asiakirjat, jotka liittyvät unionin oikeuden säännöksen tulkintaan – Kolmannelta peräisin oleva asiakirja – Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat – Asetus N:o 1370/2007 – Tutustumisoikeuden epääminen osittain – Tutustumisoikeuden epääminen kokonaan – Perusteluvelvollisuus – Tuomioistuinkäsittelyjen suojaa koskeva poikkeus – Ylivoimainen yleinen etu) | 23 |
| 2020/C 95/29 | Asia T-487/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect) (EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Perusteluvelvollisuus) | 24 |
| 2020/C 95/30 | Asia T-505/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Unkari v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Tuki maaseudun kehittämiseen – Tuottajaryhmille myönnetty tuki – Unkarin toteuttamat kulut – Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 35 artikla – Pätevöittävä hyväksyntä – Tuensaajan tukikelpoisuus – Laskettu rahoitusoikaisu – Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohta – Vilpitön yhteistyö – Perustellun luottamuksen suoja – Oikeasuhteisuus – Oikeusvarmuus – Tukikelvottomat määrät) | 25 |
| 2020/C 95/31 | Asia T-573/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Hickies v. EUIPO (Kengännauhan muoto) (EU-tavaramerkki – Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kengännauhan muoto – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisempaan malliin liittyvän oikeuden suojaaminen – Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet) | 25 |
| 2020/C 95/32 | Asia T-732/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 26 |
| 2020/C 95/33 | Asia T-733/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 27 |
| 2020/C 95/34 | Asia T-44/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Globalia Corporación Empresarial v. EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin TC Touring Club rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-sanamerkki TOURING CLUB ITALIANO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 kohta – Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt lisätodisteet – Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 2 kohta – Liitännäiskanne) | 28 |
| 2020/C 95/35 | Asia T-135/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin LaTV3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki TV3 – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Palvelujen samankaltaisuus – Merkkien samankaltaisuus – Erottamiskyky – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 28 |
| 2020/C 95/36 | Asia T-248/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Bilde v. parlamentti (Erioikeudet ja vapaudet – Euroopan parlamentin jäsen – Päätös pidättää parlamentaarinen koskemattomuus – Ilmeinen arviointivirhe – Electa una via – Non bis in idem –periaate – Harkintavallan väärinkäyttö) | 29 |
| 2020/C 95/37 | Asia T-262/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Jakober v. EUIPO (Kupin muoto) (EU-tavaramerkki – Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kupin muoto – Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa) | 30 |
| 2020/C 95/38 | Asia T-331/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää) (EU-tavaramerkki – Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 30 |
| 2020/C 95/39 | Asia T-332/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää) (EU-tavaramerkki – Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 31 |
| 2020/C 95/40 | Asia T-293/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.1.2020 – Latvia v. komissio (Kumoamiskanne – Yhteinen kalastuspolitiikka – Huippuvuorten saarista (Norja) tehty Pariisin sopimus – Lumitaskuravun kalastusmahdollisuudet Svalbardin alueen (Norja) ympäristössä – Asetus (EU) 2017/127 – Unionissa rekisteröidyt alukset, joilla on lupa kalastaa – Latvialaisen aluksen pysäyttäminen – SEUT 265 artikla – Toimintakehotus – Komission kannanotto – Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia – Tutkimatta jättäminen) | 31 |
| 2020/C 95/41 | Asia T-541/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2020 – Shindler ym. v. neuvosto (Laiminlyöntikanne – Toimielimiä koskeva oikeus – Yhdistyneen kuningaskunnan ero – Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset – Vuoden 2019 EU-vaalit – EU-vaalien lykkäämistä koskeva pyyntö – Asiavaltuuden puuttuminen – Tutkimatta jättäminen) | 32 |
| 2020/C 95/42 | Asia T-627/19 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.1.2020 – Shindler ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Yhdistyneen kuningaskunnan ero – Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset – Unionin kansalaisuuden menettäminen – Laiminlyöntikanne – Välitoimihakemuksen tutkimatta jättäminen) | 33 |
| 2020/C 95/43 | Asia T-808/19 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2020 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Kilpailu – Tietojensaantipyyntö – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus – Kiireellisyysedellytys ei täyty) | 33 |
| 2020/C 95/44 | Asia T-13/20: Kanne 8.1.2020 – Valiante v. komissio | 34 |
| 2020/C 95/45 | Asia T-14/20: Kanne 8.1.2020 – Tratkowski v. komissio | 35 |
| 2020/C 95/46 | Asia T-20/20: Kanne 14.1.2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis v. parlamentti | 35 |
| 2020/C 95/47 | Asia T-28/20: Kanne 16.1.2020 – ID v. EUH | 37 |
| 2020/C 95/48 | Asia T-37/20: Kanne 22.1.2020 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio | 38 |
| 2020/C 95/49 | Asia T-52/20: Kanne 30.1.2020 – CX v. komissio | 39 |
| 2020/C 95/50 | Asia T-58/20: Kanne 3.2.2020 – NetCologne v. komissio | 41 |
| 2020/C 95/51 | Asia T-64/20: Kanne 3.2.2020 – Deutsche Telekom v. komissio | 42 |
| 2020/C 95/52 | Asia T-66/20: Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON) | 43 |
| 2020/C 95/53 | Asia T-67/20: Kanne 3.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) | 44 |
| 2020/C 95/54 | Asia T-68/20: Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) | 44 |
| 2020/C 95/55 | Asia T-69/20: Kanne 4.2.2020 – Tele Columbus v. komissio | 45 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2020/C 95/04

Asia C-428/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.6.2019 – OL, PM ja RO v. Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

5

2020/C 95/05

Asia C-564/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on IS

6

2020/C 95/06

Asia C-610/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

7

2020/C 95/07

Asia C-611/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Crewprint Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

9

2020/C 95/08

Asia C-631/19 P: Valitus, jonka Sigrid Dickmanns on tehnyt 23.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-538/18, Dickmanns v. EUIPO, 11.6.2019 antamasta määräyksestä

10

2020/C 95/09

Asia C-656/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.9.2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

10

2020/C 95/10

Asia C-717/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.9.2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

11

2020/C 95/11

Asia C-740/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 9.11.2019 – NJ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

12

2020/C 95/12

Asia C-819/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 6.11.2019 – Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ym.

13

2020/C 95/13

Asia C-867/19 P: Valitus, jonka Confédération nationale du Crédit Mutuel on tehnyt 25.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-13/18, Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel), 24.9.2019 antamasta tuomiosta

13

2020/C 95/14

Asia C-887/19 P: Valitus, jonka Susanne Rutzinger-Kurpas on tehnyt 4.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-491/18, Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas, 3.10.2019 antamasta tuomiosta

14

2020/C 95/15

Asia C-910/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 12.12.2019 – Bankia SA v. Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

14

2020/C 95/16

Asia C-912/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 13.12.2019 – Agrimotion S.A. v. ADAMA Deutschland GmbH

15

2020/C 95/17

Asia C-915/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Eco Fox Srl v. Mythen Spa, konkurssissa, ym.

15

2020/C 95/18

Asia C-916/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Alpha Trading SpA unipersonale v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym.

16

2020/C 95/19

Asia C-917/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Novaol Srl v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym.

17

2020/C 95/20

Asia C-918/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 16.12.2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH v. Swiss International Air Lines AG

17

2020/C 95/21

Asia C-937/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.12.2019 – KA

18

2020/C 95/22

Asia C-20/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 17.1.2020 – E. M. T. v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

19

2020/C 95/23

Asia C-21/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 17.1.2020 – Balgarska Natsionalna Televizia v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite (NAP)

19

2020/C 95/24

Asia C-23/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Klagenævnet for Udbud (Tanska) on esittänyt 17.1.2020 – Simonsen & Weel A/S v. Region Nordjylland ja Region Syddanmark

20

2020/C 95/25

Asia C-27/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Rennes (Ranska) on esittänyt 21.1.2020 – PF ja QG v. Caisse d’allocations familiales d’Ille-et-Vilaine (CAF)

21

2020/C 95/26

Asia C-28/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Attunda tingsrätt (Ruotsi) on esittänyt 21.1.2020 – Airhelp Ltd v. Scandinavian Airlines System SAS

22

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 95/27

Asia T-320/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – WD v. EFSA (Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Määräaikainen työsopimus – Päätös olla luokittelematta kantajan asemaa uudelleen – Arviointikertomusten puuttuminen – Siirrettyjä pisteitä käyttämällä suoritettu uudelleenluokittelupisteiden myöntäminen – Ilmeinen arviointivirhe – Päätös olla uusimatta työsopimusta – Huolenpitovelvollisuus – Ilmeinen arviointivirhe – Harkintavallan väärinkäyttö – Perusteltu luottamus – Perusteluvelvollisuus – Oikeus tulla kuulluksi – Vastuu)

23

2020/C 95/28

Asia T-485/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Compañía de Tranvías de la Coruña v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Komission asiakirjat, jotka liittyvät unionin oikeuden säännöksen tulkintaan – Kolmannelta peräisin oleva asiakirja – Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat – Asetus N:o 1370/2007 – Tutustumisoikeuden epääminen osittain – Tutustumisoikeuden epääminen kokonaan – Perusteluvelvollisuus – Tuomioistuinkäsittelyjen suojaa koskeva poikkeus – Ylivoimainen yleinen etu)

23

2020/C 95/29

Asia T-487/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect) (EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta – Perusteluvelvollisuus)

24

2020/C 95/30

Asia T-505/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Unkari v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Tuki maaseudun kehittämiseen – Tuottajaryhmille myönnetty tuki – Unkarin toteuttamat kulut – Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 35 artikla – Pätevöittävä hyväksyntä – Tuensaajan tukikelpoisuus – Laskettu rahoitusoikaisu – Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohta – Vilpitön yhteistyö – Perustellun luottamuksen suoja – Oikeasuhteisuus – Oikeusvarmuus – Tukikelvottomat määrät)

25

2020/C 95/31

Asia T-573/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Hickies v. EUIPO (Kengännauhan muoto) (EU-tavaramerkki – Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kengännauhan muoto – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisempaan malliin liittyvän oikeuden suojaaminen – Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet)

25

2020/C 95/32

Asia T-732/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

26

2020/C 95/33

Asia T-733/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaaran puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

27

2020/C 95/34

Asia T-44/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Globalia Corporación Empresarial v. EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin TC Touring Club rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-sanamerkki TOURING CLUB ITALIANO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 kohta – Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt lisätodisteet – Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 2 kohta – Liitännäiskanne)

28

2020/C 95/35

Asia T-135/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin LaTV3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki TV3 – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Palvelujen samankaltaisuus – Merkkien samankaltaisuus – Erottamiskyky – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

28

2020/C 95/36

Asia T-248/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Bilde v. parlamentti (Erioikeudet ja vapaudet – Euroopan parlamentin jäsen – Päätös pidättää parlamentaarinen koskemattomuus – Ilmeinen arviointivirhe – Electa una via – Non bis in idem –periaate – Harkintavallan väärinkäyttö)

29

2020/C 95/37

Asia T-262/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Jakober v. EUIPO (Kupin muoto) (EU-tavaramerkki – Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kupin muoto – Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa)

30

2020/C 95/38

Asia T-331/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää) (EU-tavaramerkki – Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

30

2020/C 95/39

Asia T-332/19: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää) (EU-tavaramerkki – Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

31

2020/C 95/40

Asia T-293/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.1.2020 – Latvia v. komissio (Kumoamiskanne – Yhteinen kalastuspolitiikka – Huippuvuorten saarista (Norja) tehty Pariisin sopimus – Lumitaskuravun kalastusmahdollisuudet Svalbardin alueen (Norja) ympäristössä – Asetus (EU) 2017/127 – Unionissa rekisteröidyt alukset, joilla on lupa kalastaa – Latvialaisen aluksen pysäyttäminen – SEUT 265 artikla – Toimintakehotus – Komission kannanotto – Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia – Tutkimatta jättäminen)

31

2020/C 95/41

Asia T-541/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2020 – Shindler ym. v. neuvosto (Laiminlyöntikanne – Toimielimiä koskeva oikeus – Yhdistyneen kuningaskunnan ero – Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset – Vuoden 2019 EU-vaalit – EU-vaalien lykkäämistä koskeva pyyntö – Asiavaltuuden puuttuminen – Tutkimatta jättäminen)

32

2020/C 95/42

Asia T-627/19 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.1.2020 – Shindler ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Yhdistyneen kuningaskunnan ero – Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset – Unionin kansalaisuuden menettäminen – Laiminlyöntikanne – Välitoimihakemuksen tutkimatta jättäminen)

33

2020/C 95/43

Asia T-808/19 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2020 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Kilpailu – Tietojensaantipyyntö – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus – Kiireellisyysedellytys ei täyty)

33

2020/C 95/44

Asia T-13/20: Kanne 8.1.2020 – Valiante v. komissio

34

2020/C 95/45

Asia T-14/20: Kanne 8.1.2020 – Tratkowski v. komissio

35

2020/C 95/46

Asia T-20/20: Kanne 14.1.2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis v. parlamentti

35

2020/C 95/47

Asia T-28/20: Kanne 16.1.2020 – ID v. EUH

37

2020/C 95/48

Asia T-37/20: Kanne 22.1.2020 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

38

2020/C 95/49

Asia T-52/20: Kanne 30.1.2020 – CX v. komissio

39

2020/C 95/50

Asia T-58/20: Kanne 3.2.2020 – NetCologne v. komissio

41

2020/C 95/51

Asia T-64/20: Kanne 3.2.2020 – Deutsche Telekom v. komissio

42

2020/C 95/52

Asia T-66/20: Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

43

2020/C 95/53

Asia T-67/20: Kanne 3.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

44

2020/C 95/54

Asia T-68/20: Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

44

2020/C 95/55

Asia T-69/20: Kanne 4.2.2020 – Tele Columbus v. komissio

45

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2020/C 95/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 87, 16.3.2020

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 77, 9.3.2020

EUVL C 68, 2.3.2020

EUVL C 61, 24.2.2020

EUVL C 54, 17.2.2020

EUVL C 45, 10.2.2020

EUVL C 36, 3.2.2020

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Unionin tuomioistuin

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/2

---

UNIONIN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,

annettu 11 päivänä helmikuuta 2020,

virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista

(2020/C 95/02)

UNIONIN TUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon työjärjestyksen 24 artiklan 2, 4 ja 6 kohdan,

sekä katsoo, että kyseisen säännöksen mukaan on laadittava luettelo virallisista vapaapäivistä ja vahvistettava tuomioistuimen lomakausien ajankohdat,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Työjärjestyksen 24 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitettu luettelo virallisista vapaapäivistä on seuraava:

| — | uudenvuodenpäivä |
| --- | --- |

—

uudenvuodenpäivä

| — | toinen pääsiäispäivä |
| --- | --- |

—

toinen pääsiäispäivä

| — | vapunpäivä |
| --- | --- |

—

vapunpäivä

| — | 9 päivä toukokuuta |
| --- | --- |

—

9 päivä toukokuuta

| — | helatorstai |
| --- | --- |

—

helatorstai

| — | toinen helluntaipäivä |
| --- | --- |

—

toinen helluntaipäivä

| — | 23 päivä kesäkuuta |
| --- | --- |

—

23 päivä kesäkuuta

| — | 15 päivä elokuuta |
| --- | --- |

—

15 päivä elokuuta

| — | 1 päivä marraskuuta |
| --- | --- |

—

1 päivä marraskuuta

| — | 25 päivä joulukuuta |
| --- | --- |

—

25 päivä joulukuuta

| — | 26 päivä joulukuuta. |
| --- | --- |

—

26 päivä joulukuuta.

2 artikla

Vahvistetaan työjärjestyksen 24 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitettujen tuomioistuimen lomakausien ajankohdat 1 päivän marraskuuta 2020 ja 31 päivän lokakuuta 2021 väliseksi ajaksi seuraavasti:

| — | joulu 2020: maanantaista 21 päivästä joulukuuta 2020 sunnuntaihin 10 päivään tammikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

joulu 2020: maanantaista 21 päivästä joulukuuta 2020 sunnuntaihin 10 päivään tammikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien

| — | pääsiäinen 2021: maanantaista 29 päivästä maaliskuuta 2021 sunnuntaihin 11 päivään huhtikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

pääsiäinen 2021: maanantaista 29 päivästä maaliskuuta 2021 sunnuntaihin 11 päivään huhtikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien

| — | kesä 2021: perjantaista 16 päivästä heinäkuuta 2021 tiistaihin 31 päivään elokuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

kesä 2021: perjantaista 16 päivästä heinäkuuta 2021 tiistaihin 31 päivään elokuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien.

3 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Luxemburgissa 11 päivänä helmikuuta 2020.

Kirjaaja

A. CALOT ESCOBAR

Presidentti

K. LENAERTS

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/4

---

UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,

annettu 12 päivänä helmikuuta 2020,

tuomioistuimen lomakausista

(2020/C 95/03)

UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon työjärjestyksen 41 artiklan 2 kohdan,

ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vahvistetaan työjärjestyksen 41 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitettujen tuomioistuimen lomakausien ajankohdat 1 päivästä syyskuuta 2020 alkaen seuraavasti:

| — | Joulu 2020: maanantaista 21 päivästä joulukuuta 2020 sunnuntaihin 10 päivään tammikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien; |
| --- | --- |

—

Joulu 2020: maanantaista 21 päivästä joulukuuta 2020 sunnuntaihin 10 päivään tammikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien;

| — | Pääsiäinen 2021: maanantaista 29 päivästä maaliskuuta 2021 sunnuntaihin 11 päivään huhtikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien; |
| --- | --- |

—

Pääsiäinen 2021: maanantaista 29 päivästä maaliskuuta 2021 sunnuntaihin 11 päivään huhtikuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien;

| — | Kesä 2021: perjantaista 16 päivästä heinäkuuta 2021 tiistaihin 31 päivään elokuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

Kesä 2021: perjantaista 16 päivästä heinäkuuta 2021 tiistaihin 31 päivään elokuuta 2021 nämä päivät mukaan lukien.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Luxemburgissa 12 päivänä helmikuuta 2020.

Kirjaaja

E. COULON

Presidentti

M. VAN DER WOUDE

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.6.2019 – OL, PM ja RO v. Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

(Asia C-428/19)

(2020/C 95/04)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantajat: OL, PM ja RO

Vastaaja: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Seuraako direktiivin 96/71/EY (1) 1 artiklan 1 kohdasta, kun sitä tulkitaan yhdessä sen 3 ja 5 artiklan sekä työlain 285 ja 299 §:n kanssa, että unkarilaiset työntekijät voiva vedota kyseisen direktiivin rikkomiseen ja vähimmäispalkkaa koskevaan Ranskan lainsäädäntöön unkarilaisia työnantajiaan vastaan menettelyissä, joka on saatettu vireille unkarilaisissa tuomioistuimissa? |
| --- | --- |

1)

Seuraako direktiivin 96/71/EY (1) 1 artiklan 1 kohdasta, kun sitä tulkitaan yhdessä sen 3 ja 5 artiklan sekä työlain 285 ja 299 §:n kanssa, että unkarilaiset työntekijät voiva vedota kyseisen direktiivin rikkomiseen ja vähimmäispalkkaa koskevaan Ranskan lainsäädäntöön unkarilaisia työnantajiaan vastaan menettelyissä, joka on saatettu vireille unkarilaisissa tuomioistuimissa?

| 2) | Onko työntekijän ulkomaille lähetettynä olemisen aikana aiheutuneiden kulujen kattamiseen tarkoitettuja korvauksia pidettävä palkan osana? |
| --- | --- |

2)

Onko työntekijän ulkomaille lähetettynä olemisen aikana aiheutuneiden kulujen kattamiseen tarkoitettuja korvauksia pidettävä palkan osana?

| 3) | Onko käytäntö, jonka mukaan kuljetun etäisyyden ja kulutetun polttoaineen välisen suhteen mukaan määritetyn säästön tapauksessa työnantaja maksaa kaavan mukaisesti kuljetusajoneuvon kuljettajalle lisän, joka ei ole osa hänen sopimuksessaan vahvistettua palkkaa ja josta ei myöskään makseta veroja eikä sosiaaliturvamaksuja, asetuksen 561/2006/EY (2) 10 artiklan vastainen?
  Polttoaineen säästö kuitenkin yllyttää kuljetusajoneuvojen kuljettajia ajamaan tavalla, joka saattaa vaarantaa liikenneturvallisuuden (esimerkiksi käytettäessä mahdollisimman pitkään vapaata rullausta alamäissä). |
| --- | --- |

3)

Onko käytäntö, jonka mukaan kuljetun etäisyyden ja kulutetun polttoaineen välisen suhteen mukaan määritetyn säästön tapauksessa työnantaja maksaa kaavan mukaisesti kuljetusajoneuvon kuljettajalle lisän, joka ei ole osa hänen sopimuksessaan vahvistettua palkkaa ja josta ei myöskään makseta veroja eikä sosiaaliturvamaksuja, asetuksen 561/2006/EY (2) 10 artiklan vastainen?

Polttoaineen säästö kuitenkin yllyttää kuljetusajoneuvojen kuljettajia ajamaan tavalla, joka saattaa vaarantaa liikenneturvallisuuden (esimerkiksi käytettäessä mahdollisimman pitkään vapaata rullausta alamäissä).

| 4) | Onko direktiiviä 96/71/EY sovellettava kansainväliseen tavarankuljetukseen, erityisesti kun otetaan huomioon, että Euroopan komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyn Ranskaa ja Saksaa vastaan vähimmäispalkkaa koskevan lainsäädännön soveltamisesta maantiekuljetusten alalla? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiiviä 96/71/EY sovellettava kansainväliseen tavarankuljetukseen, erityisesti kun otetaan huomioon, että Euroopan komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyn Ranskaa ja Saksaa vastaan vähimmäispalkkaa koskevan lainsäädännön soveltamisesta maantiekuljetusten alalla?

| 5) | Voiko direktiivi siinä tapauksessa, että sitä ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, luoda velvoitteita yksityisille ja näin ollen sellaisenaan muodostaa perustan yksityistä vastaan nostetulle vaatimukselle kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa riita-asiassa? |
| --- | --- |

5)

Voiko direktiivi siinä tapauksessa, että sitä ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, luoda velvoitteita yksityisille ja näin ollen sellaisenaan muodostaa perustan yksityistä vastaan nostetulle vaatimukselle kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa riita-asiassa?

---

(1)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (EYVL 1997 L 18, s. 1)

(2)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL 2006, L 102, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2019 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on IS

(Asia C-564/19)

(2020/C 95/05)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

IS

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | a) | Onko SEU 6 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2010/64/EU (1) 5 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion on varmistettava oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä osaamattoman vastaajan oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin perustamalla tarvittavan pätevyyden omaavien itsenäisten kääntäjien ja tulkkien rekisteri tai, ellei sellaista ole, varmistuttava muulla tavoin siitä, että tuomioistuinmenettelyssä käytettävän tulkkauksen laadun asianmukaisuutta voidaan valvoa? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Onko SEU 6 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2010/64/EU (1) 5 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltion on varmistettava oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä osaamattoman vastaajan oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin perustamalla tarvittavan pätevyyden omaavien itsenäisten kääntäjien ja tulkkien rekisteri tai, ellei sellaista ole, varmistuttava muulla tavoin siitä, että tuomioistuinmenettelyssä käytettävän tulkkauksen laadun asianmukaisuutta voidaan valvoa?

| b) | Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja käsiteltävässä asiassa tulkkauksen epäasianmukaisen laadun vuoksi ei voida määrittää, onko syytetty saanut tiedon rikoksesta, josta häntä epäillään ja johon häntä vastaan nostettu syyte perustuu, onko SEU 6 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2012/13/EU (2) 4 artiklan 5 kohtaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että menettelyä ei tässä tapauksessa voida jatkaa, ellei vastaaja ole paikalla? |
| --- | --- |

b)

Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja käsiteltävässä asiassa tulkkauksen epäasianmukaisen laadun vuoksi ei voida määrittää, onko syytetty saanut tiedon rikoksesta, josta häntä epäillään ja johon häntä vastaan nostettu syyte perustuu, onko SEU 6 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2012/13/EU (2) 4 artiklan 5 kohtaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että menettelyä ei tässä tapauksessa voida jatkaa, ellei vastaaja ole paikalla?

| 2) | a) | Onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta, sellaisena kuin se ilmenee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, tulkittava siten, että kyseistä periaatetta loukataan, mikäli tuomioistuinten keskushallintotehtäviä hoitava OBH:n puheenjohtaja, joka on parlamentin valitsema, raportointivelvollinen ainoastaan parlamentille ja jonka ainoastaan parlamentti voi erottaa, täyttää tuomioistuimen johtajan viran – johon kuuluu muun muassa oikeus tuomareiden työtehtävien määräämiseen, tuomareita koskevien kurinpidollisten menettelyjen aloittamiseen sekä tuomarien arviointiin – määräaikaisena suorana nimityksenä viranhakumenettelyn ehtoja kiertäen sekä tuomareiden ammattikunnan toimivaltaisten hallintoelinten mielipiteet säännönmukaisesti huomiotta jättäen? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta, sellaisena kuin se ilmenee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, tulkittava siten, että kyseistä periaatetta loukataan, mikäli tuomioistuinten keskushallintotehtäviä hoitava OBH:n puheenjohtaja, joka on parlamentin valitsema, raportointivelvollinen ainoastaan parlamentille ja jonka ainoastaan parlamentti voi erottaa, täyttää tuomioistuimen johtajan viran – johon kuuluu muun muassa oikeus tuomareiden työtehtävien määräämiseen, tuomareita koskevien kurinpidollisten menettelyjen aloittamiseen sekä tuomarien arviointiin – määräaikaisena suorana nimityksenä viranhakumenettelyn ehtoja kiertäen sekä tuomareiden ammattikunnan toimivaltaisten hallintoelinten mielipiteet säännönmukaisesti huomiotta jättäen?

| b) | Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja nyt käsiteltävää asiaa käsittelevällä tuomarilla on perusteltu syy epäillä, että lainkäytöstä tai hallinnollisten tehtävien hoidosta aiheutuu hänelle aiheetonta haittaa, onko mainittua periaatetta tulkittava siten, että oikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä ei voida varmistua tässä asiassa? |
| --- | --- |

b)

Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja nyt käsiteltävää asiaa käsittelevällä tuomarilla on perusteltu syy epäillä, että lainkäytöstä tai hallinnollisten tehtävien hoidosta aiheutuu hänelle aiheetonta haittaa, onko mainittua periaatetta tulkittava siten, että oikeudenmukaisesta oikeudenkäynnistä ei voida varmistua tässä asiassa?

| 3) | a) | Onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta, sellaisena kuin se ilmenee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, tulkittava siten, että mainittu periaate on esteenä sille, että 1.9.2018 lähtien, useita vuosikymmeniä kestäneestä aikaisemmasta käytännöstä poiketen, Unkarin tuomarikunta saa lakiin perustuen alhaisempaa palkkaa kuin vastaavaan ryhmään kuuluvat, vastaavalla virkatasolla työskentelevät ja virkaiältään yhtä vanhat syyttäjät, eikä tuomarikunnan palkka valtion taloudellinen tilanne huomioon ottaen myöskään ole suhteessa tuomarikunnalle kuuluvien tehtävien merkityksellisyyteen, erityisesti ottaen huomioon ylempien virkamiesten noudattama harkinnanvaraisuuteen perustuva palkitsemiskäytäntö? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta, sellaisena kuin se ilmenee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, tulkittava siten, että mainittu periaate on esteenä sille, että 1.9.2018 lähtien, useita vuosikymmeniä kestäneestä aikaisemmasta käytännöstä poiketen, Unkarin tuomarikunta saa lakiin perustuen alhaisempaa palkkaa kuin vastaavaan ryhmään kuuluvat, vastaavalla virkatasolla työskentelevät ja virkaiältään yhtä vanhat syyttäjät, eikä tuomarikunnan palkka valtion taloudellinen tilanne huomioon ottaen myöskään ole suhteessa tuomarikunnalle kuuluvien tehtävien merkityksellisyyteen, erityisesti ottaen huomioon ylempien virkamiesten noudattama harkinnanvaraisuuteen perustuva palkitsemiskäytäntö?

| b) | Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta tulkittava siten, ettei mainitussa tilanteessa voida taata oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin? |
| --- | --- |

b)

Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta tulkittava siten, ettei mainitussa tilanteessa voida taata oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin?

| 4) | a) | Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 267 artiklaa tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen antama ratkaisu on tämän määräyksen vastainen, jos sen nojalla ylin tuomioistuin pitää menettelyssä, jolla pyritään yhdenmukaistamaan jäsenvaltion oikeuskäytäntöä, lainvastaisena alemman tuomioistuimen välipäätöstä, jolla ennakkoratkaisumenettely on pantu vireille, tämän vaikuttamatta kyseisen välipäätöksen oikeusvaikutuksiin? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 267 artiklaa tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen antama ratkaisu on tämän määräyksen vastainen, jos sen nojalla ylin tuomioistuin pitää menettelyssä, jolla pyritään yhdenmukaistamaan jäsenvaltion oikeuskäytäntöä, lainvastaisena alemman tuomioistuimen välipäätöstä, jolla ennakkoratkaisumenettely on pantu vireille, tämän vaikuttamatta kyseisen välipäätöksen oikeusvaikutuksiin?

| b) | Jos kysymykseen 4/A on vastattava myöntävästi, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 267 artiklaa tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta ylimmän tuomioistuimen päinvastaisia päätöksiä ja lainsäädännön yhdenmukaisuuden nimissä esitettyjä periaatteellisia kannanottoja? |
| --- | --- |

b)

Jos kysymykseen 4/A on vastattava myöntävästi, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 267 artiklaa tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta ylimmän tuomioistuimen päinvastaisia päätöksiä ja lainsäädännön yhdenmukaisuuden nimissä esitettyjä periaatteellisia kannanottoja?

| c) | Jos kysymykseen 4/A on vastattava kieltävästi, voidaanko lykättyä rikosoikeudenkäyntiä jatkaa tällaisessa tapauksessa, vaikka ennakkoratkaisumenettely on vireillä? |
| --- | --- |

c)

Jos kysymykseen 4/A on vastattava kieltävästi, voidaanko lykättyä rikosoikeudenkäyntiä jatkaa tällaisessa tapauksessa, vaikka ennakkoratkaisumenettely on vireillä?

| 5) | Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettua tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta tulkittava siten, että tätä periaatetta loukataan SEUT 267 artiklan kannalta, jos kurinpitomenettely aloitetaan tuomaria vastaan sillä perusteella, että tämä on pannut vireille ennakkoratkaisumenettelyn? |
| --- | --- |

5)

Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa sekä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettua tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta tulkittava siten, että tätä periaatetta loukataan SEUT 267 artiklan kannalta, jos kurinpitomenettely aloitetaan tuomaria vastaan sillä perusteella, että tämä on pannut vireille ennakkoratkaisumenettelyn?

---

(1)  Oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 20.10.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/64/EU (EUVL 2010, L 280, s. 1).

(2)  Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EUVL 2012, L 142, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-610/19)

(2020/C 95/06)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vikingo Fővállalkozó Kft.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan ja 178 artiklan a alakohdan, luettuina yhdessä saman direktiivin 220 artiklan a alakohdan ja 226 artiklan kanssa, ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan silloin, kun veron vähennysoikeuden aineelliset edellytykset täyttyvät, ei ole riittävää, että verovelvollisella on hallussaan lasku, jonka sisältö vastaa direktiivin 226 artiklan vaatimuksia, vaan voidakseen käyttää veron vähennysoikeutta kyseisen laskun perusteella verovelvollisella on sen lisäksi oltava hallussaan muita asiakirjatodisteita, joiden on paitsi täytettävä direktiivin 2006/112 vaatimukset myös vastattava kansallisen kirjanpitolainsäädännön periaatteita ja tositteita koskevia erityissäännöksiä, joissa vaaditaan, että jokainen myyntiketjun jäsen kirjaa ja ilmoittaa yhtäpitävästi kyseisillä tositteilla todennettavan liiketoimen jokaisen yksityiskohdan? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan ja 178 artiklan a alakohdan, luettuina yhdessä saman direktiivin 220 artiklan a alakohdan ja 226 artiklan kanssa, ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan silloin, kun veron vähennysoikeuden aineelliset edellytykset täyttyvät, ei ole riittävää, että verovelvollisella on hallussaan lasku, jonka sisältö vastaa direktiivin 226 artiklan vaatimuksia, vaan voidakseen käyttää veron vähennysoikeutta kyseisen laskun perusteella verovelvollisella on sen lisäksi oltava hallussaan muita asiakirjatodisteita, joiden on paitsi täytettävä direktiivin 2006/112 vaatimukset myös vastattava kansallisen kirjanpitolainsäädännön periaatteita ja tositteita koskevia erityissäännöksiä, joissa vaaditaan, että jokainen myyntiketjun jäsen kirjaa ja ilmoittaa yhtäpitävästi kyseisillä tositteilla todennettavan liiketoimen jokaisen yksityiskohdan?

| 2) | Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan ketjuliiketoimien tapauksessa jokainen ketjun jäsen on kaikista muista seikoista riippumatta ja pelkästään sillä perusteella, että liiketoimi on tämänluonteinen, velvollinen tarkastamaan suorittamansa liiketoimen osat ja tekemään tästä tarkastuksesta johtopäätökset ketjun toisessa päässä olevan verovelvollisen kannalta ja joiden mukaan verovelvolliselta voidaan evätä [arvonlisäveron vähennysoikeus] sillä perusteella, että kyseisen ketjun muodostaminen, vaikka sitä ei ole kansallisessa lainsäädännössä kielletty, ei ollut taloudellisista syistä [kohtuullisen] perusteltua? Voidaanko silloin, kun tutkitaan objektiivisia seikkoja, joilla [arvonlisäveron vähennysoikeuden] epäämistä voidaan ketjuliiketoimen tapauksessa perustella, ja kun siinä yhteydessä määritetään ja arvioidaan arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen perusteeksi esitettyjen todisteiden merkityksellisyyttä ja todistusvoimaa, soveltaa pelkästään direktiivin 2006/112 säännöksiä ja veron vähentämistä koskevia kansallisia oikeussääntöjä aineellisina sääntöinä, joissa täsmennetään tosiseikkojen määrittämisen kannalta merkitykselliset seikat, vai onko lisäksi sovellettava erityisinä sääntöinä kyseisen jäsenvaltion kirjanpitosäännöksiä? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan ketjuliiketoimien tapauksessa jokainen ketjun jäsen on kaikista muista seikoista riippumatta ja pelkästään sillä perusteella, että liiketoimi on tämänluonteinen, velvollinen tarkastamaan suorittamansa liiketoimen osat ja tekemään tästä tarkastuksesta johtopäätökset ketjun toisessa päässä olevan verovelvollisen kannalta ja joiden mukaan verovelvolliselta voidaan evätä [arvonlisäveron vähennysoikeus] sillä perusteella, että kyseisen ketjun muodostaminen, vaikka sitä ei ole kansallisessa lainsäädännössä kielletty, ei ollut taloudellisista syistä [kohtuullisen] perusteltua? Voidaanko silloin, kun tutkitaan objektiivisia seikkoja, joilla [arvonlisäveron vähennysoikeuden] epäämistä voidaan ketjuliiketoimen tapauksessa perustella, ja kun siinä yhteydessä määritetään ja arvioidaan arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen perusteeksi esitettyjen todisteiden merkityksellisyyttä ja todistusvoimaa, soveltaa pelkästään direktiivin 2006/112 säännöksiä ja veron vähentämistä koskevia kansallisia oikeussääntöjä aineellisina sääntöinä, joissa täsmennetään tosiseikkojen määrittämisen kannalta merkitykselliset seikat, vai onko lisäksi sovellettava erityisinä sääntöinä kyseisen jäsenvaltion kirjanpitosäännöksiä?

| 3) | Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisena pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden nojalla verovelvolliselta, joka käyttää tavarat liiketoimiin, joita verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa ne on suoritettu, ja jolla on hallussaan direktiivin 2006/112 mukainen lasku, voidaan evätä [arvonlisäveron vähennysoikeus] sillä perusteella, että tämä verovelvollinen ei ole tietoinen kaikista ketjun jäsenten suorittaman [liiketoimen] osista, tai tukeutuen seikkoihin, jotka liittyvät laskun antajaa edeltäneisiin ketjun jäseniin ja joihin verovelvollinen ei siitä itsestään riippumattomista syistä ole voinut vaikuttaa, ja joiden nojalla [arvonlisäveron vähennysoikeuden] edellytykseksi asetetaan se, että verovelvollinen noudattaa kohtuullisesti käytettävissään olevin keinoin yleistä tarkastusvelvollisuutta, jota on noudatettava paitsi ennen sopimuksen tekemistä myös sopimuksen täyttämisen aikana ja sen jälkeen? Onko verovelvollinen tässä yhteydessä velvollinen olemaan käyttämättä [arvonlisäveron vähennysoikeutta], jos sopimuksen tekemisen jälkeen tai sen täyttämisen aikana tai sen jälkeen ilmenee, että johonkin laskussa mainitun liiketoimen osaan liittyy sääntöjenvastaisuus, tai jos verovelvollinen saa tietoonsa sellaisen seikan, josta veroviranomaisen käytännön mukaan seuraa [arvonlisäveron vähennysoikeuden] menetys? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisena pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden nojalla verovelvolliselta, joka käyttää tavarat liiketoimiin, joita verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa ne on suoritettu, ja jolla on hallussaan direktiivin 2006/112 mukainen lasku, voidaan evätä [arvonlisäveron vähennysoikeus] sillä perusteella, että tämä verovelvollinen ei ole tietoinen kaikista ketjun jäsenten suorittaman [liiketoimen] osista, tai tukeutuen seikkoihin, jotka liittyvät laskun antajaa edeltäneisiin ketjun jäseniin ja joihin verovelvollinen ei siitä itsestään riippumattomista syistä ole voinut vaikuttaa, ja joiden nojalla [arvonlisäveron vähennysoikeuden] edellytykseksi asetetaan se, että verovelvollinen noudattaa kohtuullisesti käytettävissään olevin keinoin yleistä tarkastusvelvollisuutta, jota on noudatettava paitsi ennen sopimuksen tekemistä myös sopimuksen täyttämisen aikana ja sen jälkeen? Onko verovelvollinen tässä yhteydessä velvollinen olemaan käyttämättä [arvonlisäveron vähennysoikeutta], jos sopimuksen tekemisen jälkeen tai sen täyttämisen aikana tai sen jälkeen ilmenee, että johonkin laskussa mainitun liiketoimen osaan liittyy sääntöjenvastaisuus, tai jos verovelvollinen saa tietoonsa sellaisen seikan, josta veroviranomaisen käytännön mukaan seuraa [arvonlisäveron vähennysoikeuden] menetys?

| 4) | Kun otetaan huomioon direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennysoikeutta] koskevat säännökset ja tehokkuusperiaate, onko veroviranomainen velvollinen määrittämään, mistä veropetos on muodostunut? Voidaanko asianmukaisena pitää veroviranomaisen menettelyä, jossa ketjun jäsenten tekemiä virheitä ja sääntöjenvastaisuuksia, joilla ei ole kohtuullista syy-yhteyttä [arvonlisäveron vähennysoikeuteen], pidetään todisteena veropetoksesta sillä perusteella, että koska nämä virheet ja sääntöjenvastaisuudet tekivät laskun sisällöstä epäuskottavan, verovelvollinen oli tai sen olisi pitänyt olla tietoinen veropetoksesta? Jos kyseessä on veropetos, onko tämä riittävä peruste velvoittaa verovelvollinen suorittamaan laajuudeltaan, perusteellisuudeltaan ja ulottuvuudeltaan edellä määritellyn kaltainen tarkastus, vai ylittääkö tällainen velvollisuus sen, mitä tehokkuusperiaate edellyttää? |
| --- | --- |

4)

Kun otetaan huomioon direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennysoikeutta] koskevat säännökset ja tehokkuusperiaate, onko veroviranomainen velvollinen määrittämään, mistä veropetos on muodostunut? Voidaanko asianmukaisena pitää veroviranomaisen menettelyä, jossa ketjun jäsenten tekemiä virheitä ja sääntöjenvastaisuuksia, joilla ei ole kohtuullista syy-yhteyttä [arvonlisäveron vähennysoikeuteen], pidetään todisteena veropetoksesta sillä perusteella, että koska nämä virheet ja sääntöjenvastaisuudet tekivät laskun sisällöstä epäuskottavan, verovelvollinen oli tai sen olisi pitänyt olla tietoinen veropetoksesta? Jos kyseessä on veropetos, onko tämä riittävä peruste velvoittaa verovelvollinen suorittamaan laajuudeltaan, perusteellisuudeltaan ja ulottuvuudeltaan edellä määritellyn kaltainen tarkastus, vai ylittääkö tällainen velvollisuus sen, mitä tehokkuusperiaate edellyttää?

| 5) | Voidaanko oikeasuhteisena seuraamuksena pitää [arvonlisäveron vähennysoikeuden] menetystä ja velvollisuutta maksaa veroseuraamus, jonka määrä on 200 prosenttia veron erotuksesta, kun valtiolle ei ole aiheutunut verotulojen menetystä, joka liittyy suoraan verovelvollisen oikeuteen [vähentää arvonlisävero]? Onko silloin, kun verovelvollinen on asettanut veroviranomaisen saataville kaikki hallussaan olevat asiakirjat ja liittänyt veroilmoitukseensa sille lähetetyt laskut, arvioitava, täyttyykö jokin verotusjärjestelmästä annetun vuoden 2003 lain XCII (az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény, jäljempänä verotusjärjestelmästä annettu laki) 170 §:n 1 momentin kolmannessa virkkeessä mainituista edellytyksistä? |
| --- | --- |

5)

Voidaanko oikeasuhteisena seuraamuksena pitää [arvonlisäveron vähennysoikeuden] menetystä ja velvollisuutta maksaa veroseuraamus, jonka määrä on 200 prosenttia veron erotuksesta, kun valtiolle ei ole aiheutunut verotulojen menetystä, joka liittyy suoraan verovelvollisen oikeuteen [vähentää arvonlisävero]? Onko silloin, kun verovelvollinen on asettanut veroviranomaisen saataville kaikki hallussaan olevat asiakirjat ja liittänyt veroilmoitukseensa sille lähetetyt laskut, arvioitava, täyttyykö jokin verotusjärjestelmästä annetun vuoden 2003 lain XCII (az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény, jäljempänä verotusjärjestelmästä annettu laki) 170 §:n 1 momentin kolmannessa virkkeessä mainituista edellytyksistä?

| 6) | Siinä tapauksessa, että näihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettujen vastausten perusteella voidaan katsoa, että 10.11.2016 annetun määräyksen Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) jälkeen noudatettu kansallisen oikeussäännön tulkinta ja sen perusteella omaksuttu käytäntö eivät ole direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten mukaisia, ja kun otetaan huomioon, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi kaikissa asioissa pyytää ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta, voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklan perusteella katsoa, että verovelvollisten oikeus nostaa tuomioistuimessa vahingonkorvauskanne takaa heille kyseisessä artiklassa vahvistetun oikeuden tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen? Onko tässä yhteydessä tulkittava niin, että asiassa Signum Alfa Sped annetun ratkaisun muotoilu tarkoittaa sitä, että tästä kysymyksestä oli jo säädetty unionin oikeudessa ja että se oli unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä selvitetty, minkä vuoksi sitä oli pidettävä selvänä, vai onko niin, että koska asiassa aloitettiin uusi menettely, tätä kysymystä ei ollutkaan täysin selvitetty ja unionin tuomioistuimelta oli siten edelleen tarpeen pyytää ennakkoratkaisua? |
| --- | --- |

6)

Siinä tapauksessa, että näihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettujen vastausten perusteella voidaan katsoa, että 10.11.2016 annetun määräyksen Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) jälkeen noudatettu kansallisen oikeussäännön tulkinta ja sen perusteella omaksuttu käytäntö eivät ole direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien säännösten mukaisia, ja kun otetaan huomioon, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi kaikissa asioissa pyytää ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta, voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklan perusteella katsoa, että verovelvollisten oikeus nostaa tuomioistuimessa vahingonkorvauskanne takaa heille kyseisessä artiklassa vahvistetun oikeuden tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen? Onko tässä yhteydessä tulkittava niin, että asiassa Signum Alfa Sped annetun ratkaisun muotoilu tarkoittaa sitä, että tästä kysymyksestä oli jo säädetty unionin oikeudessa ja että se oli unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä selvitetty, minkä vuoksi sitä oli pidettävä selvänä, vai onko niin, että koska asiassa aloitettiin uusi menettely, tätä kysymystä ei ollutkaan täysin selvitetty ja unionin tuomioistuimelta oli siten edelleen tarpeen pyytää ennakkoratkaisua?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 13.8.2019 – Crewprint Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-611/19)

(2020/C 95/07)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Crewprint Kft.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko direktiivin 2006/112 (1) [arvonlisäveron vähennystä] koskevien merkityksellisten säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan veroviranomainen voi evätä osapuolten väliseltä liiketoimelta [arvonlisäveron vähennysoikeuden] sillä perusteella, että se pitää niiden välistä oikeussuhdetta (urakkasopimus) vilpillisenä, koska se tuottaa vähennysoikeuden, ja joiden mukaan veroviranomainen voi siten [yleisestä verotusmenettelystä annetun lain] 1 §:n 7 momentin mukaisesti luokitella liiketoimen uudelleen sellaiseksi toiminnaksi (edustustoiminta), joka ei tuota vähennysoikeutta, jos se katsoo, että osapuolet ovat menettelyllään pyrkineet kiertämään veroja, koska laskun saajan ei välttämättä olisi tarvinnut harjoittaa toimintaansa kyseisessä [liiketoiminnan muodossa], vaan se olisi yhtä hyvin voinut harjoittaa sitä edustajana? Onko verovelvollisilla [arvonlisäveron vähennyksen] soveltamisedellytyksenä vero-oikeudellinen velvollisuus valita mahdollisista liiketoiminnan muodoista se, josta aiheutuu niille suurempi verorasite, tai onko pidettävä väärinkäyttönä sitä, että verovelvolliset sopimusvapauttaan käyttäessään ja muussa kuin vero-oikeuteen kuuluvassa tarkoituksessa päättävät käyttää keskinäisessä liiketoiminnassaan sopimusmuotoa, jolla on myös sellainen vaikutus, jota verovelvolliset eivät tavoittele, eli veron vähennysoikeuden syntyminen? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko direktiivin 2006/112 (1) [arvonlisäveron vähennystä] koskevien merkityksellisten säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan veroviranomainen voi evätä osapuolten väliseltä liiketoimelta [arvonlisäveron vähennysoikeuden] sillä perusteella, että se pitää niiden välistä oikeussuhdetta (urakkasopimus) vilpillisenä, koska se tuottaa vähennysoikeuden, ja joiden mukaan veroviranomainen voi siten [yleisestä verotusmenettelystä annetun lain] 1 §:n 7 momentin mukaisesti luokitella liiketoimen uudelleen sellaiseksi toiminnaksi (edustustoiminta), joka ei tuota vähennysoikeutta, jos se katsoo, että osapuolet ovat menettelyllään pyrkineet kiertämään veroja, koska laskun saajan ei välttämättä olisi tarvinnut harjoittaa toimintaansa kyseisessä [liiketoiminnan muodossa], vaan se olisi yhtä hyvin voinut harjoittaa sitä edustajana? Onko verovelvollisilla [arvonlisäveron vähennyksen] soveltamisedellytyksenä vero-oikeudellinen velvollisuus valita mahdollisista liiketoiminnan muodoista se, josta aiheutuu niille suurempi verorasite, tai onko pidettävä väärinkäyttönä sitä, että verovelvolliset sopimusvapauttaan käyttäessään ja muussa kuin vero-oikeuteen kuuluvassa tarkoituksessa päättävät käyttää keskinäisessä liiketoiminnassaan sopimusmuotoa, jolla on myös sellainen vaikutus, jota verovelvolliset eivät tavoittele, eli veron vähennysoikeuden syntyminen?

| 2) | Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien merkityksellisten säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan veroviranomainen voi tilanteessa, jossa verovelvollinen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], täyttää [vähennykselle asetetut] aineelliset ja muodolliset edellytykset ja on toteuttanut vaadittavat toimenpiteet ennen sopimuksen tekemistä, evätä verovelvolliselta arvonlisäveron vähennysoikeuden, jos se katsoo, että toimitusketjun muodostaminen on ollut taloudellisesti tarpeetonta ja merkitsee siten väärinkäyttöä, koska alihankkija on siitä huolimatta, että se olisi itsekin kyennyt suorittamaan kyseiset palvelut, teettänyt ne muilla alihankkijoilla verotettavaan tapahtumaan liittymättömistä syistä, ja koska verovelvollinen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], tiesi vastaanottaessaan tilauksen, että sen alihankkija teettää palvelusuorituksen omilla alihankkijoillaan, koska sillä ei ole riittävää henkilöstöä eikä aineellisia resursseja? Vaikuttaako tähän kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että verovelvollinen tai sen alihankkija ovat ottaneet toimitusketjuun alihankkijan, johon ne ovat suoraan etuyhteydessä tai jolla on niihin henkilökohtainen tai organisatorinen yhteys (henkilökohtainen tuttavuus, sukulaisuussuhde tai sama omistaja)? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko direktiivin 2006/112 [arvonlisäveron vähennystä] koskevien merkityksellisten säännösten ja verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan veroviranomainen voi tilanteessa, jossa verovelvollinen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], täyttää [vähennykselle asetetut] aineelliset ja muodolliset edellytykset ja on toteuttanut vaadittavat toimenpiteet ennen sopimuksen tekemistä, evätä verovelvolliselta arvonlisäveron vähennysoikeuden, jos se katsoo, että toimitusketjun muodostaminen on ollut taloudellisesti tarpeetonta ja merkitsee siten väärinkäyttöä, koska alihankkija on siitä huolimatta, että se olisi itsekin kyennyt suorittamaan kyseiset palvelut, teettänyt ne muilla alihankkijoilla verotettavaan tapahtumaan liittymättömistä syistä, ja koska verovelvollinen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], tiesi vastaanottaessaan tilauksen, että sen alihankkija teettää palvelusuorituksen omilla alihankkijoillaan, koska sillä ei ole riittävää henkilöstöä eikä aineellisia resursseja? Vaikuttaako tähän kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että verovelvollinen tai sen alihankkija ovat ottaneet toimitusketjuun alihankkijan, johon ne ovat suoraan etuyhteydessä tai jolla on niihin henkilökohtainen tai organisatorinen yhteys (henkilökohtainen tuttavuus, sukulaisuussuhde tai sama omistaja)?

| 3) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, täyttyykö vaatimus tosiseikkojen määrittämisestä objektiivisten seikkojen perusteella, jos menettelyssä, jossa veroviranomainen toteaa, että verovelvollisen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], ja alihankkijan välinen liikesuhde on järjenvastainen ja perusteeton, tukeudutaan yksinomaan joidenkin alihankkijan työntekijöiden antamiin lausuntoihin määrittämättä objektiivisten seikkojen perusteella sopimuksen kohteena olevan liiketoiminnan ominaispiirteitä, erityisolosuhteita ja taloudellista asiayhteyttä ja kuulematta verovelvollisen ja toimitusketjuun osallistuneiden alihankkijayritysten päätösvaltaisia johtajia, ja onko tässä tilanteessa merkitystä sillä, kykenevätkö verovelvollinen tai ketjuun osallistuneet toimijat itse suorittamaan kyseiset palvelut, ja onko tästä kysymyksestä tarpeen teettää selvitys ulkopuolisella asiantuntijalla? |
| --- | --- |

3)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, täyttyykö vaatimus tosiseikkojen määrittämisestä objektiivisten seikkojen perusteella, jos menettelyssä, jossa veroviranomainen toteaa, että verovelvollisen, joka haluaa käyttää [arvonlisäveron vähennysoikeutta], ja alihankkijan välinen liikesuhde on järjenvastainen ja perusteeton, tukeudutaan yksinomaan joidenkin alihankkijan työntekijöiden antamiin lausuntoihin määrittämättä objektiivisten seikkojen perusteella sopimuksen kohteena olevan liiketoiminnan ominaispiirteitä, erityisolosuhteita ja taloudellista asiayhteyttä ja kuulematta verovelvollisen ja toimitusketjuun osallistuneiden alihankkijayritysten päätösvaltaisia johtajia, ja onko tässä tilanteessa merkitystä sillä, kykenevätkö verovelvollinen tai ketjuun osallistuneet toimijat itse suorittamaan kyseiset palvelut, ja onko tästä kysymyksestä tarpeen teettää selvitys ulkopuolisella asiantuntijalla?

| 4) | Voidaanko direktiivin 2006/112 säännösten ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan silloin, kun [arvonlisäveron vähennyksen] aineelliset ja muodolliset edellytykset täyttyvät ja kun [kohtuudella] edellytettävät toimenpiteet on toteutettu, veroviranomainen voi sellaisten seikkojen perusteella, jotka unionin tuomioistuimen antamien tuomioiden mukaan eivät oikeuta [epäämään arvonlisäveron vähennystä] ja jotka eivät ole objektiivisia, pitää veropetosta toteen näytettynä ja evätä [arvonlisäveron vähennysoikeuden] yksinomaan siitä syystä, että näitä seikkoja ilmenee kokonaisuudessaan riittävän suurella määrällä luovutusketjuun osallistuneita toimijoita? |
| --- | --- |

4)

Voidaanko direktiivin 2006/112 säännösten ja tehokkuusperiaatteen mukaisina pitää sellaista kansallista oikeudellista tulkintaa ja kansallista käytäntöä, joiden mukaan silloin, kun [arvonlisäveron vähennyksen] aineelliset ja muodolliset edellytykset täyttyvät ja kun [kohtuudella] edellytettävät toimenpiteet on toteutettu, veroviranomainen voi sellaisten seikkojen perusteella, jotka unionin tuomioistuimen antamien tuomioiden mukaan eivät oikeuta [epäämään arvonlisäveron vähennystä] ja jotka eivät ole objektiivisia, pitää veropetosta toteen näytettynä ja evätä [arvonlisäveron vähennysoikeuden] yksinomaan siitä syystä, että näitä seikkoja ilmenee kokonaisuudessaan riittävän suurella määrällä luovutusketjuun osallistuneita toimijoita?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/10

---

Valitus, jonka Sigrid Dickmanns on tehnyt 23.8.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-538/18, Dickmanns v. EUIPO, 11.6.2019 antamasta määräyksestä

(Asia C-631/19 P)

(2020/C 95/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Sigrid Dickmanns (edustaja: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 5.2.2020 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen selvästi perusteettomana, ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.9.2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-656/19)

(2020/C 95/09)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin 2006/112/EY (1) (jäljempänä arvonlisäverodirektiivi) 147 artiklan mukaisena pitää jäsenvaltion käytäntöä, jonka mukaan arvonlisäverodirektiivissä tarkoitettu henkilökohtaisten matkatavaroiden käsite, jolla tarkoitetaan ulkomaan matkustajille tehtyjä tavaroiden luovutuksia, jotka on vapautettu arvonlisäverosta, rinnastetaan New Yorkissa 4.6.1954 tehdyssä matkailun hyväksi myönnettäviä tullihelpotuksia koskevassa yleissopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa käytettyyn henkilökohtaisten tavaroiden käsitteeseen ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 täydentämisestä tiettyjä unionin tullikoodeksin säännöksiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta 28.7.2015 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 1 artiklan 5 kohdassa määriteltyyn matkatavaroiden käsitteeseen? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin 2006/112/EY (1) (jäljempänä arvonlisäverodirektiivi) 147 artiklan mukaisena pitää jäsenvaltion käytäntöä, jonka mukaan arvonlisäverodirektiivissä tarkoitettu henkilökohtaisten matkatavaroiden käsite, jolla tarkoitetaan ulkomaan matkustajille tehtyjä tavaroiden luovutuksia, jotka on vapautettu arvonlisäverosta, rinnastetaan New Yorkissa 4.6.1954 tehdyssä matkailun hyväksi myönnettäviä tullihelpotuksia koskevassa yleissopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa käytettyyn henkilökohtaisten tavaroiden käsitteeseen ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 täydentämisestä tiettyjä unionin tullikoodeksin säännöksiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta 28.7.2015 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 1 artiklan 5 kohdassa määriteltyyn matkatavaroiden käsitteeseen?

| 2) | Jos edelliseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, miten arvonlisäverodirektiivin 147 artiklassa tarkoitettu henkilökohtaisten matkatavaroiden käsite on määriteltävä, kun otetaan huomioon, että sitä ei ole määritelty kyseisessä direktiivissä? Voidaanko unionin oikeussääntöjen mukaisena pitää kansallista käytäntöä, jonka mukaan jäsenvaltion veroviranomaiset ottavat huomioon yksinomaan ”sanojen tavanomaisen merkityksen”? |
| --- | --- |

2)

Jos edelliseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, miten arvonlisäverodirektiivin 147 artiklassa tarkoitettu henkilökohtaisten matkatavaroiden käsite on määriteltävä, kun otetaan huomioon, että sitä ei ole määritelty kyseisessä direktiivissä? Voidaanko unionin oikeussääntöjen mukaisena pitää kansallista käytäntöä, jonka mukaan jäsenvaltion veroviranomaiset ottavat huomioon yksinomaan ”sanojen tavanomaisen merkityksen”?

| 3) | Onko arvonlisäverodirektiivin 146 ja 147 artiklaa tulkittava siten, että kun verovelvollisella ei ole oikeutta mainitun direktiivin 147 artiklan mukaiseen ulkomaan matkustajille tehtyjä tavaroiden luovutuksia koskevaan verovapautukseen, on tapauksen mukaan tutkittava, voidaanko saman direktiivin 146 artiklassa tarkoitettua tavaroiden vientiluovutusten verovapautusta soveltaa silloinkin, kun unionin tullikoodeksissa ja delegoidussa lainsäädännössä edellytettyjä tullimuodollisuuksia ei ole noudatettu? |
| --- | --- |

3)

Onko arvonlisäverodirektiivin 146 ja 147 artiklaa tulkittava siten, että kun verovelvollisella ei ole oikeutta mainitun direktiivin 147 artiklan mukaiseen ulkomaan matkustajille tehtyjä tavaroiden luovutuksia koskevaan verovapautukseen, on tapauksen mukaan tutkittava, voidaanko saman direktiivin 146 artiklassa tarkoitettua tavaroiden vientiluovutusten verovapautusta soveltaa silloinkin, kun unionin tullikoodeksissa ja delegoidussa lainsäädännössä edellytettyjä tullimuodollisuuksia ei ole noudatettu?

| 4) | Jos edelliseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, että silloin, kun ulkomaan matkustajille myönnettävää verovapautusta ei voida soveltaa, toimelle voidaan myöntää vientiin perustuva arvonlisäverovapautus, voidaanko oikeustoimi tällaisessa tilanteessa luokitella arvonlisäverosta vapautetuksi tavaroiden vientiluovutukseksi vastoin asiakkaan tilaushetkellä nimenomaisesti ilmaisemaa aikomusta? |
| --- | --- |

4)

Jos edelliseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan siten, että silloin, kun ulkomaan matkustajille myönnettävää verovapautusta ei voida soveltaa, toimelle voidaan myöntää vientiin perustuva arvonlisäverovapautus, voidaanko oikeustoimi tällaisessa tilanteessa luokitella arvonlisäverosta vapautetuksi tavaroiden vientiluovutukseksi vastoin asiakkaan tilaushetkellä nimenomaisesti ilmaisemaa aikomusta?

| 5) | Jos kolmanteen ja neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa laskun antaja tiesi tavaroiden luovutushetkellä, että ne oli ostettu jälleenmyyntitarkoituksessa, mutta jossa ulkomaalainen ostaja halusi tästä huolimatta viedä ne jäsenvaltion alueelta ulkomaan matkustajia koskevassa verovapautusjärjestelmässä, minkä vuoksi laskun antaja toimi vilpillisessä mielessä, kun se jätti veronpalautushakemuksensa kyseisessä järjestelmässä ja kun se haki myyntiin sisältyneen arvonlisäveron palautusta ulkomaan matkustajille myönnettävän verovapautuksen perusteella, arvonlisäverodirektiivin 146 ja 147 artiklan ja unionin oikeudessa vahvistettujen verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisena pitää sellaista jäsenvaltion käytäntöä, jonka mukaan veroviranomainen voi evätä virheellisesti ilmoitetun ja ulkomaan matkustajille tehdyistä tavaroiden luovutuksista maksetun arvonlisäveron palautuksen luokittelematta näitä toimia tavaroiden vientiluovutuksiksi ja tekemättä vastaavaa veronoikaisua, vaikka on selvää, että tavarat lähtivät Unkarista matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa? |
| --- | --- |

5)

Jos kolmanteen ja neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa laskun antaja tiesi tavaroiden luovutushetkellä, että ne oli ostettu jälleenmyyntitarkoituksessa, mutta jossa ulkomaalainen ostaja halusi tästä huolimatta viedä ne jäsenvaltion alueelta ulkomaan matkustajia koskevassa verovapautusjärjestelmässä, minkä vuoksi laskun antaja toimi vilpillisessä mielessä, kun se jätti veronpalautushakemuksensa kyseisessä järjestelmässä ja kun se haki myyntiin sisältyneen arvonlisäveron palautusta ulkomaan matkustajille myönnettävän verovapautuksen perusteella, arvonlisäverodirektiivin 146 ja 147 artiklan ja unionin oikeudessa vahvistettujen verotuksen neutraalisuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisena pitää sellaista jäsenvaltion käytäntöä, jonka mukaan veroviranomainen voi evätä virheellisesti ilmoitetun ja ulkomaan matkustajille tehdyistä tavaroiden luovutuksista maksetun arvonlisäveron palautuksen luokittelematta näitä toimia tavaroiden vientiluovutuksiksi ja tekemättä vastaavaa veronoikaisua, vaikka on selvää, että tavarat lähtivät Unkarista matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 27.9.2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Asia C-717/19)

(2020/C 95/10)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisen sopimuksen nojalla, jonka tekeminen ei ole pakollista, lääkeyrityksellä, joka suorittaa maksuja valtion sairausvakuutuslaitokselle lääkevalmisteista saamansa liikevaihdon määrän mukaan ja joka ei näin ollen saa kyseisistä tuotteista täysimääräistä vastiketta, ei ole oikeutta alentaa jälkikäteen veron perustetta vain sen vuoksi, että maksuja ei suoriteta sen liiketoimintasuunnitelmassa ennalta määritellyllä tavalla eikä pääasiallisesti myynninedistämistarkoituksessa? |
| --- | --- |

1)

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisen sopimuksen nojalla, jonka tekeminen ei ole pakollista, lääkeyrityksellä, joka suorittaa maksuja valtion sairausvakuutuslaitokselle lääkevalmisteista saamansa liikevaihdon määrän mukaan ja joka ei näin ollen saa kyseisistä tuotteista täysimääräistä vastiketta, ei ole oikeutta alentaa jälkikäteen veron perustetta vain sen vuoksi, että maksuja ei suoriteta sen liiketoimintasuunnitelmassa ennalta määritellyllä tavalla eikä pääasiallisesti myynninedistämistarkoituksessa?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 273 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan veron perusteen alentaminen jälkikäteen edellyttää laskua, joka on korvaukseen oikeutetun nimissä ja joka osoittaa sellaisen liiketoimen toteutumisen, joka antaa oikeuden tähän korvaukseen, jos muilta osin liiketoimi, joka mahdollistaa veron perusteen alentamisen jälkikäteen, on asianmukaisesti dokumentoitu ja voidaan tarkistaa jälkikäteen, perustuu osittain julkisiin ja alkuperäisiin tietoihin ja mahdollistaa veron kannon toimittamisen oikein? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 273 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan veron perusteen alentaminen jälkikäteen edellyttää laskua, joka on korvaukseen oikeutetun nimissä ja joka osoittaa sellaisen liiketoimen toteutumisen, joka antaa oikeuden tähän korvaukseen, jos muilta osin liiketoimi, joka mahdollistaa veron perusteen alentamisen jälkikäteen, on asianmukaisesti dokumentoitu ja voidaan tarkistaa jälkikäteen, perustuu osittain julkisiin ja alkuperäisiin tietoihin ja mahdollistaa veron kannon toimittamisen oikein?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 9.11.2019 – NJ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Asia C-740/19)

(2020/C 95/11)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittaja: NJ

Vastapuoli: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkita Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, jäsenvaltion voidaan katsoa takaavan tehokkaat oikeussuojakeinot siinäkin tapauksessa, että sen tuomioistuimet eivät voi muuttaa turvapaikkamenettelyissä tehtyä päätöstä vaan ainoastaan määrätä uuden menettelyn aloittamisesta ja kumota tällaisen päätöksen? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkita Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, jäsenvaltion voidaan katsoa takaavan tehokkaat oikeussuojakeinot siinäkin tapauksessa, että sen tuomioistuimet eivät voi muuttaa turvapaikkamenettelyissä tehtyä päätöstä vaan ainoastaan määrätä uuden menettelyn aloittamisesta ja kumota tällaisen päätöksen?

| 2) | Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkita Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että niiden mukainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä yhteensä 60 päivän mittaisesta pakottavasta määräajasta turvapaikkamenettelyjä varten täysin riippumatta yksittäistapauksissa vallitsevista olosuhteista ja ottamatta huomioon asiaan liittyviä erityispiirteitä ja mahdollisia näyttövaikeuksia? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklaa (ns. menettelydirektiivi) tulkita Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan valossa siten, että niiden mukainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä yhteensä 60 päivän mittaisesta pakottavasta määräajasta turvapaikkamenettelyjä varten täysin riippumatta yksittäistapauksissa vallitsevista olosuhteista ja ottamatta huomioon asiaan liittyviä erityispiirteitä ja mahdollisia näyttövaikeuksia?

---

(1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 6.11.2019 – Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ym.

(Asia C-819/19)

(2020/C 95/12)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Stichting Cartel Compensation ja Equilib Netherlands BV

Vastaajat: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kansallisella tuomioistuimella vahinkoa kärsineiden osapuolten (tässä tapauksessa rahtaajien, lentorahtipalvelujen vastaanottajien) ja lentoliikenteen harjoittajien välisessä oikeusriidassa SEUT 101 artiklan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan välittömän oikeusvaikutuksen vuoksi taikka asetuksen N:o 1/2003 (1) 6 artiklan (tai sen välittömän oikeusvaikutuksen) perusteella toimivalta soveltaa SEUT 101 artiklaa tai ETA-sopimuksen 53 artiklaa kokonaisuudessaan lentoliikenteen harjoittajien sopimuksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat rahtipalveluja lennoilla, jotka suoritettiin ennen 1.5.2004 unionin alueella sijaitsevien lentoasemien ja ETA:n ulkopuolella sijaitsevien lentoasemien välisillä reiteillä tai ennen 19.5.2005 Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja ETA:n ulkopuolella sijaitsevien lentoasemien välisillä reiteillä tai ennen 1.6.2002 unionin alueella sijaitsevien lentoasemien ja Sveitsissä sijaitsevien lentoasemien välisillä reiteillä, myös sen ajanjakson osalta, jolloin sovellettiin SEUT 104 ja SEUT 105 artiklan mukaista siirtymäkauden järjestelmää, vain onko kyseinen järjestelmä esteenä sille?

---

(1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/13

---

Valitus, jonka Confédération nationale du Crédit Mutuel on tehnyt 25.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-13/18, Crédit mutuel Arkéa v. EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel), 24.9.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-867/19 P)

(2020/C 95/13)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Confédération nationale du Crédit Mutuel (edustajat: B. Moreau-Margotin, M. Merli, C. Thomas-Raquin ja M. Le Guerer, avocats)

Muut osapuolet: Crédit Mutuel Arkéa ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 13.2.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt Confédération nationale du Crédit Mutuelin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/14

---

Valitus, jonka Susanne Rutzinger-Kurpas on tehnyt 4.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-491/18, Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas, 3.10.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-887/19 P)

(2020/C 95/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Susanne Rutzinger-Kurpas (edustaja: F. Lichtnecker, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Vafo Praha s.r.o.

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 11.2.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt Susanne Rutzinger-Kurpasin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 12.12.2019 – Bankia SA v. Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

(Asia C-910/19)

(2020/C 95/15)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Bankia SA

Vastapuoli: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

Ennakkoratkaisukysymykset

Euroopan unionin tuomioistuimelle esitetään seuraavat ennakkoratkaisukysymykset, jotka koskevat arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (1) 3 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan tulkintaa:

| 1) | Kun yleisölle on tehty osakkeiden merkitsemistä koskeva tarjous, joka on suunnattu sekä vähittäissijoittajille että kokeneille sijoittajille ja jonka yhteydessä on julkaistu vähittäissijoittajille suunnattu esite, voivatko molemman tyyppiset sijoittajat vaatia vahingonkorvausta esitteen perusteella vai kuuluuko tällainen mahdollisuus vain vähittäissijoittajille? |
| --- | --- |

1)

Kun yleisölle on tehty osakkeiden merkitsemistä koskeva tarjous, joka on suunnattu sekä vähittäissijoittajille että kokeneille sijoittajille ja jonka yhteydessä on julkaistu vähittäissijoittajille suunnattu esite, voivatko molemman tyyppiset sijoittajat vaatia vahingonkorvausta esitteen perusteella vai kuuluuko tällainen mahdollisuus vain vähittäissijoittajille?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tällainen mahdollisuus kuuluu myös kokeneille sijoittajille, voidaanko sitä, missä määrin kokeneet sijoittajat olivat tietoisia liikkeeseenlaskijan taloudellisesta tilanteesta, muuten kuin esitteen perusteella, arvioida niiden ja kyseisen liikkeeseenlaskijan välisten oikeudellisten tai kaupallisten suhteiden perusteella (kun ne ovat esimerkiksi sen osakkeenomistajia tai sen hallintoelinten jäseniä)? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tällainen mahdollisuus kuuluu myös kokeneille sijoittajille, voidaanko sitä, missä määrin kokeneet sijoittajat olivat tietoisia liikkeeseenlaskijan taloudellisesta tilanteesta, muuten kuin esitteen perusteella, arvioida niiden ja kyseisen liikkeeseenlaskijan välisten oikeudellisten tai kaupallisten suhteiden perusteella (kun ne ovat esimerkiksi sen osakkeenomistajia tai sen hallintoelinten jäseniä)?

---

(1)  EUVL 2003, L 345, s. 64.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 13.12.2019 – Agrimotion S.A. v. ADAMA Deutschland GmbH

(Asia C-912/19)

(2020/C 95/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agrimotion S.A.

Vastapuoli: ADAMA Deutschland GmbH

Ennakkoratkaisukysymys

Voiko yritys, joka saattaa alkuperäjäsenvaltiossa sallitun kasvinsuojeluaineen markkinoille käyttöönottojäsenvaltiossa, vedota käyttöönottojäsenvaltiossa toimivaltaisen viranomaisen kolmannelle yritykselle myöntämään rinnakkaisvalmisteiden kauppaa koskevaan lupaan, kun kanistereissa, jotka on täytetty kasvinsuojeluaineella ja joissa se saatetaan markkinoille käyttöönottojäsenvaltiossa, on viittaus luvanhaltijaan sekä ainetta maahantuovaan yritykseen? Mitkä ovat lisävaatimukset, jos niitä on (1)?

---

(1)  Kysymys koskee kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 52 artiklan tulkintaa (EUVL 2009, L 309, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Eco Fox Srl v. Mythen Spa, konkurssissa, ym.

(Asia C-915/19)

(2020/C 95/17)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Eco Fox Srl

Vastapuolet: Mythen Spa, konkurssissa, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico ja Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Ennakkoratkaisukysymys

Kun huomioon otetaan SEUT 107 ja SEUT 108 artikla, 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (1) myöhempine muutoksineen, 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (2) ja mahdolliset muut asiaa koskevat [Euroopan unionin] oikeuden säännökset, Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään täsmentämään, onko Euroopan komissiolle etukäteen ilmoitettavasta valtiontuesta kyse nyt tarkasteltavassa asiassa valituksenalaisessa ministeriön asetuksen nro 37/2015 kaltaisessa lakia alemmassa säädöksessä, jolla pantiin suoraan täytäntöön Consiglio di Staton tuomiot, joilla osittain kumottiin komissiolle jo aiemmin ilmoitetut aikaisemmat asetukset, puuttumalla taannehtivasti biodieseliä koskevan kevennetyn valmisteveron soveltamisehtoihin niin, että edun jakoperusteita muutettiin takautuvasti sitä hakevien yritysten kesken pidentämättä kuitenkaan verohelpotuksia koskevaa ohjelmaa ajallisesti?

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 EYVL 1999, L 83, s. 1).

(2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL 2004, L 140, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Alpha Trading SpA unipersonale v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym.

(Asia C-916/19)

(2020/C 95/18)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Alpha Trading SpA unipersonale

Vastapuoli: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali ja Ministero dello Sviluppo Economico

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun huomioon otetaan SEUT 107 ja SEUT 108 artikla, 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (1) myöhempine muutoksineen, 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (2) ja mahdolliset muut asiaa koskevat [Euroopan unionin] oikeuden säännökset, Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään täsmentämään, onko Euroopan komissiolle etukäteen ilmoitettavasta valtiontuesta kyse nyt tarkasteltavassa asiassa valituksenalaisessa ministeriön asetuksen nro 37/2015 kaltaisessa lakia alemmassa säädöksessä, jolla pantiin suoraan täytäntöön Consiglio di Staton tuomiot, joilla osittain kumottiin komissiolle jo aiemmin ilmoitetut aikaisemmat asetukset, puuttumalla taannehtivasti biodieseliä koskevan kevennetyn valmisteveron soveltamisehtoihin niin, että edun jakoperusteita muutettiin takautuvasti sitä hakevien yritysten kesken pidentämättä kuitenkaan verohelpotuksia koskevaa ohjelmaa ajallisesti?

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 EYVL 1999, L 83, s. 1).

(2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL 2004, L 140, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 12.12.2019 – Novaol Srl v. Ministero dell’Economia e delle Finanze ym.

(Asia C-917/19)

(2020/C 95/19)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Novaol Srl

Vastapuolet: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo ja Ministero dello Sviluppo Economico

Ennakkoratkaisukysymys

Kun huomioon otetaan SEUT 107 ja SEUT 108 artikla, 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (1) myöhempine muutoksineen, 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (2) ja mahdolliset muut asiaa koskevat [Euroopan unionin] oikeuden säännökset, Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään täsmentämään, onko Euroopan komissiolle etukäteen ilmoitettavasta valtiontuesta kyse nyt tarkasteltavassa asiassa valituksenalaisessa ministeriön asetuksen nro 37/2015 kaltaisessa lakia alemmassa säädöksessä, jolla pantiin suoraan täytäntöön Consiglio di Staton tuomiot, joilla osittain kumottiin komissiolle jo aiemmin ilmoitetut aikaisemmat asetukset, puuttumalla taannehtivasti biodieseliä koskevan kevennetyn valmisteveron soveltamisehtoihin niin, että edun jakoperusteita muutettiin takautuvasti sitä hakevien yritysten kesken pidentämättä kuitenkaan verohelpotuksia koskevaa ohjelmaa ajallisesti?

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 EYVL 1999, L 83, s. 1).

(2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL 2004, L 140, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 16.12.2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH v. Swiss International Air Lines AG

(Asia C-918/19)

(2020/C 95/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Valittaja: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

Vastapuoli: Swiss International Air Lines AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lentoliikenteestä 21.6.1999 tehtyä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimusta, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 26.11.2010 tehdyllä yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean päätöksellä N:o 2/2010, (2) tulkittava siten, että matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 (3) sovelletaan sen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella myös matkustajiin, joiden lento laskeutuu kolmannesta maasta Sveitsissä sijaitsevalle lentoasemalle, josta heidän on tarkoitus lentää tämän jälkeen johonkin jäsenvaltioon? |
| --- | --- |

1)

Onko lentoliikenteestä 21.6.1999 tehtyä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimusta, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 26.11.2010 tehdyllä yhteisön ja Sveitsin lentoliikennekomitean päätöksellä N:o 2/2010, (2) tulkittava siten, että matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 261/2004 (3) sovelletaan sen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella myös matkustajiin, joiden lento laskeutuu kolmannesta maasta Sveitsissä sijaitsevalle lentoasemalle, josta heidän on tarkoitus lentää tämän jälkeen johonkin jäsenvaltioon?

| 2) | Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: Onko jäsenvaltion tuomioistuimien sovellettava tämän lisäksi myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan viivästyneiden lentojen matkustajat voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamiseksi (unionin tuomioistuimen tuomio 19.11.2009, C-402/07 ja C 432/07) (4)? |
| --- | --- |

2)

Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: Onko jäsenvaltion tuomioistuimien sovellettava tämän lisäksi myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan viivästyneiden lentojen matkustajat voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamiseksi (unionin tuomioistuimen tuomio 19.11.2009, C-402/07 ja C 432/07) (4)?

| 3) | Voiko asetuksen 7 artiklan mukainen oikeus korvaukseen olla olemassa myös silloin, kun lennon saapumisen verrattain vähäisen viivästymisen vuoksi matkustaja ei ehdi suoraan siihen liittyvälle jatkolennolle, minkä vuoksi lopulliseen määräpaikkaan saapuminen viivästyy vähintään kolme tuntia, mutta näistä kummastakin lennosta vastasivat eri lentoliikenteen harjoittajat ja varausvahvistuksen antoi matkanjärjestäjä, joka yhdisti lennot asiakkaalleen? |
| --- | --- |

3)

Voiko asetuksen 7 artiklan mukainen oikeus korvaukseen olla olemassa myös silloin, kun lennon saapumisen verrattain vähäisen viivästymisen vuoksi matkustaja ei ehdi suoraan siihen liittyvälle jatkolennolle, minkä vuoksi lopulliseen määräpaikkaan saapuminen viivästyy vähintään kolme tuntia, mutta näistä kummastakin lennosta vastasivat eri lentoliikenteen harjoittajat ja varausvahvistuksen antoi matkanjärjestäjä, joka yhdisti lennot asiakkaalleen?

---

(1)  EYVL 2002, L 114, s. 73.

(2)  EUVL 2010, L 347, s. 54.

(3)  EUVL 2004, L 46, s. 1.

(4)  Tuomio Sturgeon ym., EU:C:2009:716

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 23.12.2019 – KA

(Asia C-937/19)

(2020/C 95/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Vastaaja: KA

Asian käsittelyyn osallistuneet viranomaiset: Staatsanwaltschaft Köln ja Bundesamt für Güterverkehr

Ennakkoratkaisukysymys

Onko 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1072/2009 (1) 8 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että kyseessä on mainitussa säännöksessä tarkoitettu saapuva kansainvälinen kuljetus myös silloin, kun kyseinen kuljetus tapahtuu asetuksen (EY) N:o 1072/2009 1 artiklan 5 kohdan d alakohdassa säädetyn kuljetuksen yhteydessä?

---

(1)  Maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1072/2009 (EUVL 2009, L 300, s. 72).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 17.1.2020 – E. M. T. v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Asia C-20/20)

(2020/C 95/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: E. M. T.

Vastapuoli: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) 46 artiklaa, jonka mukaan hakijoilla on oltava oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin muutoksen hakemiseksi päätöksiin, jotka koskevat ”heidän tekemäänsä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta”, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa, luettuina yhdessä edellä mainitun direktiivin 2013/32/EU 20 ja 26 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä ulkomaalaisten maahantulosta, oleskelusta, asettautumisesta ja maastapoistamisesta 15.12.1980 annetun lain 39/57 §:n kaltaiselle kansalliselle menettelysäännölle, jossa vahvistetaan myöhemmän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämispäätöstä koskevan kanteen nostamisen määräajaksi kymmenen ”kalenteripäivää” hallinnollisen päätöksen tiedoksiantamisesta ”silloin, kun kanteen nostaja on ulkomaalainen, joka päätöksen tiedoksiannon ajankohtana on tietyssä, [saman lain] 74/8 ja 74/9 §:ssä tarkoitetussa paikassa tai hallituksen valvonnassa”, etenkin silloin, kun kantaja joutuu edellä mainitun hallinnollisen päätöksen tiedoksiannon jälkeen etsimään uuden maksutonta oikeusapua tarjoavan oikeudellisen neuvonantajan saattaakseen vireille muutoksenhakumenettelyn?

---

(1)  EUVL 2013, L 180, s. 60.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 17.1.2020 – Balgarska Natsionalna Televizia v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite (NAP)

(Asia C-21/20)

(2020/C 95/23)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Balgarska Natsionalna Televizia

Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite (NAP)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko julkisen televisiolaitoksen katsojille tuottamia audiovisuaalisia mediapalveluja pitää direktiivin 2006/112/Е[Y] (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuina vastikkeellisina palveluina, jos valtio rahoittaa niitä avustusten muodossa, jolloin katsojat eivät maksa lähetyksistä, vai ovatko ne kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jääviä muita palveluja, jotka eivät ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja vastikkeellisia palveluja? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko julkisen televisiolaitoksen katsojille tuottamia audiovisuaalisia mediapalveluja pitää direktiivin 2006/112/Е[Y] (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuina vastikkeellisina palveluina, jos valtio rahoittaa niitä avustusten muodossa, jolloin katsojat eivät maksa lähetyksistä, vai ovatko ne kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jääviä muita palveluja, jotka eivät ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja vastikkeellisia palveluja?

| 2) | Jos kysymykseen vastataan siten, että julkisen televisiolaitoksen katsojille tuottamat audiovisuaaliset mediapalvelut kuuluvat direktiivin 2006/112/Е[Y] 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, onko tällöin katsottava, että kyse on direktiivin 132 artiklan 1 kohdan q alakohdassa tarkoitetuista verosta vapautetuista liiketoimista, ja onko kansallinen lainsäädäntö hyväksyttävä, jos siinä vapautetaan verosta tällainen toiminta pelkästään siksi, että julkinen televisiolaitos saa valtion talousarviosta avustusta, riippumatta siitä, onko sen toiminta kaupallista? |
| --- | --- |

2)

Jos kysymykseen vastataan siten, että julkisen televisiolaitoksen katsojille tuottamat audiovisuaaliset mediapalvelut kuuluvat direktiivin 2006/112/Е[Y] 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan, onko tällöin katsottava, että kyse on direktiivin 132 artiklan 1 kohdan q alakohdassa tarkoitetuista verosta vapautetuista liiketoimista, ja onko kansallinen lainsäädäntö hyväksyttävä, jos siinä vapautetaan verosta tällainen toiminta pelkästään siksi, että julkinen televisiolaitos saa valtion talousarviosta avustusta, riippumatta siitä, onko sen toiminta kaupallista?

| 3) | Sallitaanko direktiivin 2006/112/Е[Y] 168 artiklassa käytäntö, jonka mukaan ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus riippuu paitsi ostojen käyttötarkoituksesta (veronalaiseen vai verottomaan toimintaan) myös näiden ostojen rahoitustavasta eli siitä, rahoitetaanko ne omilla tuloilla (muun muassa mainostuloilla) vai valtion avustuksilla, ja jonka mukaan oikeus arvonlisäveron täyteen vähennykseen koskee ainoastaan omilla tuloilla eikä valtion avustuksilla rahoitettuja ostoja, jolloin ne on eroteltava toisistaan? |
| --- | --- |

3)

Sallitaanko direktiivin 2006/112/Е[Y] 168 artiklassa käytäntö, jonka mukaan ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus riippuu paitsi ostojen käyttötarkoituksesta (veronalaiseen vai verottomaan toimintaan) myös näiden ostojen rahoitustavasta eli siitä, rahoitetaanko ne omilla tuloilla (muun muassa mainostuloilla) vai valtion avustuksilla, ja jonka mukaan oikeus arvonlisäveron täyteen vähennykseen koskee ainoastaan omilla tuloilla eikä valtion avustuksilla rahoitettuja ostoja, jolloin ne on eroteltava toisistaan?

| 4) | Jos katsotaan, että julkisen televisiolaitoksen toiminta koostuu veronalaisista ja verosta vapautetuista suorituksista, ja kun otetaan huomioon niiden sekarahoitus, miten laaja on oikeus tällaisiin ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen ja mitä arviointiperusteita on sovellettava sen määrittämiseen? |
| --- | --- |

4)

Jos katsotaan, että julkisen televisiolaitoksen toiminta koostuu veronalaisista ja verosta vapautetuista suorituksista, ja kun otetaan huomioon niiden sekarahoitus, miten laaja on oikeus tällaisiin ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen ja mitä arviointiperusteita on sovellettava sen määrittämiseen?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Klagenævnet for Udbud (Tanska) on esittänyt 17.1.2020 – Simonsen & Weel A/S v. Region Nordjylland ja Region Syddanmark

(Asia C-23/20)

(2020/C 95/24)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Klagenævnet for Udbud

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Simonsen & Weel A/S

Vastapuoli: Region Nordjylland ja Region Syddanmark

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko hankintadirektiivin (1) 18 artiklan 1 kohdassa säädettyjä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja avoimuusperiaatetta ja hankintadirektiivin 49 artiklan säännöksiä, yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa hankintailmoituksessa on mainittava kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden ennakoitu määrä ja/tai ennakoitu arvo?
  Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään selvittämään myös, onko näitä säännöksiä tulkittava siten, että puitejärjestelyä koskevat tiedot on ilmoitettava a) kokonaisuutena ja/tai b) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ilmoittanut aikovansa tehdä sopimuksen tarjouspyynnön perusteella, osalta (tässä tapauksessa: Region Nordjylland) ja/tai c) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ainoastaan ilmoittanut osallistuvansa lisähankintamahdollisuuteen, osalta (tässä tapauksessa: Region Syddanmark). |
| --- | --- |

1)

Onko hankintadirektiivin (1) 18 artiklan 1 kohdassa säädettyjä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja avoimuusperiaatetta ja hankintadirektiivin 49 artiklan säännöksiä, yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa hankintailmoituksessa on mainittava kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden ennakoitu määrä ja/tai ennakoitu arvo?

Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään selvittämään myös, onko näitä säännöksiä tulkittava siten, että puitejärjestelyä koskevat tiedot on ilmoitettava a) kokonaisuutena ja/tai b) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ilmoittanut aikovansa tehdä sopimuksen tarjouspyynnön perusteella, osalta (tässä tapauksessa: Region Nordjylland) ja/tai c) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ainoastaan ilmoittanut osallistuvansa lisähankintamahdollisuuteen, osalta (tässä tapauksessa: Region Syddanmark).

| 2) | Onko hankintadirektiivin 18 artiklan 1 kohdassa säädettyjä yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteita ja kyseisen direktiivin 33 ja 49 artiklan säännöksiä, yhdessä liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden enimmäismäärä ja/tai enimmäisarvo on vahvistettava joko hankintailmoituksessa tai tarjouspyyntöasiakirjoissa siten, että kyseisen puitejärjestelyn vaikutukset päättyvät, kun tämä raja on saavutettu?
  Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään selvittämään myös, onko mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että edellä mainittu puitejärjestelyä koskeva enimmäismäärä on ilmoitettava a) kokonaisuutena ja/tai b) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ilmoittanut aikovansa tehdä sopimuksen tarjouspyynnön perusteella, osalta (tässä tapauksessa: Region Nordjylland) ja/tai c) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ainoastaan ilmoittanut osallistuvansa lisähankintamahdollisuuteen, osalta (tässä tapauksessa: Region Syddanmark).
  Jos kysymykseen 1 ja/tai kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään myös vastaamaan seuraaviin kysymyksiin, siltä osin kuin se on edellä mainittujen vastausten sisällön perusteella tarpeen: |
| --- | --- |

2)

Onko hankintadirektiivin 18 artiklan 1 kohdassa säädettyjä yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteita ja kyseisen direktiivin 33 ja 49 artiklan säännöksiä, yhdessä liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden enimmäismäärä ja/tai enimmäisarvo on vahvistettava joko hankintailmoituksessa tai tarjouspyyntöasiakirjoissa siten, että kyseisen puitejärjestelyn vaikutukset päättyvät, kun tämä raja on saavutettu?

Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään selvittämään myös, onko mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että edellä mainittu puitejärjestelyä koskeva enimmäismäärä on ilmoitettava a) kokonaisuutena ja/tai b) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ilmoittanut aikovansa tehdä sopimuksen tarjouspyynnön perusteella, osalta (tässä tapauksessa: Region Nordjylland) ja/tai c) alkuperäisen hankintaviranomaisen, joka on ainoastaan ilmoittanut osallistuvansa lisähankintamahdollisuuteen, osalta (tässä tapauksessa: Region Syddanmark).

Jos kysymykseen 1 ja/tai kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään myös vastaamaan seuraaviin kysymyksiin, siltä osin kuin se on edellä mainittujen vastausten sisällön perusteella tarpeen:

| 3) | Onko valvontadirektiivin 2 d artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä hankintadirektiivin 33 ja 49 artiklan ja kyseisen direktiivin liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että edellytys, jonka mukaan ”hankintayksikkö on tehnyt hankintasopimuksen julkaisematta ennakolta ilmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä”, kattaa käsiteltävän asian kaltaisen tapauksen, jossa hankintayksikkö on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä hankintailmoituksen suunnitellusta puitejärjestelystä, mutta






  a) | hankintailmoitus ei täytä vaatimusta kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden ennakoidun määrän ja/tai ennakoidun arvon ilmoittamisesta, mutta tarjouspyyntöasiakirjoissa on arvio niistä, ja |
| --- | --- | --- |

3)

Onko valvontadirektiivin 2 d artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä hankintadirektiivin 33 ja 49 artiklan ja kyseisen direktiivin liitteessä V olevan C osan 7 kohdan ja 10 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että edellytys, jonka mukaan ”hankintayksikkö on tehnyt hankintasopimuksen julkaisematta ennakolta ilmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä”, kattaa käsiteltävän asian kaltaisen tapauksen, jossa hankintayksikkö on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä hankintailmoituksen suunnitellusta puitejärjestelystä, mutta

a)

hankintailmoitus ei täytä vaatimusta kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden ennakoidun määrän ja/tai ennakoidun arvon ilmoittamisesta, mutta tarjouspyyntöasiakirjoissa on arvio niistä, ja

| b) | hankintayksikkö ei ole noudattanut velvollisuuttaan vahvistaa hankintailmoituksessa tai tarjouspyyntöasiakirjoissa kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden enimmäismäärä ja/tai enimmäisarvo? |
| --- | --- |

b)

hankintayksikkö ei ole noudattanut velvollisuuttaan vahvistaa hankintailmoituksessa tai tarjouspyyntöasiakirjoissa kilpailutetun puitejärjestelyn perusteella toimitettavien tavaroiden enimmäismäärä ja/tai enimmäisarvo?

---

(1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (ETAn kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2014, L 94, s. 65).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Rennes (Ranska) on esittänyt 21.1.2020 – PF ja QG v. Caisse d’allocations familiales d’Ille-et-Vilaine (CAF)

(Asia C-27/20)

(2020/C 95/25)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de grande instance de Rennes

Pääasian asianosaiset

Valittajat: PF ja QG

Vastapuoli: Caisse d’allocations familiales d’Ille-et-Vilaine (CAF)

Ennakkoratkaisukysymys

Onko unionin oikeutta ja erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 ja 45 artiklaa sekä asetuksen N:o 883/2004 (1) 4 artiklaa ja asetuksen N:o 492/2011 (2) 7 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sosiaaliturvakoodeksin R 532-3 §:n kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan perhe-etuuksia laskettaessa viitevuotena on maksukautta edeltävää vuotta edeltänyt kalenterivuosi ja jonka soveltaminen johtaa siihen, että silloin kun etuudensaajan tulot laskevat huomattavalla tavalla hänen palattuaan lähtövaltioonsa suhteessa tuloihin, jotka hänellä on ollut toisessa jäsenvaltiossa, kyseinen etuudensaaja menettää osan perhe-etuuksistaan sellaisista maassa asuvista poiketen, jotka eivät ole käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen?

---

(1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).

(2)  Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 492/2011 (EUVL 2011, L 141, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Attunda tingsrätt (Ruotsi) on esittänyt 21.1.2020 – Airhelp Ltd v. Scandinavian Airlines System SAS

(Asia C-28/20)

(2020/C 95/26)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Attunda tingsrätt

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Airhelp Ltd

Vastaaja: Scandinavian Airlines System SAS

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko lentoliikenteen harjoittajan palveluksessa olevien ja lennon suorittamista varten tarvittavien lentäjien lakko asetuksen 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde, kun lakkoa ei toteuteta lentoliikenteen harjoittajan päättämän tai ilmoittaman toimenpiteen perusteella vaan siitä antavat varoituksen ja sen käynnistävät lainmukaisesti työntekijäjärjestöt työtaistelutoimena, jolla pyritään siihen, että lentoliikenteen harjoittaja nostaa palkkoja, tarjoaa etuja tai muuttaa työehtoja työntekijäjärjestöjen vaatimusten mukaisiksi? |
| --- | --- |

1)

Onko lentoliikenteen harjoittajan palveluksessa olevien ja lennon suorittamista varten tarvittavien lentäjien lakko asetuksen 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde, kun lakkoa ei toteuteta lentoliikenteen harjoittajan päättämän tai ilmoittaman toimenpiteen perusteella vaan siitä antavat varoituksen ja sen käynnistävät lainmukaisesti työntekijäjärjestöt työtaistelutoimena, jolla pyritään siihen, että lentoliikenteen harjoittaja nostaa palkkoja, tarjoaa etuja tai muuttaa työehtoja työntekijäjärjestöjen vaatimusten mukaisiksi?

| 2) | Mikä merkitys on mahdollisesti annettava työntekijäjärjestöjen vaatimusten kohtuullisuudelle ja erityisesti sille, että palkankorotuksia koskevat vaatimukset ovat selvästi korkeammat kuin asianomaisilla kansallisilla työmarkkinoilla yleisesti sovellettavat palkankorotukset? |
| --- | --- |

2)

Mikä merkitys on mahdollisesti annettava työntekijäjärjestöjen vaatimusten kohtuullisuudelle ja erityisesti sille, että palkankorotuksia koskevat vaatimukset ovat selvästi korkeammat kuin asianomaisilla kansallisilla työmarkkinoilla yleisesti sovellettavat palkankorotukset?

| 3) | Mikä merkitys on mahdollisesti annettava sille, että lentoliikenteen harjoittaja välttääkseen lakon hyväksyy työriitojen sovittelusta vastaavan kansallisen elimen esittämän sovintoehdotuksen, jota työntekijäjärjestöt puolestaan eivät hyväksy? |
| --- | --- |

3)

Mikä merkitys on mahdollisesti annettava sille, että lentoliikenteen harjoittaja välttääkseen lakon hyväksyy työriitojen sovittelusta vastaavan kansallisen elimen esittämän sovintoehdotuksen, jota työntekijäjärjestöt puolestaan eivät hyväksy?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/23

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – WD v. EFSA

(Asia T-320/18) (1)

(Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Määräaikainen työsopimus - Päätös olla luokittelematta kantajan asemaa uudelleen - Arviointikertomusten puuttuminen - Siirrettyjä pisteitä käyttämällä suoritettu uudelleenluokittelupisteiden myöntäminen - Ilmeinen arviointivirhe - Päätös olla uusimatta työsopimusta - Huolenpitovelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Perusteltu luottamus - Perusteluvelvollisuus - Oikeus tulla kuulluksi - Vastuu)

(2020/C 95/27)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: WD (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamiehet: D. Detken ja F. Volpi, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck, A. Duron ja C. Dekemexhe)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jossa yhtäältä vaaditaan kumoamaan 14.7.2017 tehty EFSA:n päätös olla uudelleenluokittelematta kantajaa palkkaluokkaan AST 6 vuoden 2017 uudelleenluokittelukierroksella, 9.8.2017 tehty EFSA:n päätös olla uusimatta hänen sopimustaan ja 9.2. ja 12.3.2018 tehdyt päätökset hylätä näistä kahdesta päätöksestä tehdyt valitukset ja toisaalta korvaamaan kantajalle näistä päätöksistä aiheutuneet aineelliset ja aineettomat vahingot

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | WD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

WD velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 259, 23.7.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/23

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Compañía de Tranvías de la Coruña v. komissio

(Asia T-485/18) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus N:o 1049/2001 - Komission asiakirjat, jotka liittyvät unionin oikeuden säännöksen tulkintaan - Kolmannelta peräisin oleva asiakirja - Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat - Asetus N:o 1370/2007 - Tutustumisoikeuden epääminen osittain - Tutustumisoikeuden epääminen kokonaan - Perusteluvelvollisuus - Tuomioistuinkäsittelyjen suojaa koskeva poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu)

(2020/C 95/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Compañía de Tranvías de la Coruña SA (La Coruña, Espanja) (edustaja: asianajaj J. Monrabà Bagan)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja C. Ehrbar)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota 7.6.2018 tehty komission päätös, jolla evätään osittain tai kokonaan kantajalta oikeus saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät komission Ranskan tasavallalle antamaan lausuntoon, joka koskee metrolinjoista tehdyn sopimuksen voimassaoloa vuoteen 2039 asti

Tuomiolauselma

| 1) | 7.6.2018 tehty Euroopan komission päätös, jolla evätään osittain tai kokonaan Compañia de Tranvías de la Coruñalta oikeus saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät komission Ranskan tasavallalle antamaan lausuntoon, joka koskee metrolinjoista tehdyn sopimuksen voimassaoloa vuoteen 2039 asti, kumotaan siltä osin kuin siinä evätään osittain oikeus saada tutustua muihin kuin luonteeltaan henkilökohtaisiin tietoihin, jotka sisältyvät komission 25.10.2010 Ranskan viranomaisille osoittamaan kirjeeseen ja komission varapuheenjohtaja Kallasin 27.7.2012 ja 5.6.2013 RATP:lle osoittamiin kirjeisiin. |
| --- | --- |

1)

7.6.2018 tehty Euroopan komission päätös, jolla evätään osittain tai kokonaan Compañia de Tranvías de la Coruñalta oikeus saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät komission Ranskan tasavallalle antamaan lausuntoon, joka koskee metrolinjoista tehdyn sopimuksen voimassaoloa vuoteen 2039 asti, kumotaan siltä osin kuin siinä evätään osittain oikeus saada tutustua muihin kuin luonteeltaan henkilökohtaisiin tietoihin, jotka sisältyvät komission 25.10.2010 Ranskan viranomaisille osoittamaan kirjeeseen ja komission varapuheenjohtaja Kallasin 27.7.2012 ja 5.6.2013 RATP:lle osoittamiin kirjeisiin.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan viidesosa Compañía de Tranvías de la Coruñan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

3)

Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan viidesosa Compañía de Tranvías de la Coruñan oikeudenkäyntikuluista.

| 4) | Compañía de Tranvías de la Coruña vastaa neljästä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan. |
| --- | --- |

4)

Compañía de Tranvías de la Coruña vastaa neljästä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

---

(1)  EUVL C 381, 22.10.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/24

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect)

(Asia T-487/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus)

(2020/C 95/29)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.6.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1886/2017-5), joka koskee hakemusta sanamerkin ViruProtect rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Stada Arzneimittel AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Stada Arzneimittel AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 352, 1.10.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/25

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Unkari v. komissio

(Asia T-505/18) (1)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tuki maaseudun kehittämiseen - Tuottajaryhmille myönnetty tuki - Unkarin toteuttamat kulut - Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 35 artikla - Pätevöittävä hyväksyntä - Tuensaajan tukikelpoisuus - Laskettu rahoitusoikaisu - Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohta - Vilpitön yhteistyö - Perustellun luottamuksen suoja - Oikeasuhteisuus - Oikeusvarmuus - Tukikelvottomat määrät)

(2020/C 95/30)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Fehér, M. Tátrai, A. Pokoraczki ja G. Koós)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja J. Aquilina)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.6.2018 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/873 (EUVL 2018, L 152, s. 29) kumoamiseksi osittain.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Unkari velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Unkari velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 399, 5.11.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/25

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Hickies v. EUIPO (Kengännauhan muoto)

(Asia T-573/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kengännauhan muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisempaan malliin liittyvän oikeuden suojaaminen - Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet)

(2020/C 95/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Hickies, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor I. Fowler ja asianajaja S. Petivlasova,)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. O’Neill)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.6.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2693/2017-5), joka koskee hakemusta kengännauhan muodosta muodostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Hickies, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Hickies, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 408, 12.11.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/26

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

(Asia T-732/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 95/32)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja I. Hödl)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Söder)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Wulff ja K. Schmidt Hern)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 539/2018-4), joka koskee osapuolten Charité ja Dalasa välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemä päätös (asia R 539/2018-4) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemä päätös (asia R 539/2018-4) kumotaan.

| 2) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dalasa Handelsgesellschaft mbH:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dalasa Handelsgesellschaft mbH:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts vastaa unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts vastaa unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

| 4) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

4)

Kanne hylätään muilta osin.

---

(1)  EUVL C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/27

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

(Asia T-733/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin charantea rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki CHARITÉ - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 95/33)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja I. Hödl)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Söder)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Wulff ja K. Schmidt Hern)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 540/2018-4), joka koskee osapuolten Charité ja Dalasa välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemä päätös (asia R 540/2018-4) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 15.10.2018 tekemä päätös (asia R 540/2018-4) kumotaan.

| 2) | EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dalasa Handelsgesellschaft mbH:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Dalasa Handelsgesellschaft mbH:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts vastaa unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts vastaa unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

| 4) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

4)

Kanne hylätään muilta osin.

---

(1)  EUVL C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/28

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Globalia Corporación Empresarial v. EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)

(Asia T-44/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin TC Touring Club rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki TOURING CLUB ITALIANO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 kohta - Ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt lisätodisteet - Asetuksen 2017/1001 95 artiklan 2 kohta - Liitännäiskanne)

(2020/C 95/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Gómez López)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Kusturovic, J.F. Crespo Carrillo ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Touring Club Italiano (Milano, Italia) (edustaja: asianajaja G. Guglielmetti)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.11.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 448/2018-4), joka koskee osapuolten Touring Club Italiano ja Globalia Corporación Empresarial välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Liitännäiskanne jätetään tutkimatta. |
| --- | --- |

2)

Liitännäiskanne jätetään tutkimatta.

| 3) | Globalia Corporación Empresarial, SA velvoitetaan korvaamaan pääkanteen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, Touring Club Italianolle valituslautakunnassa käydystä käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

3)

Globalia Corporación Empresarial, SA velvoitetaan korvaamaan pääkanteen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, Touring Club Italianolle valituslautakunnassa käydystä käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

| 4) | Touring Club Italiano vastaa omista liitännäiskanteen käsittelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sen osalta Globalia Corporación Empresarialille ja EUIPO:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

4)

Touring Club Italiano vastaa omista liitännäiskanteen käsittelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sen osalta Globalia Corporación Empresarialille ja EUIPO:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 93, 11.3.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/28

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO – Dalmat (LaTV3D)

(Asia T-135/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LaTV3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki TV3 - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Erottamiskyky - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 95/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Erdozain López)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Stéphane Dalmat (Pariisi, Ranska)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.12.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 874/2018-2), joka koskee osapuolten Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals ja Stéphane Dalmat välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 13.12.2018 tekemä päätös (asia R 874/2018-2) kumotaan siltä osin kuin siinä suljetaan pois sekaannusvaaran olemassaolo muiden palvelujen kuin tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 41 kuuluvien käännös- ja tulkkauspalvelujen osalta. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 13.12.2018 tekemä päätös (asia R 874/2018-2) kumotaan siltä osin kuin siinä suljetaan pois sekaannusvaaran olemassaolo muiden palvelujen kuin tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 41 kuuluvien käännös- ja tulkkauspalvelujen osalta.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 148, 29.4.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2020 – Bilde v. parlamentti

(Asia T-248/19) (1)

(Erioikeudet ja vapaudet - Euroopan parlamentin jäsen - Päätös pidättää parlamentaarinen koskemattomuus - Ilmeinen arviointivirhe - Electa una via - Non bis in idem –periaate - Harkintavallan väärinkäyttö)

(2020/C 95/36)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Dominique Bilde (Lagarde, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Wagner)

Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz ja C. Burgos)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan parlamentin 12.3.2019 tekemä päätös P8_TA(2019)0137, jolla kantajalta pidätettiin parlamentaarinen koskemattomuus.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Dominique Bilde vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Dominique Bilde vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 213, 24.6.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.2.2020 – Jakober v. EUIPO (Kupin muoto)

(Asia T-262/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kupin muoto - Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa)

(2020/C 95/37)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Philip Jakober (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Klink)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 11.2.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1153/2018-4), joka koskee hakemusta kupin muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 11.2.2019 tekemä päätös (asia R 1153/2018-4) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 11.2.2019 tekemä päätös (asia R 1153/2018-4) kumotaan.

| 2) | EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 206, 17.6.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää)

(Asia T-331/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 95/38)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Pierre Balmain (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J. M. Iglesias Monravá ja S. Mainar Roger)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: V. Ruzek)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1223/2018-5), joka koskee hakemusta renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Pierre Balmain velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 246, 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2020 – Pierre Balmain v. EUIPO (Renkaista muodostuvan ketjun ympäröimä leijonan pää)

(Asia T-332/19) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2020/C 95/39)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Pierre Balmain (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J. M. Iglesias Monravá ja S. Mainar Roger)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: V. Ruzek)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2019 tekemästä päätöksestä (asia R 1224/2018-5), joka koskee hakemusta renkaista muodostuvan ketjun ympäröimää leijonan päätä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Pierre Balmain velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 246, 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.1.2020 – Latvia v. komissio

(Asia T-293/18) (1)

(Kumoamiskanne - Yhteinen kalastuspolitiikka - Huippuvuorten saarista (Norja) tehty Pariisin sopimus - Lumitaskuravun kalastusmahdollisuudet Svalbardin alueen (Norja) ympäristössä - Asetus (EU) 2017/127 - Unionissa rekisteröidyt alukset, joilla on lupa kalastaa - Latvialaisen aluksen pysäyttäminen - SEUT 265 artikla - Toimintakehotus - Komission kannanotto - Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia - Tutkimatta jättäminen)

(2020/C 95/40)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Asianosaiset

Kantaja: Latvian tasavalta (asiamies: V. Soņeca)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, E. Paasivirta, I. Naglis ja A. Sauka)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä kumota 12.3.2018 päivätty komission kirje, jolla kyseinen toimielin otti kantaa Latvian tasavallan sille SEUT 265 artiklan perusteella 22.12.2017 päivätyllä kirjeellään osoittamaan toimintakehotukseen, jossa vaadittiin lähinnä sitä, että komissio toteuttaisi Euroopan unionin kalastusoikeuksien ja etujen puolustamista koskevia toimenpiteitä Svalbardin (Norja) kalastusalueella, ja toisaalta komission velvoittamista omaksumaan tästä asiasta kannan, josta ei aiheudu Latvian tasavallalle epäsuotuisia oikeusvaikutuksia

Määräysosa

| 1) | Kanne jätetään tutkimatta. |
| --- | --- |

1)

Kanne jätetään tutkimatta.

| 2) | Lausunnon antaminen Espanjan kuningaskunnan väliintulohakemuksesta raukeaa. |
| --- | --- |

2)

Lausunnon antaminen Espanjan kuningaskunnan väliintulohakemuksesta raukeaa.

| 3) | Latvian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, väliintulohakemuksesta aiheutuneita kuluja lukuun ottamatta. |
| --- | --- |

3)

Latvian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, väliintulohakemuksesta aiheutuneita kuluja lukuun ottamatta.

| 4) | Espanjan kuningaskunta, Latvian tasavalta ja komissio vastaavat kukin väliintulohakemukseen liittyvistä omista kuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Espanjan kuningaskunta, Latvian tasavalta ja komissio vastaavat kukin väliintulohakemukseen liittyvistä omista kuluistaan.

---

(1)  EUVL C 240, 9.7.2018.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2020 – Shindler ym. v. neuvosto

(Asia T-541/19) (1)

(Laiminlyöntikanne - Toimielimiä koskeva oikeus - Yhdistyneen kuningaskunnan ero - Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset - Vuoden 2019 EU-vaalit - EU-vaalien lykkäämistä koskeva pyyntö - Asiavaltuuden puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)

(2020/C 95/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustaja: asianajaja J. Fouchet)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja R. Meyer)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 265 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamiseksi, että neuvosto on jättänyt lainvastaisesti antamatta päätöksen, jolla lykätään vuoden 2019 EU-vaalien ajankohtaa, jotta kantajat voivat osallistua vaaleihin.

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Harry Shindler ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Harry Shindler ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 337, 7.10.2019.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.1.2020 – Shindler ym. v. komissio

(Asia T-627/19 R)

(Väliaikainen oikeussuoja - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Yhdistyneen kuningaskunnan ero - Jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset - Unionin kansalaisuuden menettäminen - Laiminlyöntikanne - Välitoimihakemuksen tutkimatta jättäminen)

(2020/C 95/42)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustaja: asianajaja J. Fouchet)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher, C. Giolito ja E. Montaguti)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 279 artiklaan ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 156 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä sitä, että on kumottava komission 13.9.2019 tekemä nimenomainen päätös olla tunnustamatta laiminlyöntiään, ja toisaalta sitä, että komissio on velvoitettava toteuttamaan tiettyjä välitoimia, jotta kantajat voivat säilyttää unionin kansalaisuutensa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan erottua Euroopan unionista, sekä tekemään väliaikainen päätös unionin kansalaisuudelle vaihtoehtoisesta asemasta, joka sisältää maahanpääsyä, oleskelua, sosiaalisia oikeuksia ja ammattitoimintaa koskevia eri toimenpiteitä, joita sovelletaan, ellei Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin välistä erosopimusta saada aikaan.

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.1.2020 – Silgan International ja Silgan Closures v. komissio

(Asia T-808/19 R)

(Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Tietojensaantipyyntö - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohta - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)

(2020/C 95/43)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Alankomaat) ja Silgan Closures GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring ja E. Venot)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Ernst, L. Wildpanner, A. Keidel ja G. Meessen)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.11.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 8501 final (asia AT.40522 – Metalliset pakkaukset) täytäntöönpanon lykkäämistä.

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/34

---

Kanne 8.1.2020 – Valiante v. komissio

(Asia T-13/20)

(2020/C 95/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Diego Valiante (Antwerpen-Berchem, Belgia) (edustaja: asianajaja R. Wardyn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 14.3.2019 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/1/AD10/18 (AD10), ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan 14.3.2019 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/1/AD10/18 (AD10), ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu päätöksellä, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun vaaditun palkkaluokan puuttumisen vuoksi.






  — | Kantaja väittää, ettei vaadittu palkkaluokka ole tosiasiallinen osoitus pätevyydestä. Tämän seurauksena vaatimus tietystä palkkaluokasta estää kokeneiden ja pätevien hakijoiden palvelukseen ottamisen. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu päätöksellä, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun vaaditun palkkaluokan puuttumisen vuoksi.

—

Kantaja väittää, ettei vaadittu palkkaluokka ole tosiasiallinen osoitus pätevyydestä. Tämän seurauksena vaatimus tietystä palkkaluokasta estää kokeneiden ja pätevien hakijoiden palvelukseen ottamisen.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimalla tiettyä palkkaluokkaa, mikä ei vaikuta samalla tavalla väliaikaisiin toimihenkilöihin ja virkamiehiin. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimalla tiettyä palkkaluokkaa, mikä ei vaikuta samalla tavalla väliaikaisiin toimihenkilöihin ja virkamiehiin.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimuksella, jonka mukaan on mahdollista valita vain yksi ala, mikä estää sen, että palvelukseen otetaan mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia virkamiehiä mahdollisimman laajalta alueelta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimuksella, jonka mukaan on mahdollista valita vain yksi ala, mikä estää sen, että palvelukseen otetaan mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia virkamiehiä mahdollisimman laajalta alueelta.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/35

---

Kanne 8.1.2020 – Tratkowski v. komissio

(Asia T-14/20)

(2020/C 95/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Michal Tratkowski (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja R. Wardyn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 14.3.2019 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/2/AD12/18, ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan 14.3.2019 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/2/AD12/18, ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu päätöksellä, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun vaaditun palkkaluokan puuttumisen vuoksi. Kantaja väittää, ettei vaadittu palkkaluokka ole tosiasiallinen osoitus pätevyydestä. Tämän seurauksena vaatimus tietystä palkkaluokasta estää kokeneiden ja pätevien hakijoiden palvelukseen ottamisen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu päätöksellä, jolla kantajaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun vaaditun palkkaluokan puuttumisen vuoksi. Kantaja väittää, ettei vaadittu palkkaluokka ole tosiasiallinen osoitus pätevyydestä. Tämän seurauksena vaatimus tietystä palkkaluokasta estää kokeneiden ja pätevien hakijoiden palvelukseen ottamisen.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimalla tiettyä palkkaluokkaa, mikä ei vaikuta samalla tavalla väliaikaisiin toimihenkilöihin ja virkamiehiin. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimalla tiettyä palkkaluokkaa, mikä ei vaikuta samalla tavalla väliaikaisiin toimihenkilöihin ja virkamiehiin.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimuksella, jonka mukaan on mahdollista valita vain yksi ala, mikä estää sen, että palvelukseen otetaan mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia virkamiehiä mahdollisimman laajalta alueelta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa on rikottu vaatimuksella, jonka mukaan on mahdollista valita vain yksi ala, mikä estää sen, että palvelukseen otetaan mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia virkamiehiä mahdollisimman laajalta alueelta.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/35

---

Kanne 14.1.2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis v. parlamentti

(Asia T-20/20)

(2020/C 95/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis AE (Kallithea Attikis, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin 5.12.2019 tekemän päätöksen valita se toiseksi tarjouspyynnön TRA/EU19/2019 yhteydessä: käännöspalvelut erä 5 (kääntäminen englannin kielelle) |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin 5.12.2019 tekemän päätöksen valita se toiseksi tarjouspyynnön TRA/EU19/2019 yhteydessä: käännöspalvelut erä 5 (kääntäminen englannin kielelle)

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan vahinko, joka kantajalle aiheutui sopimuksen menettämisestä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan vahinko, joka kantajalle aiheutui sopimuksen menettämisestä

| — | toissijaisesti velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan vahinko, joka kantajalle aiheutui mahdollisuuden menettämisestä |
| --- | --- |

—

toissijaisesti velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan vahinko, joka kantajalle aiheutui mahdollisuuden menettämisestä

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut vaikka kanne hylättäisiin. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentti korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut vaikka kanne hylättäisiin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu puutteellisiin perusteluihin – Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, SEUT 296 artiklan rikkominen, varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 (1) liitteessä I olevan 1 luvun (Yhteiset säännökset) 1 jakson 31 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) 2019/715 (2) 89 artiklan rikkominen – Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ja tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaaminen.






  — | Kantaja väittää, että esitetyt perustelut ovat tässä tapauksessa riittämättömät, koska niissä ei ole täsmennetty, mikä kunkin alaperusteen täyttämättä jättäminen vastaa kunkin väitetyn yksittäisen käännösvirheen osalta vähennettyjä pisteitä. Kantaja ei tämän vuoksi kykene ymmärtämään, mitä virhe nimenomaisesti koskee, eikä se kykene analysoimaan asiaa ja esittämään vastaväitteitä. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu puutteellisiin perusteluihin – Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, SEUT 296 artiklan rikkominen, varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 (1) liitteessä I olevan 1 luvun (Yhteiset säännökset) 1 jakson 31 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) 2019/715 (2) 89 artiklan rikkominen – Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ja tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaaminen.

—

Kantaja väittää, että esitetyt perustelut ovat tässä tapauksessa riittämättömät, koska niissä ei ole täsmennetty, mikä kunkin alaperusteen täyttämättä jättäminen vastaa kunkin väitetyn yksittäisen käännösvirheen osalta vähennettyjä pisteitä. Kantaja ei tämän vuoksi kykene ymmärtämään, mitä virhe nimenomaisesti koskee, eikä se kykene analysoimaan asiaa ja esittämään vastaväitteitä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä.






  — | Arviointi sisältää useita ilmeisiä virheitä, jotka koskevat alaperustetta ”Tyyli – Selkeys”, ”Sujuvuus – Välimerkkien käyttö” sekä ”Esitystapa ja tarkkuus” ja ”Virheellinen käännös”. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä.

—

Arviointi sisältää useita ilmeisiä virheitä, jotka koskevat alaperustetta ”Tyyli – Selkeys”, ”Sujuvuus – Välimerkkien käyttö” sekä ”Esitystapa ja tarkkuus” ja ”Virheellinen käännös”.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu epäselviin arviointiperusteisiin – Saman perusteen käyttäminen kahdesti – Pisteiden antaminen tarjousten samasta ominaisuudesta kahden eri arviointiperusteen perusteella.






  — | Yksi virhetyyppi on epäselvä, koska tarjouseritelmän sanasto ei sisällä erityistä analyysiä eikä kyseessä ole tekninen termi käännösammatissa. Tarjouseritelmässä otetaan myös huomioon samojen seikkojen tutkiminen kahden eri perusteen perusteella, mikä vääristää arvioinnin tulosta. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu epäselviin arviointiperusteisiin – Saman perusteen käyttäminen kahdesti – Pisteiden antaminen tarjousten samasta ominaisuudesta kahden eri arviointiperusteen perusteella.

—

Yksi virhetyyppi on epäselvä, koska tarjouseritelmän sanasto ei sisällä erityistä analyysiä eikä kyseessä ole tekninen termi käännösammatissa. Tarjouseritelmässä otetaan myös huomioon samojen seikkojen tutkiminen kahden eri perusteen perusteella, mikä vääristää arvioinnin tulosta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 liitteessä I olevan 21 artiklan 2 kohtaa on rikottu – Sopimuksen tekoperusteiden riittämätön punnitseminen






  — | Koska hinnan merkitys oli vain 33 prosenttia ja laadun merkitys 66 prosenttia, hinnalle annetaan hyvin vähän merkitystä, mikä neutralisoi kustannusten vaikutuksen sopimuspuolen valintamenettelyssä ja rohkaisi kohtuuttoman kalliiden palveluiden hankintaan, mikä johti huonoon taloushallintoon. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 liitteessä I olevan 21 artiklan 2 kohtaa on rikottu – Sopimuksen tekoperusteiden riittämätön punnitseminen

—

Koska hinnan merkitys oli vain 33 prosenttia ja laadun merkitys 66 prosenttia, hinnalle annetaan hyvin vähän merkitystä, mikä neutralisoi kustannusten vaikutuksen sopimuspuolen valintamenettelyssä ja rohkaisi kohtuuttoman kalliiden palveluiden hankintaan, mikä johti huonoon taloushallintoon.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan tarjouseritelmiä ei ole noudatettu ja varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 175 artiklaa, joka koskee odotusaikaa, on rikottu.






  — | Huolimatta Euroopan parlamentin ilmoituksesta, joka koski asianomaisen sopimuksen allekirjoittamisen lykkäämistä, unionin virallisessa lehdessä oli tiedonanto, jonka mukaan sopimus oli jo allekirjoitettu 4.12.2019, eikä oikaisua ole julkaistu, minkä vuoksi tarjouseritelmiä ei ole noudatettu ja varainhoitoasetuksen (EU) N:o 2018/1046 175 artiklaa, joka koskee odotusaikaa, on rikottu. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan tarjouseritelmiä ei ole noudatettu ja varainhoitoasetuksen (EU) 2018/1046 175 artiklaa, joka koskee odotusaikaa, on rikottu.

—

Huolimatta Euroopan parlamentin ilmoituksesta, joka koski asianomaisen sopimuksen allekirjoittamisen lykkäämistä, unionin virallisessa lehdessä oli tiedonanto, jonka mukaan sopimus oli jo allekirjoitettu 4.12.2019, eikä oikaisua ole julkaistu, minkä vuoksi tarjouseritelmiä ei ole noudatettu ja varainhoitoasetuksen (EU) N:o 2018/1046 175 artiklaa, joka koskee odotusaikaa, on rikottu.

---

(1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013 ja (EU) N:o 1309/2013 muuttamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1).

(2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 70 artiklassa tarkoitettuja, SEUT-sopimuksen ja Euratomin perustamissopimuksen nojalla perustettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 18.12.2018 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2018/715 (EUVL 2019, L 122, s. 1)

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/37

---

Kanne 16.1.2020 – ID v. EUH

(Asia T-28/20)

(2020/C 95/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ID (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | ottaa kanteen tutkittavaksi |
| --- | --- |

—

ottaa kanteen tutkittavaksi

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja siltä osin kuin se on tarpeen, päätöksen, jolla hänen valituksensa hylättiin |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja siltä osin kuin se on tarpeen, päätöksen, jolla hänen valituksensa hylättiin

| — | velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan hänelle 449 397,05 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta lainmukaisine korkoineen |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan hänelle 449 397,05 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta lainmukaisine korkoineen

| — | velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan hänelle 20 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta laillisine korkoineen, ja |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan hänelle 20 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta laillisine korkoineen, ja

| — | velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

| 1) | Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 84 artiklan rikkominen






  — | sen seikan osalta, jonka suhteen riittämättömyys, joka on edellytyksenä irtisanomiselle ennen koeajan päättymistä, todetaan |
| --- | --- | --- |

1)

Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 84 artiklan rikkominen

—

sen seikan osalta, jonka suhteen riittämättömyys, joka on edellytyksenä irtisanomiselle ennen koeajan päättymistä, todetaan

| — | riittämättömyyden tason, joka on edellytyksenä irtisanomiselle ennen koeajan päättymistä, osalta. |
| --- | --- |

—

riittämättömyyden tason, joka on edellytyksenä irtisanomiselle ennen koeajan päättymistä, osalta.

| 2) | Perustelujen puutteellisuus ja ilmeinen arviointivirhe






  — | perustelujen puutteellisuuden ja ilmeisen arviointivirheen osalta |
| --- | --- | --- |

2)

Perustelujen puutteellisuus ja ilmeinen arviointivirhe

—

perustelujen puutteellisuuden ja ilmeisen arviointivirheen osalta

| — | tosiasioiden, jotka voivat olla perusteena yksiselitteisen riittämättömyyden toteamiselle, arvioinnin osalta. |
| --- | --- |

—

tosiasioiden, jotka voivat olla perusteena yksiselitteisen riittämättömyyden toteamiselle, arvioinnin osalta.

| 3) | Harkintavallan väärinkäyttö. |
| --- | --- |

3)

Harkintavallan väärinkäyttö.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/38

---

Kanne 22.1.2020 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

(Asia T-37/20)

(2020/C 95/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: Z. Lavery ja T. Buley, barrister)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/1835 (1) siltä osin kuin sillä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt Yhdistyneen kuningaskunnan nimeämien maksajavirastojen maataloustukirahastolle tai maaseuturahastolle ilmoittamiin menoihin liittyvät määrät perusteena puutteet käsitteen ”Aktiiviviljelijä – etuyhteydessä olevat yhtiöt” määritelmässä |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/1835 (1) siltä osin kuin sillä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt Yhdistyneen kuningaskunnan nimeämien maksajavirastojen maataloustukirahastolle tai maaseuturahastolle ilmoittamiin menoihin liittyvät määrät perusteena puutteet käsitteen ”Aktiiviviljelijä – etuyhteydessä olevat yhtiöt” määritelmässä

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka koskee asetuksen 1307/2013 (2) 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan väitetysti virheellistä tulkintaa.

Yhdistynyt kuningaskunta esittää kanneperusteensa tueksi seitsemän perustetta.

| — | Ensimmäiseksi se katsoo, että komissio erehtyi 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuodon tulkinnassa. Siinä ei suljeta pois tuenhakijaa tuen ulkopuolelle pelkästään siitä syystä, että se kuuluu yritysryhmään, jonka jokin muu jäsen harjoittaa tukeen oikeuttamattomien toimintojen luetteloon kuuluvaa toimintaa. |
| --- | --- |

—

Ensimmäiseksi se katsoo, että komissio erehtyi 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuodon tulkinnassa. Siinä ei suljeta pois tuenhakijaa tuen ulkopuolelle pelkästään siitä syystä, että se kuuluu yritysryhmään, jonka jokin muu jäsen harjoittaa tukeen oikeuttamattomien toimintojen luetteloon kuuluvaa toimintaa.

| — | Toiseksi kantaja katsoo, ettei kyseisen säännöksen sanamuodolla voi olla sitä merkitystä, jonka komissio sille antaa. Johdonmukaisuuden vuoksi on selvää, että kiellettyä on oltava se, että yritysryhmä itse toimii kyseisellä alalla. Kyseinen edellytys ei täyty, jos suoran tuen hakija (itse) vastaa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua viljelijän määritelmää mutta ei (itse) harjoita tältä osin merkityksellistä toimintaa. |
| --- | --- |

—

Toiseksi kantaja katsoo, ettei kyseisen säännöksen sanamuodolla voi olla sitä merkitystä, jonka komissio sille antaa. Johdonmukaisuuden vuoksi on selvää, että kiellettyä on oltava se, että yritysryhmä itse toimii kyseisellä alalla. Kyseinen edellytys ei täyty, jos suoran tuen hakija (itse) vastaa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua viljelijän määritelmää mutta ei (itse) harjoita tältä osin merkityksellistä toimintaa.

| — | Kolmanneksi Yhdistyneen kuningaskunnan tulkintaa tukee se, että 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuoto kuvastaa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan, jossa määritellään viljelijän käsite, sanamuotoa. ”Viljelijällä” voidaan tarkoittaa joko a) sellaista yksittäistä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka harjoittaa maataloustoimintaa, tai b) tällaisten henkilöiden ryhmää. Viimeksi mainitussa tapauksessa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”viljelijä” muodostuu luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmästä. Virkettä ei Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan pitäisi lukea niin, että sillä lisätään 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaan ”toisiinsa liittyviä yksiköitä” koskeva osatekijä, joten 9 artiklan 2 kohdan a alakohdalle ei pidä antaa tällaista sisältöä. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi Yhdistyneen kuningaskunnan tulkintaa tukee se, että 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuoto kuvastaa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan, jossa määritellään viljelijän käsite, sanamuotoa. ”Viljelijällä” voidaan tarkoittaa joko a) sellaista yksittäistä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka harjoittaa maataloustoimintaa, tai b) tällaisten henkilöiden ryhmää. Viimeksi mainitussa tapauksessa 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”viljelijä” muodostuu luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmästä. Virkettä ei Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan pitäisi lukea niin, että sillä lisätään 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaan ”toisiinsa liittyviä yksiköitä” koskeva osatekijä, joten 9 artiklan 2 kohdan a alakohdalle ei pidä antaa tällaista sisältöä.

| — | Neljänneksi ilmaisua ”luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmä” käytetään myös muualla kyseisessä asetuksessa, mutta komissio ei näyttäisi tulkitsevan sitä johdonmukaisesti samalla tavalla kuin 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhteydessä. Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan kyseistä ratkaisevan tärkeää ilmaisua on tulkittava koko asetuksen osalta samalla tavalla. |
| --- | --- |

—

Neljänneksi ilmaisua ”luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmä” käytetään myös muualla kyseisessä asetuksessa, mutta komissio ei näyttäisi tulkitsevan sitä johdonmukaisesti samalla tavalla kuin 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhteydessä. Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan kyseistä ratkaisevan tärkeää ilmaisua on tulkittava koko asetuksen osalta samalla tavalla.

| — | Viidenneksi Yhdistynyt kuningaskunta väittää lisäksi, että komission tulkinnassa on myös toinen kielitieteellinen ongelma. Sen mukaan luonnollisen henkilön mainitseminen kyseisessä ilmaisussa on tarpeetonta. Pelkkä viittaus ”oikeushenkilöiden ryhmiin” olisi riittänyt. Luonnollinen henkilö ei voi nimittäin koskaan olla toisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön omistuksessa eikä samalla tavalla yhteydessä toiseen henkilöön kuin yhtiö, joka on yhteydessä toiseen yhtiöön. |
| --- | --- |

—

Viidenneksi Yhdistynyt kuningaskunta väittää lisäksi, että komission tulkinnassa on myös toinen kielitieteellinen ongelma. Sen mukaan luonnollisen henkilön mainitseminen kyseisessä ilmaisussa on tarpeetonta. Pelkkä viittaus ”oikeushenkilöiden ryhmiin” olisi riittänyt. Luonnollinen henkilö ei voi nimittäin koskaan olla toisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön omistuksessa eikä samalla tavalla yhteydessä toiseen henkilöön kuin yhtiö, joka on yhteydessä toiseen yhtiöön.

| — | Kuudenneksi Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että laajemmat tavoitesidonnaiset tai teleologiset seikat puoltavat sen näkemystä ja puhuvat komission näkemystä vastaan. Kymmenennen perustelukappaleen mukaan suoria tukia ei pitäisi myöntää ”luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, elleivät kyseiset henkilöt voi osoittaa, että niiden maataloustoiminta ei ole hyvin vähäistä”. Tällainen lähestymistapa on täysin sopusoinnussa Yhdistyneen kuningaskunnan kannattaman 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnan kanssa ja samalla ristiriidassa komission tulkinnan kanssa. |
| --- | --- |

—

Kuudenneksi Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että laajemmat tavoitesidonnaiset tai teleologiset seikat puoltavat sen näkemystä ja puhuvat komission näkemystä vastaan. Kymmenennen perustelukappaleen mukaan suoria tukia ei pitäisi myöntää ”luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, elleivät kyseiset henkilöt voi osoittaa, että niiden maataloustoiminta ei ole hyvin vähäistä”. Tällainen lähestymistapa on täysin sopusoinnussa Yhdistyneen kuningaskunnan kannattaman 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnan kanssa ja samalla ristiriidassa komission tulkinnan kanssa.

| — | Viimeiseksi Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa mahdollistetaan poikkeaminen 9 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta kiellosta silloin, kun tuenhakija (yksittäinen henkilö tai ryhmä) kuuluu a–c alakohdan soveltamisalaan. Jos tuenhakijat kykenevät osoittamineen, ”ettei niiden maataloustoiminta ole hyvin vähäistä”, niihin sovelletaan b alakohtaa. Niinpä on selvää, ettei lainsäätäjän aikomuksena ole ollut sulkea pois tukien maksamista henkilöille, joiden toimintaan toimintoja, jotka sinänsä mainitaan tukeen oikeuttamattomien toimintojen luettelossa. |
| --- | --- |

—

Viimeiseksi Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa mahdollistetaan poikkeaminen 9 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta kiellosta silloin, kun tuenhakija (yksittäinen henkilö tai ryhmä) kuuluu a–c alakohdan soveltamisalaan. Jos tuenhakijat kykenevät osoittamineen, ”ettei niiden maataloustoiminta ole hyvin vähäistä”, niihin sovelletaan b alakohtaa. Niinpä on selvää, ettei lainsäätäjän aikomuksena ole ollut sulkea pois tukien maksamista henkilöille, joiden toimintaan toimintoja, jotka sinänsä mainitaan tukeen oikeuttamattomien toimintojen luettelossa.

---

(1)  Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 30.10.2019 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2019/1835 (EUVL 2019, L 279, s. 98).

(2)  Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/39

---

Kanne 30.1.2020 – CX v. komissio

(Asia T-52/20)

(2020/C 95/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: CX (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | tutkimaan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

tutkimaan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi

ja siten

| — | kumoamaan 21.3.2019 tehdyn päätöksen Ares(2019)1889562, jolla kantaja palautettiin palkkaluokkaan AD 8/5 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 21.3.2019 tehdyn päätöksen Ares(2019)1889562, jolla kantaja palautettiin palkkaluokkaan AD 8/5

| — | kumoamaan 21.10.2019 tehdyn ja samana päivänä tiedoksi annetun päätöksen Ares(2019)6485832, jolla nimittävä viranomainen hylkäsi kantajan 21.6.2019 riidanalaisesta päätöksestä tekemän valituksen R/348/19 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 21.10.2019 tehdyn ja samana päivänä tiedoksi annetun päätöksen Ares(2019)6485832, jolla nimittävä viranomainen hylkäsi kantajan 21.6.2019 riidanalaisesta päätöksestä tekemän valituksen R/348/19

| — | tunnustamaan vahingot, jotka aiheutuvat ylennysmahdollisuuden menettämisestä ja virassa pysymistä koskevan oikeuden menettämisestä; tällä perusteella velvoittamaan komission maksamaan vahingonkorvauksen, jonka määräksi arvioidaan tilapäisesti 300 000 (kolmesataa tuhatta) euroa, ellei tätä määrää koroteta tai pienennetä menettelyn kuluessa |
| --- | --- |

—

tunnustamaan vahingot, jotka aiheutuvat ylennysmahdollisuuden menettämisestä ja virassa pysymistä koskevan oikeuden menettämisestä; tällä perusteella velvoittamaan komission maksamaan vahingonkorvauksen, jonka määräksi arvioidaan tilapäisesti 300 000 (kolmesataa tuhatta) euroa, ellei tätä määrää koroteta tai pienennetä menettelyn kuluessa

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että on laiminlyöty SEUT 266 artiklaan perustuva velvollisuus panna unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot täytäntöön, sekä luottamuksensuojan, legitiimien odotusten ja vilpittömän mielen periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja korostaa komission itsensä myöntäneen, ettei se ole palauttanut kantajan urakehitystä, kuten sillä oli 13.12.2018 annetun tuomion CX v. komissio (T-743/16 RENV, ei julkaistu, EU:T:2018:937) mukaan velvollisuus tehdä. Kantaja lisää, että komissio ei ole tarkastellut uudelleen hänen tilannettaan eikä suorittanut mitään vertailevaa tarkastelua muiden ylennyskelpoisten virkamiesten ansioihin. Kantaja katsoo lopuksi, että edellä mainittu unionin yleisen tuomioistuimen tuomio, jolla kumottiin viraltapanopäätös, oli tae, joka saattoi synnyttää kantajassa perusteltuja odotuksia siitä, että nimittävä viranomainen palauttaa hänen urakehityksensä vilpittömässä mielessä, lojaliteettiin ja vilpittömyyteen perustuen sekä asiassa sovellettavia säännöksiä ja periaatteita noudattaen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että on laiminlyöty SEUT 266 artiklaan perustuva velvollisuus panna unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot täytäntöön, sekä luottamuksensuojan, legitiimien odotusten ja vilpittömän mielen periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja korostaa komission itsensä myöntäneen, ettei se ole palauttanut kantajan urakehitystä, kuten sillä oli 13.12.2018 annetun tuomion CX v. komissio (T-743/16 RENV, ei julkaistu, EU:T:2018:937) mukaan velvollisuus tehdä. Kantaja lisää, että komissio ei ole tarkastellut uudelleen hänen tilannettaan eikä suorittanut mitään vertailevaa tarkastelua muiden ylennyskelpoisten virkamiesten ansioihin. Kantaja katsoo lopuksi, että edellä mainittu unionin yleisen tuomioistuimen tuomio, jolla kumottiin viraltapanopäätös, oli tae, joka saattoi synnyttää kantajassa perusteltuja odotuksia siitä, että nimittävä viranomainen palauttaa hänen urakehityksensä vilpittömässä mielessä, lojaliteettiin ja vilpittömyyteen perustuen sekä asiassa sovellettavia säännöksiä ja periaatteita noudattaen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen ja perustelujen puuttumiseen. Kantaja väittää tältä osin, että riidanalainen ilmoitus ei sisällä mitään perusteluja päätökselle luokitella hänet palkkaluokkaan AD 8 palkkatasolle 5. Kantajan mukaan kyseessä on ”kielteinen päätös” eikä ”puhtaasti vahvistava päätös”, koska tällä ilmoituksella pannaan täytäntöön ja annetaan tiedoksi komission kielteinen päätös, vaikka se onkin ollut hiljainen eikä sitä ole annettu kantajalle aikaisemmin tiedoksi. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen ja perustelujen puuttumiseen. Kantaja väittää tältä osin, että riidanalainen ilmoitus ei sisällä mitään perusteluja päätökselle luokitella hänet palkkaluokkaan AD 8 palkkatasolle 5. Kantajan mukaan kyseessä on ”kielteinen päätös” eikä ”puhtaasti vahvistava päätös”, koska tällä ilmoituksella pannaan täytäntöön ja annetaan tiedoksi komission kielteinen päätös, vaikka se onkin ollut hiljainen eikä sitä ole annettu kantajalle aikaisemmin tiedoksi.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu aineelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, Euroopan unionin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen ja menettelyllisiin virheisiin. Kantaja katsoo, ettei henkilöstösääntöjen missään kohdassa säädetä siitä, että kurinpidollinen palkkaluokan alentamispäätös menee viran puolesta myöhemmin tehdyn ylennyspäätöksen edelle, kun nämä molemmat päätökset on osoitettu samalle virkamiehelle, ja että ylennys on luonteeltaan oikeudellinen toimi, jonka osalta ei hyväksytä lykkäävää taikka purkavaa ehtoa eikä ajallista rajoitusta. Komission olisi siten pitänyt ottaa kantajan urakehityksen palauttamishetkellä huomioon, että hänet oli luokiteltu 1.1.2010 palkkaluokkaan AD 10. Kantaja väittää lisäksi, että sen johdosta, että unionin yleinen tuomioistuin oli kumonnut viraltapanopäätöksen ja kantajan urakehityksen palauttamiseksi komissiolla oli myös velvollisuus aloittaa ylennysmenettely uudestaan siinä vaiheessa, jossa se oli henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti ollut keskeytyneenä. Kantajan mukaan lojaalin, vakavan ja vilpittömän urakehityksen palauttamiseksi komissiolla oli velvollisuus hyvän hallinnon periaatteen nojalla tutkia yksityiskohtaisesti kaikki seikat perustellun päätöksen tekemiseksi siitä, mihin palkkaluokkaan kantaja olisi pitänyt palauttaa. Sen lisäksi, ettei se ole tehnyt näin, se ei myöskään ole kuullut kantajaa ennen päätöksensä tekemistä. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu aineelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, Euroopan unionin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen ja menettelyllisiin virheisiin. Kantaja katsoo, ettei henkilöstösääntöjen missään kohdassa säädetä siitä, että kurinpidollinen palkkaluokan alentamispäätös menee viran puolesta myöhemmin tehdyn ylennyspäätöksen edelle, kun nämä molemmat päätökset on osoitettu samalle virkamiehelle, ja että ylennys on luonteeltaan oikeudellinen toimi, jonka osalta ei hyväksytä lykkäävää taikka purkavaa ehtoa eikä ajallista rajoitusta. Komission olisi siten pitänyt ottaa kantajan urakehityksen palauttamishetkellä huomioon, että hänet oli luokiteltu 1.1.2010 palkkaluokkaan AD 10. Kantaja väittää lisäksi, että sen johdosta, että unionin yleinen tuomioistuin oli kumonnut viraltapanopäätöksen ja kantajan urakehityksen palauttamiseksi komissiolla oli myös velvollisuus aloittaa ylennysmenettely uudestaan siinä vaiheessa, jossa se oli henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti ollut keskeytyneenä. Kantajan mukaan lojaalin, vakavan ja vilpittömän urakehityksen palauttamiseksi komissiolla oli velvollisuus hyvän hallinnon periaatteen nojalla tutkia yksityiskohtaisesti kaikki seikat perustellun päätöksen tekemiseksi siitä, mihin palkkaluokkaan kantaja olisi pitänyt palauttaa. Sen lisäksi, ettei se ole tehnyt näin, se ei myöskään ole kuullut kantajaa ennen päätöksensä tekemistä.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu virkamiesten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä uraodotusten periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää, että uraodotusten periaatetta, joka on virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen erityinen muoto, on loukattu, koska hallinto jätti 1.1.2010–1.5.2019 ottamatta huomioon sekä tämän uraodotusten periaatteen että henkilöstösääntöjen 5 artiklan 5 kohdan, luettuna yhdessä henkilöstösääntöjen liitteessä I olevan B kohdan kanssa, kuten myös virkamiesten ylennystä koskevat henkilöstösääntöjen säännökset, joiden mukaan kantaja olisi voitu ylentää 1.1.2014 palkkaluokkaan AD 11 ja sittemmin 1.1.2018 palkkaluokkaan AD 12. Näiden seikkojen perusteella voidaan lisäksi päätellä, että virkamiesten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska kantajaa ei ole kohdeltu samalla tavalla kuin muita virkamiehiä. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu virkamiesten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä uraodotusten periaatteen loukkaamiseen. Kantaja väittää, että uraodotusten periaatetta, joka on virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen erityinen muoto, on loukattu, koska hallinto jätti 1.1.2010–1.5.2019 ottamatta huomioon sekä tämän uraodotusten periaatteen että henkilöstösääntöjen 5 artiklan 5 kohdan, luettuna yhdessä henkilöstösääntöjen liitteessä I olevan B kohdan kanssa, kuten myös virkamiesten ylennystä koskevat henkilöstösääntöjen säännökset, joiden mukaan kantaja olisi voitu ylentää 1.1.2014 palkkaluokkaan AD 11 ja sittemmin 1.1.2018 palkkaluokkaan AD 12. Näiden seikkojen perusteella voidaan lisäksi päätellä, että virkamiesten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska kantajaa ei ole kohdeltu samalla tavalla kuin muita virkamiehiä.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/41

---

Kanne 3.2.2020 – NetCologne v. komissio

(Asia T-58/20)

(2020/C 95/50)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Geppert, P. Schmitz ja J. Schulze zur Wiesche)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 18.7.2019 tehdyn päätöksen C(2019) 5187 final, jossa komissio totesi yrityskeskittymän asiassa M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi; |
| --- | --- |

—

kumoaa 18.7.2019 tehdyn päätöksen C(2019) 5187 final, jossa komissio totesi yrityskeskittymän asiassa M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi;

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutensa, kun se on katsonut, ettei merkittävää estettä tehokkaalle kilpailulle ole ”monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille tapahtuvan TV-signaalien siirron vähittäismarkkinoilla Saksassa”, siltä osin kuin kyse on






  — | olettamasta, että yrityskeskittymän osapuolet eivät ole suoria kilpailijoita |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutensa, kun se on katsonut, ettei merkittävää estettä tehokkaalle kilpailulle ole ”monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille tapahtuvan TV-signaalien siirron vähittäismarkkinoilla Saksassa”, siltä osin kuin kyse on

—

olettamasta, että yrityskeskittymän osapuolet eivät ole suoria kilpailijoita

| — | olettamasta, että yrityskeskittymän osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita |
| --- | --- |

—

olettamasta, että yrityskeskittymän osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita

| — | kielteisistä vaikutuksista, joita yrityskeskittymällä tulee olemaan kilpailijoiden kannalta. |
| --- | --- |

—

kielteisistä vaikutuksista, joita yrityskeskittymällä tulee olemaan kilpailijoiden kannalta.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutensa, kun se on katsonut, ettei merkittävää estettä tehokkaalle kilpailulle ole ”monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille tapahtuvan TV-signaalien siirron vähittäismarkkinoilla Saksassa”, siltä osin kuin kyse on olettamasta, jonka mukaan yrityskeskittymän osapuolet eivät ole potentiaalisia eivätkä suoria kilpailijoita. |
| --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutensa, kun se on katsonut, ettei merkittävää estettä tehokkaalle kilpailulle ole ”monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille tapahtuvan TV-signaalien siirron vähittäismarkkinoilla Saksassa”, siltä osin kuin kyse on olettamasta, jonka mukaan yrityskeskittymän osapuolet eivät ole potentiaalisia eivätkä suoria kilpailijoita.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen rikkonut asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 2 ja 8 artiklaa määritellessään markkinat ja arvioidessaan, mitä vaikutuksia multiple play -palvelukokonaisuuksien tarjonnalla, erityisesti kiinteän verkon ja mobiiliverkon yhdentymisen palvelukokonaisuuspakettien (FMC) tarjonnalla, on kilpailuun. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen rikkonut asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 2 ja 8 artiklaa määritellessään markkinat ja arvioidessaan, mitä vaikutuksia multiple play -palvelukokonaisuuksien tarjonnalla, erityisesti kiinteän verkon ja mobiiliverkon yhdentymisen palvelukokonaisuuspakettien (FMC) tarjonnalla, on kilpailuun.

| 4) | Neljännen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, rikkonut asetuksen N:o 139/2004 2 ja 8 artiklaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutena arvioidessaan tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskevaa sitoumusta ja hyväksyessään sen. |
| --- | --- |

4)

Neljännen kanneperusteen mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, rikkonut asetuksen N:o 139/2004 2 ja 8 artiklaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja huolenpitovelvollisuutena arvioidessaan tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskevaa sitoumusta ja hyväksyessään sen.

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/42

---

Kanne 3.2.2020 – Deutsche Telekom v. komissio

(Asia T-64/20)

(2020/C 95/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Deutsche Telekom (Bonn, Saksa) (edustaja: asianajajat C. von Köckritz, U. Soltész ja M. Wirtz)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 18.7.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 5187 final – Vodafone/Certain Liberty Global Assets |
| --- | --- |

—

kumoamaan 18.7.2019 annetun komission päätöksen C(2019) 5187 final – Vodafone/Certain Liberty Global Assets

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio rikkoi EY:n sulautuma-asetuksen (1) 2 artiklan 2 ja 3 kohtaa, koska se hyväksyi liiketoimen, joka johti sulautuneen yhteisön määräävään markkina-asemaan ja tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen monen asunnon kiinteistöistä koostuville asiakkaille tarkoitettujen TV-signaalin lähetysten vähittäismyynnin Saksan markkinoilla. Komission johtopäätelmä siitä, että osapuolet eivät olleet tämänhetkisiä (välittömiä tai välillisiä) eivätkä mahdollisia kilpailijoita ennen liiketoimea ja että liiketoimi ei johtaisi kilpailuolosuhteiden merkittävään heikkenemiseen, on arvioinniltaan ilmeisen virheellinen. Erityisesti on huomattava, että komissio ei ottanut huomioon niitä kielteisiä vaikutuksia, joita sulautuneen yhteisön ylivoimaisesta markkina-asemasta aiheutuu TV-kanavien hankinnan ja TV-signaalin lähetysten tukkutoimitusten markkinoilla monen asunnon kiinteistöjen markkinoilla. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio rikkoi EY:n sulautuma-asetuksen (1) 2 artiklan 2 ja 3 kohtaa, koska se hyväksyi liiketoimen, joka johti sulautuneen yhteisön määräävään markkina-asemaan ja tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen monen asunnon kiinteistöistä koostuville asiakkaille tarkoitettujen TV-signaalin lähetysten vähittäismyynnin Saksan markkinoilla. Komission johtopäätelmä siitä, että osapuolet eivät olleet tämänhetkisiä (välittömiä tai välillisiä) eivätkä mahdollisia kilpailijoita ennen liiketoimea ja että liiketoimi ei johtaisi kilpailuolosuhteiden merkittävään heikkenemiseen, on arvioinniltaan ilmeisen virheellinen. Erityisesti on huomattava, että komissio ei ottanut huomioon niitä kielteisiä vaikutuksia, joita sulautuneen yhteisön ylivoimaisesta markkina-asemasta aiheutuu TV-kanavien hankinnan ja TV-signaalin lähetysten tukkutoimitusten markkinoilla monen asunnon kiinteistöjen markkinoilla.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan komission johtopäätös siitä, että yhden asunnon kiinteistöistä koostuvien asiakkaiden markkinoille ei syntynyt tehokkaan kilpailun olennaista estettä, on niin ikään arvioinniltaan ilmeisen virheellinen, erityisesti sen vuoksi, että myös se perustuu olettamalle siitä, että osapuolet eivät olleet merkittävässä määrin kilpailutilanteessa toisiinsa nähden ennen liiketoimea. Liiketoimi johtaa määräävään markkina-asemaan ja tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen markkinoilla, jotka koostuvat yhden asunnon kiinteistöistä, joissa on ainoastaan kaapeli-TV ja IPTV. |
| --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan komission johtopäätös siitä, että yhden asunnon kiinteistöistä koostuvien asiakkaiden markkinoille ei syntynyt tehokkaan kilpailun olennaista estettä, on niin ikään arvioinniltaan ilmeisen virheellinen, erityisesti sen vuoksi, että myös se perustuu olettamalle siitä, että osapuolet eivät olleet merkittävässä määrin kilpailutilanteessa toisiinsa nähden ennen liiketoimea. Liiketoimi johtaa määräävään markkina-asemaan ja tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen markkinoilla, jotka koostuvat yhden asunnon kiinteistöistä, joissa on ainoastaan kaapeli-TV ja IPTV.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan komission johtopäätöksessä, joka koskee sulautuneen yhteisön kykyä ja halua vahingoittaa Tele Columbusta ja muita TV-signaalin vähittäismyynnin tarjoajia, jotka ovat riippuvaisia sulautuneen yhteisön tarjoamasta TV-signaalin välityspalvelusta, on useita oikeudellisia virheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan komission johtopäätöksessä, joka koskee sulautuneen yhteisön kykyä ja halua vahingoittaa Tele Columbusta ja muita TV-signaalin vähittäismyynnin tarjoajia, jotka ovat riippuvaisia sulautuneen yhteisön tarjoamasta TV-signaalin välityspalvelusta, on useita oikeudellisia virheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä.

| 4) | Neljännen kanneperusteen mukaan komission arviointi liiketoimen vaikutuksista TV:n tukkumarkkinoille on puutteellinen ja ilmeisen virheellinen. Kantaja katsoo erityisesti, että komissio katsoi virheellisesti, että sulautuneella yhteisöllä ei olisi halua sulkea sen kilpailijoilta pääsyä sisältöön ja että tällaisella sulkemisella ei olisi merkittäviä haitallisia vaikutuksia yhden tai monen asunnon kiinteistöistä koostuville asiakkaille tarkoitettujen TV-signaalin lähetysten myöhemmän vaiheen vähittäismyynnin. Komissio myös jätti arvioimatta sulautuneen yhteisön kyvyn ja halun vahingoittaa kuluttajien vahingoksi myöhemmän vaiheen kilpailijoita vaikeuttamalla muulla tavoin niiden pääsyä digitaalisia toimintoja sisältävään TV-sisältöön (esim. ohjelman välitön aloitus, pysäytys jne.) sen sijaan, että se sulkisi pääsyn kokonaan. |
| --- | --- |

4)

Neljännen kanneperusteen mukaan komission arviointi liiketoimen vaikutuksista TV:n tukkumarkkinoille on puutteellinen ja ilmeisen virheellinen. Kantaja katsoo erityisesti, että komissio katsoi virheellisesti, että sulautuneella yhteisöllä ei olisi halua sulkea sen kilpailijoilta pääsyä sisältöön ja että tällaisella sulkemisella ei olisi merkittäviä haitallisia vaikutuksia yhden tai monen asunnon kiinteistöistä koostuville asiakkaille tarkoitettujen TV-signaalin lähetysten myöhemmän vaiheen vähittäismyynnin. Komissio myös jätti arvioimatta sulautuneen yhteisön kyvyn ja halun vahingoittaa kuluttajien vahingoksi myöhemmän vaiheen kilpailijoita vaikeuttamalla muulla tavoin niiden pääsyä digitaalisia toimintoja sisältävään TV-sisältöön (esim. ohjelman välitön aloitus, pysäytys jne.) sen sijaan, että se sulkisi pääsyn kokonaan.

| 5) | Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, koska se katsoi, että liiketoimi, sellaisena kuin se oli muutettuna Vodafonen tarjoamilla sitoumuksilla, ei johtanut tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen TV:n tukkumarkkinoilla. Koska nämä sitoumukset eivät täytä komissio korjaavista toimenpiteistä antaman tiedonannon vaatimuksia ja koska niillä ei poistettu tehokkaan kilpailun olennaista estettä, joka liiketoimesta aiheutui mainituilla ja muilla markkinoilla, komission hyväksyvällä päätöksellä rikotaan sulautumisasetuksen 2 artiklan 3 kohtaa. |
| --- | --- |

5)

Viidennen kanneperusteen mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, koska se katsoi, että liiketoimi, sellaisena kuin se oli muutettuna Vodafonen tarjoamilla sitoumuksilla, ei johtanut tehokkaan kilpailun olennaiseen esteeseen TV:n tukkumarkkinoilla. Koska nämä sitoumukset eivät täytä komissio korjaavista toimenpiteistä antaman tiedonannon vaatimuksia ja koska niillä ei poistettu tehokkaan kilpailun olennaista estettä, joka liiketoimesta aiheutui mainituilla ja muilla markkinoilla, komission hyväksyvällä päätöksellä rikotaan sulautumisasetuksen 2 artiklan 3 kohtaa.

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/43

---

Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

(Asia T-66/20)

(2020/C 95/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Hauz 1929 Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja N. Lyberis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin HAUZ LONDON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 17 593 823

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.11.2019 asiassa R 884/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain

| — | velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/44

---

Kanne 3.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

(Asia T-67/20)

(2020/C 95/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Hauz 1929 Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja N. Lyberis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin HAUZ NEW YORK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 17 593 807

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.11.2019 asiassa R 886/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain

| — | velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/44

---

Kanne 4.2.2020 – Hauz 1929 v. EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

(Asia T-68/20)

(2020/C 95/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Hauz 1929 Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja N. Lyberis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin HAUZ EST 1929 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 17 636 119

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.11.2019 asiassa R 885/2019-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain

| — | velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 23.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 95/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 95/45

---

Kanne 4.2.2020 – Tele Columbus v. komissio

(Asia T-69/20)

(2020/C 95/55)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Tele Columbus (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Wagner ja J. Hackl)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission 18.7.2019 tekemän päätöksen C(2019) 5187 (M.8864 – VODAFONE/CERTAIN LIBERTY GLOBAL ASSETS) |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 18.7.2019 tekemän päätöksen C(2019) 5187 (M.8864 – VODAFONE/CERTAIN LIBERTY GLOBAL ASSETS)

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi Saksan markkinoilla ”TV-signaalien vähittäistason siirrossa monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille” |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi Saksan markkinoilla ”TV-signaalien vähittäistason siirrossa monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille”

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi Saksan markkinoilla ”yhden asunnon kiinteistöissä oleville kotitalouksille välitettävien kaapeli-tv-signaalien siirrossa” |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi Saksan markkinoilla ”yhden asunnon kiinteistöissä oleville kotitalouksille välitettävien kaapeli-tv-signaalien siirrossa”

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien vertikaalisten vaikutusten vuoksi signaalien siirtomarkkinoilla ja siten niihin liittyvillä Saksan markkinoilla ”TV-signaalien vähittäistason siirrossa monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille” |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien vertikaalisten vaikutusten vuoksi signaalien siirtomarkkinoilla ja siten niihin liittyvillä Saksan markkinoilla ”TV-signaalien vähittäistason siirrossa monen asunnon kiinteistöjen asiakkaille”

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi nk. vähittäismarkkinoilla Saksassa |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse kilpailuun kohdistuvan sellaisen olennaisen rajoituksen tutkimisesta, joka aiheutuu koordinoimattomien horisontaalisten vaikutusten vuoksi nk. vähittäismarkkinoilla Saksassa

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse sitoumusten tutkimisesta, koska komissio on hyväksynyt joukon sitoumuksia, jotka eivät rakenteellisesti olleet sellaisia, että niiden avulla olisi voinut ehkäistä yhteenliittymästä seuraavia kilpailuun kohdistuvia olennaisia rajoituksia. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja menettelysääntöjen rikkomiseen siltä osin kuin on kyse sitoumusten tutkimisesta, koska komissio on hyväksynyt joukon sitoumuksia, jotka eivät rakenteellisesti olleet sellaisia, että niiden avulla olisi voinut ehkäistä yhteenliittymästä seuraavia kilpailuun kohdistuvia olennaisia rajoituksia.

---