# Euroopan unionin C 79/2020

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 79 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta10. maaliskuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 79

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta10. maaliskuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | PÄÄTÖSLAUSELMAT |
| | Alueiden komitea |
| 2020/C 79/01 | Euroopan alueiden komitean päätöslauselma aiheesta Vihreän kehityksen ohjelma yhteistyössä paikallis- ja alueviranomaisten kanssa | 1 |
| | LAUSUNNOT |
| 2020/C 79/02 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Suurkaupunkialueiden haasteet ja niiden asema tulevassa koheesiopolitiikassa vuoden 2020 jälkeen | 8 |
| 2020/C 79/03 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Karpaattien makroaluestrategia | 13 |
| 2020/C 79/04 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Rautatiealan tarjoamat mahdollisuudet toteuttaa EU:n keskeisiä poliittisia tavoitteita | 18 |
| 2020/C 79/05 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen investointien ja rakenneuudistusten vahvistamiseksi vuosina 2021–2027 | 25 |
| 2020/C 79/06 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus vuoden 2020 jälkeen | 30 |
| 2020/C 79/07 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Digitaalisilla alustoilla tehtävä työ – paikallisia ja alueellisia sääntelykysymyksiä | 36 |
| 2020/C 79/08 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Yhteistyötalouteen sovellettavia sääntelytoimia koskeva eurooppalainen kehys | 40 |
| 2020/C 79/09 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Paikallis- ja alueviranomaiset ja itäisen kumppanuuden tulevaisuuden muotoilu | 45 |
| 2020/C 79/10 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma | 50 |
| 2020/C 79/11 | Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Kilpailupolitiikkaa koskeva Euroopan komission kertomus 2018 | 54 |

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

PÄÄTÖSLAUSELMAT

Alueiden komitea

2020/C 79/01

Euroopan alueiden komitean päätöslauselma aiheesta Vihreän kehityksen ohjelma yhteistyössä paikallis- ja alueviranomaisten kanssa

1

LAUSUNNOT

2020/C 79/02

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Suurkaupunkialueiden haasteet ja niiden asema tulevassa koheesiopolitiikassa vuoden 2020 jälkeen

8

2020/C 79/03

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Karpaattien makroaluestrategia

13

2020/C 79/04

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Rautatiealan tarjoamat mahdollisuudet toteuttaa EU:n keskeisiä poliittisia tavoitteita

18

2020/C 79/05

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen investointien ja rakenneuudistusten vahvistamiseksi vuosina 2021–2027

25

2020/C 79/06

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus vuoden 2020 jälkeen

30

2020/C 79/07

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Digitaalisilla alustoilla tehtävä työ – paikallisia ja alueellisia sääntelykysymyksiä

36

2020/C 79/08

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Yhteistyötalouteen sovellettavia sääntelytoimia koskeva eurooppalainen kehys

40

2020/C 79/09

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Paikallis- ja alueviranomaiset ja itäisen kumppanuuden tulevaisuuden muotoilu

45

2020/C 79/10

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma

50

2020/C 79/11

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta Kilpailupolitiikkaa koskeva Euroopan komission kertomus 2018

54

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

PÄÄTÖSLAUSELMAT

Alueiden komitea

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/1

---

Euroopan alueiden komitean päätöslauselma aiheesta ”Vihreän kehityksen ohjelma yhteistyössä paikallis- ja alueviranomaisten kanssa”

(2020/C 79/01)

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA (AK)

ottaa huomioon

| — | Euroopan komission puheenjohtajaksi valitun Ursula von der Leyenin ilmoituksen Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta asiakirjassa Kunnianhimoisempi unioni – Ohjelma Euroopalle |
| --- | --- |

—

Euroopan komission puheenjohtajaksi valitun Ursula von der Leyenin ilmoituksen Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta asiakirjassa Kunnianhimoisempi unioni – Ohjelma Euroopalle

| — | sen tosiasian, että paikallis- ja alueviranomaiset panevat täytäntöön 70 prosenttia kaikesta EU:n lainsäädännöstä, 70 prosenttia ilmastonmuutoksen lieventämistoimenpiteistä, 90 prosenttia ilmastonmuutokseen sopeutumisen strategioista ja 65 prosenttia kestävän kehityksen tavoitteista sekä edustavat kolmannesta julkisesta varainkäytöstä ja kahta kolmannesta julkisista investoinneista. Näin ollen ne toteuttavat Euroopan vihreän kehityksen ohjelman käytännössä. |
| --- | --- |

—

sen tosiasian, että paikallis- ja alueviranomaiset panevat täytäntöön 70 prosenttia kaikesta EU:n lainsäädännöstä, 70 prosenttia ilmastonmuutoksen lieventämistoimenpiteistä, 90 prosenttia ilmastonmuutokseen sopeutumisen strategioista ja 65 prosenttia kestävän kehityksen tavoitteista sekä edustavat kolmannesta julkisesta varainkäytöstä ja kahta kolmannesta julkisista investoinneista. Näin ollen ne toteuttavat Euroopan vihreän kehityksen ohjelman käytännössä.

Kohti kunnianhimoista, ruohonjuuritasolla tuloksekasta vihreän kehityksen ohjelmaa samalla kun pyritään maailmanlaajuisiin toimiin

| 1. | korostaa, että kunnianhimoinen vihreän kehityksen ohjelma on välttämätön, jotta Euroopasta voi tulla ensimmäinen ilmastoneutraali maanosa vuoteen 2050 mennessä, ja on tyytyväinen siihen, että kestäväpohjaisuus asetetaan siinä EU:n poliittisen päätöksenteon ytimeen. Vihreän kehityksen ohjelman olisi oltava suunnitteluväline, jonka avulla kestävyyskriteerit sisällytetään kaikkiin EU:n politiikkoihin, makrotalouden painopisteisiin ja rahoitusvälineisiin, eurooppalaiseen ohjausjaksoon sekä monivuotiseen rahoituskehykseen 2021–2027. |
| --- | --- |

1.

| 2. | painottaa, että vihreän kehityksen ohjelman olisi oltava väline, jonka avulla saavutetaan biologista monimuotoisuutta koskevan strategian ja Pariisin sopimuksen tavoitteet sekä toteutetaan täysipainoisesti YK:n Agenda 2030 -toimintaohjelmaa ja kestävän kehityksen tavoitteita, ja jolla EU antaa kunnianhimoisen panoksen vuoden 2020 jälkeiseen maailmanlaajuiseen biodiversiteettikehykseen, josta päätetään biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten 15. konferenssissa. |
| --- | --- |

2.

| 3. | kehottaa komissiota tarkistamaan tarvittaessa puhtaan energian pakettiin sisältyviä EU:n tavoitteita, jotta viimeistään vuoteen 2050 mennessä voitaisiin varmistaa kilpailukykyä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta edistävä ilmastoneutraali Eurooppa, ja vahvistamaan nämä tavoitteet eurooppalaisessa ilmastolaissa. Tässä yhteydessä komitea suosittaa, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitteita nostetaan vähintään 55 prosenttiin, energiatehokkuustavoitetta 40 prosenttiin ja uusiutuvia energialähteitä koskevaa tavoitetta 40 prosenttiin saavutettaviksi vuoteen 2030 mennessä. |
| --- | --- |

3.

Vihreän kehityksen ohjelma, jossa sovelletaan paikkalähtöistä lähestymistapaa ja varmistetaan politiikan johdonmukaisuus

| 4. | kehottaa soveltamaan vihreän kehityksen ohjelmassa kokonaisvaltaista paikkalähtöistä lähestymistapaa, jossa esitetään konkreettisia ratkaisuja ottaen huomioon alueiden ja kuntien taloudelliset, sosiaaliset, maantieteelliset ja ympäristöön liittyvät haasteet ja mahdollisuudet ja jonka yhteydessä paikallisväestö osallistuu tulevien ehdotusten suunnitteluun ja toteuttamiseen. |
| --- | --- |

4.

| 5. | odottaa, että vihreän kehityksen ohjelmassa otetaan kestävyyskriteerit huomioon kaikissa politiikoissa ja tehdään politiikan yhdentämisestä toimintatapa eikä ainoastaan painopiste. Samalla on varmistettava politiikan johdonmukaisuus myös arvioinneissa ja toimivuustarkastuksissa, jotta voidaan yhtenäistää EU:n eri politiikkojen painopisteet, tavoitteet ja aikataulut ja välttää päällekkäisyyttä ja ristiriitaisia menettelyjä ja vaikutuksia. Komitea kehottaa komissiota hyödyntämään paremman sääntelyn suuntaviivoja ja välineitä, jotta voidaan laatia tulevaisuuden vaatimukset täyttävää lainsäädäntöä, ja varoittaa soveltamasta EU:n lainsäädäntöön sääntelyn parantamisen yhteydessä ”yksi sisään, yksi ulos” -periaatteen kaltaista kaavamaista toimintamallia, joka ei tee oikeutta ratkottavana olevien poliittisten ja sääntelyyn liittyvien haasteiden monitahoisuudelle. |
| --- | --- |

5.

| 6. | kehottaa komissiota ehdottamaan EU-tason toimenpiteitä, joilla pyritään ulkoisten kustannusten sisällyttämiseen hintoihin, ja soveltamaan ”saastuttaja maksaa”-periaatetta johdonmukaisesti. |
| --- | --- |

6.

| 7. | toistaa kehotuksensa, jonka mukaan ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvät näkökohdat on otettava paremmin huomioon EU:n ulkosuhteissa. Lisäksi komitea painottaa, että on tärkeää jakaa vertaiskokemuksia ARLEMin ja CORLEAPin kaltaisilla alueellisen yhteistyön foorumeilla ja kaupunkien välisten kumppanuuksien avulla. Ilmastonmuutos olisi säilytettävä strategisena painopisteenä EU:n diplomaattisissa yhteyksissä, jotta voidaan varmistaa, että kolmannet maat omaksuvat ja toteuttavat kunnianhimoisia toimintalinjoja ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

7.

| 8. | pitää näiden seikkojen valossa ratkaisevan tärkeänä, että sovelletaan kunnianhimoista yhdennettyä meripolitiikkaa, joka mahdollistaa kokonaisvaltaisen ja johdonmukaisen lähestymistavan valtameriin ja jonka ansiosta voidaan näin turvata valtamerten osuus ilmaston lämpenemisen torjunnassa, suojella niiden biologista monimuotoisuutta, josta riippuu myös ihmisten ravinnonsaanti, ja hyödyntää mahdollisuudet kehittää uusiutuvia energialähteitä niiden ansiosta. |
| --- | --- |

8.

Konkreettisten tulosten saavuttaminen käytännössä monitasoisen hallinnon ja toissijaisuusperiaatteen aktiivisen toteuttamisen avulla

| 9. | kehottaa komissiota varmistamaan, että vihreän kehityksen ohjelma perustuu monitasoiseen hallintojärjestelmään, ja suhtautuu myönteisesti Madridissa vuonna 2019 pidettävää YK:n ilmastokokousta ja ilmastohätätilaa koskeviin Euroopan parlamentin päätöslauselmiin sekä kehotukseen ryhtyä välittömiin ja kunnianhimoisiin toimiin ilmaston lämpenemisen rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen. Komitea toteaa, että pysyvä siirtymä kestäväpohjaiseen ja vähähiiliseen yhteiskuntaan edellyttää sekä alhaalta ylöspäin että ylhäältä alaspäin suuntautuvaa osallistumista, ja korostaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat valmiita muotoilemaan eurooppalaista ilmastosopimusta yhdessä kansalaisten, yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten kanssa. |
| --- | --- |

9.

| 10. | katsoo, että EU-varoin rahoitettavia edistämis- ja tukitoimia olisi aina tarkasteltava ilmastovaikutusten ja kestävyyden kannalta. Olisi tarkistettava, ovatko suorat ja epäsuorat tuet, avustukset ja tukiohjelmat johdonmukaisia ilmasto- ja kestävyystavoitteiden kanssa, ja ympäristölle haitalliset tukijärjestelyt olisi poistettava. |
| --- | --- |

10.

| 11. | kehottaa komissiota esittämään vihreän kehityksen ohjelmaan kuuluvia toimintasuunnitelmia, jotka käsittävät mitattavissa olevat tavoitteet, kohdennettuja toimia ja asianmukaisen rahoituksen. Nämä toimintasuunnitelmat on valmisteltava yhteistyössä paikallis- ja alueviranomaisten kanssa näille jäsenvaltioissa kuuluvan oikeudellisen toimivallan mukaisesti. Vihreän kehityksen ohjelman onnistuminen edellyttää sen muuntamista strategioiksi ja suunnitelmiksi, jotka laaditaan ja toteutetaan EU:n tasolla sekä valtio-, alue- ja paikallistasolla. |
| --- | --- |

11.

| 12. | kehottaa komissiota seuraamaan valtiovallan ja paikallis- ja alueviranomaisten edistymistä edellytysten ja esteiden käsittelyssä energiaunionin tilannekatsausprosessissa paikallis- ja alueviranomaisten tiiviin ja suoran osallistumisen avulla. |
| --- | --- |

12.

| 13. | kehottaa jäsenvaltioita käynnistämään monitasoisen ilmasto- ja energiavuoropuhelun ja ottamaan paikallis- ja alueviranomaiset aktiivisesti mukaan kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien laadintaan ja tarkistamiseen mukauttaen niiden tavoitteet ilmastoneutraaliuden edellyttämällä tavalla sekä kansallisesti määriteltyjä panoksia täydentävien, paikallisesti ja alueellisesti määriteltyjen panosten kehittämiseen. (1) |
| --- | --- |

13.

| 14. | sitoutuu tässä yhteydessä perustamaan paikallis- ja alueviranomaisten ja sidosryhmien foorumin, joka tekee yhteistyötä Euroopan komission ja jäsenvaltioiden kanssa ja joka kokoaa säännöllisesti yhteen kaikki alan toimijat antamaan palautetta vihreän kehityksen ohjelmaan liittyvien toimien ja aloitteiden toteuttamisesta sekä esittämään ehdotuksia säädöksistä ja vaihtamaan parhaita käytänteitä kaikkien hallintotasojen kesken. |
| --- | --- |

14.

| 15. | kehottaa komissiota lisäämään vihreän kehityksen ohjelman Euroopan tulevaisuutta koskevassa tulevassa konferenssissa käsiteltäviin aiheisiin, koska ilmastonmuutoksella ja YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisella kestävällä kehityksellä on suoria vaikutuksia EU:n kansalaisten hyvinvointiin. |
| --- | --- |

15.

| 16. | odottaa komission tukevan ja laajentavan edelleen kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen kaltaisia aloitteita sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

16.

| 17. | kehottaa komissiota ottamaan täysipainoisesti huomioon alueellisten keskusten verkostoa (RegHub) (2) koskevan AK:n kokeiluhankkeen puitteissa laadittuihin, puhtaan ilman politiikkoja ja julkisia hankintoja koskeviin täytäntöönpanoraportteihin sisältyvät päätelmät. Alueellisten keskusten verkostoa olisi hyödynnettävä myös vihreän kehityksen ohjelmaan kuuluvissa hankkeissa. |
| --- | --- |

17.

Alueiden ja kuntien kestäväpohjaisuutta lisäävien siirtymien käsitteleminen

| 18. | katsoo, että vihreän kehityksen ohjelmassa on käsiteltävä erilaisia siirtymään liittyviä haasteita, kuten energiaa, valtameriä, kiertotaloutta, elintarvikkeiden tuotantoa ja kulutusta, liikkuvuutta, digitalisaatiota ja ympäristöä. |
| --- | --- |

18.

| 19. | kehottaa Euroopan parlamenttia tilaamaan virallisen tutkimuksen ympäristövaikutuksista, joita Euroopan parlamentin siirtyminen Brysselistä Strasbourgiin ja takaisin kaksitoista kertaa vuodessa aiheuttaa. |
| --- | --- |

19.

| 20. | kehottaa Euroopan komissiota varmistamaan, että siirtymä on oikeudenmukainen ja osallistava, ja kannustamaan kaikkia toimijoita kumppanuuteen jättämättä ketään muiden jälkeen. |
| --- | --- |

20.

| 21. | kehottaa Euroopan komissiota varmistamaan, että siirtymät eivät heikennä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, ja kiinnittämään erityistä huomiota muita heikommassa asemassa oleviin alueisiin, teollisuuden muutosprosessista kärsiviin alueisiin, harvaan asuttuihin alueisiin ja ympäristönsä vuoksi haavoittuvassa asemassa oleviin alueisiin, kuten saari- ja vuoristoalueisiin. |
| --- | --- |

21.

| 22. | korostaa, että julkisilla hankinnoilla saattaa olla voimakas vipuvaikutus pyrittäessä varmistamaan kestäväpohjaisempi (paikallinen ja luonnonmukainen) elintarvikehuolto oppilaitosten ja sairaaloiden ruokaloissa julkisen sektorin ateriapalvelusopimuksin ja pyrittäessä kehittämään kestäväpohjaista liikkuvuutta. Nämä esimerkit voivat vahvistaa uudessa Habitat III -kaupunkikehitysohjelmassa esiin tuotua kaupunki- ja maaseutualueiden yhteyttä. Komitea kehottaa jälleen komissiota täsmentämään voimassa olevien julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rajoituksia kestävyyskriteerien soveltamisen helpottamiseksi esimerkiksi julkaisemalla oppaita. |
| --- | --- |

22.

| 23. | korostaa tarvetta kehittää kokonaisvaltaista koulutusta ja taitoja, jotka ovat erittäin tarpeellisia vihreään talouteen siirtymisen yhteydessä. Komitea toistaa kehotuksensa perustaa siirtymän seurantajärjestelmä, jossa kerättäisiin aluetason tietoa tukemaan kaikkien hallintotasojen päätöksentekoa. |
| --- | --- |

23.

Energia- ja ilmastosiirtymä

| 24. | kehottaa komissiota varmistamaan, että eurooppalainen ilmastolaki perustuu sen vaikutusten ja hyötyjen perusteelliseen analyysiin ja konkreettisiin rahoitussuunnitelmiin, että se kattaa sekä ilmastonmuutoksen lieventämisen että siihen sopeutumisen ja että se muodostaa perustan kattavalle ja kunnianhimoiselle ilmastoneutraliteettipaketille. |
| --- | --- |

24.

| 25. | korostaa ennakoitua ilmaston vaihtelua koskevan tutkimuksen ja tiedonkeruun merkitystä ja tarvetta vauhdittaa alueiden välistä yhteistyötä, jotta voidaan puuttua ilmastonmuutoksen suurimpiin haavoittuvuustekijöihin. |
| --- | --- |

25.

| 26. | kehottaa jälleen EU:n toimielimiä varmistamaan, että ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja katastrofivalmius, jotka ovat kestävän kehityksen keskeisiä näkökohtia, otetaan huomioon tulevissa EU:n rahastoissa ja hankkeissa ja että ne yhdistetään myös koheesiota, maaseudun kehittämistä, terveyttä, tutkimusta ja ympäristöä koskeviin politiikkoihin. (3) |
| --- | --- |

26.

| 27. | kehottaa EU:ta tukemaan paikallis- ja alueyhteisöjen pyrkimyksiä turvata ja ennallistaa ilmastoneutraaliuden saavuttamisen kannalta tärkeät luontaiset hiilinielut erityisesti eloperäisen maaperän hoidon mukauttamisen sekä turvesoiden ja kosteikkojen ennallistamisen keinoin. |
| --- | --- |

27.

| 28. | kehottaa komissiota ehdottamaan selkeitä määritelmiä ja sääntöjä paikallisille energiayhteisöille ja muille tuottajakuluttajille, jotta niille annettaisiin toimintavarmuutta, varmistettaisiin pääsy markkinoille sekä rahoitusvälineiden ja taitotiedon saatavuus ja edistettäisiin itse tuotetun energian kollektiivista kulutusta yksityisissä rakennuksissa. |
| --- | --- |

28.

| 29. | kehottaa jatkamaan julkisten rakennusten osalta energiatehokkuutta edistäviä toimia ja siirtymään itse tuotetun energian käyttöön. Komitea kehottaa vauhdittamaan sähkön ja lämmön kulutusta koskevan tiedon keräämistä ja käynnistämään tekoälystrategioita, jotka edistävät osaltaan energian säästämistä. |
| --- | --- |

29.

| 30. | kehottaa Euroopan komissiota tukemaan edelleen kestäväpohjaisen uusiutuvan energian kehittämistä ja käyttöönottamista tarjoamalla selkeän poliittisen ja sääntelykehyksen sekä asianmukaista tukea uusiutuvaa energiaa hyödyntävien innovatiivisten teknologioiden kehittämiselle puhdasta vetyä koskeva etenemissuunnitelma mukaan lukien. |
| --- | --- |

30.

| 31. | odottaa, että vihreän kehityksen ohjelmaan sisällytetään kohtuuhintaista asumista koskeva EU:n toimintasuunnitelma, jonka olisi oltava johdonmukainen myös energiaköyhyyden poistamiseen tähtäävien, yhä lisääntyvien pyrkimysten kanssa. Jotta siirtymä voisi olla oikeudenmukainen, on suunniteltava toimia sen varmistamiseksi, että haavoittuvassa asemassa olevat ihmiset voivat asua lämpimissä, energiatehokkaissa asunnoissa, jotka hyödyntävät uusiutuvien energialähteiden teknologiaa, kuten aurinkoenergiaa. |
| --- | --- |

31.

| 32. | korostaa, että rakennusten energiankulutuksen osuus kaikesta energiankulutuksesta EU:ssa on yli 40 prosenttia, ja katsoo sen vuoksi, että asuntokannan uudistaminen voisi auttaa merkittävästi vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä Euroopassa ja poistamaan energiaköyhyyttä. Komitea kehottaakin komissiota esittämään vihreän kehityksen ohjelman osana kunnianhimoisen rahoitusohjelman asuinrakennusten kunnostamista varten. |
| --- | --- |

32.

Siirtyminen kiertotalouteen

| 33. | katsoo, että Euroopan teollisuutta koskeva kattava pitkän aikavälin strategia on keskeinen osatekijä vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi, koska se vauhdittaa innovointia, tarjoaa kilpailuetuja ja antaa mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen erityisesti nuoria varten. Tässä yhteydessä on tärkeää varmistaa, että energiaintensiivisiä teollisuudenaloja tuetaan siirtymisessä vähähiilisiin tuotantomenetelmiin, jotta voitaisiin rajoittaa kilpailun vääristymistä ja välttää hiilivuotoa, erityisesti asiaankuuluvaan tutkimukseen ja käytännön ratkaisujen kehittämiseen suunnattavalla EU:n rahoituksella. |
| --- | --- |

33.

| 34. | kehottaa laatimaan uuden kunnianhimoisen, aikataulutetun ja tieteelliseen tietoon perustuvan kiertotaloutta koskevan toimintasuunnitelman vuoden 2020 jälkeiselle ajalle ja odottaa tiivistä yhteistyötä Euroopan komissio kanssa tähän liittyvien ehdotusten osalta. |
| --- | --- |

34.

| 35. | katsoo, että EU:n jätehierarkian mukaisesti jätteen syntymisen ehkäisemisen tulisi olla ensisijainen tavoite, ja kehottaa toteuttamaan kunnianhimoisia toimia, joihin kuuluu tuotteiden ja palvelujen ekologinen suunnittelu, jätteen syntymisen välttäminen, kierrätys, materiaalien ja komponenttien jatko- ja uudelleenkäyttö sekä vahingollisten ainesosien määrän vähentäminen ja haitallisten ainesosien uudelleenkäsittely, jotta edistetään korjattavuutta, kierrätettävyyttä, ajan tasalle saattamista ja kulutuskestävyyttä. Tässä yhteydessä komitea kannustaa paikallis- ja alueviranomaisia hyödyntämään monipuolisia välineitä, kuten EU:n sitovien tavoitteiden paikallistamista, verotoimenpiteitä kaikilla tasoilla, laajennettua tuottajan vastuuta ja ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja, joihin liittyy pakollisia tavoitteita osana kaikkia EU:n tarjoamia rahoitusmahdollisuuksia. |
| --- | --- |

35.

| 36. | kehottaa Euroopan komissiota ehdottamaan kunniahimoista tavoitetta yhteiskuntajätteen vähentämiseksi vuoteen 2030 mennessä, yhteiskuntajätteen uudelleenkäyttö- ja kierrätysasteen asettamista 70 prosenttiin jätteen painosta vuoteen 2030 mennessä, elintarvikejätteen vähentämistä 50 prosentilla vuoteen 2030 mennessä sekä sitovaa tavoitetta, jonka mukaisesti kaatopaikalle vietävän jäännösjätteen osuus saa olla enintään 5 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. |
| --- | --- |

36.

| 37. | kannattaa tässä yhteydessä myös uusia pyrkimyksiä, jotka liittyvät mikromuoveihin ja muoveja koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoon (4). Komitea korostaa, että muovisaastetta olisi torjuttava sen syntypaikalla. |
| --- | --- |

37.

| 38. | kehottaa komissiota kannustamaan kaikkia Euroopan alueita, jotta ne laatisivat biotaloutta koskevat toimintasuunnitelmat tai lisäisivät biotaloutta koskevan osion yleisiin kehitysstrategioihinsa. |
| --- | --- |

38.

Elintarvikealan murros

| 39. | vaatii, että kauppasopimuksia on arvioitava ottaen huomioon kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskeva tavoite myös maatalouselintarvikealalla ja että kauppasopimusten on perustuttava kestävään kehitykseen, koska EU:sta on tullut maailman suurin elintarvikkeiden tuoja ja viejä. |
| --- | --- |

39.

| 40. | kehottaa komissiota edistämään kestäväpohjaista maataloutta vahvistamalla ympäristö- ja ilmastoystävällisten käytäntöjen tukea yhteisen maatalouspolitiikan molemmissa pilareissa ottaen huomioon, että maatalous aiheuttaa 10 prosenttia kasvihuonekaasupäästöistä ja että ilmastonmuutos vaikuttaa siihen suoraan. |
| --- | --- |

40.

| 41. | kehottaa lisäämään ”maatilalta ruokapöytään”-strategiaan paikallis- ja aluetasoa koskevan luvun, jossa arvioidaan kansainvälisten ja maailmanlaajuisten elintarviketuotantomallien vaikutuksia paikallisiin ja alueellisiin tuotantojärjestelmiin. Se on erityisen tärkeä pienen mittakaavan talousmalleissa. |
| --- | --- |

41.

| 42. | korostaa EU:n metsien ja soiden ratkaisevaa roolia ilmastoneutraaliuden saavuttamisessa. Komitea kehottaa luomaan EU:lle vankan metsä- ja suostrategian ja tukee kunnianhimoisia merkintäjärjestelmiä elintarvikkeille, jotka on tuotettu aiheuttamatta metsäkatoa. (5) Tässä yhteydessä komitea muistuttaa LULUCF-asetukseen liittyvistä jäsenvaltioiden sitoumuksista ja antaa tunnustusta pyrkimyksistä vähentää hiilidioksidipäästöjä. |
| --- | --- |

42.

| 43. | muistuttaa, että valtamerillä on suuri merkitys ihmisten ravinnonsaannissa. Komitea kehottaa laatimaan meriviljelyn ja sinisen bioteknologian tukemiseksi uuden strategian, jolla kunnioitetaan ympäristöä ja suojellaan luonnollisia elinympäristöjä. Komitea korostaa myös kestävän kalastuksen merkitystä rannikkoalueiden tasapainon kannalta. |
| --- | --- |

43.

| 44. | korostaa, että paikallis- ja alueviranomaiset tarvitsevat standardoituja menetelmiä, jotta voidaan kerätä tietoja elintarvikkeiden ja myös elintarvikejätteiden ympäristövaikutuksista ja raportoida näistä tiedoista. Näin voidaan varmistaa tietojen vertailukelpoisuus jäsenvaltioissa ja kannustaa siihen, että elintarvikkeisiin tai ruokavalioihin liittyviä ympäristö- ja sosiaalikustannuksia mitataan taloudellisin perustein. |
| --- | --- |

44.

Liikkuvuuden alan muutos

| 45. | toteaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat keskeisiä tekijöitä puhtaan liikkuvuuden ja liikenteen ympäristöystävällisyyden edistämisessä. Komitea kehottaakin ryhtymään kiireellisesti EU-tason toimiin ulkoisten kustannusten sisällyttämiseksi hintoihin liikennemuotokohtaisesti, jotta varmistettaisiin nykyistä tasapuolisemmat toimintaedellytykset. Tämä koskee erityisesti eräiden liikennepolttoaineiden verotusjärjestelyjen tarkistamista. |
| --- | --- |

45.

| 46. | toteaa, että liikenteen sääntöjen ja verotuksen ohella on syytä uudistaa myös sähköverkkoja, sähkön varastointia, kauppaa ja julkisen infrastruktuurin hallinnointia, jotta pystytään varustautumaan asianmukaisesti uusia ja innovatiivisia liikennemuotoja, mm. akku- tai vetypolttokennokäyttöisiä ajoneuvoja, varten. |
| --- | --- |

46.

| 47. | korostaa, että digitaaliteknologian tarjoaman potentiaalin hyödyntäminen mahdollistaa liikenteen optimoinnin ja Euroopan laajuisen multimodaalisen liikenneverkon (TEN-T) luomisen. Tämä edellyttää älykkäitä liikennejärjestelmiä ja perusrakenteita. |
| --- | --- |

47.

Ekologinen siirtymä

| 48. | toistaa kehotuksensa laatia kahdeksas ympäristöalan toimintaohjelma (6) ja korostaa, että se olisi sovitettava yhteen vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden kanssa ja että sen tehokasta toteuttamista käytännössä olisi ohjattava määrätietoisesti. Komitea kehottaa lisäämään valtiotasoa alempien viranomaistahojen osallistumista ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arviointisykliin. |
| --- | --- |

48.

| 49. | kehottaa kehittämään vuoden 2020 jälkeistä maailmanlaajuista biodiversiteettikehystä sovittamalla kaikki asian kannalta merkitykselliset YK:n ympäristösopimukset yhteen vuoden 2030 biodiversiteettitavoitteiden kanssa. Vuonna 2020 pidettävää COP15-kokousta silmällä pitäen biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen osapuolten olisi tunnustettava virallisesti paikallis- ja alueviranomaisten olennainen rooli pyrittäessä toteuttamaan maailmanlaajuisia ja EU-tason biodiversiteettipolitiikkoja sekä huolehtimaan niiden johdonmukaisesta seurannasta, raportoinnista ja todentamisesta. |
| --- | --- |

49.

| 50. | toistaa, että EU:n nollapäästötavoitteen toteuttaminen edellyttää laaja-alaista lähestymistapaa, jossa tarkastellaan ilman ja veden laatua, vaarallisia kemikaaleja, päästöjä, torjunta-aineita ja hormonaalisia haitta-aineita. Komitea suosittaa, ettei komissio enää siirrä hormonaalisia haitta-aineita koskevan uuden strategian laatimista ja hyväksymistä sekä vaarallisia kemikaaleja koskevien määräysten tiukentamista. |
| --- | --- |

50.

| 51. | kehottaa komissiota edistämään nykyistä enemmän luontoon perustuvien ratkaisujen sekä vihreän ja sinisen infrastruktuurin potentiaalia hyödyllisenä vahvojen biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja tukevien toimien lisänä taajamien lähialueilla ja maaseutualueilla sen sijaan, että ne nähtäisiin niiden korvikkeena. |
| --- | --- |

51.

| 52. | painottaa kansallisten, eurooppalaisten ja kansainvälisten strategioiden kanssa yhdenmukaisten ympäristöalan puiteohjelmien hyötyjä aluetasolla. Tällaiset ohjelmat voivat auttaa asettamaan tavoitteita ja määrittämään tärkeimpiä toimia, selkiyttämään ympäristöön liittyviä alueellisia valintoja ja luomaan pitkän aikavälin etenemissuunnitelman, jossa yhteiskunnan osallisuus on keskeistä, sekä helpottamaan yhteistyön hahmottelemista muiden Euroopan alueiden kanssa. |
| --- | --- |

52.

Digitaalinen siirtymä

| 53. | korostaa jälleen älykkäiden alueiden, kuntien ja yhteisöjen tärkeää roolia pyrittäessä varmistamaan oikeudenmukainen siirtymä kohti ilmastoneutraaliutta. Komitea kehottaa komissiota kehittämään digitaalisen yhteenkuuluvuuden käsitettä, jotta varmistettaisiin, ettei ketään eikä mitään aluetta jätetä jälkeen digitaalisessa siirtymässä, edistämään kohdennettuja toimenpiteitä, joilla tuetaan paikallis ja alueviranomaisia älykkäiden ratkaisujen käyttöönotossa, ja lisäämään älykkään erikoistumisen ohjelmien vipuvaikutusta digitaalisten taitojen edistämiseksi. |
| --- | --- |

53.

| 54. | kehottaa kehittämään kattavia puitteita, joissa dataa integroidaan ja käytetään älykästä hallintoa varten ja joiden yhteydessä samalla varmistetaan tarvittava tietosuoja. |
| --- | --- |

54.

| 55. | kiinnittää huomiota internetin ja digitaalisen tietojenkäsittelyn merkittävään hiilijalanjälkeen ja kehottaa sen vuoksi EU:ta puuttumaan ponnekkaammin digitalisaation energia- ja hiilidioksidivaikutuksiin ja edistämään digitalisaatiokehityksen kestäväpohjaisuutta. Komitea katsoo, että viranomaisten tulisi lisätä tietoisuutta asiasta. |
| --- | --- |

55.

Kansalaisten tarpeisiin riittävät rahoitusvarat EU-, jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolla

| 56. | suhtautuu myönteisesti ehdotukseen Kestävä Eurooppa -investointiohjelmasta, josta on tarkoitus tukea 1 biljoonan euron arvosta investointeja vuosina 2021–2030, mikä vastaa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kartoittamia tarpeita (7), ja tukee myös Euroopan investointipankin päätöstä lopettaa useimpien fossiilisia polttoaineita koskevien energiahankkeiden rahoitus vuoden 2021 lopusta alkaen ja lisätä asteittain ilmastotoimiin ja ympäristökestävyyteen osoitetun rahoituksen osuutta. Komitea toistaa kehotuksensa vähentää byrokratiaa, yksinkertaistaa hankkeiden valmisteluun liittyviä mekanismeja ja vahvistaa räätälöityä teknistä tukea Euroopan investointipankin JASPERS- ja ELENA-ohjelmiin pääsyn helpottamiseksi ja rahoituskelpoisten hankkeiden kehittämiseksi pienimuotoiset projektit mukaan lukien. |
| --- | --- |

56.

| 57. | toteaa myös painokkaasti, että lisävoimavarat, kuten ehdotettu päästökauppajärjestelmän laajentaminen ja WTO:n sääntöjen mukaisen hiilitullin käyttöönottaminen sekä lentopolttoaineen asianmukainen verotus, ovat tarpeen. |
| --- | --- |

57.

| 58. | kehottaa komissiota perustamaan uuden, oikeudenmukaisen siirtymän rahaston, joka on suunnattu hiilialueille ja hiili-intensiivisille alueille ja joka muodostuu koheesiopolitiikkaan osoitetuista varoista riippumattomista lisävaroista, mutta täydentää vuosien 2021–2027 koheesiopolitiikan toimenpideohjelmia NUTS 2 -tasolla. |
| --- | --- |

58.

| 59. | kehottaa varaamaan vähintään 30 prosenttia EU:n vuosien 2021–2027 talousarviosta ilmastopolitiikan ja biologisen monimuotoisuuden edistämiseen sekä poistamaan asteittain fossiilisten polttoaineiden tuet. |
| --- | --- |

59.

| 60. | korostaa koheesiopolitiikan ratkaisevaa roolia siirtymään liittyvien tavoitteiden tärkeimpänä rahoitusvälineenä. Komitea kehottaa osoittamaan koheesiopolitiikkaan riittävät varat, ja näin ollen siihen seuraavassa monivuotisessa rahoituskehyksessä osoitettavien määrärahojen olisi pysyttävä entisellään. |
| --- | --- |

60.

| 61. | epäilee, ettei vihreän kehityksen ohjelmaa voida toteuttaa ilman oikeanlaista rahoituskehystä. Komitea kehottaakin panemaan kestävän kasvun rahoitusta koskevan komission toimintasuunnitelman kattavasti täytäntöön ja hyväksymään nopeasti sääntelykehyksen, joka koskee luokitusjärjestelmää kestäväpohjaisten investointien helpottamiseksi, kestävyysperiaatteita noudattaviin sijoituksiin ja kestävyysriskeihin liittyvien tietojen antamista sekä vähähiilisyyden ja positiivisen hiilivaikutuksen vertailuarvoja. (8) Kehyksen olisi katettava myös ydinvoimateollisuuteen, lentoliikenteeseen ja rautatiealaan tehtävät investoinnit. Toimintasuunnitelmaa olisi laajennettava nopeasti kattamaan myös sosiaaliset kriteerit. |
| --- | --- |

61.

| 62. | kannattaa kunnianhimoista lähestymistapaa luontoon ja biologiseen monimuotoisuuteen tehtävissä EU:n investoinneissa ja toteaa, että ekosysteemipalveluista saatavat hyödyt ylittäisivät kustannukset esimerkiksi terveyspalveluiden, hiilidioksidin varastoinnin, tulvavesien pidättämisen, veden puhdistamisen, ilman puhdistamisen tai maaperän eroosion torjunnan muodossa. |
| --- | --- |

62.

| 63. | muistuttaa, ettei EU:n talousarvion menopuolella voida päästä sopimukseen, ellei sen tulopuolella saavuteta vastaavaa edistystä, koska EU:n talousarvion suuruuden olisi oltava oikeassa suhteessa EU:n nykyisten ja tulevien painopisteiden kanssa. (9) Komitea kehottaa komissiota esittämään varotoimenpiteitä vihreän kehityksen ohjelman tukemiseksi, ellei seuraavaa EU:n talousarviota pystytä ottamaan käyttöön ennen vuoden 2020 loppua. |
| --- | --- |

63.

| 64. | korostaa, että EU:n rahastojen yhteisrahoitusosuuksilla on tärkeä merkitys pyrittäessä helpottamaan pienten yhteisöjen, maaseutualueiden ja saarten mahdollisuuksia hyödyntää rahastovaroja. Komitea kehottaa vahvistamaan niiden valmiuksia energiakäänteen ”koelaboratorioina”kehittämällä innovatiivisia ratkaisuja ja koordinoituja toimenpiteitä. |
| --- | --- |

64.

| 65. | kehottaa vuoden 2020 jälkeistä valtiontukikehystä silmällä pitäen nostamaan valtiontuen sallittua tasoa ja mukauttamaan energiaverodirektiiviä vähäpäästöisten polttoaineiden käytön edistämiseksi. Energiakäänteeseen liittyviin säännöksiin ja hankkeisiin on sovellettava riittävää joustavuutta ja teknologianeutraalia lähestymistapaa kestäväpohjaisuutta ja päästöjen vähentämistä ajatellen. |
| --- | --- |

65.

Suora viestintä kansalaisten kanssa vihreän kehityksen ohjelman hyödyistä

| 66. | kehottaa lisäämään tiedotuskampanjoja ja suoraa vuoropuhelua kansalaisten kanssa, jotta parannettaisiin tietoisuutta kestäväpohjaisempiin yhteiskuntiin, terveempiin paikallisyhteisöihin ja kilpailukykyisempiin paikallistalouksiin siirtymisen merkityksestä. Komitea kehottaa komissiota järjestämään kansalaisvuoropuheluita yhdessä AK:n kanssa, jotta kyetään tuomaan esiin vihreän kehityksen ohjelman lisäarvoa ja havainnollistamaan, miten se vaikuttaa konkreettisesti kansalaisten päivittäiseen elämään. |
| --- | --- |

66.

| 67. | antaa komitean puheenjohtajan tehtäväksi toimittaa tämä päätöslauselma Euroopan komissiolle, Euroopan parlamentille, neuvoston puheenjohtajavaltioille Suomelle, Kroatialle ja Saksalle sekä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle. |
| --- | --- |

67.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  CoR (2018) 923.

1

(2)  https://cor.europa.eu/fi/our-work/Pages/network-of-regional-hubs.aspx

2

(3)  CoR (2018) 6135

3

(4)  CoR (2018) 925 ja CoR (2018) 3652

4

(5)  CoR (2019) 973

5

(6)  CoR (2019) 1672

6

(7)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin: Yleiskatsaus – EU:n energia- ja ilmastotoimet, 20. syyskuuta 2017 https://op.europa.eu/webpub/eca/lr-energy-and-climate/fi/

7

(8)  Ks. AK:n lausunto, annettu 6. joulukuuta 2018, esittelijä Tilo Gundlack (DE, PES).

8

(9)  CoR (2019) 3887.

9

---

LAUSUNNOT

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/8

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Suurkaupunkialueiden haasteet ja niiden asema tulevassa koheesiopolitiikassa vuoden 2020 jälkeen”

(2020/C 79/02)

| Esittelijä | : | Juraj DROBA (SK, ECR), Bratislavan alueen puheenjohtaja |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Juraj DROBA (SK, ECR), Bratislavan alueen puheenjohtaja

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Yleistä

| 1. | toteaa, että kaksi kolmasosaa EU:n väestöstä asuu suurkaupunkialueilla, joten aihetta on tärkeää käsitellä myös vuoden 2020 jälkeistä koheesiopolitiikkaa valmisteltaessa. |
| --- | --- |

1.

| 2. | painottaa, että lisääntyvä kaupungistuminen ei ole vain eurooppalainen vaan myös maailmanlaajuinen suuntaus. Tämä luo yhtäältä mahdollisuuksia ja toisaalta asettaa meille uusia haasteita. Instituutioiden ja toimijoiden yhteistyö suurkaupunkialueilla on sen vuoksi ratkaisevan tärkeää. |
| --- | --- |

2.

| 3. | toteaa, että tällä hetkellä ei ole yksimielisyyttä suurkaupunkialueita määrittävistä ja rajaavista perusteista, jotka ilmentäisivät näiden alueiden moninaisuutta ja todellisuutta kaikissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

3.

| 4. | toteaa, että Eurostat määrittelee suurkaupunkialueen NUTS 3 -luokan alueeksi tai NUTS 3 -luokan alueiden kokonaisuudeksi, missä vähintään puolet väestöstä asuu toiminnallisella kaupunkiseudulla, jonka asukasluku on vähintään 250 000. Alueellisessa luokittelussa erotellaan kaupunkikeskukset, joiden väestötiheys on suuri ja asukasluku vähintään 50 000. Komitea korostaa, että tämän tilastollisen tulkinnan perusteella EU:ssa asui suurkaupunkialueilla 293,3 miljoonaa ihmistä vuonna 2016, ja toteaa, että tässä yhteydessä olisi otettava huomioon myös alueet, jotka kuuluvat toiminnallisesti yhteen EU:n ulkopuolella sijaitsevan alueen kanssa. OECD määrittelee suurkaupunkialueet toiminnallisten yhteyksien pohjalta: tiheään asuttu kaupunkialue, missä on paljon työllistymismahdollisuuksia, on yhteydessä muuhun alueeseen sinne suuntautuvan vilkkaan päivittäisen työmatkaliikenteen kautta. |
| --- | --- |

4.

| 5. | huomauttaa, että suurkaupunkialueisiin kuuluu erityyppisiä alueita, joiden väestöön kuuluu pääasiassa kaupunkilaisia mutta joiden maa-alueet ovat usein maaseutumaisia. Niillä on vahvat yhteydet kaupunkiseutu- ja maaseutualueisiin ja siellä esiintyy useissa tapauksissa esikaupungistumista. Kysymys maan käytöstä esikaupunkialueilla on ratkaisevan tärkeä elämänlaadun, ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja ilmastonmuutoksen hillitsemisen kannalta. Alueiden olisi keskusteltava erityisistä toimintapolitiikoista, joilla rajoitettaisiin kaupunkirakenteen hajautumista. |
| --- | --- |

5.

| 6. | toteaa, että on tarpeen erottaa toisistaan voimakkaasti kaupungistuneet ja vähemmän kaupungistuneet suurkaupunkialueet, sillä ne edellyttävät erilaisia toimintapolitiikkoja ja toimenpiteitä. |
| --- | --- |

6.

| 7. | huomauttaa, että yli 12 miljoonan asukkaan Pariisin ja Lontoon suurkaupunkialueita voidaan tarkastella omana tapauksenaan, mutta useimmat Euroopan unionin suurkaupunkialueet ovat kooltaan, toiminnoiltaan ja taloudelliselta voimaltaan sekä monikeskuksisuuden asteen suhteen erilaisia. Myös suurkaupunkialueiden tavassa koordinoida yhteisiä politiikkoja ja toimia on merkittäviä eroja. |
| --- | --- |

7.

| 8. | toteaa, että muuttoliike kaupunkeihin on yksi nykypäivän suurista väestösuuntauksista, ja EU:n väestö on keskittynyt pääasiassa pääkaupunkien muodostamille suurkaupunkialueille. Suurkaupunkialueita koettelevat kaupunkirakenteen hajautuminen, kaupunkikeskusten väestötiheyden kasvu ja toisaalta maaseutualueiden autioituminen. Tämä suuntaus asettaa vaatimuksia väestölle tarkoitettujen julkisten palveluiden tarjoamiselle ja uudelle infrastruktuurille, esimerkiksi sosiaali-, liikenne-, koulu- ja terveydenhuoltoalalla sekä digitalisaatioon ja kestäväpohjaisen energiakäänteen toteuttamiseen liittyen, ja aiheuttaa näin ollen valtavia paineita suurkaupunkialueiden julkiselle taloudelle. Pääkaupunkien suurkaupunkialueisiin kohdistuu jäsenvaltioiden pääkaupunkeina vielä lisävaatimuksia, jotka liittyvät esimerkiksi turvallisuuteen, yleishyödyllisiin palveluihin, digitaalisiin palveluihin ja liikenteeseen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | korostaa, että joissain tapauksissa suurkaupunkialueiden todellinen väkimäärä on suurempi kuin mitä viralliset tilastot osoittavat. Kaikilla suurkaupunkialueilla asuvilla ei ole siellä pysyvää asuinpaikkaa. On myös monia, jotka käyvät suurkaupunkialueilla töissä, mutta käyttävät myös niiden sosiaalipalveluja. Lisäksi suurkaupunkialueilla on usein vahva rajatylittävä ulottuvuus. |
| --- | --- |

9.

Suurkaupunkialueiden mahdollisuudet

| 10. | toteaa, että suurkaupunkialueita pidetään jäsenvaltioiden talouden moottoreina ja talouskasvun keskuksina. Eurostatin mukaan noin 72 % EU:n 28 jäsenvaltion BKT:sta tuotetaan suurkaupunkialueilla. Suurkaupunkialueet eivät ole vain valtioiden talouskasvun keskuksia, vaan myös tutkimuksen, innovoinnin ja luovan potentiaalin keskittymiä, jotka houkuttelevat luonnollisesti pääomaa, investointeja ja ihmisiä. Ne ovat edelläkävijöitä tieto- ja palvelutarjonnan, kiertotalouden, ympäristön kestävyyden, energiatehokkuuden ja kestävän liikkuvuuden älykkäissä ratkaisuissa. |
| --- | --- |

10.

| 11. | korostaa, että alueiden sopusointuisen kehityksen kannalta on tärkeää, että EU ja jäsenvaltiot tunnustavat suurkaupunkialueyhteistyön lisäarvon pyrittäessä saavuttamaan yhteisiä tavoitteita alueellisten erojen vähentämiseksi. Keskittämällä resursseja ja asiantuntemusta suurkaupunkialueet voivat osaltaan edistää sisäisten yhteyksien parantamista sekä varallisuuden ja etujen jakautumista alueellaan vahvistamalla alueellista yhteistyötä ja talouskasvua sekä luomalla tehokkaampia yhteyksiä kaupunkien ja maaseudun välille. Tarjotessaan palveluja rajojensa yli suurkaupunkialueilla on tärkeä asema kehityksen levittämisessä ympäröiville alueille, jotka ovat usein maaseutualueita. Ne auttavat tuomaan yhteen yhteisöjä ja yksilöitä, sillä dynaamiset toiminnalliset suhteet rakentavat siltoja kaupunkialueiden, pienempien kaupunkien ja maaseudun välille. Maaseutu- ja kaupunkialueiden välinen vuorovaikutus on tärkeää sopusointuisen aluekehityksen kannalta. |
| --- | --- |

11.

| 12. | kehottaa kiinnittämään huomiota tarpeeseen hyödyntää aidosti jäsenvaltioiden toimintapolitiikkoja, kun käytetään alueellisia välineitä. On myös taattava, että resursseja jaetaan oikeudenmukaisesti kaikille seuduille, alueille ja kunnille, olipa kyse suurkaupunki-, kaupunki- tai maaseutualueista, ja varmistettava, että jäsenvaltiot kuulevat paikallis- ja alueviranomaisia varhaisessa vaiheessa päättäessään, missä ja miten alueellisia välineitä käytetään. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta tuki olisi kaikilla tasoilla yhdenmukaista ja jotta varmistetaan sekä kaupunki- että maaseutualueiden tasapainoinen kehitys toissijaisuusperiaate ja alueellinen yhteenkuuluvuus huomioon ottaen. |
| --- | --- |

12.

| 13. | toteaa, että koheesiopolitiikkaa koskevassa nykyisessä ehdotuksessa eurooppalainen lisäarvo on ehtona rahoituksen saamiselle. Suurkaupunkialueiden tukeminen ei ainoastaan tuota eurooppalaista lisäarvoa, vaan varmistaa myös EU:n maailmanlaajuisen kilpailukyvyn ja auttaa edistämään jäsenvaltioiden alueiden lähentymistä tuesta aiheutuvien heijastusvaikutusten ansiosta. |
| --- | --- |

13.

| 14. | huomauttaa, että yli 70 % ilmastonmuutoksen hillitsemistoimista ja jopa 90 % sopeutumistoimista toteutetaan valtiollista tasoa alempana, mikä tarkoittaa sitä, että suurkaupunkialueet ovat keskeisiä toimijoita COP21-kokouksen sitoumusten täyttämisessä. |
| --- | --- |

14.

| 15. | panee merkille, että huomattava osa vuoden 2020 jälkeisen koheesiopolitiikan varoista ohjataan tukeen innovoinnille ja älykkäille ratkaisuille, joita toteutetaan suurelta osin suurkaupunkialueilla. |
| --- | --- |

15.

Haasteet

| 16. | toteaa, että eräillä suurkaupunkialueilla, myös niillä, jotka ovat tilastollisesti varakkaimpia, on edelleen menneisyydestä perittyjä suuria infrastruktuuripuutteita, ja niiden on ohjattava investointejaan keskeiseen infrastruktuuriin. |
| --- | --- |

16.

| 17. | huomauttaa, että suurkaupunkialueiden on vastattava taloudellisiin, verotuksellisiin ja alueellisiin haasteisiin ja kamppailtava samalla laadukkaiden julkisten palvelujen kasvavan kysynnän ja niiden tarjoamiseen varattujen taloudellisten resurssien rajallisuuden kanssa, millä on merkittävä vaikutus väestön yleiseen elämänlaatuun. Eräillä suurkaupunkialueilla julkinen tulotalous on vain marginaalisesti yhteydessä niiden taloudelliseen menestykseen ja korkeaan BKT:hen. Toisinaan budjetti perustuu osuuteen alueella kirjoilla olevien henkilöiden tuloverosta, mutta ei niiden oikeushenkilöiden verosta, jotka tuottavat alueen BKT:n. Tästä syystä monikansalliset yritykset eivät välttämättä tuota tuloja julkisiin budjetteihin. |
| --- | --- |

17.

| 18. | toteaa, että suurkaupunkialueille on ominaista vilkas työmatkaliikenne kaupunkikeskuksiin, ja yksi niiden suurimmista haasteista on helppokäyttöinen ja ympäristöystävällinen julkinen liikenne. Suurkaupunkialueiden on otettava käyttöön aktiivisia liikenne- ja liikkuvuusratkaisuja julkisissa tiloissa sekä parannettava liikkumista rajojen yli. Niiden on kamppailtava liikenneruuhkien kanssa, jotka heikentävät ilmanlaatua ja vaikuttavat haitallisesti väestön terveyteen. |
| --- | --- |

18.

| 19. | huomauttaa, että etenkin teollisuuden keskittymisen takia suurkaupunkialueilla on suurempia haasteita ympäristön laadun, kestävien energialähteiden käyttöönoton, kiertotalouden, ilman pilaantumisen, pohjaveden laadun, jätehuollon, luonnon monimuotoisuuden köyhtymisen ja ympäristökuormituksen poistamisen suhteen. Suurkaupunkialueilla on myös keskeinen rooli ilmastonmuutoksen seurauksiin sopeutumisessa. Kaikkien näiden kysymysten käsitteleminen edellyttää kokonaisvaltaista lähestymistapaa. |
| --- | --- |

19.

| 20. | korostaa, että suurkaupunkialueilla on paljon eroja. Eräiden suurkaupunkialueiden sisällä on jäsenvaltioiden köyhimpiä seutuja, ja ne joutuvat kamppailemaan sellaisten kysymysten kanssa kuin köyhyys kaupungeissa, sosiaalinen osallisuus, asunnottomien, köyhyydessä elävien lasten ja haavoittuvien ryhmien määrän lisääntyminen, nuorisotyöttömyys, ammattitaitoisen työvoiman puute, muuttajien ja pakolaisten kotouttaminen, rikollisuuden lisääntyminen, väestön vanheneminen ja työssäkäyvien köyhyys. Tällaisten alueiden olemassaolo jää usein piiloon, koska virallisia tilastoja on saatavilla vain laajemmilta alueilta, ja tämä vaikuttaa asiaan liittyvien politiikkojen ja toimien kehittämiseen. |
| --- | --- |

20.

| 21. | painottaa, että asuntokriisi vaikuttaa suurkaupunkialueisiin eri tavoin. Tietyillä alueilla kärsitään väestökadosta, kun taas toisilla alueilla asuntojen kysyntä on valtavaa. Kaupungeissa, missä asuntojen kysyntä on suurta, hinnat nousevat tuloja nopeammin, mikä johtaa segregaation ja yhteiskunnallisen eriarvoisuuden lisääntymiseen. Komitea toistaakin kehotuksensa asuntotarjontaa koskevan eurooppalaisen toimintaohjelman laatimisesta (1). |
| --- | --- |

21.

| 22. | kehottaa Eurostatia keräämään ja analysoimaan tietoja asuntojen saatavuudesta ja asumisen kustannuksista paikallisesta ja alueellisesta näkökulmasta. Olisi myös analysoitava muun muassa kansalaisyhteiskunnan toteuttamia kohtuuhintaisten asuntojen rakentamishankkeita. |
| --- | --- |

22.

| 23. | huomauttaa, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota suurkaupunkialueisiin, missä on meneillään talouden siirtymäprosessi ja jotka pyrkivät selviytymään teollisen toiminnan lopettamisen epäsuotuisista seurauksista. Niiden haasteena on korkea – ja usein pitkäaikainen – työttömyys, ja samaan aikaan niiden on ratkaistava, miten muuntaa suljettuja teollisuuslaitoksia ja elvyttää köyhiä kaupunkialueita ja lähiöitä. |
| --- | --- |

23.

| 24. | toteaa, että yksi suurkaupunkialueiden suurimmista haasteista on tukea sellaisen digitaalisen infrastruktuurin laajentamista, joka mahdollistaa työnsaannin uusilta teollisuudenaloilta sekä uusien työskentelymallien, kuten etätyön, toteuttamisen. |
| --- | --- |

24.

| 25. | huomauttaa, että suurkaupunkialueisiin kuuluu usein myös maaseutualueita ja että tässä yhteydessä on hyvin erittäin tärkeää pyrkiä kehittämään kaupunkien ja maaseudun välisiä hyvin toimivia yhteyksiä ja välttää koordinoimatonta poliittista päätöksentekoa. Komitea korostaa, että suurkaupunkialueet ovat resurssien ja asiantuntemuksen keskittymiä ja pystyvät ammatillisten ja strategisen suunnittelun valmiuksiensa ansiosta auttamaan laajempaa aluetta koheesiopolitiikan rahoituksen saamisessa. Niinpä suurkaupunkialueet voivat olla asianmukainen alueellinen taso kestävän kehityksen yhdennettyjen toimintatapojen toteuttamiselle niin, että painotetaan paikallista ja alueellista solidaarisuutta. |
| --- | --- |

25.

| 26. | toteaa, että on tärkeää tutkia mahdollisuutta tehdä monialaisissa kysymyksissä yhteistyötä sellaisten kaupungin ja maaseudun välisten yhteyksien pohjalta, jotka edistävät sekä maaseudun että suurkaupunkialueiden kehitystä. Voitaisiin esimerkiksi tukea alueellisten ja paikallisten arvoketjujen muodostamista ja maataloustuotteiden suoramarkkinointia suurkaupunkialueilla lisäarvon luomiseksi lähiseudun maaseutualueille. |
| --- | --- |

26.

| 27. | painottaa tarvetta ymmärtää paremmin suurkaupunkialueiden toimintamalleja saariympäristössä sekä saarialueiden välistä vuorovaikutusta. |
| --- | --- |

27.

| 28. | painottaa tarvetta käsitellä myös mantereen ulkopuolisia suurkaupunkialueita. |
| --- | --- |

28.

Suurkaupunkialueiden osallistaminen paremmin koheesiopolitiikan laatimiseen ja täytäntöönpanoon

| 29. | toteaa, että meneillään oleva vuoden 2020 jälkeisen koheesiopolitiikan laadintaprosessi tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden ottaa huomioon se, että suurkaupunkialueisiin on sovellettava erityistä lähestymistapaa laadittaessa tulevia kumppanuussopimuksia ja myöhemmin koheesiorahastojen toimenpideohjelmia. |
| --- | --- |

29.

| 30. | kannattaa sitä, että yhteistyötä sellaisten NUTS 2 -tason alueiden kesken, jotka muodostavat yhdessä pääkaupunkialueen (pääkaupunki – pääkaupunkialue) ja haluavat sovittaa strategiansa ja toimintansa yhteen asianomaisissa toimenpideohjelmissa, ei hankaloiteta minkäänlaisin hallinnollisin estein ja että tiiviiseen yhteistyöhön tähtäävät toimet voidaan valita riittävän joustavasti. |
| --- | --- |

30.

| 31. | korostaa suurkaupunkialueiden roolia koheesiopolitiikassa ja suosittaa ja suosittaa, että tämä ulottuvuus liitetään vuoden 2020 jälkeiseen koheesiopolitiikkaan ja asiaankuuluviin unionin toimintapolitiikkoihin ja että sitä vahvistetaan. Tämä koskee myös uutta alueellista toimintasuunnitelmaa ja strategia-asiakirjoja, kuten uutta Leipzigin peruskirjaa ja unionin uutta kehittämisstrategiaa, jolla korvataan Eurooppa 2020 -strategia. |
| --- | --- |

31.

| 32. | katsoo, että suurkaupunkialueet tulisi ottaa suoraan mukaan koheesiopolitiikan laatimiseen ja täytäntöönpanoon sekä toimenpideohjelmien ja EU:n hankkeiden arviointiin sillä edellytyksellä, että ne laativat alueellisen yhteistyön sopimuksia. |
| --- | --- |

32.

| 33. | kehottaa Euroopan komissiota pitämään mielessä kumppanuussopimuksia ja myöhemmin toimenpideohjelmia hyväksyessään, mikä osapuoli vastaa yksittäisten toimien toteuttamisesta, sillä suurkaupunkialueiden ja paikallisviranomaisten toimivalta on erilainen jokaisessa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

33.

| 34. | toteaa, että suhteellisen vaurautensa vuoksi suurkaupunkialueilla on rajalliset mahdollisuudet saada koheesiopolitiikan varoja, joten niillä on kasvava paine käyttää niitä tehokkaasti. Se, että koheesiopolitiikan varojen jakaminen kansallisista määrärahoista perustuu pääasiassa yhteen indikaattoriin – ostovoimapariteettina ilmoitettuun asukaskohtaiseen BKT:hen – ja että sosiaaliset ja väestökehitykseen ja ympäristöön liittyvät näkökohdat otetaan vain osittain huomioon, ei anna täyttä kuvaa kehitystasosta. Alueiden, jotka joutuvat epäedulliseen asemaan talousperustaisen määrärahojen jakamisen takia, olisikin aiheellista saada kohtuullinen korvaus. Ehdotettu varojen siirrettävyys (2) on tässä yhteydessä tärkeä väline. Jäsenvaltioita kannustetaan keskustelemaan siirroista kaikkien asianomaisten alueiden kanssa ja varmistamaan, että kaikki päätökset tehdään yhteisymmärryksessä ja monitasoisen hallinnon periaatteita noudattaen. |
| --- | --- |

34.

| 35. | kannattaa Euroopan komission ehdotusta mahdollisuudesta siirtää 3–15 prosenttia jäsenvaltion kokonaismäärärahoista alueluokkien välillä ja kehottaa jäsenvaltioita käyttämään tätä mahdollisuutta. Komitea huomauttaa kuitenkin, että joustomahdollisuuden soveltamista varten tarvitaan tarkkaa analyysia. |
| --- | --- |

35.

Aluetason tietojen hankkiminen ja analysointi

| 36. | kehottaa Euroopan komissiota ryhtymään EU:n yhteisen tutkimuskeskuksen välityksellä tutkimaan mahdollista lisäarvoa, jota suurkaupunkialueiden tukeminen voisi tuoda koheesiopolitiikan ensisijaisen tavoitteen eli alueiden välisten erojen kaventamisen kannalta. Tässä tutkimuksessa voitaisiin käsitellä esimerkiksi suurkaupunkialueiden tukemisen heijastusvaikutuksia ja niiden panosta maiden ja alueiden koheesioon (3). |
| --- | --- |

36.

| 37. | suosittaa, että käytetään sosiaalisen edistyksen indeksiä, jotta voidaan kartoittaa suurkaupunkialueiden polttavimmat haasteet, jotka tarvitsevat rahoitusta koheesiopolitiikan varoista. Tämä voi auttaa alueellisia ja paikallisia sidosryhmiä arvioimaan ja määrittelemään investointitarpeet alueellaan. |
| --- | --- |

37.

| 38. | suosittaa, että alueiden taloudellista kehitysastetta arvioidessaan Eurostat tuottaa alueellisia tilastoja eikä ota kansallisia keskiarvoja perustaksi laskiessaan ostovoimapariteettina ilmoitettavaa asukaskohtaista alueellista BKT:tä. |
| --- | --- |

38.

| 39. | suosittaa myös, että kehitetään tilastotietojen keräämistä aluetasolla. Tämä koskee erityisesti tietoja, jotka osoittavat suurkaupunkialueiden sisäisiä toiminnallisia suhteita. Näin voitaisiin saada kattavampaa tietoa väestöstä ja sen liikkumisesta suurkaupunkialueiden sisällä, suunnitella paremmin räätälöityjä toimia ja kanavoida investointeja koheesiopolitiikan varoista entistä kohdennetummin. |
| --- | --- |

39.

| 40. | suosittaa, että tietojen keräämiseen liittyvän byrokratian ja kustannusten vähentämiseksi tuetaan innovatiivisia tiedonkeruumenetelmiä, joiden avulla voidaan seurata työmatkaliikennettä suurkaupunkialueilla. |
| --- | --- |

40.

Suurkaupunkialueiden ja niiden asukkaiden tarpeita vastaava koheesiopolitiikka

| 41. | suosittaa, että annetaan enemmän tukea välineisiin, jotka edistävät suurkaupunkialueiden yhteistyötä, esimerkkeinä yhdennetyt alueelliset investoinnit ja paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet (CLLD), suurkaupunkialueille tarkoitetut erilliset toimintalinjat yksittäisten toimenpideohjelmien sisällä, yhdennetyt alueelliset strategiat, kestävän kaupunkikehityksen strategiat ja kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmat, joita olisi kehitettävä edelleen vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikassa ja joiden tulisi toimia tukiaineistona investoinneille. |
| --- | --- |

41.

| 42. | pitää valitettavana, että koheesiopolitiikan alustava talousarvio on ensimmäistä kertaa alle kolmanneksen EU:n talousarviosta. Temaattinen keskittäminen on kuitenkin tiiviisti yhteydessä uuden koheesiopolitiikan kahteen ensimmäiseen tavoitteeseen: älykkäämpi ja ympäristöystävällisempi Eurooppa. Juuri tämäntyyppisiä toimia toteutetaan laajalti suurkaupunkialueilla. Komitea suosittaakin, että jäsenvaltiot tekevät tiiviisti yhteistyötä suurkaupunkialueiden kanssa kumppanuussopimuksia laadittaessa, jotta voidaan selvittää, miten ne aikovat toteuttaa temaattista keskittämistä. |
| --- | --- |

42.

| 43. | kehottaa Euroopan komissiota luomaan edellytykset ja tukimekanismit suurkaupunkialueiden keskeisiin haasteisiin sekä niiden kehittelemiin ratkaisuihin tai hankkeisiin liittyvää osaamisen siirtoa ja kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa varten. Kyse voi olla suurkaupunkialueiden välisestä hallinnosta, suurkaupunkialueiden suunnittelustrategioiden täytäntöönpanoa mittaavista indikaattoreista tai älykkäiden toimintapolitiikkojen kehittämisestä. |
| --- | --- |

43.

| 44. | kiinnittää huomiota siihen, että suurkaupunkialueille ovat ominaisia hajanaiset hallintorakenteet, jotka koostuvat useista alueellisista ja paikallisista yksiköistä, mikä heikentää niiden kykyä vastata tehokkaasti taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöön liittyviin haasteisiin. Komitea kehottaakin suurkaupunkialueita vaihtamaan parhaita käytäntöjä sellaisten pitkän aikavälin strategioiden ja innovatiivisten ratkaisujen kehittämiseksi, joiden avulla tämä toimivallan hajanaisuus saadaan poistettua. |
| --- | --- |

44.

| 45. | kannattaa ajatusta oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta, jotta voidaan tukea kestäväpohjaista energiakäännettä ja selviytyä suurista väestörakenteen muutoksista ja työvoiman liikkuvuuteen liittyvistä sosiaalisista haasteista. Rahasto tulisi rahoittaa uusin, koheesiopolitiikan määrärahojen lisäksi myönnettävin varoin. |
| --- | --- |

45.

| 46. | huomauttaa, että suurkaupunkialueilla on valtava määrä inhimillistä pääomaa ja lahjakkuutta, mutta toisaalta niillä on paljon haasteita, kuten sosiaalinen syrjäytyminen ja työmarkkinoilla tarvittaviin tuleviin taitoihin mukautuminen. ESR+-rahastoa tulisi käyttää näihin suurkaupunkialueiden haasteisiin vastaamiseksi tiiviissä yhteistyössä EAKR:stä rahoitettujen infrastruktuuritoimien kanssa ja niiden mukaisesti. |
| --- | --- |

46.

| 47. | kehottaa ottamaan kaikissa kaupunkeja koskevaan uuteen EU:n toimintaohjelmaan sisältyvissä kumppanuuksissa huomioon meneillään olevan suurkaupungistumisen tai luomaan toimintaohjelmaan uuden kumppanuuden suurkaupunkiulottuvuutta varten niin, että siinä on horisontaalinen ja strateginen näkökulma. |
| --- | --- |

47.

Bryssel 4. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  AK:n päätöslauselma ”Euroopan alueiden komitean ehdotukset Euroopan unionin uudelle lainsäädäntökaudelle”, 27. kesäkuuta 2019, kohta 20, https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2019-02550-00-01-res-tra-fi.docx/content

1

(2)  COM (2018) 375, 105 artikla.

2

(3)  Ks. aiheeseen liittyvä raportti The Impacts of metropolitan regions on their surrounding areas, https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Metropolitan-regions.pdf

3

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/13

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Karpaattien makroaluestrategia”

(2020/C 79/03)

| Esittelijä | : | Władysław ORTYL (PL, ECR), Ala-Karpatian voivodikunnan aluejohtaja |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Władysław ORTYL (PL, ECR), Ala-Karpatian voivodikunnan aluejohtaja

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Makroaluestrategioiden rooli EU:n yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa

| 1. | muistuttaa, että Euroopan unionin perussopimusten määräysten (1) mukaan Euroopan unionin on kehitettävä ja toteutettava toimia, joilla vahvistetaan sen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. |
| --- | --- |

1.

| 2. | katsoo, että makroaluestrategiat auttavat vastaamaan yhteisiin haasteisiin tietyillä alueilla, jotka on tunnustettu laajassa ja rajat ylittävässä maantieteellisessä yhteydessä. Rajat ylittävien alueiden potentiaalin yhteinen hyödyntäminen strategian avulla edistää merkittävästi maiden ja alueiden välistä alueellista yhteenkuuluvuutta (2). Komitea toteaa, että makroaluestrategioiden kehittäminen kuvastaa EU:n luonnollista kehitystä, sillä se on seuraava askel kohti maiden, alueiden ja paikallisyhteisöjen tiiviimpää yhteistyötä yli rajojen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | korostaa, että makroaluestrategiat ovat monitasoisen hallinnon väline, joka yhdistää EU:n, valtiollisen, alueellisen ja paikallisen tason toimijoiden työn valittujen tavoitteiden suuntaiseksi. Sillä myös parannetaan niiden erilaisten toimintapoliittisten strategioiden ja ohjelmien keskinäistä täydentävyyttä, jotka määritetään ja toteutetaan hallinnon eri tasoilla. Tällainen yhteisesti määriteltyjen mahdollisuuksien yhdistelmä ja toimien koordinointi kehityksen esteisiin puuttumiseksi tuovat huomattavaa lisäarvoa Euroopan tasolla. |
| --- | --- |

3.

| 4. | toteaa, että makroaluestrategioilla on olennainen rooli pyrittäessä syventämään EU:n yhdentymistä, sillä ne tehostavat alueellisten ja paikallisten kehitysprosessien dynamiikkaa. Tätä edistää mahdollisuus vaihtaa kokemuksia ja yleistää toimiviksi osoittautuneita ratkaisuja, jotka ovat peräisin maista ja alueilta, jotka kuuluvat strategian piiriin. Näin luodaan luonnollisella tavalla edellytykset herättää eurooppalaista yhteisvastuuta ja vastuuntunnetta koko makroalueen kehityksestä. Tämän ansiosta on mahdollista päästä eroon erillisajattelusta ja siirtyä tarkastelemaan koko makroalueen muodostamaa laajempaa taustaa. Makroaluestrategiat toimivat myös katalysaattoreina alue- ja paikallisyhteisöjen aloitteille Eurooppa-ideoiden tuomiseksi lähemmäs kansalaisia. |
| --- | --- |

4.

| 5. | toteaa, että alue- ja paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli demokratian, hallinnon hajauttamisen ja paikallisen ja alueellisen itsehallinnon edistämisessä, ja viittaa niiden aktiivisuuteen nykyisissä makroaluestrategioissa ja uusien strategioiden luomisessa. Strategioista tulee alueellisen yhteistyön alhaalta ylöspäin suuntautuva väline, ja ne perustuvat alueellisten ja paikallisten toimijoiden ja kansalaisyhteiskunnan osallistumiseen. Yhteisin toimin, joilla pyritään saavuttamaan makroaluestrategioiden tavoitteet, perustetaan yhteistyöfoorumi, jolla edistetään eurooppalaista arvojärjestelmää, vahvistetaan demokratian periaatteita ja parannetaan aluekehityksen hallinnointia koskevia normeja, mukaan lukien monitasoisen hallinnon mallin kehittäminen. |
| --- | --- |

5.

Karpaatit erityisenä Euroopan makroalueena

| 6. | huomauttaa, että Karpaatit kattaa 190 000 neliökilometrin alueen, mikä tekee siitä Alppien jälkeen Euroopan mantereen toiseksi suurimman vuoristoalueen, missä asuu noin 68 miljoonaa ihmistä. Karpaatit muodostuu yhtenäisestä vuoristokokonaisuudesta, missä maantieteelliset edellytykset tuovat erityisiä haasteita ja kehitysmahdollisuuksia. |
| --- | --- |

6.

| 7. | muistuttaa Karpaattien merkittävistä resursseista, kuten luonnonvaroista, monikulttuurisuuden ainutlaatuisesta perinnöstä, henkilöresursseista ja yhteisestä vuoristoyhteisöjen identiteetistä. Kaikki tämä tarjoaa erinomaisen tilaisuuden tehdä yhteistyötä entistä dynaamisemman, pitkäkestoisemman ja kestäväpohjaisemman sosioekonomisen kehityksen aikaansaamiseksi alueella. |
| --- | --- |

7.

| 8. | korostaa, että Karpaatit ovat poikkeuksellisen tärkeä alue ja ainutlaatuinen koko Euroopassa, kun otetaan huomioon biologisen monimuotoisuuden rikkaus ja luonnonympäristön suojelun korkea taso. Se on eurooppalaisen kulttuuriperinnön tyyssija, jota on suojeltava tuleville sukupolville, mikä velvoittaa pyrkimään vastuulliseen taloudelliseen kehitykseen tämän perinnön säilyttämiseksi ja suojelemiseksi. Näin ollen hallinnon kaikkia tasoja edustavien toimijoiden työn koordinointi on välttämätöntä tällä alalla, kun otetaan huomioon ympäristökysymysten rajatylittävä luonne. |
| --- | --- |

8.

| 9. | panee merkille Karpaattien alueen yhteiskuntien muodostaman vuosisataisen naapuruston ja vuoristoalueiden rikkaan kulttuurin potentiaalin, joka on tulosta idän ja lännen vuorovaikutuksesta, yhteisestä historiakokemuksesta ja laiduntalouden perinteestä. Nykyiset aloitteet yhteisen kulttuuriperinnön säilyttämisen ja edistämisen alalla (3) osoittavat, että mahdollisuuksia paikallisyhteisöjen yhdentämiseen on huomattavan paljon. Etnisten vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen ja niiden kulttuuriperinnön säilyttäminen on erittäin tärkeää Karpaattien alueella. |
| --- | --- |

9.

| 10. | toteaa, että merkittävä osa Karpaattien makroalueesta kuuluu jäsenvaltioiden köyhimpiin alueisiin ja että BKT henkeä kohti on enimmäkseen alle 50 prosenttia EU:n keskiarvosta. Niiden kehittymisvalmiuksia rajoittavat Euroopan kehityskeskuksiin nähden syrjäinen sijainti, vuoristoympäristöstä johtuva viestintäyhteyksien heikko kehitystaso ja historiallisten jakolinjojen perua olevat raja-aidat. Lisätekijänä on myös infrastruktuurin puutteellisuus, joka johtuu monivuotisesta investointien vähyydestä, talouksien muutosprosesseista ja kehityspotentiaalin laiminlyömisestä. |
| --- | --- |

10.

| 11. | katsoo, että on tehtävä Karpaattien vuoristoseutujen erityistarpeet tiettäväksi ja hyödynnettävä makroalueelle ominaista potentiaalia. Karpaattien maiden ja alueiden solmimien yhteistyökumppanuuksien ansiosta toimet voidaan sovittaa paremmin erityisiin kehitysedellytyksiin ja -tarpeisiin, jotka juontuvat sosiaalisista, historiallisista, infrastruktuuriin liittyvistä ja geopoliittisista olosuhteista. |
| --- | --- |

11.

| 12. | katsoo, että Karpaattien kysymyksen käsittely Euroopan komission strategia-asiakirjassa nostaisi esiin tämän alueen ongelmia ja mahdollistaisi tällä hetkellä uinuvien mahdollisuuksien hyödyntämisen koko makroalueella keskittämällä toimet sen tärkeimpiin, laaja-alaisiin pulmiin ja haasteisiin. |
| --- | --- |

12.

| 13. | korostaa, että Karpaatit on erittäin tärkeä geopoliittinen alue, missä Länsi- ja Itä-Euroopan strategiset poliittiset ja taloudelliset intressit kohtaavat. Alue sai entistäkin suuremman merkityksen EU:n laajennuttua vuonna 2004, kun siitä tuli koko EU:n itäraja. |
| --- | --- |

13.

| 14. | toteaa, että Karpaattien makroalue ei käsitä ainoastaan EU:n jäsenvaltioiden vaan myös Moldovan, Serbian ja Ukrainan seutuja, minkä ansiosta voidaan paitsi lisätä integraatiota EU:n jäsenvaltioiden välillä myös ulottaa se naapurimaihin kytkemällä ne mukaan tiiviimpiin yhteistyösuhteisiin. |
| --- | --- |

14.

Karpaattien makroaluestrategian tavoitteet

| 15. | viittaa niihin useisiin eri tasoilla ja tahoilla tehtyihin aloitteisiin Karpaattien makroaluestrategian (Karpaattien strategian) (4) luomiseksi, jotka ovat johtaneet sen perustamista tukevien julistusten antamiseen (5). On syytä korostaa, että nämä aloitteet on tehty hallitusten, kansallisten parlamenttien sekä alueiden ja kaupunkien viranomaisten ja paikallisyhteisöjen tasolla. |
| --- | --- |

15.

| 16. | panee tyytyväisenä merkille, että kaikki asiakirjat on hyväksytty tulevan strategian eri sidosryhmien välisen vuoropuhelun pohjalta ja että niissä on otettu huomioon sen kansainvälinen ja alueiden välinen sekä paikallinen luonne. Tämä osoittaa toteutettujen toimien täydentävän toisiaan, mikä saattaa jatkossa olla edellytys Karpaattien alueen makroaluestrategian onnistumiselle. |
| --- | --- |

16.

| 17. | antaa tunnustusta toimista, joita on toteutettu Karpaattien suojelua ja kestävää kehitystä koskevan vuoden 2003 yleissopimuksen (Karpaattien yleissopimus) täytäntöönpanemiseksi. Kyseessä on kansainvälisen oikeuden sopimusperiaatteiden nojalla tehty monenvälinen kansainvälinen sopimus Karpaattien alueen hyväksi. Yleissopimuksen osapuolten on tehtävä yhteistyötä ja noudatettava kattavaa politiikkaa Karpaattien alueen suojelemista ja kestävää kehitystä silmällä pitäen ottaen huomioon myös yleissopimuksen tavoitteet ja määräykset alakohtaisissa toimintapolitiikoissaan (esim. aluesuunnittelu, maa- ja metsätalous, liikenne ja matkailu) ja koordinoitava näitä politiikkoja paremmin ja sovellettava yhdennettyä toimintaperiaatetta maankäyttöön nähden. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Toteaa, että Karpaattien yleissopimus on Karpaattien alueen monialainen hallintamekanismi, joka mahdollistaa eri alojen välisen yhdentymisen ja eri tasojen sidosryhmien (kansalliset, alueelliset, valtiosta riippumattomat jne.) laajan osallistumisen. Kehitettyjä monitasoista yhteistyötä koskevia standardeja, jotka ovat johtaneet Karpaattien yleissopimuksen viiteen temaattiseen pöytäkirjaan (6), voidaan hyödyntää tärkeänä tekijänä yhteistyön lisäämisessä (7). |
| --- | --- |

18.

| 19. | arvostaa Karpaattien Euroregio-alueen saavutuksia ja siitä kertyneitä kokemuksia. Se perustettiin vuonna 1993 yhteiskunnallis-poliittiseksi hankkeeksi Karpaattien alueen maiden hallitusten tukemana. Kyseessä on vanhin alueen sosioekonomista kehitystä tukeva organisaatio. Yli 26 vuoden kokemuksen perusteella on kehitetty monialaisia, kansainvälisiä ja erikoistuneita yhteistyörakenteita, joihin osallistuu yli 1 000 toimijaa. |
| --- | --- |

19.

| 20. | muistuttaa, että helmikuussa 2016 Euroopan alueiden komiteaan perustettiin alueidenvälinen Karpaattien ryhmä, jonka puitteissa Karpaattien alueen makroaluestrategian kehittämisestä kiinnostuneiden maiden alue- ja paikallisyhteisöjen edustajat tekevät yhteistyötä. |
| --- | --- |

20.

| 21. | viittaa aiheesta ”Tonavan aluetta koskevan strategian kaltaiset makroaluestrategiat: puitteet valtiorajat ylittävien klustereiden edistämiseksi” antamaansa lausuntoon (8), jossa komitea asettuu kannattamaan Karpaattien strategian luomista ja ilmaisee olevansa vakuuttunut siitä, että Karpaattien alueen makroaluestrategian luominen täydentäisi erinomaisesti nykyisiä aloitteita, kuten Karpaattien yleissopimusta ja Karpaattien Euroregio-aluetta, sekä auttaisi hyödyntämään olemassa olevaa potentiaalia viranomaisten yhteistyöhön kaikilla tasoilla. |
| --- | --- |

21.

| 22. | muistuttaa, että Karpaattien strategian päätavoitteena olisi säilyttää tämän makroalueen merkittävä luonnonarvo sekä vahvistaa alueen kilpailukykyä ja houkuttelevuutta ainutlaatuisen luonnon- ja kulttuuriperinnön, kestäväpohjaisen sisäisen kehityspotentiaalin ja kilpailuedun luomisen pohjalta. Kyseessä on siis Karpaattien alueen asukkaiden elintason ja elämänlaadun kohottaminen siten, että samalla säilytetään Karpaattien ainutlaatuiset ekologiset arvot. |
| --- | --- |

22.

| 23. | katsoo, että on kiireellisesti puututtava Karpaattien alueen väestön vähenemisilmiöön sekä väestön ikääntymiseen. Karpaattien makroaluestrategian puitteissa toteutettavan yhteistyön yhtenä keskeisenä näkökohtana tulisikin olla erityisesti koulutuksen ja terveydenhuollon saatavuuteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien yhteiskunnallisten peruspalvelujen tarjonnan kehittäminen alueella. |
| --- | --- |

23.

| 24. | katsoo, että strategiassa ehdotetuissa toimissa olisi keskityttävä kestäväpohjaisen ja taloudellisen yhteistyön vahvistamiseen makroalueen strategisilla sektoreilla – puhdas teollisuus, kestävä matkailu ja maatalouselintarvikeala – kehittämällä Karpaattien klustereita ja makroalueen innovaatioekosysteemiä. Ehdotetuissa toimissa olisi keskityttävä paikallisten resurssien tehokkaaseen käyttöön muun muassa sertifioinnin avulla ja perustamalla Karpaattien alueen yhteinen tuotemerkintä sekä hyödyntämällä alueen maiden ja alueiden yhteistä potentiaalia sekä vahvistettava vähemmän suotuisten sosioekonomisten olosuhteiden leimaamien alueiden kytkemistä mukaan kehitykseen koko makroalueen kilpailukyvyn parantamiseksi. |
| --- | --- |

24.

| 25. | korostaa, että Karpaattien ympäristöarvot ovat olennainen osa makroalueen kehittämistä. Parantamalla makroalueen puitteissa tehtävää yhteistyötä luontoympäristön suojelemiseksi ja säilyttämiseksi, luonnonuhkien hallitsemiseksi, ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi ja kytkemällä siihen viljelyaineiston hallinta kestävän metsänhoidon avulla sekä toteuttamalla ympäristötietoisuutta lisäävää koulutustoimintaa edistetään alueen ympäristön laadun kohoamista. Toiminnan koordinointi koko Karpaattien alueella mahdollistaa mittakaavaedut. |
| --- | --- |

25.

| 26. | katsoo, että koko Karpaattien vuoristoalueen on otettava aktiivinen rooli ja annettava merkittävä panos EU:n ilmastonmuutospolitiikkaan, jotta yhteisen tavoitteen mukaisesti varmistetaan Pariisin sopimuksen sitoumusten noudattaminen. Tässä yhteydessä komitea korostaa, että on ehdottoman välttämätöntä säilyttää Karpaattien alueen metsät, koska niillä on erittäin tärkeä rooli hiilinieluina ja merkittävä tehtävä veden pidättämisprosessissa, maaperän suojelussa ja luonnon monimuotoisuuden säilyttämisessä. |
| --- | --- |

26.

| 27. | katsoo, että aloitteiden toteuttaminen alueen kilpailukyvyn ja innovatiivisuuden edistämiseksi on kytkettävä sen yhteyksien parantamiseen. Muilla aloilla ei pystytä toimimaan ilman kestävyysperiaatteen mukaista liikennettä, digitaalista infrastruktuuria ja sosiaalista infrastruktuuria. Yhteiset toimet liikenteen alalla auttavat avaamaan tien Karpaattien alueelle ja edistävät osaltaan myös sen sisäistä yhtenäisyyttä, mihin kuuluu myös rajat ylittävien yhteyksien vahvistaminen. |
| --- | --- |

27.

| 28. | toteaa, että aluesuunnittelu ja alueellinen yhteistyö ovat tärkeitä tekijöitä Karpaattien alueen kattavassa kehityksessä. Instituutioiden, myös paikallishallinnon, toiminnan laatu on ratkaiseva tekijä yhteistyön laadun ja siten makroalueen kehittämisen näkymien kannalta. Strategiaan olisi sisällytettävä erityinen viittaus Karpaattien yhdyskuntaverkkojen erityispiirteisiin (eli suuri määrä pieniä paikkakuntia laaksoissa) sekä korkeammalla sijaitseviin perinteisiin paimentolaisyhteisöihin, joihin viime vuosikymmenten mittainen sosioekonomisten muutosten ajanjakso on vaikuttanut negatiivisesti. On tärkeää kehittää Karpaattien vuoristoalueiden toiminnallisia yhteyksiä ympäröiviin alueisiin ja vahvistaa kaupunkikeskuksia. |
| --- | --- |

28.

| 29. | katsoo aiempaan lausuntoonsa (9) viitaten, että Karpaattien alueen makroaluestrategia auttaa täydentämään nykyisen Tonavan alueen strategian toimia, kun siinä otetaan huomioon vuoristoisen Karpaattien alueen erityispiirteet. Komitea huomauttaa, että Tonavan aluetta koskeva strategia (vuodelta 2010) on tällä hetkellä suurin EU:n makroaluestrategia, josta osa kuuluu Alppien aluetta koskevan EU:n strategian (vuodelta 2016) sekä Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskevan strategian (vuodelta 2010) piiriin, mistä ei aiheudu kielteisiä vaikutuksia. Komitea on vakuuttunut, että niin tulee tapahtumaan myös Karpaattien strategian kohdalla. |
| --- | --- |

29.

| 30. | muistuttaa jo ilmaisseensa lukuisissa lausunnoissaan (10) hyväksyntänsä aloitteelle kehittää Karpaattien alueen makroaluestrategia ja pitävänsä sitä kypsänä aloitteena, joka käsittää kaikki hallinnon tasot – EU:n, valtiollisen, alueellisen ja paikallisen tason. |
| --- | --- |

30.

| 31. | palauttaa mieliin neuvoston kehotuksen antaa poliittista lisäpontta makroaluestrategioille ja sen ilmaiseman valmiuden analysoida aloitteita, jotka johtavat uusien strategioiden laatimiseen (11). |
| --- | --- |

31.

| 32. | kehottaa Euroopan komissiota tukemaan aloitteita luoda Karpaattien aluetta varten makroaluestrategia, joka olisi seuraava makroaluestrategia ja toinen sellainen, joka on tarkoitettu nimenomaan vuoristoista eurooppalaisaluetta varten. |
| --- | --- |

32.

| 33. | katsoo, että makroaluestrategian avulla voidaan hyödyntää tehokkaammin Euroopan alueellisen yhteistyön (EAY) tavoitteen kautta käytettävissä olevia varoja luomalla aito yhteisrahoitusjärjestelmä Karpaattien alueen maita tukevien toimien rahoittamiseksi ja toteuttamiseksi. Tämä parantaa myös niiden mahdollisuuksia saada rahoitusta EU:n lähteistä (12). |
| --- | --- |

33.

| 34. | kehottaa Euroopan komissiota – ottaen huomioon Karpaatteja koskevan yleissopimuksen myönteisen vaikutuksen ja sen, että sopimuksen tavoitteet ovat tärkeitä ja linjassa unionin painopisteiden kanssa – ryhtymään toimenpiteisiin siinä tarkoituksessa, että EU liittyy yleissopimukseen yhtenä sopimuspuolena. Komitea muistuttaa, että unioni on jo Alppeja koskevan yleissopimuksen osapuoli. |
| --- | --- |

34.

Bryssel 4. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Ks. mm. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) XVIII luku.

1

(2)  Kuten muutkin välineet, esimerkiksi eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä (EAYY), Interreg-ohjelmat tai Euroopan naapuruusvälineen (ENI) ohjelmat.

2

(3)  Esimerkkeinä tästä mainittakoon nykyisten Euroopan alueellisen yhteistyön ohjelmien puitteissa toteutettavat hankkeet, mukaan luettuina paikallisyhteisöjen ja kansalaisjärjestöjen toteuttamat hankkeet.

3

(4)  Karpaattien strategiasta on keskusteltu vuodesta 2011 lähtien otsikolla ”Karpaattien Eurooppa” järjestetyissä kansainvälisissä konferensseissa. Krynican talousfoorumin paneeleissa mm. parlamentteja, hallituksia ja alueita edustavat kansainväliset kumppanit vaihtavat mielipiteitä Karpaattien strategiasta. Esimerkkejä alue- ja paikallisyhteisöjen aloitteista ovat kansainvälisen Karpaattien yhteistyöfoorumin järjestäminen, Karpaattien alueen hyvän naapuruuden päivä sekä lukuisat konferenssit ja tapaamiset.

4

(5)  Syyskuussa 2018 Unkarin, Slovakian, Ukrainan ja Puolan hallitusten edustajat allekirjoittivat Karpaattien julistuksen (Declaration of Intent to Create the EU Macro-Regional Strategy for the Carpathian Region).

5

Declaration of Intent to Create the EU Macro-Regional Strategy for the Carpathian Region

(6)  Pöytäkirja biologisen monimuotoisuuden ja maisemien säilyttämisestä ja kestävästä käytöstä – 2008, Bukarest, Kestävää matkailua koskeva pöytäkirja – 2011, Bratislava, Kestävää metsänhoitoa koskeva pöytäkirja – 2011, Bratislava, Kestävää liikennettä koskeva pöytäkirja – 2015, Mikulov, sekä Pöytäkirja kestävästä maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä – 2017, Lillafüred.

6

(7)  Karpaattien yleissopimuksen puitteissa tehtävän yhteistyön osapuolina on seitsemän Karpaattien alueen maata: Tšekki, Unkari, Puola, Romania, Serbia, Slovakia ja Ukraina, mikä on tärkeä osa Euroopan yhdentymisprosessia, kun EU:n jäsenvaltioiden rinnalla mukana on lisäksi kaksi naapurimaata, jotka ovat suoraan yhteydessä EU:hun: Serbia ja Ukraina.

7

(8)  6422/2018 – AK:n lausunto aiheesta ”Tonavan aluetta koskevan strategian kaltaiset makroaluestrategiat: puitteet valtiorajat ylittävien klustereiden edistämiseksi”, esittelijä: Dainis Turlais (LV, ALDE).

8

(9)  AK:n lausunto 6422/2018.

9

(10)  Ks. esim. lausunto ”Tonavan aluetta koskevan strategian kaltaiset makroaluestrategiat: puitteet valtiorajat ylittävien klustereiden edistämiseksi”, AK 6422/2018, lausunto aiheesta ”Makroaluestrategioiden täytäntöönpano”, AK 2554/2017, ja lausunto aiheesta ”Koheesiopolitiikan tulevaisuus” (2017/C 306/03).

10

(11)  COM(2019) 21 final – doc. 5927/19 + ADD 1.

11

(12)  Komitea viittaa Eurooppa-neuvoston päätelmiin ja Euroopan alueiden komitean omiin lausuntoihin, muun muassa lausuntoon AK/2017/C/306/03, jossa komitea aprikoi, eikö Euroopan rakenne- ja investointirahastojen olisi nojattava paikkaan perustuvaan toimintaperiaatteeseen, ja korostaa, että EU:n politiikoissa ja toimissa tulisi keskittyä kysymyksiin, jotka liittyvät tiettyihin seutuihin, missä jatkuva sosioekonominen tilanne edellyttää SEUT-sopimuksen mukaisesti erityistoimenpiteiden toteuttamista.

12

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/18

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Rautatiealan tarjoamat mahdollisuudet toteuttaa EU:n keskeisiä poliittisia tavoitteita”

(2020/C 79/04)

| Esittelijä | : | Pascal MANGIN (FR, EPP), Grand Estin aluevaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Pascal MANGIN (FR, EPP), Grand Estin aluevaltuuston jäsen

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

| 1. | tähdentää rautatiealan panosta ja erityisesti alueellisiin ja paikallisiin rautatielinjoihin liittyvää potentiaalia, kun on kyse EU:n yleisistä poliittisista painopisteistä eli hiilestä irtautumisesta ja ilmastonmuutoksen hillitsemisestä, alueellisesta, taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, sisämarkkinoista ja henkilöiden ja tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta sekä kestävästä liikkuvuudesta. |
| --- | --- |

1.

| 2. | korostaa liikenneverkon roolia EU:n talouden perustana ja rautatieverkon tarjoamia mahdollisuuksia luoda yhteyksiä keskeisten liikennereittien ja unionin syrjäisten alueiden välille ja viedä samalla eteenpäin jakelulogistiikan viherryttämistä EU:ssa edistämällä pitkän matkan tavaraliikenteen siirtymistä maanteiltä rautateille. Komitea painottaa tässä yhteydessä, että sen lisäksi, että edistetään jatkuvasti ensisijaisiksi määriteltyjä verkkoja, myöskään toissijaisten alueellisten linjojen merkitystä ei saa jättää huomiotta. |
| --- | --- |

2.

| 3. | toteaa, että rautatieala tarjoaa mahdollisuuksia ammattitaitoa vaativaan ja pysyvään työhön, joka jakautuu tasaisesti koko EU:n alueelle, ja että sillä on myönteisiä heijastusvaikutuksia muihin talouden aloihin. |
| --- | --- |

3.

| 4. | kehottaa toteuttamaan toimenpiteitä edellä kuvattujen vaikutusten optimoimiseksi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman puitteissa ja siten vastaamaan kansalaisten huoliin näissä asioissa. |
| --- | --- |

4.

| 5. | tähdentää multimodaalisuuden merkitystä EU:n kestäväpohjaisen, kunkin liikennemuodon vahvuuksiin pohjautuvan liikkuvuusjärjestelmän kannalta sekä tarvetta jatkaa ponnisteluja tasapuolisten toimintaedellytysten takaamiseksi erityisesti sisällyttämällä ulkoiset kustannukset hintoihin. |
| --- | --- |

5.

| 6. | toteaa, että rautateistä voi tulla liikkuvuuden tärkein osatekijä. Alalla on otettava digitalisaatiosta ja automaatiosta täysi hyöty irti, jotta matkustaja- ja tavaraliikenteessä voidaan tarjota ns. viimeisen osuuden (last mile) kattavia palveluja ja edistää näin siirtymistä entistä kestäväpohjaisempaan liikennejärjestelmään. |
| --- | --- |

6.

| 7. | kehottaa Euroopan komissiota huolehtimaan rautateitä koskevan nykyisen sääntelykehyksen asianmukaisesta täytäntöönpanosta. |
| --- | --- |

7.

| 8. | kiinnittää huomion asemien merkitykseen kulttuurisina kohtaamispaikkoina ja palvelukeskuksina ja siihen, miten hyvin EU:n kulttuuria ja perintöä on onnistuttu tekemään tunnetuksi sellaisilla junamatka-aloitteilla kuin DiscoverEU. |
| --- | --- |

8.

Alueellinen yhteenkuuluvuus

| 9. | toteaa, että alue- ja paikallisviranomaiset vastaavat alueidensa julkisista liikennepalveluista ja lisäksi niiden tehtävänä on vahvistaa alueellista yhteenkuuluvuutta kaupunki- ja maaseutualueiden välillä. Paikallis- ja alueviranomaiset toteuttavat unionin Pariisin ilmastosopimuksessa tekemien sitoumusten puitteissa ratkaisuja, joilla parannetaan liikennealan kestävyyttä ja jotka ovat ratkaisevan tärkeitä kestävää Eurooppaa koskevan tavoitteen saavuttamiseksi vuoteen 2030 mennessä. |
| --- | --- |

9.

| 10. | katsoo, että rautateillä on keskeinen merkitys monien EU:n yleisten poliittisten painopisteiden kannalta, etenkin toteutettaessa kestävän kehityksen tavoitteita Euroopan komission puheenjohtajan Ursula von der Leyenin esittämissä poliittisissa suuntaviivoissa mainitun Euroopan vihreän kehityksen ohjelman avulla. Ne auttavat erityisesti vähentämään kaupunkien ja esikaupunkialueiden välisiä sekä maaseutu- ja kaupunkialueiden välisiä eroavuuksia. |
| --- | --- |

10.

| 11. | korostaa lausunnossaan COR 18/2017, että – sikäli kuin kestävämpiä ja käyttäjille ja yhteisöille kokonaistaloudellisesti edullisempia liikenneratkaisuja ei ole – raideliikenteen osalta vähemmän kehittyneille alueille on luotava tarvittava infrastruktuuri, jotta kansalaiset ja yritykset voivat hyödyntää raideliikennettä näillä alueilla samoin edellytyksin kuin muulla EU:ssa. Näin on tarkoitus luoda yhtenäinen eurooppalainen rautatiealue. |
| --- | --- |

11.

| 12. | toteaa, että EU:n nykyisten poliittisten tavoitteiden mukaan intermodaalisuutta tulisi EU:ssa kehittää ennen kaikkea ydinverkkokäytävillä ja rautateiden tavaraliikennekäytävillä mutta Euroopan parlamentin liikenne- ja matkailuvaliokunnan (TRAN) teettämässä liikennemuotosiirtymää käsittelevässä tutkimuksessa korostetaan, että EU:n eri alueiden liitännäisyhteyksissä on eroja. Tutkimuksessa korostetaan erityisesti tarvetta huolehtia siitä, että kaikilla EU:n alueilla on mahdollisuus tulla liitetyksi rautatieverkkoon ”yhteenkuuluvuuden ja saavutettavuuden periaatteiden mukaisesti” ja ”selkeiden kysynnän tasoa ja vaikutusalueen sosioekonomisia olosuhteita kuvaavien indikaattoreiden pohjalta” (1). Jotta Euroopassa voidaan saavuttaa asianmukaisten yhteyksien varmistamisen tavoite, unionin tasolla on rahoitettava ydinverkon käytävien lisäksi myös toissijaisia käytäviä. |
| --- | --- |

12.

| 13. | korostaa rajatylittävien rautatieyhteyksien tärkeyttä, myös kun on kyse yhteyksistä, joilla on alueellista merkitystä. Niillä on erityinen vaikutus alueelliseen yhteenkuuluvuuteen, ja siksi EU:n on kiinnitettävä niihin huomiota ja niitä on myös tuettava EU:n ohjelmista. |
| --- | --- |

13.

Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus

| 14. | toteaa yhteenkuuluvuuden osalta, että rautatiealan työpaikkojen kirjo on hyvin laaja EU:n eri alueilla ja ulottuu toiminnanharjoittajista ja rataverkon haltijoista aina tavarantoimittajiin ja kalusto- ja laitevalmistajiin sekä kunnossapito-, turvallisuus- ja turvapalveluihin. Tutkimusten mukaan ala työllistää 2,3 miljoonaa ihmistä ja määrä nousee 4 miljoonaan, jos laajemmat taloudelliset vaikutukset otetaan huomioon (2). Rautatieala on sekä alakohtaisten että toiminnallisten sitoumustensa ansiosta yhteiskunnallisesti vastuullinen työnantaja, joka edistää ammattitaitoisen työvoiman kehittämistä ja vauhdittaa kestävää kasvua paikallis-, jäsenvaltio- ja EU-tasolla. |
| --- | --- |

14.

| 15. | kannustaa komissiota ja rautatiealaa tiiviiseen kumppanuuteen, jotta voidaan puuttua kysymyksiin, jotka liittyvät koulutukseen, työvoiman rekrytointiin ja rautatiealan ammattien houkuttavuuteen erityisesti nuorten aikuisten silmissä. Lisäksi tarkastuksista vastaaville ammattilaisille tulisi antaa lainvalvontaviranomaisen asema Euroopan tasolla, jolloin voitaisiin vähentää heihin kohdistuvia hyökkäyksiä kansallisiin rikoslakeihin sisältyvien seuraamusten ansiosta. |
| --- | --- |

15.

| 16. | toteaa, että tieto- ja viestintätekniikan ja kyberturvallisuuden ammattilaisten kysyntä rautatiealalla kasvaa sitä mukaa kun ala digitalisoituu ja automatisoituu yhä enemmän. Tällaisella kehityksellä on myönteisiä heijastusvaikutuksia muihin talouden aloihin, sillä yksi rautatiealalle syntynyt työpaikka luo 0,52 uutta työpaikkaa muille aloille, pääasiassa pk-yrityksiin (3). |
| --- | --- |

16.

| 17. | toteaa, että tiettyjen alojen osaamisvaje ja osaamisvaatimusten muuttuminen digitalisaation ja automaation vuoksi vaikuttaa myös rautatiealaan (4). |
| --- | --- |

17.

| 18. | kiinnittää huomion rautatiealan järjestelmällisten niin nykyisiä kuin uusiakin ammatteja koskevien harjoitteluohjelmien hyötyihin. Ohjelmia voitaisiin perustaa yhdessä ammatillisen koulutuksen tarjoajien ja keskiasteen oppilaitosten kanssa ja tukea osaamisen kehittämiseen ja uudelleenkoulutukseen tarkoitetuin EU-varoin tiettyjen ammattien yhä voimakkaamman digitalisoitumisen ja automatisoitumisen yhteydessä (5). |
| --- | --- |

18.

| 19. | korostaa yhtenä tärkeänä seikkana naisten vähäistä edustusta rautatiealan ammateissa. Rautatiemarkkinoiden seurantajärjestelmän (RMMS) vuonna 2019 tekemän tutkimuksen (6) mukaan naisten osuus alalla vaihtelee EU:ssa 8 prosentista 49 prosenttiin ja on yli 30 prosenttia vain neljässä jäsenvaltiossa. Rautatiealan ammattien houkuttavuuden lisääminen naisten keskuudessa voisia auttaa vähentämään rekrytointivaikeuksia. AK viittaa EU:n liikennealan muutosfoorumin tuloksiin ja sen laatimaan luetteloon hyvistä käytänteistä (7) tämän epätasapainon korjaamiseksi. Tarvitaan yritysten toteuttamien toimien, alakohtaisten toimenpiteiden ja poliittisten toimien yhdistelmää. |
| --- | --- |

19.

Asemien erityinen merkitys kulttuurifoorumeina

| 20. | toistaa lausuntonsa COR 185/2018 (8) pääviestin ja korostaa asemien merkitystä tässä yhteydessä todeten, ”että kulttuuriperintö monissa eri muodoissaan on arvokas voimavara Euroopalle. Se on väline, jolla voidaan edistää merkittävästi EU:n alueiden yhteenkuuluvuuden ja kestäväpohjaisuuden sekä yksittäisen alueen ja koko Euroopan identiteetin vahvistumista. Se ilmentää erityisesti EU:n tunnuslausetta ”Moninaisuudessaan yhtenäinen””. |
| --- | --- |

20.

| 21. | toteaa, että sen lisäksi, että asemat palvelevat matkustajaliikennettä, ne ovat myös tärkeitä kulttuurisia kohtaamispaikkoja ja tarjoavat laajan verkoston ihmisten tavoittamiseen. Ne soveltuvatkin erinomaisesti kulttuurin välittämiseen ja kulttuurimahdollisuuksien tarjoamiseen laajemmalle yleisölle ja voivat osaltaan parantaa ihmisten elämänlaatua ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tämä pätee erityisesti keskikokoisiin kaupunkeihin ja kuntiin, joissa asemat tarjoavat vielä hyödyntämättömiä mahdollisuuksia vaihtoehtoisina kulttuuritiloina museoille ja festivaaleille. |
| --- | --- |

21.

| 22. | kehottaakin asemien haltijoita ja paikallis- ja alueviranomaisia edistämään asemilla toteutettavia kulttuurialoitteita ja hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti nykyisiä järjestelmiä, kuten EU:n nykyarkkitehtuuripalkintoa (9), mahdollista yhteistyötä Euroopan teollisuusperintöreitti -hankeen (ERIH) (10) kanssa EU:n kulttuuriperintöä ja monimuotoisuutta koskevan tietoisuuden lisäämiseksi, EU:n kulttuurikeskusten verkostoa, johon kuuluu muutamia muodonmuutoksen kokeneita asemia, ehdokkaiden nimeämistä EU:n nykyarkkitehtuuripalkintoja varten ja EU:n Luova Eurooppa -ohjelmaa, jota voidaan hyödyntää hankkeisiin, joissa on mukana yli kolme tiettyjen kulttuurinäkökohtien edistämisestä kiinnostunutta jäsenvaltiota. |
| --- | --- |

22.

| 23. | katsoo, että nykyistä DiscoverEU-ohjelmaa (11) ei tulisi pitää itsestäänselvyytenä. Ohjelma on antanut 30 000 eurooppalaiselle nuorelle mahdollisuuden matkustaa maksutta rautateitse 1–30 päivän ajan. Komitea ehdottaakin, että käynnistetään Euroopan komission DiscoverEU-ohjelman, rautatiealan ja AK:n yhdistävä yhteinen aloite, jossa nuorten tekemiin interrailmatkoihin voitaisiin pyrkiä liittämään Euroopan kaupungeissa ja alueilla järjestettäviä tapahtumia. Tapahtumaohjelmassa voitaisiin keskittyä paiallisiin rautatieasemiin ja niiden ympäristöön kulttuurinäkökulmasta tai teknisiin tutustumiskäynteihin, jotta nuoret oppisivat enemmän rautateistä. |
| --- | --- |

23.

| 24. | muistuttaa yöjunien kasvavasta suosiosta varsinkin nuorten keskuudessa sekä tarpeesta ottaa yöjunat eräillä Euroopan reiteillä uudelleen käyttöön vihreän siirtymän yhteydessä. Komitea toteaa, että kansainvälisen Europalia-taidefestivaalin aiheena on vuonna 2021 rautateiden vaikutus taiteisiin, ja ehdottaa, että yöjunien merkitystä ja niiden uutta tulemista painotettaisiin tässä yhteydessä. Lisäksi komitea kehottaa rautatieyhtiöitä edistämään aktiivisemmin kestävää matkailua lisäämällä yhteistyötään matkatoimistojen ja muiden liikennemuotojen kanssa. |
| --- | --- |

24.

Euroopan vihreän kehityksen ohjelma

| 25. | toteaa EU:n vahvistaneen toistuvasti, että sen tavoitteena on teollisuutensa maailmanlaajuinen johtoasema innovoinnissa, digitalisaatiossa ja hiilestä irtautumisessa. Hiilestä irtautuminen ja ilmastomuutoksen hillitseminen onkin asetettu Euroopan vihreän kehityksen ohjelman puitteissa uuden komission tärkeimmäksi poliittiseksi painopisteeksi. Tämän vuoksi komissiolta tarvitaan pikaisesti uusia ja tasapainoisia ehdotuksia, jotka olisi esitettävä 100 päivän kuluessa uuden komission toimikauden alkamisesta. Komission on myös ilmoitettava, kuinka paljon varoja tarvitaan hiilestä irtautumista koskevien tavoitteiden saavuttamiseen. |
| --- | --- |

25.

| 26. | kiinnittää asianmukaista huomiota kasvaviin kansanliikkeisiin, kuten lentohäpeä-liikkeeseen ja ilmastolakkoihin, ja on vakuuttunut siitä, että ne voivat edistää liikennemuotosiirtymän käynnistämistä vain, jos rautatiet tarjoavat todellisen vaihtoehdon saastuttavammille liikennemuodoille kohtuuhintaan. Tämä riippuu paikallis- ja alueyhteisöjen ja viranomaisten toimista mutta myös rautatiealan kyvystä toimia entistäkin ympäristöystävällisemmin. |
| --- | --- |

26.

Ympäristötehokkuus ja saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen

| 27. | toteaa, että liikenteen osuus EU:n kasvihuonekaasupäästöistä on 27 prosenttia. Nykyiset poliittiset tavoitteet määritellään vuonna 2016 hyväksytyssä vähäpäästöistä liikkuvuutta koskevassa komission strategiassa, jonka jatkoksi on esitetty kolme liikkuvuusaiheista säädöspakettia. Rautatiealan päästömäärät ovat kaikista liikennemuodoista selvästi alhaisimmat. Lisäksi rautatieliikenne on ainoa liikenneala, jonka kokonaispäästöt ovat laskussa (12) liikennemäärien kasvusta huolimatta. |
| --- | --- |

27.

| 28. | ottaa esiin CE Delftin vuonna 2019 tekemän tutkimuksen (13) ulkoisten kustannusten sisällyttämistä hintoihin. Sen mukaan rautatieala on onnistunut kattamaan vaihtelevat infrastruktuurikustannuksensa sekä ilman saastumisen, hiilidioksidipäästöjen ja melun kaltaiset ulkoisvaikutuksensa erittäin hyvin erilaisin maksuin, ja kattamatta jäävät euromääräiset kustannukset henkilö- tai tonnikilometriä kohden ovat pienemmät kuin muiden liikennemuotojen kohdalla. |
| --- | --- |

28.

| 29. | katsoo, että rautatieliikenteen ympäristötehokkuus olisi vieläkin parempi, jos alalla puututtaisiin suurimpiin epäkohtiin turvautumalla nykyistä järjestelmällisemmin pidempiin ja raskaampiin tavarajuniin, ottamalla käyttöön hiljaisempia junia, kannustamalla asentamaan vaunuihin jälkikäteen komposiittijarruanturoita ja käyttämällä puhdasta ja tehokasta energiaa. |
| --- | --- |

29.

| 30. | katsoo, että rautatiealan olisi myös pyrittävä intensiivisesti löytämään vaihtoehtoja haitallisille aineille, kuten glyfosaatille ja kreosootille, joita käytetään useilla raidekilometreillä. |
| --- | --- |

30.

| 31. | pitää myönteisenä sitä, että rautatiealan keskeiset toimijat ovat sitoutuneet ilmastoneutraaliuden saavuttamiseen vuoteen 2050 mennessä, mutta katsoo, että tällainen tavoite on saavutettavissa jo aikaisemmin. |
| --- | --- |

31.

| 32. | on sitä mieltä, että lainsäätäjät voivat edistää ilmastoneutraaliustavoitteen saavuttamista panemalla saastuttaja maksaa -periaatteen täytäntöön. AK palauttaa mieliin lausuntonsa CoR 2017/18 (14), jossa todetaan, että ”kaikkien liikennemuotojen tulisi osallistua aiheuttamansa saastumisen mukaisessa suhteessa aiheuttamiensa ulkoisten kustannusten maksamiseen saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti” ja että ”[v]ähäpäästöistä liikkuvuutta edistävät liikennemuotosiirtymäratkaisut olisi – – asetettava ensisijaiseen asemaan esimerkiksi harkitsemalla uudelleen maantieliikenteelle nykyisin myönnettäviä piilo- tai avoimia tukia”. |
| --- | --- |

32.

| 33. | kehottaa tarkistamaan nykyisiä, neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (15) säädettyjä alv-vapautuksia, sillä kaikki jäsenvaltiot soveltavat vapautuksia kyseisen direktiivin nojalla rajatylittävään ilmailuun mutta eivät rajatylittävään rautatieliikenteeseen. Direktiivin muuttaminen antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa alv-kantoja rajatylittäviin matkustajaliikennepalveluihin kestävyysajatteluun paremmin soveltuvalla tavalla. Komitea kiinnittää tässä yhteydessä huomiota eurooppalaiseen kansalaisaloitteeseen ”Lentopolttoaineen verovapautuksen lopettaminen Euroopassa” (16) ja panee myös merkille Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta vastaavan johtavan varapuheenjohtajan Frans Timmermansin sitoumukset, jotka liittyvät tarpeeseen tarkistaa tiettyjen liikennepolttoaineiden verokohtelua, jotta varmistetaan parempi johdonmukaisuus unionin ilmastotavoitteiden kanssa. |
| --- | --- |

33.

| 34. | kehottaa komission puheenjohtajan Ursula von der Leyenin kaavailemaan energiaverodirektiivin (2003/96/EY) (17) tarkistukseen liittyen luopumaan ilmailun ja merenkulun pakollisista verovapautuksista (sillä kun on kyse rautateitse, metrolla, raitiovaunulla tms. hoidettavassa tavara- ja matkustajaliikenteessä käytettävistä energiatuotteista ja sähköstä, tällaiset verovapautukset ovat vapaaehtoisia). Tämä olisi lisätoimi, jolla edistettäisiin siirtymistä kestävämpiin liikennemuotoihin. |
| --- | --- |

34.

Rautatieliikenteen houkuttavuus ja liikennemuotosiirtymä

| 35. | uskoo, että liikennemuotosiirtymää voidaan edistää myös parantamalla junien luotettavuutta ja mukavuutta. Asemat ovat erottamaton osa matkustusmukavuutta. Myös liikuntarajoitteisten matkustajien olisi päästävä hyötymään tällaisesta parempilaatuisesta palvelusta junissa ja asemilla. Matkustajat etsivät yhä useammin kestäväpohjaisia matkustusvaihtoehtoja, ja pitkän matkan yöjunat ovat yhä uskottavampi vastaus tähän tarpeeseen. Rautatieala (rautatieyritykset ja rataverkon haltijat) voi edistää tätä suuntausta tarjoamalla houkuttelevia hintoja, mukavia vaunuja ja tarkoituksenmukaisia reittejä. |
| --- | --- |

35.

| 36. | muistuttaa, että rautatieliikenne tarjoaa hyvän yhdistelmän nopeutta, turvallisuutta, mukavuutta, tehokkuutta ja ympäristömyönteisyyttä. Maantieliikenteen osuus tavaraliikenteestä on kuitenkin yli 50 prosenttia ja rautatieliikenteen 12 prosenttia. Vaikka viime vuosina on tapahtunut jonkin verran edistystä, matkustajaliikenteessä rautateiden keskimääräinen markkinaosuus on edelleen alle 10 prosenttia. Paikallis- ja alueviranomaisilla on tärkeä rooli edistettäessä keskusteluja rahoituksesta ja ratkaisuista sekä julkisten että yksityisten toimijoiden kanssa houkuttelevien liikennepalvelujen kehittämiseksi. AK kehottaa tähän liittyen Euroopan komissiota edistämään tavarankuljetusajoneuvojen rautatiekuljetuksia (”liikkuva tie”) sekä julkista rahoitusta niiden edellyttämiä terminaaleja ja liikkuvaa kalustoa varten yhtenä optimiratkaisuna liikennemuotosiirtymän toteuttamiseksi. Tämä vauhdittaisi omalta osaltaan merkittävästi hiilestä irtautumista tavaraliikenteen alalla. |
| --- | --- |

36.

Digitalisaatio, innovointi ja teollisuuspolitiikka

| 37. | toteaa, että kahden erittäin suuren ranskalaisen ja saksalaisen rautatieyrityksen kokemukset näyttävät osoittavan, että rautatiealan toimijoiden olisi suunnattava ydinliiketoimintansa uudelleen ja keskityttävä raskaaseen liikenteeseen. Asianmukainen teollisuusstrategia yhdistettynä digitalisaatioon auttaa tuomaan lisää junia raiteille. |
| --- | --- |

37.

| 38. | suosittaa digitalisaatioon liittyen seuraavaa:






  — | Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmä (ERTMS) olisi otettava ripeästi käyttöön, jotta kapasiteetin lisääminen ja liikenteen turvallisuuden parantaminen saadaan sovitettua paremmin yhteen. |
| --- | --- | --- |

38.

—

Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmä (ERTMS) olisi otettava ripeästi käyttöön, jotta kapasiteetin lisääminen ja liikenteen turvallisuuden parantaminen saadaan sovitettua paremmin yhteen.

| — | Digitalisaatiota tulisi edistää intermodaalisella tasolla koko liikennealan suorituskyvyn optimoimiseksi. Erityistä huomiota tulisi kiinnittää palveluihin, jotka on tarkoitettu liikuntarajoitteisille matkustajille tai matkustajille, joilla on jokin muu fyysinen, älyllinen tai aistivamma. |
| --- | --- |

—

Digitalisaatiota tulisi edistää intermodaalisella tasolla koko liikennealan suorituskyvyn optimoimiseksi. Erityistä huomiota tulisi kiinnittää palveluihin, jotka on tarkoitettu liikuntarajoitteisille matkustajille tai matkustajille, joilla on jokin muu fyysinen, älyllinen tai aistivamma.

| — | Asiakaspalvelua tulee parantaa, ja matkustajien käyttöön tulee tarjota erittäin suosituskykyinen tietoliikenne- ja internetyhteys. 5G-verkkoa tulee hyödyntää täysimittaisesti. |
| --- | --- |

—

Asiakaspalvelua tulee parantaa, ja matkustajien käyttöön tulee tarjota erittäin suosituskykyinen tietoliikenne- ja internetyhteys. 5G-verkkoa tulee hyödyntää täysimittaisesti.

| — | ”Digitaaliset tavarajunat” olisi otettava pikaisesti käyttöön. Ne keräävät tietoa tavaroiden ja itse junan tilanteesta (lämpötila, iskut, turvahälytykset jne.) ja välittävät sen junan ohjaamoon ja radanvarrella sijaitseviin valvomoihin. |
| --- | --- |

—

”Digitaaliset tavarajunat” olisi otettava pikaisesti käyttöön. Ne keräävät tietoa tavaroiden ja itse junan tilanteesta (lämpötila, iskut, turvahälytykset jne.) ja välittävät sen junan ohjaamoon ja radanvarrella sijaitseviin valvomoihin.

| — | Sekä liikkuvan kaluston että infrastruktuurin ennakoivaa kunnossapitoa tulee tehostaa seuraavin keinoin: langattomien etäantureiden (esineiden internet) laajamittainen käyttöönotto lämpötilojen, paineiden, tärinän ja turvahälytysten havaitsemiseksi kriittisissä kohdissa ja reaaliaikaisesti, kaiken antureiden välityksellä saatavan tiedon automaattinen keruu ja organisointi sekä tietojen välitön analysointi tekoälypohjaisin automaattisin järjestelmin. |
| --- | --- |

—

Sekä liikkuvan kaluston että infrastruktuurin ennakoivaa kunnossapitoa tulee tehostaa seuraavin keinoin: langattomien etäantureiden (esineiden internet) laajamittainen käyttöönotto lämpötilojen, paineiden, tärinän ja turvahälytysten havaitsemiseksi kriittisissä kohdissa ja reaaliaikaisesti, kaiken antureiden välityksellä saatavan tiedon automaattinen keruu ja organisointi sekä tietojen välitön analysointi tekoälypohjaisin automaattisin järjestelmin.

| 39. | korostaa, että yhdennetyn lippujärjestelmän ja liikenne palveluna -toimintamallin tarjoamat mahdollisuudet riippuvat liikennealan toimijoiden halukkuudesta asettaa tietonsa helposti muun ekosysteemin saataville. EU:n tasolla olisi laadittava suuntaviivat, joilla rautatietoimijoita kannustetaan avaamaan tietojaan yhä enemmän. Näin ne voivat osaltaan edistää älykkäiden kaupunkien kehittämistä. Lisäksi paikallis- ja alueviranomaisten olisi hankittava uusia valmiuksia tuottaa, vaihtaa ja hallinnoida julkista tietoa. |
| --- | --- |

39.

| 40. | tähdentää, että yhdennettyjen lippujärjestelmien on oltava keskenään yhteensopivia, jotta voidaan vähentää sisämarkkinoiden pirstoutumisen riskiä. |
| --- | --- |

40.

| 41. | katsoo, että seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä on erittäin tärkeää huolehtia Shift2Rail-yhteisyrityksen seuraajasta, sillä digitalisaatio ja automaatio vaikuttavat tulevina vuosina merkittävästi prosesseihin ja palveluihin, joissa paikallis- ja alueviranomaiset ovat mukana. Molempien osapuolten, EU:n ja rautatiealan, on jatkettava rahoitustoimiaan, ja viimeksi mainitun olisi tartuttava tilaisuuteen kehittää useampia Euroopan tason hankkeita, joihin osallistuu monia kumppaneita, myös pk-yrityksiä. |
| --- | --- |

41.

| 42. | muistuttaa, että Shift2Rail-yhteisyrityksen on puolestaan lunastettava lupauksensa vähentää rautatiejärjestelmien elinkaarikustannuksia (infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston kehittäminen, käyttö ja uusiminen) 50 prosentilla, kaksinkertaistaa rautatiejärjestelmien kapasiteetti, parantaa rautatieliikennepalvelujen täsmällisyyttä ja luotettavuutta 50 prosentilla, poistaa jäljellä olevat yhteentoimivuuden ja tehokkuuden esteet ja vähentää kielteisiä ulkoisvaikutuksia, kuten melua, tärinää ja päästöjä, sekä varmistaa yleisen esteettömyyden edistäminen alalla voimassa olevaa kansallista lainsäädäntöä pidemmälle. |
| --- | --- |

42.

Rautatieliikenteen sisäinen kilpailu

| 43. | panee merkille, että markkinoiden pidemmälle menevän avaamisen, julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien avointen tarjouskilpailujen lisäämisen ja toimintojen eriyttämisen jatkamisen arvioidaan tuovan 18–32 miljardin euron nettohyödyt vuosina 2019–2034. AK kehottaakin komissiota ja Euroopan rautatievirastoa varmistamaan, että neljäs rautatiepaketti pannaan asianmukaisesti täytäntöön, jotta markkinoiden avaamisesta ja sääntöjen yksinkertaistamisesta päästään hyötymään. |
| --- | --- |

43.

| 44. | toteaa, että julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen tehnyt toimivaltainen viranomainen tai tällaisia sopimuksia tehneet toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää sääntelyelintä tekemään taloudellisen tasapainon arvioinnin sen varmistamiseksi, ettei uusi rautatieliikennepalvelu vaaranna olemassa olevaa julkista palvelua. Sääntelyelinten vahvistaminen on ratkaisevan tärkeää rautatie-ekosysteemin toimivuuden parantamiseksi. Edellytyksenä on, että niiden riippumattomuus ja toimivalta turvataan. |
| --- | --- |

44.

| 45. | toteaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat tärkeitä toimijoita myös liikkuvan kaluston markkinoilla ja ne voivat auttaa uusia tulokkaita pääsemään osaksi junakantaa. Tämän pitäisi tapahtua rinnakkain EU:n tason nykyistä dynaamisempien käytetyn matkustaja- ja tavaraliikennekaluston markkinoiden kehittymisen kanssa. Vakiintuneilla rautatieyrityksillä on oma vastuunsa tässä suhteessa, sillä ne ovat liikkuvan kaluston pääasiallisia omistajia. |
| --- | --- |

45.

Intermodaalisuus ja multimodaalisuus

| 46. | tähdentää, että koko rautatiejärjestelmässä on yhä tärkeämpää pohtia asioita liikkuvuuden eikä pelkästään rautatieliikenteen kannalta. Matkustajat odottavat EU:n alueella nykyään multimodaalisia ovelta ovelle -palveluja ja kokeilevat hanakasti uusia liikennemuotoja (autojen yhteiskäyttöä, sähköskoottereita, joukkoliikennettä jne.). Rautatieliikenne voisi kasvattaa markkinaosuuttaan ottamalla kaikilta osin huomioon liikenne palveluna -toimintamallin sekä mahdollisuudet tarjota viimeisen osuuden kattavia palveluja muilla liikennevälineillä hoidettavin jatkoyhteyksin. |
| --- | --- |

46.

| 47. | toteaa, että Junckerin komission toimikaudella on esitetty ajatuksia eurooppalaisen liikkuvuusidentiteetin luomisesta. AK toivoo, että uusi komissio selvittäisi edelleen teknologisia ja oikeudellisia keinoja sen toteuttamiseksi käytännössä. Kyse on erittäin kunnianhimoisesta ja monimutkaisesta hankkeesta, jossa yhteen laitteeseen tai korttiin on tarkoitus koota seuraavat tiedot ja ominaisuudet:






  — | tarkat profiilitiedot, myös todiste liikuntarajoitteesta ja ajokortista |
| --- | --- | --- |

47.

—

tarkat profiilitiedot, myös todiste liikuntarajoitteesta ja ajokortista

| — | maksuväline ja kaikissa liikennevälineissä toimiva paperiton matkalippu |
| --- | --- |

—

maksuväline ja kaikissa liikennevälineissä toimiva paperiton matkalippu

| — | tili matkustajien oikeuksien rikkomisesta maksettavia korvauksia varten |
| --- | --- |

—

tili matkustajien oikeuksien rikkomisesta maksettavia korvauksia varten

| — | väline oman liikkumisen aiheuttaman hiilijalanjäljen laskemista varten. |
| --- | --- |

—

väline oman liikkumisen aiheuttaman hiilijalanjäljen laskemista varten.

| 48. | kehottaa komissiota puuttumaan esteisiin, joita on syytä vähentää, erityisesti kun on kyse matkustajien suojasta jatkoyhteyksien menettämisen varalta tai tietojen antamisesta. Etenkään eri jäsenvaltioiden välisiä rautateiden jatkoyhteyksiä käyttävät matkustajat eivät useinkaan ole yhtä tietoisia oikeuksistaan kuin esimerkiksi lentomatkustajat. |
| --- | --- |

48.

| 49. | katsoo, että rautateiden tavaraliikenteen investoinneissa olisi keskityttävä viimeisten osuuksien ongelmakohtien poistamiseen. Tämä koskee paitsi kaupunkisolmukohtia myös satamien rautatieyhteyksiä. Tavaraliikenne on asetettava etusijalle kapasiteetin suunnittelussa. Lisäksi AK kehottaa korottamaan eurooppalaisista lähteistä saatavaa rahoitusta, jolla on tarkoitus kehittää intermodaalisia liikennekeskuksia ja luoda liikenteen solmukohtia, sillä nämä vaativat suuria investointeja. |
| --- | --- |

49.

| 50. | pitää valitettavana, ettei toimielinten välisiä neuvotteluja yhdistettyjä kuljetuksia koskevasta direktiivistä (92/106/ETY) (18) saatu päätökseen aiemmin kuluvana vuonna ennen Euroopan parlamentin ja komission toimikauden vaihtumista, ja toivoo, että ne aloitetaan uudelleen syksyllä 2019. |
| --- | --- |

50.

| 51. | katsoo, että olisi harkittava mahdollisuutta soveltaa yleistä ryhmäpoikkeusta intermodaalisiin logistiikkakeskuksiin tehtäviin investointeihin. Tämä olisi tärkeä yksinkertaistamistoimenpide paikallis- ja alueviranomaisten kannalta. Ryhmäpoikkeuksen edellytyksenä on kuitenkin se, että rautatiet pidättyvät ristikkäistuista. Tämä auttaa vakuuttamaan päätöksentekijät siitä, että valtiontukisääntöjen avulla olisi yhä edistettävä rautatieliikennettä saastuttavampiin liikennemuotoihin verrattuna noudattaen vuonna 2008 hyväksyttyjä, rautatieyrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevia yhteisön suuntaviivoja (19). |
| --- | --- |

51.

Rautaliikenteen turvallisuus

| 52. | korostaa, että turvallisuus on rautatiejärjestelmän elimellinen osa ja sitä voidaan parantaa entisestään yhteentoimivuuden edellyttämien parannusten myötä. Automaattinen junanhallinta, ERTMS, ennakoiva kunnossapito ja kyberturvallisuus kuuluvat turvallisuuden parantamisen digitaaliseen osa-alueeseen samoin kuin tasoristeysten poistaminen. |
| --- | --- |

52.

Kauppa

| 53. | korostaa, että on tärkeää soveltaa tasapainoista lähestymistapaa Kiinan-suhteiden osalta sovittuihin kymmeneen toimeen, jotka esitettiin Eurooppa-neuvostolle maaliskuussa 2019 (Yhteinen tiedonanto – Strateginen katsaus EU:n ja Kiinan suhteisiin (20)). |
| --- | --- |

53.

| 54. | on yhtä mieltä tiedonannossa tunnustetusta tarpeesta huolehtia asianmukaisen valvonnan keinoin siitä, että kansainvälisen kilpailun vääristymät (jotka koskevat pääsyä rakennusmarkkinoille, rautatieliikenteen harjoittamista jne.) eivät tarpeettomasti heikennä EU:n nykyisiä valmiuksia ja tulevia mahdollisuuksia, jotka liittyvät korkeaa osaamistasoa vaativaan tuotantoon (ja sen tarjoamiin työllistymismahdollisuuksiin EU:n alueilla). |
| --- | --- |

54.

| 55. | kiinnittää huomion siihen, että i) strategisen katsauksen toimen 6 yhteydessä kehotetaan Euroopan parlamenttia ja neuvostoa hyväksymään kansainvälisten julkisten hankintojen väline ennen vuoden 2019 loppua, ii) komissio ilmoittaa julkaisevansa vuoden 2019 puoliväliin mennessä ohjeet, jotka koskevat ulkomaisten tarjoajien ja tavaroiden pääsyä EU:n julkisten hankintojen markkinoille, ja iii) komission on tarkoitus määritellä ennen vuoden 2019 loppua, miten EU:n lainsäädännössä olevat puutteet korjataan. |
| --- | --- |

55.

| 56. | korostaa, että rautatiealan julkisissa hankinnoissa on tärkeää noudattaa EU:n vuonna 2014 hyväksymän julkisia hankintoja koskevan paketin mukaista kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen periaatetta, ja kehottaa komissiota antamaan ohjeita periaatteen soveltamisesta. Samalla on huolehdittava siitä, että julkisten hankintojen tarjouseritelmiin sisällytetään taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä parannuksia. |
| --- | --- |

56.

Bryssel 4. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/629182/IPOL_STU(2018)629182_EN.pdf

1

(2)  ERRAC (Euroopan rautatiealan tutkimusneuvosto): https://errac.org/wp-content/uploads/2019/03/122017_ERRAC-RAIL-2050.pdf

2

(3)  http://www.esce.at/ecodev/wp-content/uploads/2016/04/2013-Der-%C3%B6konomische-Fu%C3%9Fabdruck-des-Systems-Bahn-Folder.pdf

3

(4)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en

4

(5)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15431-2017-INIT/fi/pdf

5

(6)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en

6

(7)  https://ec.europa.eu/transport/themes/social/women-transport-eu-platform-change_en

7

(8)  Sosiaalipolitiikka, koulutus, työllisyys, tutkimus ja kulttuuri.

8

(9)  https://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/architecture-prize_en

9

(10)  https://www.erih.net/

10

(11)  https://europa.eu/youth/discovereu_fi

11

(12)  https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/share-of-transport-ghg-emissions-1#tab-chart_1

12

https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/specific-co2-emissions-per-tonne-2#tab-chart_1

(13)  https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/studies/internalisation-state-of-play-isbn-978-92-76-01413-3.pdf

13

(14)  EUVL C 342, 12.10.2017, s.57

14

(15)  Neuvoston direktiivi 2006/112/EY, annettu 28 päivänä marraskuuta 2006, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä (EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1).

15

(16)  https://www.fairosene.eu/

16

(17)  Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51).

17

(18)  Neuvoston direktiivi 92/106/ETY, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38).

18

(19)  https://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:184:0013:0031:FI:PDF

19

(20)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/PDF/?uri=CELEX:52019JC0005&qid=1570190593175&from=FI

20

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/25

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen investointien ja rakenneuudistusten vahvistamiseksi vuosina 2021–2027”

(2020/C 79/05)

| Esittelijä | : | Manuela BORA (IT, PES), Marchen aluevaltuuston ja aluehallituksen jäsen |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Manuela BORA (IT, PES), Marchen aluevaltuuston ja aluehallituksen jäsen

LAUSUNTO

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Haasteena asianmukaisten hallinnollisten valmiuksien varmistaminen EU:n kunnissa ja alueilla

| 1. | painottaa, että hallinnolliset valmiudet ovat avaintekijä varmistettaessa niiden investointien ja uudistusten onnistunut toteuttaminen, joita tarvitaan EU:n pitkän aikavälin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Eurooppa 2020 -strategian voimassaolon päättymisen jälkeen näissä pitkän aikavälin tavoitteissa olisi otettava huomioon kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpano, ja kestävän kehityksen tavoitteiden tulisi myös olla etusijalla hallinnollisten valmiuksien kannalta olennaisiin talouden ohjausjärjestelmiin – kuten EU-ohjausjaksoprosessiin – nähden. Komitea korostaa myös, että on erittäin tärkeää vahvistaa paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisia valmiuksia, kun otetaan huomioon ympäristöön ja ilmastoon liittyvät haasteet, joihin on vastattava pantaessa täytäntöön uutta vihreän kehityksen ohjelmaa. |
| --- | --- |

1.

| 2. | panee merkille, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat toimivaltajaossa merkittäviä toimijoita jäsenvaltioissa ja että niiden vastuulla on yli puolet julkisista investoinneista EU:ssa samalla kun niillä on huomattava yksityisiä investointeja vauhdittava vaikutus. Komitea tähdentää, että paikallis- ja alueviranomaisten paremmat hallinnolliset valmiudet edistäisivät sellaisten paikkalähtöisten julkisten politiikkojen tehokkaampaa täytäntöönpanoa, jotka ovat ennakkoedellytys, jotta kansalaiset luottaisivat paikallisiin, alueellisiin, valtiollisiin ja EU:n instituutioihin. |
| --- | --- |

2.

| 3. | toteaa, että tammikuusta 2017 lähtien ainakin 38:ssa AK:n lausunnossa ja päätöslauselmassa on puututtu tarpeeseen vahvistaa paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisia valmiuksia monilla aloilla, kuten koheesiopolitiikka, ESIR tai InvestEU-ohjelma ja sisämarkkinaohjelma (1). Komitea kiinnittää huomiota myös 9. lokakuuta 2019 antamaansa päätöslauselmaan eurooppalaisesta ohjausjaksosta ja vuotuista kasvuselvitystä 2020 ennakoiden (2). |
| --- | --- |

3.

| 4. | korostaa, että vuoden 2019 maakohtaisiin suosituksiin sisältyvistä yksittäisistä suosituksista 12 prosenttia käsittelee paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisiin valmiuksiin liittyviä haasteita (3) 17 jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

4.

| 5. | katsoo, että hallinnollisten valmiuksien parantaminen on systeeminen haaste. Se liittyy seuraaviin seikkoihin: a) henkilöstö (mukaan luettuina henkilöstöpula, vaikeudet täyttää korkeaa pätevyyttä edellyttäviä tehtäviä, henkilöstön riittämätön tekninen pätevyys, ansioiden riittämätön palkitseminen, yksityissektoria alhaisemmat palkat, digitaalitaitoja koskevat virkamiesten koulutustarpeet, valmiudet suorittaa korkeaa pätevyyttä ja teknistä tietämystä edellyttäviä tehtäviä ja tietämys EU:n toiminnasta ja sen tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista), b) järjestelmät ja menettelyt ja c) verkottuminen ulkopuolisten toimijoiden kanssa. |
| --- | --- |

5.

| 6. | toteaa, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vastuu julkishallinnon laadusta on jäsenvaltioilla ja että se käsittää hallinnon eri tasoja. EU:lla voi kuitenkin olla täydentävä rooli, kun se yhdenmukaistaa normeja lainsäädännöllä tai koordinoimalla EU-ohjausjakson kaltaisia prosesseja, mahdollistaa parhaiden käytäntöjen vaihtamisen sekä tukee tehostamista ja innovointia julkishallinnossa ja hallinnollisten valmiuksien parantamista kaikilla hallintotasoilla. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 14 artikla voisi olla asianmukainen oikeusperusta julkishallinnon laatua varten yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen osalta. |
| --- | --- |

6.

Nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen arviointi

| 7. | huomauttaa, että nykyisessä monivuotisessa rahoituskehyksessä EU on tukenut paikallis- ja alueviranomaisten valmiuksien parantamista koheesiopolitiikalla, rakenneuudistusten tukiohjelmalla ja useilla muilla ohjelmilla ja välineillä (4), mukaan luettuina EIP:n hallinnoimat ohjelmat ja välineet, joilla tuetaan paikallis- ja alueviranomaisten investointeja (5). |
| --- | --- |

7.

| 8. | pitää valitettavana, että paikallis- ja alueviranomaisten valmiuksien parantamiseen käytettävissä olevien EU:n varojen kokonaismäärästä ja tosiasiallisesta käytöstä ei anneta avoimesti tietoa (6), kuten ei myöskään varojen kokonaisvaikutuksesta. Komitea kehottaakin komissiota antamaan nämä tiedot mahdollisimman pian. Komitea ehdottaa myös, että rakenneuudistusten tukiohjelman vuotuiseen seurantaraporttiin sisällytetään pysyvä osa, jossa käsitellään paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista ohjelman edunsaajina. |
| --- | --- |

8.

| 9. | toteaa saatavilla olevien tietojen viittaavan siihen, että nykyisessä monivuotisessa rahoituskehyksessä paikallis- ja alueviranomaisten valmiuksien parantamiseen käytettävissä olevien EU-varojen käyttö on ollut riittämätöntä, kun otetaan huomioon paikallis- ja alueviranomaisten rooli nykyisessä toimivaltajaossa ja paikallis- ja alueviranomaisille osoitettujen maakohtaisten suositusten määrä (7). Kahdesta ohjelmasta – joissa paikallis- ja alueviranomaiset voisivat olla myös suoria edunsaajia – saatavilla olevista tiedoista ilmenee, että a) paikallis- ja alueviranomaiset ovat saaneet ERI-rahastojen temaattisen tavoitteen 11 puitteissa valmiuksien parantamiseen käytettävissä olevista varoista 15 prosenttia ja b) paikallis- ja alueviranomaiset eivät ole hyödyntäneet merkittävästi jäsenvaltioiden aloitteesta annettavaa ERI-rahastojen teknistä apua, jolla voitaisiin myös tukea rahastojen käyttöön liittyvää valmiuksien parantamista. |
| --- | --- |

9.

| 10. | katsoo, että olisi aiheellista sisällyttää EU:n rahastoja koskeviin säädöksiin lisäelementtejä, joiden avulla voitaisiin edistää nykyisestään mahdollisuutta yhdistää – myös muissa kuin integroiduissa hankkeissa – eri tyyppisiä EU:n rahastoja saman hankkeen puitteissa. |
| --- | --- |

10.

| 11. | tähdentää, että käytettävissä olevat tiedot paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisesta rakenneuudistusten tukiohjelmaan ovat riittämättömät. Epävirallisten arvioiden mukaan vain noin 6 prosenttia rakenneuudistusten tukiohjelman puitteissa saaduista hankkeista liittyi paikallis- ja alueviranomaisiin. Prosenttiosuus on erittäin alhainen ottaen huomioon, että 55 prosenttia kaikista maakohtaisista suosituksista osoitetaan suoraan tai epäsuorasti paikallis- ja alueviranomaisille. Komitea pitääkin valitettavana, että paikallis- ja alueviranomaiset voivat osallistua rakenneuudistusten tukiohjelmaan vain kansallisten hallitustensa välityksellä. |
| --- | --- |

11.

| 12. | katsoo, että esteinä paikallis- ja alueviranomaisten valmiuksien parantamiseen tarkoitetun EU-tuen käytölle saattavat olla puutteellinen tieto olemassa olevista mahdollisuuksista, tuen hakemiseen tarvittavan osaamisen puute, yhteisrahoitusvaikeudet, liiallinen hallinnollinen taakka ja kansallisten hallitusten antaman tuen puute. |
| --- | --- |

12.

| 13. | toteaa, että jäsenvaltioiden väliset erot julkishallinnon laadussa näyttävät hitaasti häviävän (8). Komitean mielestä EU:n koheesiopolitiikalla on ollut osuutensa tässä kehityksessä etenkin jäsenvaltioissa, joissa rahastojen osuus julkisista investoinneista on vähintään puolet. Komitea painottaa, että komission aloitteesta annettava tekninen apu on muodostanut lähes puolet varoista, jotka komissio on kohdentanut valmiuksien parantamiseen kaikilla hallintotasoilla ERI-rahastojen hallinnointia varten (9). |
| --- | --- |

13.

| 14. | korostaa, että julkisten instituutioiden laatu saattaa vaihdella myös maan sisällä, kuten ilmenee Maailmanpankin Doing Business -hankkeesta. Komitea on myös samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa siitä, että ”erityisesti kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla on usein vaikeuksia saada tai käyttää rahoitusta [julkissektorin uudistukseen], mikä johtuu byrokratiasta, hallinnollisiin valmiuksiin liittyvistä syistä tai säännönvastaisuuksista”, ja toivoo tämän vuoksi parlamentin tavoin, että ”jäsenvaltioiden sisällä edistettäisiin konkreettisempia uudistuksia, joissa sovelletaan hyvän hallinnon periaatetta ja nopeutetaan oikeudenkäyntejä” (10). |
| --- | --- |

14.

| 15. | korostaa, että riittämättömien hallinnollisten valmiuksien haasteeseen liittyy toisinaan liiallista hallinnollista taakkaa aiheuttavia menettelyjä. Komitea toteaa tässä yhteydessä olevansa huolissaan palvelupakettiin sisältyvistä, sähköistä palvelukorttia, ilmoitusmenettelyä ja suhteellisuusarviointia käsittelevistä EU:n ehdotuksista sekä julkisia hankintoja koskevan unionin ja kansallisen lainsäädännön aiheuttamasta hallinnollisesta lisätaakasta. |
| --- | --- |

15.

Toimintaehdotuksia seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä

| 16. | korostaa, että valmiuksien parantamiseen tarkoitetun asianmukaisen rahoituksen (eli ainakin yhtä suuri summa kuin vuosina 2014–2020) tulisi edelleen olla suoraan paikallis- ja alueviranomaisten ulottuvilla yhteistyössä hallinnoitavien poliittisten välineiden kautta. Komitea esittääkin, että vuosiksi 2021–2027 ehdotetun yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 32 artiklassa tai ehdotetun EAKR- ja koheesiorahastoasetuksen 2 artiklassa säädetään toimista kaikissa niissä toimenpideohjelmissa, joilla pyritään parantamaan julkisviranomaisten ja sidosryhmien valmiuksia kaikilla tasoilla eikä ainoastaan ERI-rahastojen hallinnoinnin yhteydessä. |
| --- | --- |

16.

| 17. | viittaa vuosiksi 2021–2027 ehdotettua yhteisiä säännöksiä koskevaa asetusta käsittelevään lausuntoonsa (11), jossa komitea esittää, että teknisen avun kiinteä osuus olisi EAKR:n ja koheesiorahaston osalta (31 artikla) nostettava 5 prosenttiin, seuraavaa EAKR- ja koheesiorahastoasetusta koskevaan lausuntoonsa (12), jossa se ehdottaa lisärahoitusta valmiuksien parantamiseen ottaen huomioon kestävän kehityksen tavoitteiden paikallistamisen tarpeen, ja ESR+:aa koskevaan lausuntoonsa (13), jossa se suosittaa, että temaattinen tavoite 11 säilytetään vuoden 2020 jälkeisellä kaudella. |
| --- | --- |

17.

| 18. | korostaa osaamisen ja hyvien käytänteiden levittämisen merkitystä, esimerkkeinä Italian suunnitelmat hallinnon vahvistamisesta (14), kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus sekä Interreg Europe -ohjelman alueidenväliset yhteistyöhankkeet. Komitea on tyytyväinen komission TAIEX-REGIO Peer 2 Peer -ohjelman aloitteisiin, rehellisyyssopimuksiin ja OECD:n kanssa yhteistyössä toteutettuun pilottialoitteeseen, jossa kehotetaan laatimaan etenemissuunnitelmia hallinnollisten valmiuksien parantamisen painottamiseksi vahvalla alulla vuoden 2020 jälkeistä aikaa silmällä pitäen. |
| --- | --- |

18.

| 19. | muistuttaa, että sen ehdotus perustaa paikallis- ja aluetason edustajien Erasmus-ohjelma (15) voisi olla oleellinen hallinnollisten valmiuksien parantamisen kannalta. |
| --- | --- |

19.

| 20. | katsoo, että on edistettävä jäsenvaltioiden paikallis- ja alueviranomaisten palveluksessa olevien virkamiesten tilapäisiä oleskelujaksoja EU:n eri toimielinten, elinten ja virastojen hallinnossa lähetetyille kansallisille asiantuntijoille tarkoitettujen ja kansallisten asiantuntijoiden ammatilliseen kehittymiseen tähtäävien ohjelmien sekä julkishallinnon Erasmus-ohjelman puitteissa. |
| --- | --- |

20.

| 21. | painottaa, että valmiuksien parantamiseen tähtäävien ohjelmien kansalliseen ja alueelliseen yhteisrahoitukseen ei tulisi soveltaa vakaus- ja kasvusopimuksen alijäämätavoitteita. |
| --- | --- |

21.

| 22. | toteaa, että paikallinen ja alueellinen julkishallinto on velvollinen panemaan kestävän kehityksen tavoitteet täytäntöön alueellaan, joten on tärkeää, että AK tukee kestävän kehityksen tavoitetta 17 (”yhteistyö ja kumppanuus”) tavoitteiden saavuttamiseksi. Yhä verkottuneemmassa maailmassa on olennaisen tärkeää parantaa paikallis- ja alueviranomaisten mahdollisuutta hyödyntää teknologioita ja tietämystä, jotta voidaan vaihtaa ajatuksia ja edistää julkisen sektorin innovointia. |
| --- | --- |

22.

Parempi hallinto ja yksinkertaistaminen

| 23. | katsoo, että EU:n pitkän aikavälin tavoitteena tulisi olla paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien kestävä parantaminen. Komitea korostaa, että tämä edellyttää pitkäjänteistä suunnittelua, koska uhkana ovat kompromissit jäsenvaltioiden esittämien teknisen avun lyhyen aikavälin pyyntöjen kanssa. |
| --- | --- |

23.

| 24. | toistaa, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus on keskeinen väline paikallis- ja alueviranomaisten tukemiseksi ilmastoneutraaliuteen siirtymisessä. Komitea huomauttaa kuitenkin, että hallinnollisten valmiuksien puutetta on pidetty yhtenä suurimmista esteistä sopimuksen onnistuneemmalle täytäntöönpanolle ja erityisesti paikallis- ja alueviranomaisten mahdollisuuksille hyödyntää suotuisia rahoitusehtoja energiatehokkuutta parantavien peruskorjaushankkeiden toteuttamiseksi. |
| --- | --- |

24.

| 25. | painottaa tarvetta valmiuksien parantamiseen tähtäävien EU:n rahoittamien nykyisten välineiden koordinointiin ja synergiaan sekä kyseisten välineiden avoimeen ja oikea-aikaiseen valvontaan ja arviointiin. Komitea vahvistaa tässä yhteydessä suosituksensa (16), että komission tulisi laatia valmiuksien parantamista koskevat yhtenäiset suuntaviivat, joita sovelletaan kaikissa asianomaisissa EU-ohjelmissa. |
| --- | --- |

25.

| 26. | pitää valitettavana, ettei varojen hallinnoinnin hallinnollisessa yksinkertaistamisessa ole onnistuttu saavuttamaan odotettuja tuloksia. Kyseessä on merkittävä este, joka heikentää välittävien elinten ja erityisesti tuensaajien valmiuksia. Viimeaikaisten tutkimusten mukaan hallinnolliset kustannukset ovat EAKR:ssä 3 prosenttia ja koheesiorahastossa 2,2 prosenttia ohjelmien keskimääräisistä kustannuksista. |
| --- | --- |

26.

| 27. | tähdentää, että vuotuiseen kasvuselvitykseen, maaraportteihin ja kansallisiin uudistusohjelmiin tulisi kaikilla hallintotasoilla sisältyä valmiuksien parantamista käsittelevät luvut. Tarpeiden ja niihin liittyvien valmiuksien parantamistoimien arviointi kaikilla hallintotasoilla muuntaisi kansalliset uudistusohjelmat strategiseksi koordinointivälineeksi. Komitea kannattaa Euroopan parlamentin ehdotusta sisällyttää vuotuiseen kasvuselvitykseen jälleen julkishallintoa ja hallintotapaa koskeva luku (17). |
| --- | --- |

27.

| 28. | katsoo, että paikallis- ja alueviranomaisten tai niiden muodostamien valtakunnallisten organisaatioiden suora järjestelmällinen osallistuminen eurooppalaiseen ohjausjaksoon kumppanuuden ja monitasoisen hallinnon pohjalta mahdollistaisi sen, että ne voisivat auttaa arvioimaan valmiuksien parantamistarpeita ja määrittämään pitkän aikavälin tavoitteita ja politiikkoja, joilla vahvistetaan niiden sitoutumista ja kannustetaan toimintaan. Paikallis- ja alueviranomaisten tai niiden muodostamien valtakunnallisten organisaatioiden tulisi osallistua täysivertaisina kumppaneina eurooppalaiseen ohjausjaksoon oikeudellisesti sitovien eurooppalaisten käytännesääntöjen mukaisesti (18) etenkin nyt, kun ohjausjaksossa annetaan suuntaviivoja koheesiopoliittista ohjelmasuunnittelua varten (19) maaraporttien liitteessä D. Näin paikallis- ja alueviranomaiset voisivat ohjausjakson aikana osaltaan edistää EU:n toimintapolitiikkojen onnistunutta mukauttamista siten, että otetaan huomioon todelliset alueelliset erot ja erityishaasteet. |
| --- | --- |

28.

| 29. | katsoo, että kun otetaan huomioon Euroopan komission esittämät, seuraavaa kautta 2021–2027 koskevat yksinkertaistamisehdotukset sekä koheesiopolitiikan täytäntöönpano yhdistämällä EU:n eri rahoituslähteitä, tarvitaan yhteisen suunnittelun avulla toteutettavaa yhdennettyä lähestymistapaa. Se auttaa hyödyntämään erilaisia välineitä, kuten yhdennettyjä alueellisia investointeja (ITI) ja paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita (CLLD) niin, että paikallis- ja alueviranomaiset otetaan mukaan päätöksentekoon ja täytäntöönpanoprosessiin. |
| --- | --- |

29.

| 30. | on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että ”komissiolla ei ole julkishallintoa koskevaa standardoitua ja yhteistä arviointijärjestelmää eikä systemaattista tiedonkeruumenetelmää”, ja kehottaa Euroopan komissiota kehittelemään tällaisia välineitä. |
| --- | --- |

30.

| 31. | suosittaa, että uusi uudistusten tukiohjelma olisi suoraan paikallis- ja alueviranomaisten ulottuvilla ja että siinä keskityttäisiin nykyistä enemmän julkishallinnon laadun parantamiseen ja valmiuksien parantamisen tukemiseen kaikilla hallintotasoilla. Komitea kiinnittää suosituksissaan huomiota siihen, että uudistusten tukiohjelman hallinnon tulisi perustua kumppanuuteen ja monitasoiseen hallintoon (20). Komitea kehottaa varmistamaan, että uudistusten tukiohjelman määrärahoista varataan osa paikallis- ja alueviranomaisten ehdottamiin hankkeisiin. Komitea suosittaa, että niin kauan kuin jäsenvaltiot voivat hyödyntää rakenneuudistusten tukipalvelua vain yhteyspisteiden kautta kansallisella tasolla, paikallis- ja alueviranomaisia tulisi jatkuvasti kannustaa esittämään hakemuksia ja näitä hakemuksia tulisi seurata. |
| --- | --- |

31.

| 32. | korostaa digitalisaation ja sähköisen hallinnon sekä digitaalisten alueellisten keskusten ja avointen tietoalustojen merkitystä, ja on samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa siitä, että on tarpeen ”lisätä julkishallintojen sisällä innovatiivisia menettelyjä, jotka edistävät yhteyksien parantamista, digitalisointia ja korkealaatuisia digitaalisia palveluja” (21). |
| --- | --- |

32.

Bryssel 4. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Tässä yhteydessä voidaan mainita monia muitakin aloja, kuten kestävän kehityksen tavoitteet, ympäristöalan toimintaohjelma, älykkäät kylät, makroaluestrategiat, EGR, Erasmus+, Digitaalinen Eurooppa (ja siihen liittyvät digitaaliset keskittymät), älykkään erikoistumisen strategiat, taakanjako ja LULUCF-asetus, turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto, tekoäly Euroopassa, sininen talous ja Pariisin ilmastosopimuksen tinkimätön täytäntöönpano jäsenvaltiotasolla.

1

(2)  https://memportal.cor.europa.eu/Handlers/ViewDoc.ashx?doc=COR-2019-03856-00-00-RES-TRA-FI.docx

2

(3)  AK:n alueellinen analyysi maakohtaisista suosituksista

3

(https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Pages/welcome.aspx#).

(4)  Ks. AK:n tilaama tutkimus Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance (Paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen: mahdollisuuksia ja haasteita rakenneuudistusten ja tehokkaamman EU:n talouden ohjausjärjestelmän edistämiseksi) (https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Documents/publi-file/AdminCapacity/AdminCapacity.pdf) sekä Euroopan parlamentin tutkimus Public Sector Reform: How the EU budget is used to encourage it (Julkisen sektorin uudistaminen: millä tavoin EU:n talousarviota käytetään uudistuksen edistämiseen) (http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/572696/IPOL_STU(2016)572696_EN.pdf).

4

(5)  https://eiah.eib.org/index

5

(6)  AK:n tilaama tutkimus Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance (Paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen: mahdollisuuksia ja haasteita rakenneuudistusten ja tehokkaamman EU:n talouden ohjausjärjestelmän edistämiseksi), lokakuu 2018 (https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Administrative-capacity/AdminCapacity.pdf).

6

(7)  Ks. alaviitteessä 10 mainitut asiakirjat.

7

(8)  Euroopan parlamentin tutkimuspalvelun äskettäisessä selvityksessä todettiin, että vuoden 2017 hallinnon laatua kuvaavan indeksin tulosten perusteella itäisillä alueilla on saatu aikaan huomattavia parannuksia aiempiin vuosiin verrattuna, kun taas eräät eteläiset alueet ovat osoittaneet merkkejä taantumisesta (http://www.europarl.europa.eu/thinktank/fi/document.html?reference=EPRS_BRI(2018)628244).

8

(9)  Kyseiset aloitteet esitetään koheesiopolitiikkaa käsittelevien komission verkkosivujen seuraavassa osiossa: https://ec.europa.eu/regional_policy/en/policy/how/improving-investment/

9

(10)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P8-TA-2019-0012&format=XML&language=FI

10

(11)  Annettu 5.12.2018 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03593-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

11

(12)  Annettu 5.12.2018 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03594-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

12

(13)  Annettu 5.12.2018 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03597-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

13

(14)  http://www.pra.gov.it/cosa-sono/

14

(15)  Annettu 31.1.2018 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2017-01298-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

15

(16)  Lausunto ”Rakenneuudistusten tukiohjelma kaudeksi 2017–2020”, annettu 7.4.2016 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-01214-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

16

(17)  Euroopan parlamentin 15. tammikuuta 2019 antama päätöslauselma ”Arvio EU:n talousarvion käytöstä julkisen sektorin uudistamisessa”, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_FI.html

17

(18)  Lausunto ”EU-ohjausjakson hallinnoinnin parantaminen: paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista koskevat käytännesäännöt”, annettu 11.5.2017 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-05386-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

18

(19)  Lausunto ”Talouspolitiikan EU-ohjausjakso ja koheesiopolitiikka: rakenteellisten uudistusten yhteensovittaminen pitkän aikavälin investointien kanssa”, annettu 10.4.2019 (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-05504-00-00-ac-tra-fi.docx/content).

19

(20)  Lausunto ”Uudistusten tukiohjelma ja Euroopan investointien vakautusjärjestely”, annettu 5.12.2018

20

https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03764-00-00-ac-tra-fi.docx/content

(21)  Euroopan parlamentin 15. tammikuuta 2019 antama päätöslauselma ”Arvio EU:n talousarvion käytöstä julkisen sektorin uudistamisessa”, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_FI.html

21

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/30 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/30

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus vuoden 2020 jälkeen”

(2020/C 79/06)

| Esittelijä | : | Benedetta BRIGHENTI (IT, PES), Castelnuovo Rangonen (Modena) kunnanvaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Benedetta BRIGHENTI (IT, PES), Castelnuovo Rangonen (Modena) kunnanvaltuuston jäsen

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen merkitys Euroopan ilmastopolitiikoissa

| 1. | tähdentää, että tärkeimmissä kansainvälisissä ilmastonmuutostutkimuksissa (1) korostetaan kunnianhimoisten ilmastopolitiikkojen täytäntöönpanon kiireellisyyttä, ja sitä, että Euroopassa ollaan yleisesti yhä enemmän huolissaan asiasta. Komitea odottaakin kiinnostuneena uuden Euroopan komission ehdotuksia Euroopan vihreän kehityksen ohjelman perustamisesta ja eurooppalaisen ilmastolain säätämisestä ja kehottaa Euroopan komissiota ja kaikkia jäsenvaltioita toteamaan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen yhdeksi tärkeimmistä välineistä, joilla voidaan reagoida ilmastokriisiin ja ohjata paikallis- ja alueyhteisöjä siirtymään kohti ilmastoneutraaliutta ja ilmastonmuutokseen sopeutumista Pariisin sopimuksen ja vuoteen 2050 ulottuvan pitkän aikavälin strategian (2) sitoumusten mukaisesti. Se voi täydentää merkittävällä tavalla paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien laadintaan. |
| --- | --- |

1.

| 2. | muistuttaa, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimukseen osallistuu kaupunkeja, joilla on laajaa kokemusta paikallisesta ilmastopolitiikasta ja korkeat tavoitteet, jotka usein ylittävät niiden omien valtioiden standardit. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi pidettävä kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen allekirjoittajia ja koordinaattoreita ensisijaisina yhteystahoina, kun on kyse paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisesta yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien laatimiseen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | kehottaa Euroopan komissiota edistämään voimakkaasti kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksessa vuoden 2050 tavoitetta ja harkitsemaan aloitteen teemojen laajentamista, jotta voidaan vastata paremmin laaja-alaisiin haasteisiin ja mahdollisuuksiin, joita ilmastoneutraalius tuo paikallis- ja alueviranomaisille, ottamalla mukaan uusia valinnaisia aloja, kuten teollisuus, maatalous ja metsänhoito, ja uusia ympäristöteemoja, kuten ilmanlaatu, kiertotalous ja biologinen sekä biokulttuurinen monimuotoisuus ja luonnolliset hiilinielut, kaikkein edistyneimpien kuntien tavoitteiden tukemiseksi. Tässä yhteydessä olisi keskityttävä entistä enemmän toimintasuunnitelmaan ja vältettävä uusia raportointi- ja seurantavelvoitteita allekirjoittajatahoille. Samanaikaisesti on tärkeää tukea muunlaista ilmastonmuutos- ja ympäristöalan yhteistyötä, johon paikallis- ja alueyhteisöt osallistuvat ja jota tehdään useissa jäsenvaltioissa, ja edistää sen integroimista kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimukseen. Mikäli paikallis- ja alueviranomaistahot voivat edistää tarkoituksenmukaisesti paikallistason toimia, niille olisi annettava asianmukaista tunnustusta ja tukea. |
| --- | --- |

3.

| 4. | toistaa Euroopan komissiolle esittämänsä kehotuksen antaa suurempi tunnustus AK:n strategiselle roolille kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen hallinnoinnissa, myös maailmanlaajuisesti: AK huolehtii siitä, että sopimushanke säilyy täysin uskollisena eurooppalaisille juurilleen ja vastaa jatkossakin EU:n kaupunkien tarpeisiin, edistäen samalla ilmastotoimintaa kaikkialla maailmassa. |
| --- | --- |

4.

| 5. | suhtautuu myönteisesti Green City Accord -aloitteeseen ja kehottaa Euroopan komissiota käyttämään tilaisuutta hyväkseen ja tutkimaan tarkemmin mahdollisuutta sisällyttää kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen pöytäkirjaan uusia ympäristöteemoja, kuten ilmanlaatu, biologinen monimuotoisuus, melu ja kiertotalous. Tässä yhteydessä ei pitäisi tehdä vähimmäisvaatimuksista mutkikkaampia allekirjoittajatahoille, vaan näille voitaisiin pikemminkin antaa mahdollisuus ottaa asteittain huomioon uusia seikkoja ja puuttua ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen sekä energiakäänteeseen liittyviin haasteisiin monialaisemmalla ja kokonaisvaltaisemmalla tavalla hyödyntäen synergiaetuja. |
| --- | --- |

5.

| 6. | katsoo, että kestävän kehityksen tavoitteiden (3) tulee olla keskeisenä viitekehyksenä paikallis- ja alueyhteisöjen kestävälle kehitykselle. Komitean mielestä kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus tulisikin sitoa tiiviisti kestävän kehityksen tavoitteisiin, ja sitä olisi pidettävä yhtenä tärkeimmistä välineistä, jolla seurataan niiden toteuttamista paikallistasolla. Komitea kehottaa tästä syystä Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä sisällyttämään sopimuksen menetelmäkehykseen yhteyden kestävän kehityksen tavoitteisiin alkaen yksinkertaisesti toimien kytkemisestä kulloinkin kyseessä oleviin kestävän kehityksen tavoitteisiin. |
| --- | --- |

6.

| 7. | suhtautuu myönteisesti kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen laajentamiseen kansainväliselle tasolle ja pyrkimykseen luoda johdonmukaiset puitteet. Komitea pitää maailmanlaajuista ympäristösopimusta tärkeänä diplomatian ja vuoropuhelun välineenä kolmansien maiden suhteen ja toteaa myös sen ratkaisevan roolin pyrittäessä varmistamaan, ettei ulkopuolisten valtioiden kunnianhimon puute vaikuta kielteisesti EU:n toimiin. Komitea varoittaa kuitenkin siitä, että pyrkimys yhdenmukaistaa kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen puitteita globaalilla tasolla saattaa loitontaa sitä EU:n paikallis- ja alueyhteisöjen tarpeista ja käytännöistä ja vaarantaa sen menestyksen tulevaisuudessa. |
| --- | --- |

7.

| 8. | on tyytyväinen Euroopan komission käynnistämiin erilaisiin alhaalta ylöspäin suuntautuviin kunnille ja alueille tarkoitettuihin aloitteisiin, kuten siirtymävaiheessa olevien kivihiilialueiden foorumi, energia-alan älykkään erikoistumisen foorumi (S3PEnergy), Puhdasta energiaa EU:n saarille, älykkäät kaupungit ja yhteisöt ja vihreä pääkaupunki. Komitea kehottaa tässä yhteydessä Euroopan komissiota hyödyntämään kaupungeille tarkoitetun keskitetyn EU:n palvelupisteen (4) kautta jo tehtyä kartoitusta ja tarkastelemaan kattavasti näiden aloitteiden tarkoitusta ja roolia ja erityisesti niiden mahdollisia synergioita kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen kanssa, jotta voitaisiin siirtyä mahdollisimman käyttäjäystävälliseen rakenteeseen. Tällainen lähestymistapa auttaisi luomaan selkeän ja johdonmukaisen, kestävän kehityksen tavoitteisiin liittyvän kehyksen erilaisille aloitteille niiden erityispiirteitä ja yksilöllisiä ominaisuuksia kunnioittaen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että valtiotasoa alempia hallintotasoja olisi kuultava laadittaessa kansallisia ilmasto- ja energiasuunnitelmia, ja kehottaa jäsenvaltioita ottamaan huomioon kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen yhteisön kokemuksen ja siltä saadun palautteen laatiessaan, tarkistaessaan ja pannessaan täytäntöön suunnitelmiaan sekä vuoteen 2050 ulottuvia kansallisia pitkän aikavälin strategioita. Kokemuksia ja palautetta olisi kerättävä myös energiavirastoilta, joita on Euroopan unionissa yli 400 ja joista monet ovat kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen koordinaattoreita tai tukijoita ja vastuussa alueellisesta energiasuunnittelusta. |
| --- | --- |

9.

Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen hallinto

| 10. | toistaa kannattavansa alueellisesti ja paikallisesti määriteltyjen panosten järjestelmää, joka on keino tunnustaa virallisesti kaupunkien, paikallishallinnon ja alueiden kaikkialla maailmassa toteuttamat hiilidioksidipäästöjen vähentämistoimet sekä seurata niitä ja kannustaa niihin. Euroopan komissiota kehotetaan tutkimaan yhdessä AK:n kanssa, miten kestävää energiaa ja ilmastoa koskevat toimintasuunnitelmat (SECAP-suunnitelmat) tai vastaavat suunnitelmat voisivat toimia alueellisesti ja paikallisesti määriteltyinä panoksina, joiden kautta paikallistaso osallistuu YK:n Pariisin ilmastosopimukseen. |
| --- | --- |

10.

| 11. | toteaa, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus on kasvanut ja kehittynyt vuosien varrella alati muuttuvassa tilanteessa ja että on ratkaisevan tärkeää järjestellä uudelleen rakennetta, jotta voidaan vastata nykyisiin ja tuleviin odotuksiin. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä strategisesta roolista, joka AK:lla voi olla tarjotessaan Euroopan komissiolle jatkuvan kaksisuuntaisen viestintäkanavan paikallis- ja alueyhteisöjen kanssa. Tämän varmistamiseksi komitea kehottaa Euroopan komissiota virallistamaan paremmin AK:n roolin eurooppalaisessa kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksessa muun muassa ottamalla AK:n mukaan aloitteen valvonta- ja ohjauselimiin. |
| --- | --- |

11.

| 12. | kehottaa Euroopan komissiota tekemään yhteistyötä kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristön ja AK:n kanssa, jotta sopimus tai vastaavat paikallis- ja aluetasoa sitovat valtakunnalliset tai alueelliset aloitteet, jos ne ovat yhteensopivia, voitaisiin sisällyttää kansallisiin viitekehyksiin, erityisesti kansallisiin energia- ja ilmastosuunnitelmiin ja vuoteen 2050 ulottuviin kansallisiin pitkän aikavälin strategioihin. Komitea kehottaa tässä yhteydessä Euroopan komissiota perustamaan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen asiantuntijaryhmän, johon kuuluu kansallisten koordinointielinten edustajia, AK:n ilmastolähettiläitä, kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristön, Euroopan komission ja Yhteisen tutkimuskeskuksen edustajia sekä muita asiantuntijoita, ilmasto- ja ympäristöalan muiden yhteistyöaloitteiden edustajat mukaan luettuina, jotta voidaan keskustella säännöllisesti haasteista ja mahdollisuuksista kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen täytäntöönpanossa erilaisissa kansallisissa konteksteissa, myös muiden alueella jo olemassa olevien tämäntyyppisten hankkeiden yhteydessä. |
| --- | --- |

12.

| 13. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan kansallista strategiaa ja erityisesti kansallisten ja alueellisten koordinaattoreiden ja tukijoiden roolia. Alueellisilla koordinaattoreilla olisi oltava vahvempi valtuutus, ja Euroopan komission olisi tuettava näiden toimintaa teknisesti ja taloudellisesti muun muassa asianmukaisella rahoituksella Euroopan rakenne- ja investointirahastoista. Näin koordinaattorien tulisi kyetä tarjoamaan etenkin pienille paikallisyhteisöille mahdollisuus asiantuntija-apuun. Tässä yhteydessä komitea kehottaa hallintoviranomaisia tunnustamaan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimukseen liittyvien toimien ratkaisevan roolin alueellaan ilmasto-, energia- ja ympäristöhaasteisiin vastaamisessa ja kannustaa niitä ottamaan nämä toimet huomioon seuraavan ohjelmakauden suunnittelussa. |
| --- | --- |

13.

| 14. | korostaa, että kansallisten ja etenkin alueellisten koordinaattoreiden verkoston vahvistaminen on strategisesti tärkeää, jotta voidaan pitää yllä kiinnostusta ja säilyttää sopimuksen keskeinen asema välineenä, jonka avulla tuetaan valtiollisten ja alueellisten politiikkojen täytäntöönpanoa ja seurantaa ja vaihdetaan parhaita käytäntöjä. Komitea kehottaakin Euroopan komissiota osoittamaan sopimuksen sihteeristölle riittävät resurssit, jotta se voi koordinoida kansallisia kumppaneita ja antaa niille teknistä tukea, ja luomaan rinnakkaisia mekanismeja kansallisten koordinointitoimien tukemiseksi taloudellisesti. |
| --- | --- |

14.

| 15. | muistuttaa, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen alueelliset koordinaattorit ovat ratkaisevan tärkeitä pienten ja keskisuurten allekirjoittajayhteisöjen tukemisessa niin alustavassa suunnitteluvaiheessa kuin keräämisvaiheessa ja toimien toteuttamisessa ja seurannassa. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä tukiorganisaatioiden tärkeästä roolista. Ne helpottavat sopimukseen liittymistä, toimivat välittäjinä ja täyttävät ensisijaisen tiedonjakajan tehtävän. Tämän vuoksi komitea kehottaa Euroopan komissiota tukemaan koordinaattoreita ja vahvistamaan tukijoiden asemaa, jotta varmistetaan, että niiden rooli on kestävällä pohjalla pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

15.

| 16. | kehottaa Euroopan komissiota varmistamaan, että AK on edustettuna kaupunginjohtajien eurooppalaisen energia- ja ilmastosopimuksen poliittisessa johtokunnassa, ja varmistamaan, että sopimuksen EU-tason hallinnoinnin ja sopimuksen lähettiläiden välillä on vahvempi yhteys, jotta voidaan antaa poliittista tukea aloitteelle, edistää sopimusta ja helpottaa vuoropuhelua kansallisten elinten kanssa. Komitea sitoutuu asettamaan käyttöön tarvittavat resurssit, jotta kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen lähettiläiden verkosto voi toimia entistä aktiivisemmin ja tehokkaammin tiiviissä yhteistyössä Euroopan komission sekä kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristön kanssa. |
| --- | --- |

16.

| 17. | kehottaa Euroopan komissiota asettamaan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen tiedot julkisesti saataville ja luokittelemaan ne paikkakohtaisesti: näitä tietoja voitaisiin käyttää EU:n ilmastonmuutoksen seurantakeskuksen perustamisen yhteydessä ja hyödyntää kaupunkitietoja koskevalla Urban Data Platform -alustalla (5) ja energiaköyhyyden seurantakeskuksessa, jonka olisi kerättävä eriteltyjä tietoja ainakin NUTS 2 -tasolla. |
| --- | --- |

17.

| 18. | kehottaa samalla paikallis- ja alueyhteisöjä käyttämään kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimusta mahdollisuutena vahvistaa hallintonsa valmiuksia ja kouluttaa omaa henkilöstöään siten, että vältetään toimintojen liiallinen ulkoistaminen, mikä voisi heikentää hallinnon kykyä panna täytäntöön ja päivittää SECAP-suunnitelmia. |
| --- | --- |

18.

| 19. | kehottaa EU:n Yhteistä tutkimuskeskusta luomaan tiiviimmät yhteydet kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen alueellisiin koordinaattoreihin sekä antamaan näille teknistä ja tieteellistä tukea tietojen keräämisen ja analysoinnin aikana sekä tarjottaessa kunnille riittävää teknistä tukea SECAP-suunnitelmien täytäntöönpanossa, rahoituksen löytämisessä ja osallistavien prosessien perustamisessa. |
| --- | --- |

19.

| 20. | kehottaa Euroopan komissiota, Yhteistä tutkimuskeskusta ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä luomaan entistä yksinkertaisemman, vakaan seurantakehyksen, joka ei edellytä jatkuvaa koulutusta ja ajantasaistamista, mutta joka tarjoaa samalla tarvittavaa joustavuutta, jotta voidaan reagoida poliittisen toimintaympäristön muutoksiin. Komitea korostaa, että sopimusjärjestelmän toiminnalle ja uskottavuudelle tärkeät seurantavelvoitteet eivät saisi olla este paikallisyhteisöille ja erityisesti pienemmille yhteisöille liittyä sopimukseen ja hyödyntää sen potentiaalia kannustimena kunnianhimoisiin toimiin. Tässä yhteydessä on lisäksi syytä tarkastella, miten itse seurantaa voitaisiin
  hyödyntää paremmin
  sekä viestinnässä että menettelyissä, jotta edistetään mahdollisimman mittavaa osallistumista verkostoon. |
| --- | --- |

20.

| 21. | katsoo, että olisi myös harkittava mahdollisuutta luoda temaattisia verkostoja sellaisten sopimuspuolten välille, joilla on samankaltaisia piirteitä tai joilla on samankaltaisia haasteita, kuten niiden koko, maantieteellinen sijainti taikka sosiaalinen tai taloudellinen tilanne. |
| --- | --- |

21.

| 22. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä edistämään SECAP-suunnitelmissa erityisesti ilmastonmuutokseen sopeutumisen liittyviä toimia, jotka ylittävät kuntien, alueiden ja valtioiden hallinnolliset rajat, jotta voidaan edistää ryhmittymistä tilanteissa, joissa ympäristö on herkässä tilassa. |
| --- | --- |

22.

| 23. | kehottaa Euroopan komissiota ja Yhteistä tutkimuskeskusta tarkastelemaan uudelleen alueellisten koordinaattoreiden ja tukijoiden tuella SECAP-suunnitelmien arviointimenettelyä, jotta siitä pystyttäisiin tekemään nopeampi ja jotta kyettäisiin antamaan helppokäyttöisempiä ohjeita, jotka on suunnattu poliittisten päätösten tekemistä varten. Olisi pyrittävä vähentämään hallinnollisia menettelyjä, yksinkertaistamaan raportointivelvollisuuksia ja parantamaan tiedon hyödyntämistä. |
| --- | --- |

23.

| 24. | kehottaa Euroopan komissiota ja sopimuksen sihteeristöä käyttämään aina mahdollisimman yksinkertaista, ajantasaista ja tehokasta kieltä ja viestintäkeinoja, jotta varmistetaan, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus ja muut energia- ja ilmastoalan toimiin liittyvät paikallis- ja alueviranomaisten yhteistyömuodot tulevat tunnetuiksi kestävän kehityksen ja ilmastotoiminnan huippuosaamisen valiomerkkinä silloin, kun sopimuksen avulla saavutetaan tietyt sille asetetut tavoitteet. |
| --- | --- |

24.

Osallistava siirtymä kohti ilmastoneutraaliutta

| 25. | kehottaa Euroopan komissiota ja sopimuksen sihteeristöä edistämään toimia niiden sopimuksen allekirjoittajien auttamiseksi, jotka eivät pysty ennakoimattomista ja tahdostaan riippumattomista syistä saavuttamaan tavoitteita, joihin ne sitoutuivat allekirjoittaessaan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen. |
| --- | --- |

25.

| 26. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan edelleen allekirjoittajatahojen koulutusta ja ajantasaisen tiedon tarjoamista pyrkien ylittämään mahdollisuuksien mukaan kielimuurit. Komitea muistuttaa, että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja energiaköyhyyteen, jotka ovat edelleen suhteellisen uusia aiheita ja siten erityisen haastavia useimmille sopimuspuolille. |
| --- | --- |

26.

| 27. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan paikallisten asiantuntijoiden ryhmää (Group of Practitioners) (6) edelleen ja tekemään siitä avoimemman julkistamalla sen kokoonpanon. Tällainen ryhmä on tärkeä resurssi, jonka avulla on mahdollista varmistaa, että kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimusta koskevassa päätöksentekoprosessissa noudatetaan alhaalta ylöspäin suuntautuvaa logiikkaa ja että paikallis- ja alueyhteisöjen tarpeet ymmärretään asianmukaisesti. Euroopan komissio voisi harkita korkeatasoisen koulutuksen järjestämistä asiantuntijoita varten nykyisten kokousten yhteydessä ja niitä täydentämään. Tällaisissa koulutustoimissa keskityttäisiin erityisesti pienistä yhteisöistä olevien ammattilaisten avustamiseen, ja niitä voitaisiin järjestää kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen tiedeyhteisöryhmään (Academia corner) kuuluvien tieteentekijöiden tuella. |
| --- | --- |

27.

| 28. | kehottaa Euroopan komissiota ja energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä kehittämään pidemmälle tiedeyhteisöosiota (Academia corner), jonka tarkoituksena on luoda yhteyksiä korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten sekä paikallis- ja alueviranomaisten välille. Komitea muistuttaa, että tällaiset yhteydet ovat ratkaisevan tärkeitä tuleviin siirtymävaiheisiin tarvittavan osaamisen ja taitojen kehittämiseksi ja että on myös tarpeen antaa enemmän tukea sekä tutkimukselle että tutkimustulosten levittämiselle laajemmin sopimusyhteisön keskuuteen. |
| --- | --- |

28.

| 29. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä edelleen edistämään ja levittämään hyviä käytäntöjä, jotka koskevat kustannuksiltaan edullisia toimia, esimerkiksi kestävyyskriteerien käyttöön ottamista kunnan nykyisissä tai suunnitelluissa toimissa, ja jotka eivät useinkaan vaatisi uusia rahoituslähteitä vaan ainoastaan resurssien parempaa kohdentamista. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä vihreiden ja kestävien julkisten hankintojen järjestelmällisen soveltamisen erityisestä merkityksestä. Laajempaa osallistumista ja poliittista valvontaa helpottaisivat myös ohjeet siitä, miten arvioidaan henkilöstön työtunteja ja tähän liittyviä kustannuksia. |
| --- | --- |

29.

| 30. | kehottaa Euroopan komissiota kiinnittämään enemmän huomiota sosiaalisiin näkökohtiin, muun muassa energiaköyhyyteen, mutta myös terveyteen, haavoittuvuuteen ilmastonmuutoksen suhteen, riskinhallintaan ja elämänlaatuun. |
| --- | --- |

30.

| 31. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan koulujen ja koulutuskeskusten osallistumista kaikilla tasoilla SECAP-suunnitelmien kehittämiseen, toteuttamiseen ja tarkistamiseen. Tämä on ratkaisevan tärkeää myös pitkän aikavälin käyttäytymismuutosten aikaansaamiseksi. Muutokset ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että siirtyminen ilmastoneutraaliuteen sujuu tehokkaasti, kuten myös vuoteen ulottuvassa 2050 pitkän aikavälin strategiassa korostetaan. |
| --- | --- |

31.

| 32. | katsoo, että on erittäin tärkeää soveltaa penta helix -mallia, jotta voidaan laatia tehokkaita ja tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavia toimintasuunnitelmia, joilla voidaan hallita mutkikasta ja välttämätöntä siirtymää. Tämä edellyttää julkishallinnon, teollisuuden, korkeakoulujen, kansalaisjärjestöjen ja kansalaisten osallistumista. Näin ollen komitea kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan yksityissektorin, muiden kuin kunnallisten julkisten elinten (terveyslaitokset, tutkimuslaitokset jne.), voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden ja kansalaisyhteiskunnan roolia SECAP-suunnitelmien kehittämisessä ja täytäntöönpanossa. |
| --- | --- |

32.

Soveltuvilla rahoitusvälineillä tuettu järjestelmällinen suunnittelu

| 33. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä ehdottamaan toimia, joilla voidaan edistää tiiviimpiä yhteyksiä suunnitteluun paikallis- ja aluetasolla alkaen kestävän liikenteen suunnitelmista ja kaupunkisuunnittelusta. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä, että IPCC:n tuoreessa ilmastonmuutos- ja maaperäraportissa (7) korostetaan edelleen maankäytön suunnittelun ratkaisevaa merkitystä ilmastonmuutoksen torjunnassa. Komitea muistuttaa myös, että SECAP-suunnitelmasta pitäisi tulla operatiivinen, joustava ja dynaaminen väline paikallishallinnolle, ja sen tulisi olla tiiviisti kytköksissä muihin suunnitelmiin ja ohjelmiin. |
| --- | --- |

33.

| 34. | pyytää Euroopan komissiota ottamaan huomioon, että lieventämis- ja sopeutumistoimia koskeva toimivalta on suurelta osin paikallistasolla. Tämä tosiasia on syytä tunnustaa, jotta SECAP-suunnitelmat saisivat niille kuuluvan tärkeän aseman kunkin maan rahoitusjärjestelmässä. |
| --- | --- |

34.

| 35. | kehottaa Euroopan komissiota ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen sihteeristöä vahvistamaan näkemystä SECAP-suunnitelmasta kattavana strategisena välineenä, joka sisällytetään horisontaalisesti paikallishallinnon yleiseen suunnitteluun ottaen erilaiset paikalliset tarpeet huomioon. Kussakin toimessa olisi viitattava kunnan jo olemassa oleviin erityisiin suunnitelmiin tai välineisiin. SECAP-suunnitelmissa voitaisiin myös määritellä laadullisia ja määrällisiä kriteereitä kuntien suunnittelu- ja päätöksentekoprosessien tukemiseksi, jotta kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen tavoitteet pystytään saavuttamaan. |
| --- | --- |

35.

| 36. | kehottaa Euroopan komissiota tunnustamaan ja palkitsemaan sopimuspuolten, koordinaattoreiden ja tukijoiden toimet oleellisimmissa EU:n rahoitusvälineissä. Jäsenvaltioita olisi myös kannustettava toimimaan samoin kansallisten ilmasto- ja energiasuunnitelmiensa asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. |
| --- | --- |

36.

| 37. | kehottaa Euroopan komissiota antamaan suuremman roolin alueille, jotka ovat tärkeitä tekijöitä monitasoisen hallinnon järjestelmässä, ja pyytää komissiota tässä yhteydessä suunnittelemaan kannustimia – esimerkiksi taakanjakojärjestelyjä –, jotta alueiden olisi helpompi saavuttaa hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteet. Komitea katsoo lisäksi, että Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin olisi sisällyttävä mekanismeja, joilla tuetaan alueellisten koordinaattoreiden työtä. |
| --- | --- |

37.

| 38. | katsoo, että voimassa olevasta SECAP-suunnitelmasta tai vastaavasta energia- ja ilmastosuunnitelmasta olisi tehtävä edellytys rahoituksen saamiselle kaikissa asiaankuuluvissa rahoitusohjelmissa (City Facility, Horisontti Eurooppa, Life jne.). |
| --- | --- |

38.

| 39. | muistuttaa, että ilmastoon liittyvien toimintasuunnitelmien monialaisen luonteen vuoksi moniin toimiin voitaisiin saada tukea maaseudun kehittämiseen ja merialan toimiin tarkoitetuista EU:n rahastoista. Komitea kehottaakin kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen koordinaattoreita tutkimaan tarkemmin tätä mahdollisuutta ja sopimuksen sihteeristöä tarjoamaan tähän tarvittavaa ohjeistusta. |
| --- | --- |

39.

| 40. | kehottaa Euroopan parlamenttia tarkastelemaan yhteistyömahdollisuuksia AK:n ja sen jäsenten kanssa AK:n kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen lähettiläät -hankkeen yhteydessä, jotta voitaisiin lisätä sopimuksen saaman poliittisen tuen laajuutta ja näyttävyyttä. |
| --- | --- |

40.

| 41. | kehottaa Euroopan komissiota antamaan alueille selkeitä ohjeita, laatimaan yhdessä kaikkien toimivaltaisten pääosastojen kanssa suuntaviivat siitä, miten voidaan tukea SECAP-suunnitelmien toteuttamista EAKR:n alueellisten toimenpideohjelmien ja ESR:n kautta, vaihtamaan hyviä käytäntöjä ja tarjoamaan alan ammattilaisia avustamaan kuntia. |
| --- | --- |

41.

| 42. | kehottaa EIP:tä tehostamaan viestintää kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen yhteisön kanssa, jotta voidaan vahvistaa paikallis- ja alueviranomaisten valmiuksia hyödyntää EIP:n välineitä parhaalla mahdollisella tavalla kiinnittäen erityistä huomiota sellaisten välineiden kehittämiseen, joilla tuetaan pieniä ja keskisuuria paikallisyhteisöjä. |
| --- | --- |

42.

| 43. | on tyytyväinen Euroopan investointineuvontakeskuksen (European Investment Advisory Hub) (8) perustamiseen. Se tarjoaa paikallis- ja alueviranomaisille niiden kipeästi tarvitsemaa tukea ja ohjausta rahoitusmahdollisuuksien alalla. Komitea toteaa kuitenkin, että tällä välineellä näyttäisi toistaiseksi olleen vähäinen vaikutus paikallis- ja alueyhteisöihin. Komitea kehottaakin Euroopan komissiota tutkimaan syitä tähän ja luomaan enemmän synergiaa tämän välineen ja alhaalta ylöspäin suuntautuvien aloitteiden välille, erityisesti kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen kanssa, ja ilmoittaa olevansa valmis tukemaan Euroopan komissiota välineen edistämisessä ja tutkimaan strategioita sen toimivuuden parantamiseksi. |
| --- | --- |

43.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://www.ipcc.ch/2018/10/08/summary-for-policymakers-of-ipcc-special-report-on-global-warming-of-1-5c-approved-by-governments/

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:52018DC0773

2

(3)  https://www.un.org/sustainabledevelopment/

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/eu-regional-and-urban-development/topics/cities-and-urban-development_fi

4

(5)  https://urban.jrc.ec.europa.eu/#/en

5

(6)  https://www.eumayors.eu/about/support-the-community/group-of-practitioners.html

6

(7)  IPCC Special Report on Climate Change and Land.

7

IPCC Special Report on Climate Change and Land.

(8)  https://eiah.eib.org/about/initiative-urbis.htm

8

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/36 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/36

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ” Digitaalisilla alustoilla tehtävä työ – paikallisia ja alueellisia sääntelykysymyksiä”

(2020/C 79/07)

| Esittelijä: | : | Dimitrios BIRMPAS (EL, PES), Egaleon kunnanvaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |

Esittelijä:

:

Dimitrios BIRMPAS (EL, PES), Egaleon kunnanvaltuuston jäsen

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Johdanto

| 1. | korostaa, että digitaalinen alustatalous on erottamaton osa Euroopan taloutta ja sen taloudellinen ja yhteiskunnallinen merkitys kasvaa tulevaisuudessa vielä merkittävästi. |
| --- | --- |

1.

| 2. | muistuttaa, että Euroopan komissio kuvailee alustataloutta liiketoimintamalleiksi, joissa hyödynnetään yhteistyöalustoja (1). Saman lähteen mukaan yhteistyöalustat luovat avoimen markkinapaikan usein yksityishenkilöiden tarjoamien tavaroiden tai palvelujen väliaikaista käyttöä varten. Yhteistyötaloudessa on kolmentyyppisiä toimijoita: i) palveluntarjoajat, jotka jakavat omaisuutta, resursseja, aikaa tai taitoja ja voivat olla palveluja satunnaisesti tarjoavia yksityishenkilöitä tai ammatillisessa ominaisuudessa toimivia palveluntarjoajia, ii) tällaisten palvelujen käyttäjät ja iii) välittäjät, jotka saattavat palveluntarjoajat ja loppukäyttäjät verkkoalustan välityksellä yhteen ja mahdollistavat transaktiot heidän välillään (”yhteistyöalustat”). |
| --- | --- |

2.

| 3. | toteaa lisäksi, että OECD määrittelee alustat digitaaliseksi palveluksi, joka mahdollistaa internetin välityksellä vuorovaikutuksen kahden tai useamman erillisen mutta toisistaan riippuvaisen käyttäjäjoukon välillä (olipa kyse yrityksistä tai yksityishenkilöistä) (2). |
| --- | --- |

3.

| 4. | huomauttaa, että digitaalisten alustojen hyödyntäminen kaikentyyppisen taloudellisen toiminnan koordinoimiseen lisääntyy jatkuvasti internetin käytön räjähdysmäisen laajenemisen myötä. |
| --- | --- |

4.

| 5. | toteaa, että digitaalisten alustojen nousu voi johtua siitä, että ne tarjoavat sekä työnantajille että työntekijöille monenlaisia etuja, sillä joustaville työmarkkinoille on tarvetta. Eurofoundin mukaan (3) alustatyö tarjoaa työmarkkinoilla myös monia mahdollisuuksia. Se esimerkiksi helpottaa työmarkkinoille pääsyä, tarjoaa lisätulojen lähteen, kannustaa itsenäiseen ammatinharjoittamiseen, joustavoittaa työaikaa ja ehkäisee etniseen alkuperään, vammaisuuteen ja maantieteellisiin tekijöihin perustuvaa työntekijöiden syrjintää. Kuten Yhteinen tutkimuskeskus on korostanut (4), monet alustatyöntekijät kuuluvat lisäksi muita heikommassa asemassa oleviin työnhakijaryhmiin (nuoret, naiset, syrjäisten alueiden asukkaat), joten alustatyö voi vaikuttaa myönteisesti näiden ryhmien integroitumiseen työmarkkinoille ja ”helpottaa siirtymistä vakaampiin työsuhteen muotoihin”, mikäli säällisten työehtojen takaamiseksi toteutetaan asianmukaisia toimenpiteitä. |
| --- | --- |

5.

| 6. | kiinnittää huomion siihen, että digitaalisten työskentelyalustojen viime vuosien nopea yleistyminen on herättänyt monenlaisia kysymyksiä niiden toiminnasta sekä niiden mukanaan tuoman työn uudelleenjärjestelyn hyödyistä ja riskeistä. |
| --- | --- |

6.

| 7. | toteaa, että Eurofoundin mukaan (5) alustatyöntekijöiden oikeudet ja sosiaalisen suojelun taso, työolot ja työsuhteiden jatkuvuus ovat työtehtävien tilapäisyydestä johtuvien erityisten työjärjestelyjen vuoksi epävarmempia. |
| --- | --- |

7.

| 8. | pitää siksi välttämättömänä kehittää kokonaiskehys, jolla turvataan kaikkien työntekijöiden sosiaalinen suojelu ja sosiaaliset oikeudet (terveydenhuollosta ja turvallisuudesta aina elinikäiseen oppimiseen) ja luodaan siten alustataloudelle ja ”perinteiselle” verkon ulkopuoliselle taloudelle tasapuoliset toimintaedellytykset siltä pohjalta, että kaikilla osapuolilla on yhtäläiset oikeudet ja velvollisuudet. |
| --- | --- |

8.

| 9. | korostaa, että näennäisesti itsenäisellä ammatinharjoittamisella (jota kutsutaan toisinaan myös näennäis- tai pakkoyrittäjyydeksi) tarkoitetaan tilannetta, jossa yksityishenkilöt luokitellaan itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi, vaikka he työskentelevät käytännössä palkansaajina. Siitä, että työnantajat luokittelevat työntekijöitä tarkoituksellisesti väärin vältelläkseen työlainsäädännön säännöksiä, verovelvoitteita ja työntekijöiden edustukseen liittyviä toimia sekä siirtääkseen riskejä työntekijöille tai saadakseen kilpailuetua, pitäisi päästä eroon. |
| --- | --- |

9.

| 10. | muistuttaa, että EU:n kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisesti hyväksymän Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin mukaan kaikilla työntekijöillä on työsuhteen tyypistä ja kestosta riippumatta oikeus oikeudenmukaiseen ja yhdenvertaiseen kohteluun työolojen, sosiaalisen suojelun saatavuuden ja koulutuksen osalta sekä oikeus oikeudenmukaiseen palkkaan, joka mahdollistaa kohtuullisen elintason (6). |
| --- | --- |

10.

| 11. | panee merkille nk. itsenäisten elinkeinonharjoittajien vaikeudet järjestää kollektiivista edustusta ja painottaa, että työmarkkinaosapuolten suurimpana haasteena on tavoittaa epävirallisella sektorilla ja uudenlaisissa työsuhteissa työskentelevät työntekijät, joihin kuuluvat muun muassa alustatyöntekijät (7). Komitea kehottaakin toteuttamaan toimenpiteitä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun edistämiseksi ja helpottamiseksi tällä työmarkkinoiden osa-alueella. |
| --- | --- |

11.

| 12. | pitää tarpeellisena varmistaa digitaalisilla alustoilla tehtävän työn sääntelyä koskevalla yhteisellä eurooppalaisella aloitteella, että jäsenvaltiot vastaavat koordinoidusti työmarkkinoilla meneillään olevien teknologisten muutosten aiheuttamiin oikeudellisiin haasteisiin. Komitea on tietoinen ammatillisesta tuesta, tietämyksen hankkimisesta ja oppimisesta mahdollisuuksina, joihin tekoälyn kaltaiset uudet teknologiat avaavat tien. Lisäksi komitea korostaa tarvetta käsitellä asianmukaisesti uuden teknologian kielteisiä vaikutuksia, jotka kohdistuvat alustatyöntekijöihin, sillä tällaisen teknologian – muun muassa tekoälyn – yleistyminen merkitsee sitä, että alustatyöntekijöihin vaikuttavat päätökset ovat suurelta osin tekoälyalgoritmien sanelemia. |
| --- | --- |

12.

| 13. | yhtyy ILO:n kehotukseen perustaa kansainvälinen hallintojärjestelmä, jossa alustojen ylläpitäjiltä vaadittaisiin tiettyjen vähimmäisoikeuksien ja vähimmäissuojelun kunnioittamista ja jossa säädeltäisiin datan käyttämistä ja algoritmeja koskevaa vastuuvelvollisuutta työelämässä. Tässä yhteydessä etsittäisiin ratkaisuja alustatyöntekijöiden kollektiiviseen edustukseen liittyviin kysymyksiin sekä tekoälyn aiheuttamiin ongelmiin vaatimalla ihminen määrää -periaatteen soveltamista, jotta varmistetaan, että työhön vaikuttavat lopulliset päätökset tekee ihminen (8). Komitea suhtautuu kuitenkin myönteisesti myös valtiotason ja sitä alemman tason aloitteisiin (9) sekä alustalähtöisiin toimiin joukkoistamista ja joukkotyötä koskevien käytännesääntöjen käyttöönottamiseksi. |
| --- | --- |

13.

| 14. | yhtyy työllisyys-, sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden neuvoston 24. lokakuuta 2019 antamissa päätelmissä esitettyyn näkemykseen tarpeesta vahvistaa ”työelämän instituutioita, erityisesti työvoima- ja työsuojelutarkastusviranomaisia” ja edistää ”kaikkien työntekijöiden suojelua koskevien kansainvälisten työelämän normien tehokasta täytäntöönpanoa myös työn uusissa muodoissa, ja siirtymistä epävirallisesta taloudesta viralliseen talouteen” (10). Komitea on niin ikään yhtä mieltä siitä, että on tarpeen varmistaa ”asianmukainen yksityisyyden ja henkilötietojen suoja” sekä reagoida ”tarvittaessa haasteisiin ja mahdollisuuksiin, erityisesti työelämän digitalisaation yhteydessä, mukaan lukien alustatyö” (11). |
| --- | --- |

14.

| 15. | on ilahtunut Euroopan komission uuden puheenjohtajan Ursula von der Leyenin Euroopan parlamentin avajaisistunnossa 16. heinäkuuta 2019 esille tuomasta aikomuksesta tarkastella, miten alustatyöntekijöiden työehtoja voitaisiin parantaa keskittymällä erityisesti taitoihin ja koulutukseen (12). Komitea odottaa kuitenkin, että työehtoja parannetaan laajemminkin kuin vain edellä mainittujen politiikanalojen osalta ja että uusi komissio antaa tähän liittyen ehdotuksen, jossa ”puututaan alustatyöntekijöiden työehtoihin ja pyritään aktiivisesti löytämään ratkaisuja epävarmuuden uusien muotojen lievittämiseksi” (13). |
| --- | --- |

15.

| 16. | korostaa yleistä tarvetta saattaa nykyiset EU-tason oikeudelliset kehykset (mm. sähköisestä kaupankäynnistä annettu direktiivi ja palveludirektiivi) ajan tasalle, jotta voidaan reagoida yhteistyötalouden nopeaan yleistymiseen ja maailmanlaajuisesti toimivien alustojen asettamiin haasteisiin. Ennen oikeudellisen kehyksen ajantasaistamista tulee ehdottomasti tutkia, miten tehokasta on EU:n nykyinen alustatyöhön sovellettavissa oleva lainsäädäntö, kuten direktiivi avoimista ja ennakoitavista työehdoista, ja kartoittaa tarkasti, millaista alustatyötä nykyisin tehdään. |
| --- | --- |

16.

Työntekijöiden ja sopimusten luokittelu

| 17. | viittaa aiempaan lausuntoonsa, jossa se korostaa, että eräät yhteistyötalouden liiketoimintamalleista ovat kehittyneet tavalla, joka on aiheuttanut voimakkaan kielteisiä sosiaalisia ja työelämään liittyviä ulkoisvaikutuksia eritoten käytettäessä ’itsenäisen ammatinharjoittamisen’ käsitettä väärin, ja että niissä hyödynnetään suuria sosiaalisia eroja työntekijöiden välillä (14). |
| --- | --- |

17.

| 18. | viittaa lisäksi aiemmin esittämäänsä kantaan, jonka mukaan ”monet yhteistyötalouden työmuodot on luokiteltava ansiotyön ja itsenäisen ammatinharjoittamisen välimaastoon”, mikä ”nostaa esiin tärkeitä kysymyksiä, jotka liittyvät työoloihin, terveyteen ja turvallisuuteen, sairausvakuutusmaksuihin, sairausajan palkkaan, työttömyysetuuksiin ja eläkejärjestelyihin” (15). |
| --- | --- |

18.

| 19. | toteaa, että Euroopan komissio korostaa Euroopan sosiaalista ulottuvuutta käsittelevässä pohdinta-asiakirjassa (16) tämän ulottuvuuden syventämisen edellyttävän, että EU sopii ”yhteisistä säännöistä, joilla määritellään digitaalialustojen työntekijöiden ammattiasema. Näin yritykset voivat käyttää Euroopan digitaalisten sisämarkkinoiden potentiaalin täysimääräisesti hyväkseen.” |
| --- | --- |

19.

| 20. | painottaa, että nuoret näkevät digitaalisilla alustoilla tehtävän työn ja sen monesti tarjoaman joustavuuden työntekijöiden oikeuksien epäselvyydestä huolimatta usein houkuttelevana tilaisuutena työelämässä, koska he ovat paremmin perillä digitalisaatiosta ja tekniikan kehityksestä. On syytä muistaa, että alustatyöntekijät ovat tätä nykyä keskimäärin kymmenen vuotta nuorempia kuin verkon ulkopuolella työtä tekevät (17) ja että työntekijöiden oikeuksien selkeän määrittelyn puute johtaa näin ollen siihen, että yhä useammalla nuorella on epävarmat työolot. |
| --- | --- |

20.

| 21. | toteaa, että digitaalisiin alustoihin liittyvät sopimussuhteet ovat monimutkaisia, mutta muistuttaa, että perinteisen talouden hyvin moninaisia työntekomalleja ohjaavat yhteiset perussäännöt, jotka pätevät kaikkiin toimijoihin samalla tavoin. Komitea kehottaakin laajentamaan keskeisiä työ- ja sosiaalisäännöksiä siten, että ne kattavat myös alustatalouden ja alustatyöntekijät, ja korostaa tarvetta puuttua digitaalisten sisämarkkinoiden sosiaalisiin vaikutuksiin EU:n tasolla. Oikeasuhteisella digitaalisilla alustoilla tehtävää työtä säätelevällä jäsenvaltiotason kehyksellä ja – silloin kun se on digitaalitalouden ylikansallisen luonteen takia tarpeen – unionitason kehyksellä, jolla ratkaistaan tällaiseen työhön liittyviä sääntelykysymyksiä, voidaan luoda perinteiselle taloudelle ja digitaaliselle alustataloudelle tasapuoliset toimintaedellytykset ja torjua sosiaalista polkumyyntiä. Kyseisessä sääntelykehyksessä olisi myös harkittava sellaisten yksinoikeuslausekkeiden kieltämistä, jotka estävät työntekijöitä tekemästä yhteistyötä muiden alustojen kanssa. |
| --- | --- |

21.

| 22. | korostaa, että tällaisen sääntelyn avulla tulee puuttua tärkeisiin sääntelykysymyksiin, joita ovat esimerkiksi vastuu työsuhteen olemassaolon osoittavan asiakirjatodisteen esittämisestä (ja siten mahdollisesta väärästä luokittelusta), työsuhteen olemassaoloa koskevan kumottavissa olevan olettaman arviointi, työn teettäminen kohtuuttomia ehtoja sisältävillä sopimuksilla sekä alustatyöntekijän profiilia ja työsuorituksia koskevien tietojen omistajuus ja siirrettävyys. Lisäksi siinä voitaisiin käsitellä kysymystä työnantajien sosiaaliturvamaksuista suhteessa työvoiman kokonaismäärään ammattiasemasta riippumatta, ottaen lukuun kulloisetkin työjärjestelyt. Jotta otetaan huomioon mahdollisuus harjoittaa digitaalista toimintaa rajatylittävästi ja mahdollistetaan työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin (18) soveltaminen, työelämän oikeuksien vähimmäistakeena tulisi pystyä tekemään ero työskentelypaikan ja palvelujen tarjontapaikan välillä. |
| --- | --- |

22.

| 23. | toteaa, että työsuhteen olemassaolon määrittämisen tulee perustua kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevissa laeissa, työehtosopimuksissa tai käytännöissä vahvistettuihin määritelmiin ja tässä yhteydessä on otettava huomioon unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö (19). Oikeuskäytännön mukaan myös alustatyöntekijät voivat kuulua soveltamisalaan, jos he täyttävät asetetut kriteerit. Komitea yhtyy Euroopan parlamentin näkemykseen, jonka mukaan ”työsuhteen olemassaolon määrittämisen olisi perustuttava työn tosiasialliseen suorittamiseen liittyviin tosiseikkoihin eikä osapuolten kuvaukseen työsuhteesta” (20). Komitea on niin ikään samaa mieltä siitä, että ”kansallisessa laissa määritellyn itsenäisen ammatinharjoittajan aseman väärinkäyttö joko jäsenvaltion tasolla tai rajat ylittävissä tilanteissa on yksi väärin ilmoitetun työn muoto, joka liittyy usein pimeään työhön – – tiettyjen lakisääteisten tai verovelvollisuuksien välttämiseksi” (21). Myös komitea pitää siksi tarpeellisena laatia Euroopan tasolla suuntaviivat tämän ilmiön torjumiseksi. |
| --- | --- |

23.

| 24. | suhtautuu myönteisesti siihen, että useimmissa EU:n jäsenvaltioissa on vähimmäispalkkajärjestelmiä, joista on säädetty lailla tai sovittu työehtosopimuksin. Toimivalta ja vastuu palkanmuodostusta koskevissa kysymyksissä kuuluu jäsenvaltioille ja/tai maakohtaisille työmarkkinaosapuolille. Näin ollen on pidettävä huolta siitä, että työmarkkinaosapuolten riippumattomuutta ja oikeutta solmia työehtosopimuksia kunnioitetaan täysimääräisesti (22). |
| --- | --- |

24.

| 25. | kannattaa sitä, että komission päätöksellä (23) perustetun verkkopohjaisen alustatalouden EU-seurantakeskuksen työskentelyn puitteissa perustettaisiin erityinen työryhmä, jonka tehtävänä on tarkastella ja seurata digitaalisilla alustoilla sovellettavia työsuhteita ja työntekijäluokituksia. Seurantakeskus, joka koostuu verkkopohjaisen alustatalouden riippumattomista asiantuntijoista ja aiheeseen perehtyneistä komission virkamiehistä, on jo aloittanut työnsä, ja se tarjoaa komissiolle neuvoja ja asiantuntemusta verkkopohjaisen alustatalouden kehityksestä. Komitea voi antaa ryhmän työhön panoksensa tuomalla esille paikallisen, alueellisen ja rajatylittävän tason hyviä käytäntöjä, joilla mm. tehostetaan paikallis- ja aluehallinnon henkilökunnan valmiuksien kehittämistä. Komitea perääkin itselleen tarkkailijan asemaa kyseisessä seurantakeskuksessa. |
| --- | --- |

25.

Alueellinen ja paikallinen ulottuvuus

| 26. | toteaa, että digitaalisia alustoja hyödyntävän taloudellisen toiminnan jatkuvalla kehityksellä ja laajentumisella on vaikutusta paikallis- ja aluetasolla, minkä johdosta paikallis- ja alueviranomaisten on myös huolehdittava toimivaltansa puitteissa asiaan liittyvästä sääntelystä, erityisesti verotuksen ja kaupunkisuunnittelun osalta. |
| --- | --- |

26.

| 27. | kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia ratkomaan alustatyöhön liittyviä sosiaalisia ja työelämän haasteita antamalla sosiaalista tukea niille, jotka tekevät työtä epätavanomaisissa puitteissa, ja estämällä sääntöjenvastaiset ja toisinaan laittomat työnteon muodot kyseisillä alustoilla (esim. näennäisesti itsenäinen ammatinharjoittaminen) työntekijöille yksilöinä ja kollektiivisesti kuuluvien oikeuksien takaamiseksi. |
| --- | --- |

27.

| 28. | kannustaa paikallis- ja alueviranomaisia, jotka tarjoavat ja vastaanottavat monenlaisia verkkopalveluja usein digitaalisten alustojen kautta, sisällyttämään julkisiin hankintamenettelyihinsä sosiaalisesti vastuullisten alustojen positiivisen erityiskohtelun sekä alustatyön ehtoja koskevat sosiaaliset kriteerit. |
| --- | --- |

28.

| 29. | kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia laatimaan palveluntarjoajina sellaisia työsopimuksia, jotka käyvät malliksi muille paikallisille työnantajille. |
| --- | --- |

29.

| 30. | suosittaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ottavat työmarkkinoiden digitalisoitumisen ja sen etenemistahdin huomioon työllisyys- ja sosiaalipoliittisissa ja elinikäistä oppimista koskevissa toimintalinjoissaan. |
| --- | --- |

30.

| 31. | kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia toimivaltansa puitteissa puuttumaan työntekijöiden tarkoituksellisesti virheelliseen luokitteluun työsuojeluviranomaisen tai vastaavan elimen tai laitoksen välityksellä. |
| --- | --- |

31.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Komission tiedonanto ”Yhteistyötaloutta koskeva eurooppalainen toimintasuunnitelma” (COM(2016) 356 final).

1

(2)  OECD Employment Outlook 2019.

2

OECD Employment Outlook 2019.

(3)  Eurofound, 2019, Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards? (https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19045en.pdf).

3

(4)  Yhteinen tutkimuskeskus, 2018, Platform Workers in Europe (https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf).

4

(5)  Eurofound, 2018, Tiettyjen alustatyön tyyppien työehdot ja -olot (tiivistelmä saatavilla suomeksi) (https://www.eurofound.europa.eu/fi/publications/report/2018/employment-and-working-conditions-of-selected-types-of-platform-work).

5

(6)  Luku II: Oikeudenmukaiset työolot, kohdat 5 ja 6 (https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_fi).

6

(7)  Euroopan parlamentin tutkimus EU and ILO: Shaping the Future of Work, 2019 (http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/plmrep/COMMITTEES/EMPL/DV/2019/09-03/IPOL_STU2019638407_EN.pdf).

7

(8)  Work for a brighter future, ILO Global Commission on the Future of Work, 2019 (http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/—dgreports/—cabinet/documents/publication/wcms_662410.pdf).

8

(9)  Yksi kiinnostava esimerkki on Milanon kaupungin perustama Rider Point, joka on Italian ensimmäinen ruokalähettialustojen työntekijöille tarkoitettu tietopalvelupiste, josta he voivat kysyä neuvoa (http://www.ansa.it/lombardia/notizie/2018/07/18/a-milano-primo-sportello-per-i-rider_111a55ca-fc7b-4c16-91f7-60b1b22a3c96.html).

9

(10)  Työn tulevaisuus: Euroopan unioni kannattaa ILO:n satavuotisjulistusta – Neuvoston päätelmät (24. lokakuuta 2019).

10

(11)  Ks. edellinen alaviite.

11

(12)  Poliittiset suuntaviivat seuraavalle Euroopan komissiolle 2019–2024 (https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/political-guidelines-next-commission_fi.pdf).

12

(13)  Työllisyydestä vastaavan komissaariehdokkaan Nicolas Schmitin alustuspuheenvuoro kuulemisessaan Euroopan parlamentissa (https://multimedia.europarl.europa.eu/en/-hearing-of-nicolas-schmit-commissioner-designate-jobs-opening-statement-by-nicolas-schmit_I178011-V_v).

13

(14)  AK:n lausunto aiheesta ”Yhteistyötalous ja verkkoalustat: kaupunkien ja alueiden yhteinen näkemys” (COR-2016-04163).

14

(15)  AK:n lausunto aiheesta ”Avoimet ja ennakoitavat työolot Euroopan unionissa” (COR 1129/2018).

15

(16)  COM(2017) 206 final, 26. huhtikuuta 2017.

16

(17)  http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf, s. 23.

17

(18)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-18-2018-INIT/fi/pdf

18

(19)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-43-2019-INIT/fi/pdf

19

(20)  Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 16. huhtikuuta 2019 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi avoimista ja ennakoitavista työoloista Euroopan unionissa (https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0379_FI.html).

20

(21)  Ks. edellinen alaviite.

21

(22)  AK:n lausunto aiheesta ”Työsuhteisiin sovellettavat EU:n palkkastandardit” (COR-2015-01689).

22

(23)  Komission 26. huhtikuuta 2018 antama päätös asiantuntijaryhmän perustamisesta verkkopohjaisen alustatalouden seurantakeskusta varten (C(2018) 2393 final).

23

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/40

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ” Yhteistyötalouteen sovellettavia sääntelytoimia koskeva eurooppalainen kehys”

(2020/C 79/08)

| Esittelijä | : | Peter FLORIANSCHÜTZ (AT, PES), Wienin maapäivien ja Wienin kaupunginvaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |

Esittelijä

:

Peter FLORIANSCHÜTZ (AT, PES), Wienin maapäivien ja Wienin kaupunginvaltuuston jäsen

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Yleistä

| 1. | kehottaa Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota asettamaan yhteistyötalouden etusijalle toimikauden 2019–2024 painopisteissään. |
| --- | --- |

1.

| 2. | panee merkille, että yhteistyötalous perustuu kolmen osapuolen – asiakkaan, toimittajan ja alustan/välittäjän – kolmiomalliin, joka eroaa merkittävästi perinteisestä ”ketjumallista” ja asiakkaiden ja toimittajien kahdenvälisistä suhteista, joihin nykyinen EU:n sääntelykehys perustuu. |
| --- | --- |

2.

| 3. | katsoo näin ollen, että EU:n lainsäädäntöä ei pystytä soveltamaan konkreettisesti näihin uusiin liiketoimintamalleihin läheskään kattavasti ja että soveltamisessa on usein vaikeuksia, kuten näiden liiketoimintamallien synnyttämät kiivaat kiistat ja niiden laukaisemat oikeudenkäynnit ovat osoittaneet. |
| --- | --- |

3.

| 4. | muistuttaa, että komitea totesi vuonna 2016 antamassaan lausunnossa (1), että komission tiedonanto ”Yhteistyötaloutta koskeva eurooppalainen toimintasuunnitelma” (2) ei tarjonnut kattavia vastauksia eräisiin yhteistyötalouden keskeisiin kysymyksiin. Komitea katsoo, että tämä passiivisuus on johtanut siihen, että äärimmäisen poliittisten päätösten tekeminen on ollut pikemminkin tuomioistuinten kuin EU- ja aluetason lainsäätäjien käsissä. |
| --- | --- |

4.

| 5. | korostaa, että yhteistyötalous voi oikeudenmukaisessa, säännellyssä ja tasapuolisessa toimintaympäristössä tuoda esimerkiksi seuraavanlaisia hyötyjä: Kilpailu voimistuu monilla aloilla, jolloin vakiintuneiden toimijoiden asema horjuu, minkä tuloksena kuluttajille tarjoutuu entistä enemmän valinnanvaraa ja kustannukset alenevat. Lisäksi työllistymismahdollisuudet paranevat ja voimavarojen ja resurssien tehokkaampi käyttö johtaa myönteisiin ympäristövaikutuksiin. |
| --- | --- |

5.

| 6. | huomauttaa kuitenkin, että etujen ohella yhteistyötaloudella on myös perinteisiin yrityksiin ja paikallisyhteisöihin kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia. Komitea korostaa, että työntekijöiden ja kuluttajien oikeuksien sekä ympäristönsuojelunormien heikentäminen ei ole hyväksyttävää sisämarkkinoilla, ja huomauttaa, että komitea on laatimassa erillistä lausuntoa alustatyön työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista (3). |
| --- | --- |

6.

| 7. | katsoo, että verkossa ja verkon ulkopuolella tapahtuvaa taloudellista toimintaa olisi kohdeltava yhtäläisesti ja että niillä on oltava sisämarkkinoilla tasapuoliset toimintaedellytykset. Yhteistyötalous tarjoaa kuluttajille enemmän valinnanvaraa ja yrittäjille uusia mahdollisuuksia, mutta kansalaisten ja yritysten on oltava tietoisia sovellettavista paikallisista säännöistä ja velvoitteista riippumatta siitä, minkä alan alustaliiketoiminnan ne ovat valinneet (esim. asuntojen, automatkojen tai erilaisten kotitalouspalveluiden jakaminen, tapahtuu se sitten voittoa tavoitellen tai voittoa tavoittelematta). |
| --- | --- |

7.

| 8. | pitää myös erittäin valitettavana useissa suurissa kaupungeissa tapahtuvaa paikallisten asukkaiden syrjäyttämistä, mikä johtuu siitä, että kiinteistöhinnat nousevat, koska suuri määrä majoitusyksiköitä on varattu vuokrattavaksi lyhytkestoisesti matkailijoille verkkoalustojen kautta. |
| --- | --- |

8.

| 9. | yhtyy kuitenkin komission vuoden 2016 asiakirjassa ”Yhteistyötaloutta koskeva toimintasuunnitelma” ilmaisemaan toiveeseen sovittaa yhteen toimintapoliittiset tavoitteet, jotka koskevat yhtäältä nykyisten ongelmien ratkaisemista ja oikeusvarmuuden tarjoamista sääntelyn keinoin ja toisaalta innovoinnin, uusien liikeyritysten ja yhteistyötalouden jatkokehityksen edistämistä. |
| --- | --- |

9.

| 10. | katsoo, että oikeusvaltioperiaate edellyttää lakien laatimista ja myös niiden noudattamisen tehokasta valvontaa eikä minkään tulisi estää paikallis- ja alueviranomaisia soveltamasta EU:n, jäsenvaltioiden tai alueiden säädöksiä ja valvomasta niiden noudattamista. |
| --- | --- |

10.

| 11. | pitää eri puolilla Eurooppaa toteutettuja vapaaehtoisia alustakohtaisia toimia tervetulleina, mutta korostaa, että ne eivät korvaa puitesääntöjä todellisia sisämarkkinoita varten. |
| --- | --- |

11.

Eurooppalaiset puitteet, joilla on alueellinen ulottuvuus

| 12. | katsoo näiden ongelmien vuoksi, että EU:n nykyinen sääntelykehys, joka otettiin käyttöön ennen yhteistyötalouden alustojen aikakautta, on käytännössä vanhentunut ja että ilman perusteellista päivitystä sillä ei pystytä vastaamaan yhteistyötalouden haasteisiin. |
| --- | --- |

12.

| 13. | kehottaa komissiota tekemään vuoden 2020 aikana asiaa koskevia ehdotuksia komission valitun puheenjohtajan ohjelmaan (4) sisältyvän digitaalisia palveluja koskevan säädöksen (Digital Services Act) laajemmassa yhteydessä, erityisesti siksi, että keskeiset tekniset välineet (kuten älypuhelimet) ja alustat on kehitetty vuosia sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin voimaantulon (2000) jälkeen. |
| --- | --- |

13.

| 14. | panee merkille yhteistyötalouden vahvan paikallisen ja alueellisen ulottuvuuden, joka vaikuttaa päivittäiseen elämään, koska monia aloja, joilla nämä alustat toimivat, – asumisesta, kaupunkiliikenteestä ja jakelupalveluista julkisten tilojen käyttöön – säännellään tai verotetaan paikallis- ja aluetasolla. |
| --- | --- |

14.

| 15. | kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita luomaan kannustavan sääntely-ympäristön, jossa pienimuotoiset eurooppalaiset alustat voivat hyötyä paremmin sisämarkkinoista ja laajentaa toimintaansa voidakseen haastaa hallitsevassa asemassa olevat maailmanlaajuiset toimijat menestyksekkäästi. |
| --- | --- |

15.

| 16. | kehottaa tunnustamaan tämän alueellisen ulottuvuuden tulevassa eurooppalaisessa kehyksessä ja vahvistamaan viranomaisten valmiuksia ryhtyä toimiin yhteistyötalouden sääntelemiseksi maakohtaisen, alueellisen tai paikallisen tilanteensa mukaisesti toissijaisuusperiaatetta täysimääräisesti soveltaen. Lyhytaikaiseen asunnonvuokraukseen käytettäviä alustoja koskevien, lainvoimaisten tuomioistuinpäätösten täytäntöönpano kotipaikkamaassa on paikallisviranomaisille valtava ponnistus, koska näillä ei ole riittäviä voimavaroja ja valmiuksia panna oikeusasioita vireille toisessa EU:n jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

16.

| 17. | korostaa, että sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin alkuperämaaperiaate aiheuttaa ongelmia kunnille ja alueille. Mitä vahvempi alkuperämaaperiaate on, sitä selkeämpiä ja tehokkaampia lainvalvontaa koskevia sääntöjä on sovellettava. Komitea katsoo, että on olemassa riski, että sisämarkkinoille tullessa poimitaan vain rusinat pullasta, mikä lopulta johtaa oikeudelliseen epävarmuuteen ja heikentää viranomaisten mahdollisuuksia toteuttaa hallinnollista valvontaa määrämaassa. |
| --- | --- |

17.

| 18. | katsoo kuitenkin, että pelkästään paikallisella tai valtiollisella tasolla toteutettavilla toimilla ei pystytä ratkaisemaan eräitä yhteistyötalouteen liittyviä keskeisiä ongelmia ja että näin ollen tarvitaan kansallisen ja alueellisen lainsäädännön lisäksi myös selkeä eurooppalainen kehys. |
| --- | --- |

18.

| 19. | suosittelee, että digitaalisia palveluja koskevan säädöksen ja yhteistyötaloutta koskevan eurooppalaisen kehyksen keskeisistä osista tehdään alueellisten vaikutusten arvioinnit. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ehdottaa lisäksi yhteistyötalouden dynaamisen luonteen vuoksi, että otetaan käyttöön mekanismi, jolla seurataan digitaalisia palveluja koskevan säädöksen ja yhteistyötaloutta koskevan eurooppalaisen kehyksen täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

20.

| 21. | pyytää Euroopan komissiota seuraamaan säännöllisesti yhteistyötalouden alustojen kehitystä kilpailusääntöjen noudattamisen osalta, koska alueellisella ja paikallisella tasolla on havaittavissa muutaman harvan alustan saaneen erittäin määräävän markkina-aseman. |
| --- | --- |

21.

Sisämarkkinoiden pirstoutuminen

| 22. | korostaa, että sisämarkkinoiden pirstoutuminen on jo meneillään, sillä huolimatta siitä, että ilmiö on suhteellisen uusi, monissa jäsenvaltioissa, kaupungeissa ja alueilla on laadittu lukuisia yhteistyötaloutta koskevia sääntöjä: noin kahdessa kolmasosassa jäsenvaltioista on vuodesta 2017 alkaen ollut voimassa tai suunnitteilla oikeudellisia ja poliittisia toimenpiteitä esimerkiksi verotuksen, asumis- ja rakennusmääräysten, kuljetus- ja jakelupalvelujen tai julkisten tilojen alalla (5). |
| --- | --- |

22.

| 23. | korostaa, että nämä lukuisat aloitteet osoittavat, että sisämarkkinoilla tarvitaan selkeää EU:n antamaa sääntelyä. Muussa tapauksessa pirstoutuminen voi estää sekä käyttäjiä että palveluntarjoajia hyödyntämästä yhteistyötalouden tarjoamia mahdollisuuksia. |
| --- | --- |

23.

| 24. | korostaa, että markkinoiden pirstoutumisen pysäyttäminen yhdenmukaistettujen sääntöjen avulla koko EU:ssa on myös ratkaisevan tärkeää pienempien yhteistyötalouden yritysten kasvun edistämiseksi, koska olemassa olevat suuret monikansalliset alustat pystyvät mittakaavansa ansiosta mukautumaan paremmin sääntelyn monimutkaisuuteen ja muutoksiin. |
| --- | --- |

24.

| 25. | on vakuuttunut siitä, että selkeän EU-tason kehyksen käyttöönotto antaisi eurooppalaisille startup-yrityksille mahdollisuuden kasvaa ja toimia maailmanmarkkinoilla kilpailukykyisempinä. Muihin kuin eurooppalaisiin yhteistyötalouden alustoihin on syytä kiinnittää erityistä huomiota, sillä sääntöjen täytäntöönpano kolmansissa maissa on useimmissa tapauksissa lähes mahdotonta. |
| --- | --- |

25.

Yhteistyötalouden alustojen asema

| 26. | pitää valitettavana, että keskeinen kysymys yhteistyötalouden alustojen asemasta ja sen vuoksi kysymys siitä, mitkä säännöt ohjaavat niiden toimintaa, on tähän asti jätetty suurelta osin tuomioistuinten käsiteltäväksi, vaikka kyse on mitä poliittisimmasta asiasta, jolla on kauaskantoisia seurauksia ja johon tähänastinen sääntely ei anna täyttä vastausta. |
| --- | --- |

26.

| 27. | korostaa, että erityisesti sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi (6) ja siinä tarkoitettu vapaus tarjota rajatylittäviä tietoyhteiskuntapalveluja tuntuvat vaativan uudelleentarkastelua ja päivittämistä, kun otetaan huomioon siihen nykyisin liittyvät kiistat ja oikeustapaukset (7). |
| --- | --- |

27.

| 28. | korostaa, että varsinaista tietoyhteiskunnan palvelujen määritelmää (8) on ehkä selvennettävä enemmän, jotta voidaan erottaa erityyppiset toiminnot toisistaan ja erityisesti suhteessa tuoreisiin, niin sanottuihin ”sekaluonteisiin palveluihin”, sellaisina kuin Euroopan unionin tuomioistuimen julkisasiamies Szpunar on ne määritellyt eli niin, että niihin sisältyy sekä tietoyhteiskunnan palvelu että siihen erottamattomasti kuuluva palvelu, jota ei tarjota sähköisesti (9). |
| --- | --- |

28.

| 29. | katsoo, että eurooppalaisessa kehyksessä yhteistyötalouden alustojen asema olisi määriteltävä sen mukaan, minkä tasoinen on alustan harjoittama määräysvalta, ja että unionin lainsäädännössä on siksi nimenomaisesti asetettava kriteerit, joilla määritellään unionin tuomioistuimen tarkoittama ”ratkaiseva vaikutusvalta”. |
| --- | --- |

29.

| 30. | katsoo toisaalta, että ”markkinatakaajan” kriteeriä, joihin myös julkisasiamies viittaa, voitaisiin soveltaa jossain määrin useimpiin yhteistyötalouden alustoihin ja että se on sen vuoksi paljon epäoleellisempi alustojen asemaa ja niiden toimintaan sovellettavia sääntöjä määriteltäessä. |
| --- | --- |

30.

| 31. | katsoo, että yhteistyötalouden alustat on saatettava vastuuseen laittomasta toiminnasta tai laittoman sisällön levittämisestä (esimerkiksi sosiaalisten vuokra-asuntojen tarjoaminen lyhytaikaiseen asunnonvuokraukseen omistetuilla alustoilla) ja että alustoihin liittyviä syrjiviä päätöksiä voidaan tehdä ainoastaan paikallisten lakien tai tuomioistuinten päätösten mukaisesti. |
| --- | --- |

31.

Yhteistyötalouden alustojen käyttäjien asema ja kuluttajansuoja

| 32. | korostaa, että yhteistyötalouden ominaispiirteenä on, että se hämärtää yksityisten ja ammattimaisten toimijoiden eli elinkeinon harjoittajien ja vertaistahojen välistä rajaa. |
| --- | --- |

32.

| 33. | katsoo tähän liittyen, että palveludirektiiviin (10) sisältyvää ”palveluntarjoajan” määritelmää on tarkistettava, koska nykyisen sanamuodon mukaan sen voidaan tulkita kattavan kaikenlaisen taloudellisen toiminnan. Komitea katsoo, että tällainen tilanne saattaisi toimia vahvana esteenä, sillä se asettaisi suhteettomia rasitteita ihmisille, jotka päättävät toimia satunnaisesti yhteistyötalouden alustan kautta vertaistahoina eli muina kuin ammattimaisina palveluntarjoajina. |
| --- | --- |

33.

| 34. | suosittaa näin ollen, että tilannetta selkiytetään EU:n laajuisten taloudellisen toiminnan tasoa mittaavien kynnysarvojen avulla, joiden ylittyessä käyttäjän katsotaan olevan ammattimainen palveluntarjoaja, jolloin hän kuuluu markkinoiden sääntelyn piiriin. Komitea katsoo, että tällaisten kynnysarvojen tulisi olla aikaperusteisia pikemmin kuin rahallisia, jotta kaikille taataan tasapuoliset toimintamahdollisuudet kaikkialla EU:ssa. |
| --- | --- |

34.

Tiedonsaanti

| 35. | huomauttaa, että tiedonsaanti on keskeinen kysymys viranomaisille erityisesti paikallis- ja aluetasolla. Sovellettavien paikallisten sääntöjen asianmukainen täytäntöönpano ja valvontamekanismien turvaaminen ei ole mahdollista, ellei asianomaisella alueella toimivilta alustoilta saada tarvittavia tietoja. |
| --- | --- |

35.

| 36. | katsoo näin ollen, että eurooppalaisessa kehyksessä on edellytettävä, että alustat luovuttavat viranomaisille tiedot, joita lainsäädännön nojalla tarvitaan alustaan ja/tai sen toimialaan sovellettavien sääntöjen noudattamisen valvomiseksi (11). Viranomaisten on tällaisia tietoja käyttäessään kuitenkin pidettävä asianmukaisesti huolta alustojen datasta ja taitotiedosta, kuten haku- ja luokittelualgoritmeista. Viranomaisten ei pitäisi joutua luottamaan alustojen halukkuuteen jakaa tietojaan, sillä useissa Euroopan kaupungeissa saadut kokemukset osoittavat, että vaikka alustat ovat ilmoittaneet olevansa halukkaita yhteistyöhön, käytännössä ne eivät sitä tee ollenkaan tai vain vapaaehtoisuuden pohjalta (12). |
| --- | --- |

36.

| 37. | toteaa, että eräät alustat ovat itse ryhtyneet soveltamaan tiettyjä sääntöjä, mutta vaikka nämä pyrkimykset ovat tervetulleita, alustan käyttäjät voivat helposti kiertää vapaaehtoista itsesääntelyä (yksi ja sama majoitusyksikkö voidaan julkaista useilla alustoilla tai jopa useita kertoja samalla alustalla). Komitea onkin vakuuttunut, että paras ratkaisu on tietojen avaaminen viranomaisten käyttöön. |
| --- | --- |

37.

| 38. | toteaa, että suuret digitaaliset alustat ovat digitaalitalouden portinvartijoita, ne voivat saavuttaa määräävän aseman markkinoilla ja ne hyötyvät suuresti myönteisistä verkostovaikutuksista. Markkinoita hallitsevien alustojen osalta on välttämätöntä tiukentaa jo olemassa olevaa tietosuojalainsäädännössä asetettua velvoitetta varmistaa tietojen siirrettävyys (esim. avointen rajapintojen kautta). |
| --- | --- |

38.

Verotuskysymykset

| 39. | on kuitenkin tyytyväinen eräiden alustojen toteuttamiin määräysten noudattamisen valvonnan yhteistyökäytäntöihin, jotka esimerkiksi mahdollistavat matkailuverojen perimisen kuntien puolesta. |
| --- | --- |

39.

| 40. | katsoo kuitenkin, että kaikkien alustojen velvoittaminen tällaiseen käytäntöön kaikissa paikallis- ja alueyhteisöissä voisi aiheuttaa suuren hallinnollisen taakan, kun taas tietojen jakaminen on huomattavasti kevyempi menettely. |
| --- | --- |

40.

| 41. | korostaa, että eräät kunnat ja alueet eivät ole onnistuneet tekemään alustojen kanssa verokysymyksiä koskevia sopimuksia, sillä tietyt yhteistyötalouden alustat eivät ole osoittaneet minkäänlaista halukkuutta hyväksyä kansallisia tai alueellisia verolakeja tai paikallisten valvontaelinten valvontavaltuuksia (esim. tilintarkastustuomioistuimet) tai mahdollisia paikallisia valvontamekanismeja asianmukaista verotusta varten. |
| --- | --- |

41.

| 42. | korostaa, että yhteistyötalouden toimittajatahojen – mahdollisesti useiden eri maissa sijaitsevien alustojen kautta – saamat tulot voivat sijoittua harmaalle alueelle ja veroviranomaisten on vaikea jäljittää niitä: jotkut vastaanottajatahot ovat hyvästä syystä epävarmoja siitä, mitä veroja olisi sovellettava, kun taas toiset saattavat tietoisesti yrittää välttää verojen maksamista selkeyden puutetta hyödyntäen. Komitea korostaa, että verkkoalustojen ja kaikkien toimivaltaisten viranomaisten välinen tiedonvaihto poistaisi nämä ongelmat ja varmistaisi asianmukaisten verojen maksamisen. |
| --- | --- |

42.

| 43. | korostaa, että toinen ratkaiseva asia on itse alustojen verotus: verkkoalustojen on maksettava oma osuutensa veroista. Komitea viittaa lausuntoonsa ”Verotus digitaalitaloudessa” (13), jossa komitea katsoo, että käytössä olevat verotusjärjestelmät eivät enää sovellu nykyaikaiseen talousympäristöön, jota leimaavat globalisaatio, liikkuvuus, digitaaliteknologia, uudenlaiset liiketoimintamallit ja monimutkaiset yritysrakenteet, ja pitää tähän liittyviä komission ehdotuksia (14) tervetulleina. |
| --- | --- |

43.

Ympäristövaikutukset

| 44. | katsoo, että yhteistyötalous on lisäkeino täydentää EU:n eri toimia vuoden 2015 Pariisin sopimuksen ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

44.

| 45. | pyytää Euroopan komissiota laatimaan selvityksiä yhteistyötalouden mahdollisista ympäristövaikutuksista vuoden 2020 jälkimmäiseen puoliskoon mennessä, sillä tällaisia perusteellisia tutkimuksia ei ole vielä tehty. |
| --- | --- |

45.

Asuminen

| 46. | katsoo, että julkisen sektorin toimintamahdollisuudet on turvattava, jotta voidaan varmistaa sähköisten välineiden avulla tarjottujen tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus ilman että se kuitenkaan rajoittaa kilpailua tai paikallisten markkinoiden toimintaa. Sen vuoksi sähköistä kaupankäyntiä koskevassa direktiivissä on määriteltävä ja laajennettava yleistä etua koskevia kriteereitä. Kohtuuhintainen asuminen on äärimmäisen tärkeää Euroopan unionin kansalaisille kaikissa jäsenvaltioissa. Alustojen kautta tapahtuva lyhytaikainen asunnonvuokraus voi vahvistaa asuntomarkkinoiden kielteisiä kehityssuuntauksia. |
| --- | --- |

46.

Loppuhuomiot

| 47. | korostaa, että useat alueet ja kaupungit ovat joutuneet tekemisiin alueellaan kasvavan alustojen toiminnan kanssa ilman ennakkovaroitusta. Monet Euroopan kaupungit allekirjoittivat vuonna 2018 ”jakamiskaupunkien julistuksen” (Sharing Cities Declaration (15)). |
| --- | --- |

47.

| 48. | kehottaa siksi komissiota ehdottamaan EU:n kehystä, jossa ennakkotiedon antamisesta toimivaltaisille viranomaisille tehdään pakollinen, ja kannustamaan viranomaisten ja alustojen väliseen yhteistyöhön, jotta voidaan varmistaa, että alustat toimivat voimassa olevien sääntöjen mukaisesti paikallisen tilanteen edellyttämällä tavalla. |
| --- | --- |

48.

| 49. | odottaa pääsevänsä työskentelemään Euroopan komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa yhteistyötalouden sääntelytoimien eurooppalaista kehystä muokattaessa. |
| --- | --- |

49.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  COR-2016-04163. Saatavilla osoitteessa https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-04163-00-01-ac-tra-fi.docx/content

1

(2)  COM(2016) 356 final. Saatavilla osoitteessa https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:52016DC0356

2

(3)  AK:n lausunto aiheesta ”Digitaalisilla alustoilla tehtävä työ – paikallisia ja alueellisia sääntelykysymyksiä”, esittelijä: Dimitrios Birmpas. Asiakokonaisuus SEDEC-VI/051.

3

(4)  ”Kunnianhimoisempi unioni – Ohjelma Euroopalle”. Saatavilla osoitteessa https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/political-guidelines-next-commission_fi.pdf

4

(5)  Euroopan komission oikeudellinen analyysi, DG JUST, 2017. s. 92–101, saatavilla englanniksi osoitteesta https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/annex5_task5_reportmay2017.pdf

5

(6)  Direktiivi 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä). Saatavilla osoitteessa https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/ALL/?uri=CELEX%3A32000L0031

6

(7)  Ks. erityisesti Euroopan unionin tuomioistuimen asiat C-434/15 ja C-320/16 (Uber) sekä käsiteltävänä oleva asia C-390/18 (Airbnb).

7

(8)  Määritelmä löytyy direktiivistä (EU) 2015/1535, joka on saatavilla osoitteessa https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A32015L1535

8

(9)  Euroopan unionin tuomioistuin, julkisasiamiehen ratkaisuehdotus asiassa C-434/15, saatavilla osoitteessa https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2017-05/cp170050fi.pdf

9

(10)  Direktiivi 2006/123/EY, saatavilla osoitteessa https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A32006L0123

10

(11)  Yleinen tietosuoja-asetus, 6 artiklan 1 kohdan e alakohta.

11

(12)  The Guardian, kesäkuu 2019. Saatavilla osoitteessa https://www.theguardian.com/cities/2019/jun/20/ten-cities-ask-eu-for-help-to-fight-airbnb-expansion

12

(13)  Viite: COR-2018-02748. Saatavilla osoitteessa https://webapi2016.COR.europa.eu/v1/documents/cor-2018-02748-00-00-ac-tra-fi.docx/content

13

(14)  Viitteet: COM(2018) 147 final ja COM(2018) 148 final.

14

(15)  Saatavana osoitteessa http://www.sharingcitiesaction.net/declaration/

15

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/45

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Paikallis- ja alueviranomaiset ja itäisen kumppanuuden tulevaisuuden muotoilu”

(2020/C 79/09)

| Yleisesittelijä | : | Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT, ECR), Vilnan piirikunnanvaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |
| Viiteasiakirja | : | Heinäkuun 26 päivänä 2019 aloitettu jäsennelty EU-kuuleminen itäisen kumppanuuden tulevaisuudesta |

Yleisesittelijä

:

Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT, ECR), Vilnan piirikunnanvaltuuston jäsen

Viiteasiakirja

:

Heinäkuun 26 päivänä 2019 aloitettu jäsennelty EU-kuuleminen itäisen kumppanuuden tulevaisuudesta

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Yleistä

| 1. | pitää merkittävänä kymmenen vuotta sitten perustettua itäisen kumppanuuden ohjelmaa, joka on Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja kuuden itäisen Euroopan ja Etelä-Kaukasuksen alueen kumppanimaan – Armenian, Azerbaidžanin, Georgian, Moldovan, Ukrainan ja Valko-Venäjän – yhteinen hanke. Komitea toteaa, että ennen muita Puola ja Ruotsi ajoivat itäisen kumppanuuden luomista suunnitelmalliseksi toimintapolitiikaksi, jolla tuettaisiin alueellista yhteistyötä ja tiivistettäisiin EU:n suhdetta kumppaneihin itäisessä Euroopassa. Se katsoo, että itäisestä kumppanuudesta on vuosien mittaan tullut Euroopan unionille tärkeä vaikuttamisväline sen rajojen itäpuolella sijaitsevissa maissa. Komitea toteaa, että näiden kymmenen vuoden aikana on toteutettu monia hankkeita ja aloitteita, joilla on edistetty tarpeellisia uudistuksia itäisen kumppanuuden maissa ja autettu rakentamaan niiden kansalaisyhteiskuntaa. |
| --- | --- |

1.

| 2. | kannattaa itäisen kumppanuuden kehittämistä edelleen seuraavan vuosikymmenen aikana tehtävässä EU:n yhteistyössä. Komitea kehottaa lisäämään itäisten kumppanimaiden osallistumista EU:n toimielimiin ja virastoihin sekä EU:n alakohtaisiin ohjelmiin. Tämä merkitsee myös suurempaa osuutta näitä ohjelmia koskevassa päätöksenteossa ja niiden toteuttamisessa itäisissä kumppanimaissa. Komitea suosittaa, että itäisten kumppanimaiden paikallis- ja alueviranomaisten roolia kyseisissä maissa toteutettavien unionin ohjelmien hallinnoinnissa kasvatetaan asteittain. |
| --- | --- |

2.

| 3. | kannustaa erityisesti laajentamaan itäiseen kumppanuuteen sovellettavaa oikeudellista kehystä esimerkiksi lisäämällä Ukrainan, Georgian ja Moldovan kanssa allekirjoitettuihin assosiaatiosopimuksiin liitteitä, jotka mahdollistavat osallistumisen EU:n tuleviin ohjelmiin. Komitea onkin tyytyväinen Euroopan parlamentin aloitteeseen laajentaa yhteistyötä näiden kolmen maan kanssa. Näiden maiden kanssa tehtävän yhteistyön tiivistämisprosessin päämääränä olisi oltava EU:n jäsenyys. Samalla komitea toteaa, että yhteistyötä on tarpeen laajentaa myös muiden itäisten kumppanimaiden kanssa ja että tässä yhteydessä olisi määriteltävä EU:n ja näiden eri maiden yhteiset kumppanuuden painopisteet, jotka muodostavat perustan yhteistyön kehittämistä koskevien puitesopimusten tekemiselle. |
| --- | --- |

3.

| 4. | on ollut aktiivisesti mukana itäisen kumppanuuden toiminnassa kehittämällä ja vahvistamalla tätä aloitetta alue- ja paikallistasolla. Komitea on tukenut paikallishallinnon vahvistamista itäisissä kumppanimaissa sekä alueellista yhteistyötä niin itäisen kumppanuuden maiden välillä kuin EU:n jäsenvaltioiden kanssa toteuttamalla monia aloitteita, joita ovat muun muassa EU:n ja itäisten kumppanimaiden paikallis- ja alueviranomaisten konferenssin (CORLEAP) perustaminen ja työryhmien perustaminen tukemaan hallinnon hajauttamista yksittäisissä maissa (Ukraina). |
| --- | --- |

4.

| 5. | suosittaa CORLEAPin institutionaalisen perustan vahvistamista, jotta konferenssi voi paremmin tukea hallinnon hajauttamisprosessia itäisissä kumppanimaissa. Komitea kehottaa siksi tiivistämään CORLEAPin puitteissa tehtävää yhteistyötä EU:n ja itäisten kumppanimaiden suurimpien paikallis- ja alueviranomaisjärjestöjen edustajien välillä. |
| --- | --- |

5.

| 6. | toteaa, että naisten ja miesten tasa-arvosta määrätään kaikkien itäisen kumppanuuden piiriin kuuluvien maiden perustuslaeissa ja oikeusjärjestelmissä ja että kaikki itäisen kumppanuuden maat ovat ratifioineet varauksitta kaikki alan merkittävimmät kansainväliset yleissopimukset. Komitea muistuttaa, että sukupuolten tasa-arvon periaate on myös tiukasti ankkuroitu EU:n perussopimuksiin. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesti unioni pyrkii kaikissa toimissaan, ja siten myös itäisessä kumppanuudessa, edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa. Komitea kannustaakin EU:n toimielimiä avustamaan sellaisten parhaiden käytäntöjen vaihdossa, joilla edistetään naisten osallistumista poliittiseen elämään EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden paikallis- ja alueyhteisöissä. |
| --- | --- |

6.

| 7. | katsoo, että paikallis- ja alueviranomaisilla on merkittävä rooli kumppanuuden tavoitteiden onnistuneessa täytäntöönpanossa myös seuraavassa itäisen kumppanuuden toimintakehyksessä. AK odottaakin, että Kroatian EU-puheenjohtajakauden aikana pidettävässä itäisen kumppanuuden huippukokouksessa Euroopan komissio ja EU-maiden johtajat ottavat huomioon komitean suositukset ja lausunnot, jotka on laadittu yhteistyössä kansalaisia lähinnä olevien hallintotasojen kanssa. |
| --- | --- |

7.

| 8. | korostaa, että kansalaisyhteiskunnalla ja paikallis- ja alueviranomaisilla on tärkeä merkitys oikeusvaltioperiaatteen vahvistamisessa: paikallis- ja aluehallinto on EU:ssa ja itäisen kumppanuuden maissa yksi demokraattisen legitimiteetin perustasoista ja sillä on keskeinen rooli oikeusvaltiokulttuurin edistämisessä ja siihen liittyvien periaatteiden noudattamisen valvomisessa. |
| --- | --- |

8.

| 9. | kannattaa hallinnon hajauttamiseen tähtääviä uusia uudistuksia itäisen kumppanuuden maissa kunnioittaen kuitenkin itäisten kumppanimaiden oikeutta päättää itsenäisesti alueellisesta ja institutionaalisesta organisoinnistaan. Tästä syystä se hyväksyy täysin Turussa 12. syyskuuta 2019 pidetyn CORLEAPin yhdeksännen vuosikokouksen päätelmät strategisesta lähestymistavasta sellaisten alueellisten ja paikallisten aloitteiden vahvistamiseksi, joiden tavoitteena on demokratisointi ja hallinnon hajauttaminen, myös julkisen talouden hajauttaminen. |
| --- | --- |

9.

| 10. | kannattaa eräiden eurooppalaisten paikallis- ja alueviranomaisjärjestöjen pyyntöä, joka koskee paikallis- ja alueviranomaisten laajempaa osallistumista EU:n kanssa assosioituneissa itäisen kumppanuuden maissa toteutettaviin EU:n ohjelmiin, jotka liittyvät muun muassa kestävän kehityksen suunnitteluun ja taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen, investointien edistämiseen sekä paikalliseen ja alueelliseen infrastruktuuriin. Kestävän kehityksen tavoitteiden tulisi ohjata EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden toimia, ja nämä tavoitteet olisi otettava yhteistyön perustaksi kaikilla niiden kattamilla aloilla. Esimerkkeinä voidaan mainita itäisten kumppanimaiden osallistuminen Urbact-ohjelmaan ja Kansalaisten Eurooppa -ohjelmaan sekä ilmastonsuojeluohjelmiin, kuten Life-ohjelmiin. Komitea pitää myös tarkoituksenmukaisena laajentaa TAIEX- ja ystävyyskaupunkiohjelmia ja mahdollistaa itäisten kumppanimaiden paikallis- ja alueviranomaisten osallistuminen niihin. |
| --- | --- |

10.

| 11. | tukee itäisten kumppanimaiden paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista itäisen kumppanuuden tavoitteiden määrittelyyn ja sen jälkeen niiden täytäntöönpanoon. Tässä yhteydessä sallitaan eri maiden eritasoinen osallistuminen itäiseen kumppanuuteen sekä kunnioitetaan periaatetta näiden maiden vastakkainasettelun välttämisestä. |
| --- | --- |

11.

| 12. | suosittelee, että vuodelle 2020 asetetut 20 tavoitetta muotoillaan uudelleen Agenda 2030 -toimintaohjelmassa asetettujen 17 yleismaailmallisen kestävän kehityksen tavoitteen pohjalta, jotta voidaan osaltaan edistää niiden toteutumista itäisen kumppanuuden puitteissa. |
| --- | --- |

12.

| 13. | toteaa, että Euroopan unioni on edelleen sitoutunut tukemaan kaikkien kumppaneidensa alueellista koskemattomuutta, itsenäisyyttä ja suvereniteettia. Täysimääräinen sitoutuminen YK:n peruskirjassa, vuoden 1975 Helsingin päätösasiakirjassa ja Etyjin vuoden 1990 Pariisin peruskirjassa vahvistettuihin tarkoituksiin ja periaatteisiin sekä niiden täysimääräinen kunnioittaminen ja noudattaminen on perusta yhteiselle visiolle rauhanomaisesta ja yhtenäisestä Euroopasta. |
| --- | --- |

13.

| 14. | kehottaa uusiin ponnistuksiin, jotta alueen ratkaisemattomat konfliktit saataisiin ratkaistua rauhanomaisesti kansainvälisen oikeuden periaatteiden ja normien pohjalta. Konfliktien ratkaisu, luottamuksen lisääminen ja hyvät naapuruussuhteet ovat välttämättömiä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ja yhteistyön kannalta. AK suhtautuu myönteisesti ponnisteluihin ja EU:n vahvempaan rooliin konfliktien ratkaisussa ja luottamuksen lisäämisessä nykyisten sovittujen neuvottelukokoonpanojen ja -prosessien puitteissa tai niiden tukemiseksi, muun muassa läsnäololla kentällä, jos se on tarpeen. |
| --- | --- |

14.

| 15. | odottaa entistä vahvempaa yhteistyötä kaikkien kumppanien kanssa koulutus-, tutkimus- ja innovointijärjestelmien nykyaikaistamisessa ja niiden tulosten laadun ja kilpailukyvyn parantamisessa, samalla kun varmistetaan kansallisiin vähemmistöihin kuuluvilla henkilöillä jo olevien oikeuksien kunnioittaminen sellaisina kuin ne on vahvistettu YK:n ja Euroopan neuvoston keskeisissä yleissopimuksissa ja niihin liittyvissä pöytäkirjoissa, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden syrjimättömyys ja monimuotoisuuden kunnioittaminen sekä Euroopan neuvoston elinten asiantuntemuksen ottaminen täysimääräisesti huomioon näitä järjestelmiä uudistettaessa. |
| --- | --- |

15.

| 16. | kannattaa erityisesti rauhanomaista ratkaisua konfliktiin Ukrainan itäisillä alueilla ja ongelmaan, joka liittyy Krimin laittomaan liittämiseen Venäjään. |
| --- | --- |

16.

Hyvän hallintotavan tukeminen itäisissä kumppanimaissa

| 17. | kannattaa itäisten kumppanimaiden julkisen hallinnon valmiuksien ja laadun parantamista kaikilla tasoilla, erityisesti paikallis- ja aluehallinnon tasolla. Komitea tukee virkamiesten osaamisen kehittämistä sekä avoimuuden lisäämistä virkamiesten rekrytoinnissa ja julkisessa päätöksenteossa. Tähän kuuluvat myös korruption vastaisten sääntöjen käyttöönotto ja demokraattisiin mekanismeihin perustuva päätöksenteko. |
| --- | --- |

17.

| 18. | suhtautuu näin ollen myönteisesti EU:n ohjelmaan ”EU:n korruptionvastainen aloite Ukrainassa” (EUACI), jonka toteuttaa Tanskan kehitysvirasto. Se rahoitetaan EU:n varoin ja Tanskan yhteisrahoituksen avulla. Ohjelman tavoitteena on tukea paikallishallintoa korruptioriskin vähentämisessä ottamalla käyttöön vakaita ja läpinäkyviä hallinnollisia menettelyjä ja lisäämällä siten julkkishallinnon toiminnan avoimuutta kansalaisten, paikallisten kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja tiedotusvälineiden kannalta. |
| --- | --- |

18.

| 19. | arvostaa tässä yhteydessä Varsovan kansallisen julkishallintokoulun roolia, sillä se järjesti kumppanimaiden eri tasojen hallintovirkamiehille yhdeksän koulutuskurssia itäisen kumppanuuden huippukokouksessa vuonna 2011 osana itäisille kumppanimaille suunnattua julkishallinnon akatemian ohjelmaa. |
| --- | --- |

19.

| 20. | toteaa tässä yhteydessä, että yli 500:n koulutusta saaneen virkamiehen kokonaismäärästä vain pieni osa oli paikallis- tai aluehallinnon työntekijöitä. AK kannustaa ottamaan paikallis- ja aluehallinnon virkamiehiä enemmän mukaan, kun valtiot tai EU:n toimielimet järjestävät koulutuskursseja itäisen kumppanuuden maiden hallinnollisten valmiuksien vahvistamiseksi. Komitea muistuttaa, että itäisten kumppanimaiden hallitusten usein esittämä peruste sille, miksi paikallisviranomaisten on vaikeaa toteuttaa ja hallinnoida suoraan EU:n hankkeita niiden maissa, on se, että näiden paikallisten viranomaisten hallinnolliset valmiudet ovat puutteelliset. |
| --- | --- |

20.

| 21. | tukee tässä yhteydessä CORLEAPin aloitetta perustaa opetusfoorumi verkkokoulutusta varten ja perustaa johonkin itäiseen kumppanimaahan Itä-Euroopan julkishallinnon koulutuskeskus, jonka tehtävänä olisi laatia kumppanimaiden eri hallintotasojen virkamiehille tarkoitettu kokonaisvaltainen ja koordinoitu koulutus, jossa hyödynnetään parhaita eurooppalaisia käytänteitä. Näin voitaisiin yhdenmukaistaa näiden maiden virkamiesten koulutusprosessia (muun muassa vahvistaa englannin kielen oppimista) ja luoda niihin korkeat ammatilliset ja eettiset normit. |
| --- | --- |

21.

| 22. | on tyytyväinen EU:n pilottiohjelmaan, joka toteutetaan TAIEX-ohjelman vertaistyökalun avulla Georgian, Moldovan ja Ukrainan julkishallinnon virkamiesten kanssa. Se pohjautuu työn havainnoinnin periaatteeseen (job-shadowing): näin mahdollistetaan kokemusten kartuttaminen EU:n jäsenvaltioista ja sen jälkeen tämän tietämyksen ja kokemuksen siirtäminen osallistujien omiin hallintoelimiin itäisissä kumppanimaissa. AK ehdottaa, että lisätään paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista ohjelmaan, ja kannustaa kaikkia kumppanimaita osallistumaan. Komitea suhtautuu myönteisesti Euroopan komission käynnistämään, itäisille kumppanimaille suunnattuun ohjelmaan, jossa on kyse kansallisten asiantuntijoiden tilapäisestä lähettämisestä työharjoitteluun (National Experts in Professional Training), sekä ilmoitukseen nuorten ammattilaisten ohjelman (EU4Youth) uudesta vaiheesta, joka koskee näitä maita. Komitea toteaa samalla, että itäisten kumppanimaiden hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen voisi sisältyä JASPERS-aloitteeseen, josta tuetaan eurooppalaisten hankkeiden valmistelua. |
| --- | --- |

22.

| 23. | tukee EU:n jäsenvaltioiden paikallis- ja alueviranomaisten ja itäisten kumppanimaiden vastaavien viranomaisten välisiä kumppanuuksia sekä tällaisia kumppanuuksia paikallis- ja alueviranomaisten välillä itäisen kumppanuuden maissa. Yksi esimerkki tämänkaltaisesta kumppanuudesta on alueiden, kaupunkien ja kuntien välinen yhteistyö. Nämä kumppanuudet voivat tarjota tilaisuuden jakaa tietoa ja kokemuksia, harjoittaa kulttuuri- ja nuorisovaihtoa, järjestää koulutusta, asiantuntijavierailuja ja hallintovirkamiesten harjoittelumahdollisuuksia sekä toteuttaa muita hankkeita. |
| --- | --- |

23.

| 24. | pitääkin myönteisenä, että EU:n jäsenvaltioiden kaupunkien ja alueiden sekä Ukrainan vastaavien yhteisöjen välisiä kumppanuuksia koskeva kokeiluohjelma (U-LEAD with Europe -ohjelman yhteydessä) on ollut menestys. Tässä vuoden pituisessa yhteistyöohjelmassa, jota toteutetaan AK:n tuella, on tuettu Ukrainan hallinnon hajauttamista ja otettu huomioon erityisesti talouden ohjausjärjestelmän parantaminen muun muassa energian, matkailun ja maaseudun kehittämisen aloilla. |
| --- | --- |

24.

| 25. | ehdottaa, että edistettäessä hyvää hallintotapaa itäisten kumppanimaiden paikallis- ja aluetasolla olisi tuettava paikallis- ja aluekehitykseen liittyvää analyysi- ja asiantuntijatyötä ja sitä kautta puututtava näillä tasoilla havaittuihin kriittisimpiin ongelmiin ja kehityksen esteisiin. Tätä asiantuntijatyötä voivat valmistella paikalliset kansalaisyhteiskunnan instituutiot (ajatushautomot) ja muut pohdintaryhmät tai tutkimuskeskukset yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden vastaavien tahojen kanssa. |
| --- | --- |

25.

| 26. | katsoo, että tärkeä osa itäisten kumppanimaiden paikallis- ja aluetason hyvää hallintotapaa on teknisen ja organisatorisen tuen antaminen kansalaisyhteiskunnan organisaatioille, paikallisille tiedotusvälineille ja myös paikallishallinnon järjestöille. |
| --- | --- |

26.

| 27. | katsoo, että hyvän hallintotavan edistämisessä tärkeää on myös kansallisten vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen ja niiden osallistaminen päätöksentekoon paikallis- ja aluehallinnossa ja sen jälkeen päätösten täytäntöönpanoon. |
| --- | --- |

27.

Taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tukeminen

| 28. | tukee kaikkia itäisten kumppanimaiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen tähtääviä aloitteita erityisesti paikallis- ja aluetasolla. Komitea suhtautuukin myönteisesti vuonna 2017 käynnistettyyn Euroopan unionin aloitteeseen ”kaupunginjohtajat talouskasvun puolesta” (Mayors for Economic Growth, M4EG), jota toteutetaan itäisen kumppanuuden puitteissa. Sillä pyritään muun muassa mahdollistamaan se, että paikallisviranomaiset voivat edistää talouskasvua esimerkiksi tekemällä sääntelymuutoksia, helpottamalla rahoituksen saantia ja kehittämällä infrastruktuuria, inhimillistä pääomaa ja kykyä houkutella ulkopuolisia sijoittajia. |
| --- | --- |

28.

| 29. | toistaa AK:n aiemmassa lausunnossa (CIVEX-VI/030) esitetyn kehotuksen hankkia korkealaatuisia virallisia tilastoja itäisten kumppanimaiden paikallis- ja aluetasolta, jotta sosiaalista ja taloudellista kehitystä voidaan ohjata tehokkaammin ja strategisemmin. Toimitettujen tilastojen on mahdollisuuksien mukaan oltava sukupuolittain eriteltyjä. |
| --- | --- |

29.

| 30. | toteaa, että tällaisten korkealaatuisten tilastojen puuttumisen vuoksi ei voida luotettavasti kartoittaa yksittäisten alueiden tai paikallisten yhteisöjen taloudellista potentiaalia tai arvioida niiden toteuttamien sosioekonomisten hankkeiden tehokkuutta. Lisäksi se vaikeuttaa korruption torjuntaa ja rajoittaa avoimuusperiaatteen soveltamista yhteiskunnallisessa elämässä. |
| --- | --- |

30.

| 31. | tukee myös EU:n jäsenvaltioiden kokemusten välittämistä ja asiantuntija-avun antamista sellaisilla aloilla kuin strateginen paikallinen budjettihallinto, paikallispalvelujen tehokkaampi hallinnointi, talousarvion toteuttaminen osallistavasti kansalaisten kanssa jne. |
| --- | --- |

31.

| 32. | suosittaa, että annetaan enemmän tukea aloitteille, joilla edistetään paikallista ja alueellista yrittäjyyttä, erityisesti pk-yrityksiä, sekä yhteiskunnallisen yrittäjyyden periaatteiden yleistymistä itäisen kumppanuuden maissa. |
| --- | --- |

32.

| 33. | suosittelee lisäksi, että toteutetaan ohjelmia, joilla tuetaan energiatehokkuutta ja uusiutuvan energian kehittämistä itäisissä kumppanimaissa, ja otetaan huomioon tarve toteuttaa näitä ohjelmia hajautetusti paikallisella tai alueellisella tasolla. Komitea pitääkin myönteisenä itäisen kumppanuuden maiden kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimusaloitetta (Covenant of Mayors East, CoM-East), jonka tavoitteena on edistää ja panna täytäntöön EU:n energia- ja ilmastopoliittisia tavoitteita itäisen kumppanuuden maissa. Sillä pyritään erityisesti tukemaan kyseisten maiden paikallisviranomaisia kestäviin energiaratkaisuihin siirtymisessä, toimitusvarmuuden turvaamisessa ja ilmastonmuutokseen sopeutumisessa. |
| --- | --- |

33.

| 34. | kannattaa itäisten kumppanimaiden laajempaa osallistumista Erasmus+-, Luova Eurooppa-, COSME- ja Horisontti 2020 -ohjelmiin sekä tämän tyyppisiin tuleviin aloitteisiin EU:n seuraavassa monivuotisessa rahoituskehyksessä. Samalla komitea kannustaa määrittämään ensisijaisia järjestelyjä, joiden kautta maat voivat osallistua näihin ohjelmiin. Tällaisia ovat esimerkiksi itäisten kumppanimaiden ja EU:n jäsenvaltioiden toimijoiden perustamat yhteiset konsortiot. |
| --- | --- |

34.

| 35. | suosittaa, että itäisen kumppanuuden maissa edistetään avoimuutta ja korruption torjuntaa koskevien periaatteiden käyttöönottoa toteutettaessa yhteisiä ohjelmia, joihin osallistuu paikallis- ja alueviranomaisia sekä paikallisia markkinatoimijoita, kuten pk-yrityksiä, sekä ulkomaisia sijoittajia. |
| --- | --- |

35.

Rajat ylittävän yhteistyön kehittäminen

| 36. | katsoo, että rajat ylittävät yhteistyöaloitteet ovat tärkeä väline, jolla voidaan edistää itäisen kumppanuuden tavoitteiden saavuttamista ja erityisesti itäisen kumppanuuden maiden ja EU:n jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä paikallista ja alueellista kehitystä. |
| --- | --- |

36.

| 37. | on siksi tyytyväinen siihen, että kehitetään itäisen kumppanuuden alueellisia ohjelmia (itäisen kumppanuuden alueellisen yhteistyön ohjelmat, EaPTC), joita toteutetaan yhteistyössä valittujen alue- ja paikallisviranomaisten kanssa neljässä maaparissa eli Armenian ja Georgian, Azerbaidžanin ja Georgian, Valko-Venäjän ja Ukrainan sekä Moldovan ja Ukrainan välillä. AK toteaa, että alueellisia yhteistyöohjelmia olisi toteutettava tähänastiseen tapaan sekä itäisten kumppanimaiden välillä että itäisten kumppanimaiden ja EU:n jäsenvaltioiden raja-alueiden välillä. |
| --- | --- |

37.

| 38. | katsoo, että rajat ylittävän yhteistyön tavoitteiksi tulisi asettaa ihmisten välisten yhteyksien kehittäminen, kulttuuri- ja nuorisovaihto, kokemusten vaihtaminen kansalaisyhteiskunnassa ja paikallisten tiedotusvälineiden toiminnasta, tutkija- ja asiantuntijavaihdot, joilla tuetaan hallinnon hajauttamista, paikallista ja alueellista kehitystä ja julkishallinnon toiminnan parantamista, sekä paikallis- ja alueviranomaisten välinen kumppanuus. |
| --- | --- |

38.

| 39. | toteaa, että rajat ylittävän yhteistyön järjestäminen voi perustua EU:ssa toteutettaviin samankaltaisiin ohjelmiin. Tätä tarkoitusta varten kannattaa hyödyntää esimerkiksi Interreg-ohjelman hyviä käytäntöjä, sillä Interreg-ohjelmaa on toteutettu menestyksekkäästi EU-maiden rajat ylittävissä hankkeissa yli 20 vuoden ajan. |
| --- | --- |

39.

| 40. | katsoo, että rajat ylittävissä ohjelmissa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota inhimillisiin näkökohtiin, jotta itäisten kumppanimaiden rajaseuduilla mutta myös EU:n jäsenvaltioiden raja-alueilla voidaan tehdä yhteistyötä ja usein myös rakentaa sovintoa. Ihmisten väliset (people to people, P2P) pienimuotoiset hankkeet, joiden hallinnointi voitaisiin erottaa suuremmista ohjelmista, pystyvät houkuttelemaan suuria määriä ihmisiä. P2P-hankkeissa tulee olla mahdollisimman vähän byrokratiaa, ja niiden tulee olla potentiaalisten edunsaajien (koulut, sairaalat, nuorisojärjestöt, uskonnolliset järjestöt jne.) saatavilla niin, että mahdollistetaan niiden omien sidosryhmien panoksen pienentyminen. Jos tulevaisuudessa halutaan kehittää pysyviä rakenteita, joilla on oikeushenkilöys, voidaan myös tutkia mahdollisuutta perustaa jonkinlaisia itäisen kumppanuuden maiden välisiä alueellisen yhteistyön yhtymiä (samankaltaisia kuin EAYY). |
| --- | --- |

40.

| 41. | katsoo, että rajat ylittävissä ohjelmissa olisi keskitettävä rahoitus valittuihin itäisten kumppanimaiden alue- ja paikallisviranomaisiin ja kerättävä tältä pohjalta kokemuksia soveltaen alussa kokeiluluonteisia periaatteita. |
| --- | --- |

41.

Viestintä

| 42. | katsoo, että esimerkiksi tie, rautatie- ja televiestintäverkkojen kehittämisen olisi oltava tärkeällä sijalla itäisen kumppanuuden maiden välisen sekä niiden ja EU:n jäsenvaltioiden välisen yhteistyön syventämisessä. |
| --- | --- |

42.

| 43. | suhtautuu siksi myönteisesti naapuruuspolitiikan kohdemaiden investointifoorumin (Neighbourhood Investment Platform, NIP) kehittämiseen. Sen toiminta rahoitetaan osaksi Euroopan kestävän kehityksen rahastosta (EKKR) ja osaksi muista lähteistä yhdistämällä tukia ja lainoja (blending). EKKR osallistuu näihin investointeihin myös rahoitustakuiden muodossa. Vuoteen 2019 mennessä naapuruuspolitiikan investointijärjestelyssä oli käynnistetty tai hyväksytty viisitoista itäisen kumppanuuden maan hanketta, joihin on myönnetty 151 miljoonaa euroa. Yhteensä niihin on mahdollista saada mobilisoitua varoja jopa 1 800 miljoonaa euroa. Monet näistä investoinneista kohdistuvat verkkoinfrastruktuurin, kuten liikenneverkon, kehittämiseen. Osa niistä on kohdistettu paikallisinfrastruktuuriin kunnallisinfrastruktuuria koskevan investointiohjelman (Municipal Infrastructure Investment Programme) kautta. |
| --- | --- |

43.

| 44. | katsoo, että kuljetusalan hankkeet on toteutettava käyttäen paitsi EU:n suoraan itäisille kumppanimaille myöntämiä varoja myös rahoitusvälineiden yhdistämiseen (blending) perustuvia ohjelmia. AK onkin tyytyväinen investointien toteuttamiseen itäisissä kumppanimaissa TEN-T-verkon suuntaa-antavan investointisuunnitelman puitteissa sekä mahdollisuuteen toteuttaa toimia Verkkojen Eurooppa -välineen resurssien avulla. Komitea toteaa, että osa näistä investoinneista on paikallisia ja edistää viestintäyhteyksien kehittämistä itäisten kumppanimaiden kunnissa ja alueilla. Olisi lisättävä mahdollisuuksia hyödyntää muita EU:n investointiohjelmia ja resursseja sekä helpottaa itäisten kumppanimaiden mahdollisuuksia käyttää näitä rahastoja. |
| --- | --- |

44.

| 45. | katsoo, että EU-rahoituksen enimmäismäärää olisi nostettava vuoden 2020 jälkeisessä monivuotisessa rahoituskehyksessä, jotta itäisen kumppanuuden tavoitteet voitaisiin saavuttaa tehokkaammin. AK suhtautuu myönteisesti Euroopan komission ehdotukseen lisätä uuden ulkoisen toiminnan välineen (naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen) rahoitusta noin 25 prosenttia. Komitea korostaa kuitenkin, että itäisen kumppanuuden määrärahoja on lisättävä vastaavasti. Lisäksi olisi harkittava mahdollisuutta kohdentaa tämän välineen puitteissa erityisiä resursseja tavoitteiden saavuttamiseen itäisten kumppanimaiden paikallis- ja aluehallinnon tasolla sekä rajat ylittävän yhteistyön toteuttamiseen. |
| --- | --- |

45.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/50 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/50

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma”

(2020/C 79/10)

| Esittelijä | : | Randel LÄNTS (EE, PES), Viljandin kaupunginvaltuuston jäsen |
| --- | --- | --- |
| Viiteasiakirja | : | Yhteinen tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma
  JOIN(2018) 36 final |

Esittelijä

:

Randel LÄNTS (EE, PES), Viljandin kaupunginvaltuuston jäsen

Viiteasiakirja

:

Yhteinen tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma

JOIN(2018) 36 final

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Huomautukset

| 1. | pitää komission aloitetta disinformaation torjumiseksi (1) tervetulleena, koska sen avulla lisätään tietoisuutta ongelmasta ja varoitetaan haitallisista vaikutuksista, joita disinformaatiolla voi olla vaaliprosesseihin ja demokraattisten instituutioiden eheyteen. Komitea suhtautuu myönteisesti disinformaatiota koskevaan monisidosryhmäiseen toimintamalliin, jolla kannustetaan julkista valtaa, kansalaisyhteiskuntaa ja yksityistä sektoria osallistumaan ja joka perustuu yhteistyöhön, koulutukseen ja sääntelyyn. |
| --- | --- |

1.

| 2. | vahvistaa lausunnossaan ”Eurooppalainen lähestymistapa disinformaation torjuntaan verkossa” (2) esittämät kantansa. Komitea korostaa erityisesti ajatusta siitä, että kansalaisia on valistettava paremmin asiasta ja että kouluopetus on yksi valistuskanavista. |
| --- | --- |

2.

| 3. | panee tyytyväisenä merkille, että disinformaatio-ongelma, joka koskee sekä Euroopan unionin sisäisiä prosesseja että sen ulkopuolella tapahtuvaa kehitystä, ja jossa on osallisina toimijoita sekä unionista että sen ulkopuolelta, on tärkeällä sijalla tulevan Euroopan komission asialistalla. Komitea odottaa tekevänsä tiivistä yhteistyötä Euroopan uuden komission jäsenten kanssa, jotta valtiotasoa alempien hallintotasojen kokemus ja avainasiat voidaan ottaa huomioon näissä kysymyksissä. |
| --- | --- |

3.

| 4. | suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin päätöslauselmaan ulkomaisesta sekaantumisesta vaaleihin ja disinformaatiosta kansallisissa ja eurooppalaisissa demokraattisissa prosesseissa ja toistaa, että ilmiön torjumiseksi tarvitaan koordinoitua monitasoista ja monisidosryhmäistä toimintatapaa, jossa otetaan huomioon myös paikallis- ja alueviranomaisten näkökulma. |
| --- | --- |

4.

| 5. | toteaa, että disinformaatio on monimutkaisiin ja nopeisiin sosioekonomisiin muutoksiin liittyvä ongelma ja että siihen on sen vuoksi puututtava kokonaisvaltaisesti. Komitea katsoo, että paikallis- ja alueviranomaisilla on hyvät edellytykset osallistua disinformaation uhkaa käsittelevään keskusteluun sekä käynnistää ja koordinoida vastatoimia. |
| --- | --- |

5.

| 6. | korostaa, että disinformaation levittämistä varten on olemassa erityisiä keskuksia ja että niiden vaientamiseksi tarvitaan toimielinten, sosiaalisen median alustojen ja kansalaisyhteiskunnan jatkuvia yhteisiä ponnisteluja. |
| --- | --- |

6.

| 7. | toteaa, että uudet tavat hankkia ja jakaa tietoa edellyttävät, että kansalaisille annetaan mahdollisuudet torjua verkossa olevaa disinformaatiota tiedon, digitaalisten taitojen ja toimien avulla. Medialukutaidon kehittäminen edistää kansalaisten kriittistä ajattelua ja antaa heille valmiudet tarkastella tietoa ja sen lähteitä perusteellisesti. Tämä prosessi antaa kansalaisille mahdollisuuden tehdä tietoon perustuvia valintoja käytettävästä sisällöstä ja vahvistaa erityisesti heidän selviytymiskykyään yhteiskunnassa. Asian kiireellisyyttä korostaa se, että yli puolet EU:n jäsenvaltioiden väestöstä saa päivittäiset uutisensa sosiaalisen median kautta. |
| --- | --- |

7.

| 8. | katsoo kuitenkin, että kansalaisten mediankulutustottumukset ja medialukutaito ovat edelleen pitkälti sidoksissa ”perinteisen median”luotettavuuteen, joka perustuu toimitukselliseen vastuuseen. Tieto siitä, että journalistista sisältöä tuottava yritys vastaa oikeudellisesti, kaupallisesti, ammatillisesti ja omalla maineellaan julkaistun tiedon paikkansapitävyydestä, on tähän asti varmistanut yleisen tietoavaruuden luotettavuuden ja rakentavan luonteen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | panee merkille, että uusissa medioissa toimitustyö ja tiedon paikkansapitävyyden tarkistaminen ovat kuitenkin usein puutteellisia tai niitä ei tehdä lainkaan. Samalla on viime vuosina kehitetty uusia malleja ja keinoja tehdä disinformaatiosta mahdollisimman uskottavaa ja realistista. |
| --- | --- |

9.

| 10. | muistuttaa siitä, että aikaisemmista kansalaiskasvatusta koskevista toimista ja kampanjoista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että ihmisten valveutuneisuuden lisääntyminen ja sen jälkeinen käyttäytymisen muuttuminen mm. medialukutaidon parantumisen myötä on pitkä ja monitasoinen prosessi. Vaikka tiedotusvälineillä, poliitikoilla ja päättäjillä on paljon sanottavaa disinformaatiosta, tämä ei vaikuta paljoakaan ihmisten käyttäytymiseen. |
| --- | --- |

10.

| 11. | toteaa, ettei kaikkia näitä näkökohtia ole vielä sisällytetty kansalaiskasvatusohjelmiin eivätkä ne ole kansalaisten yleisessä tietoisuudessa. Niitä ei myöskään oteta huomioon uusien medioiden päivittäisessä toiminnassa. Kansalaiskasvatus ja -valistus ovat tarpeen pitkän aikavälin käyttäytymismuutosten aikaansaamiseksi. Koulutusjärjestelmän ja kansalaistaitojen kehittämisen ohella merkittävä rooli on myös viestinnän kattavuudella ja todenperäisyydellä ja sillä, että kohderyhmää puhutellaan asianmukaisessa muodossa sen suosiman kanavan kautta. |
| --- | --- |

11.

| 12. | korostaa, että sosiaalisen median alustat tekevät Euroopan unionissa huomattavia voittoja mutta eivät tarjoa sisältöön liittyviä toimivia ja nopeita asiakastukipalveluja. Viestintä sosiaalisen median alustojen kanssa on tapaus- ja henkilökohtaista sekä satunnaista; ei ole olemassa standardoitua ratkaisua, joka mahdollistaa nopean ja tehokkaan puuttumisen ongelmiin, disinformaatioon tai vihapuheeseen. |
| --- | --- |

12.

| 13. | katsoo, että tasapainoisen ja tosiasioihin perustuvan yleisen tietoavaruuden varmistamiseksi on keskeistä, että sosiaalisen median alustoihin, joilla julkaistaan maksullisia poliittisia viestejä, sovelletaan tietojen todenmukaisuutta koskevia yhtenäisiä vaatimuksia. Jos käy ilmi, ettei maksullinen poliittinen viesti vastaa näitä vaatimuksia, on sosiaalisen median alustalla oltava velvollisuus poistaa kyseinen sisältö. |
| --- | --- |

13.

| 14. | on huolissaan siitä, että sosiaalisen median alustat ovat tähän mennessä onnistuneet välttämään oikeudellisia vaatimuksia, jotka velvoittavat kyseisiä yrityksiä tarjoamaan sisältöön liittyvää asiakastukea ja ratkaisemaan käyttäjien ongelmia reaaliaikaisesti ja kyseisen maan virallisella kielellä. |
| --- | --- |

14.

| 15. | on huolissaan siitä, ettei ihmisillä useinkaan ole taitoa ja tietoa, jonka pohjalta toimia, kun he havaitsevat disinformaatiota, itseään tai läheisiään koskevia vääriä ja haitallisia tietoja tai vihapuhetta. Etenkään pienemmillä kunnilla ei ole vielä riittävää osaamista ja kokemusta siitä, miten maailmanlaajuisten sosiaalisen median alustojen kanssa tulisi menetellä kriisitilanteissa. |
| --- | --- |

15.

| 16. | pitää valitettavana, että ongelmaa pahentaa usein se, että sosiaalisen median alustan edustaja ei välttämättä ymmärrä paikallista kulttuuriympäristöä eikä paikallisia erityispiirteitä ja että useimmissa tapauksissa viestintä tapahtuu englannin kielellä ja on hidasta. Pikaisen ratkaisun löytäminen disinformaation leviämisen torjumiseksi on ratkaisevan tärkeää, mutta sosiaalisen median alustat ovat tähän mennessä olleet passiivisia ja toimineet läpinäkymättömällä tavalla. |
| --- | --- |

16.

| 17. | pitää valitettavana, että paikallisviranomaiset, jotka ovat parhaiten ajan tasalla paikallisista tapahtumista, on toissijaisessa asemassa disinformaation levittämisen torjumisessa – niiltä puuttuu usein tietoa, osaamista ja välineitä. Lisäksi disinformaation torjumista ei yleensä lasketa paikallis- ja aluehallinnon tehtäviin samalla tavoin kuin sosiaalipalveluja, koulutusta ja puhtaanapitoa. |
| --- | --- |

17.

| 18. | toteaa, että paikallis- ja alueviranomaiset voisivat tehdä paljon myyttien purkamiseksi ja kansalaisten auttamiseksi erottamaan aidon tiedon disinformaatiosta lisäämällä työnsä avoimuutta ja läpinäkyvyyttä ja järjestämällä suoria ja sähköisiä kansalaisvuoropuheluita ja julkisia keskusteluja. Niiden tulisi tässä yhteydessä pyrkiä toimimaan yhteistyössä paikallisten ja alueellisten toimittajien, tiedemaailman ja ajatushautomojen, kansalaisyhteiskunnan, kansallisten viranomaisten, EU:n elinten ja toimielinten sekä aktivistien ja poliittisten kommentaattoreiden kanssa. |
| --- | --- |

18.

| 19. | toteaa, että disinformaation torjuminen ja sen seuraaminen edellyttävät kuitenkin erityisosaamista ja välineitä, joita tavalliselta valtion viranomaiselta tai alue- tai paikallishallinnon asiantuntijalta nykyisin vielä puuttuu. Osaamis- ja tietovaje sekä henkilökohtaisen kokemuksen puute ovat merkittäviä strategisia heikkouksia, jotka estävät disinformaation tehokkaan tunnistamisen ja sen levittämisen torjumisen. |
| --- | --- |

19.

| 20. | muistuttaa, että yleisen tietoavaruuden merkitys ja tiedon leviämisnopeus vaikuttavat kuitenkin oleellisesti poliittisiin prosesseihin ja yhteiskunnan asenteisiin. Siksi disinformaation torjuntavalmiuksia on lisättävä pikaisesti alue- ja paikallisviranomaisten ja muiden paikallisten toimijoiden parissa. |
| --- | --- |

20.

| 21. | korostaa, että disinformaation levittämisen torjunta ei ole mielipiteen valvontaa tai sensuuria eikä saa luoda tällaista vaikutelmaa. Disinformaation mahdollista levittämistä on seurattava järjestelmällisesti ja jatkuvasti vaalien, kriisien ja nopeiden yhteiskunnallisten muutosten aikana, muttei kuitenkaan koko ajan. Disinformaation torjuminen ei tarkoita mielipiteenvapauden rajoittamista, poliittisen vakaumuksen valvontaa tai askelta valvontayhteiskunnan suuntaan; se on päinvastoin yksi mielipiteenvapauden ja vapaan mielipiteen muodostuksen edellytyksistä. |
| --- | --- |

21.

| 22. | korostaa, että disinformaation torjunta saa tapahtua ainoastaan täysin avoimissa olosuhteissa, ja kansalaisilla on oltava mahdollisuus saada kattavasti tietoja ja esimerkiksi olla tilanteen tasalla tietosuojasta, henkilötietojen käsittelystä ja rahoitukseen liittyvistä näkökohdista. Ilman riittävää avoimuutta on olemassa suuri vaara siitä, että disinformaation vastaiset toimet joutuvat itse vihamielisten tietohyökkäysten kohteiksi. |
| --- | --- |

22.

| 23. | katsoo, että alueelliset ja paikalliset tiedotusvälineet ja kansalaisyhteiskunta on otettava mahdollisimman kattavasti mukaan disinformaation torjuntaan. Toimittajat ovat päivittäisen työnsä ja ammatillisen kokemuksensa ansiosta disinformaation tunnistamisen alalla tietävämpiä, tietoisempia ja tarkkaavaisempia kuin muut tahot, jotka eivät ole päivittäin tekemisissä tietoavaruuteen liittyvien kysymysten kanssa. |
| --- | --- |

23.

| 24. | muistuttaa tarpeesta osoittaa rahoitusta erilaisille aloitteille, jotka koskevat toimittajien ja kansalaisyhteiskunnan suorittamaa tietojen tarkistamista, myyttien kumoamista sekä luotettavien tietojen levittämistä yhteistyön tiivistämisen ja osaamisen vahvistamisen kautta. |
| --- | --- |

24.

| 25. | pitää tärkeänä ottaa kansalaisyhteiskunnan toimijat, myös paikallis- ja aluetasolla, mukaan faktantarkistajien verkostojen rakentamiseen, sillä näin lisätään avoimuutta ja saadaan tietoa paikallisista olosuhteista. Yhteistyötaloudesta voidaan ottaa käyttöön ns. luotettavuusperiaate, mikä tarkoittaa, että faktantarkistajille voitaisiin maksaa korvauksia heidän toimintansa intensiteetin ja tarkkuuden mukaan, ja näin lisätä toimintaan osallistuvien ihmisten määrää. Tällaisessa järjestelmässä faktoja tarkistava yhteisö sääntelisi omaa työtään ja varmistaisi myös omat standardinsa vertaisarvioinnin avulla. Lisäksi on tärkeää kehittää edelleen institutionaalisia verkostoja ja välineitä kansallisella ja EU-tasolla. |
| --- | --- |

25.

| 26. | toteaa, että kansalaisyhteiskunnan edustajien kouluttamisella ja sitä kautta tietoisuuden lisäämisellä kasvatetaan osaltaan valeuutisten ja disinformaation levittämisen vastaista verkostoa ja pienennetään viranomaisten harjoittaman sensuurin tai mielipiteenvapauden rajoittamisyritysten riskiä. |
| --- | --- |

26.

| 27. | korostaa, että lisäksi tietyt julkisesti saatavilla olevat tekniset välineet, jotka mahdollistavat massiivisten disinformaatiokampanjoiden oikea-aikaisen ja yksinkertaisemman paljastamisen, helpottaisivat disinformaation torjuntaa. Asianmukaisia algoritmeja sosiaalisen median kautta tapahtuvan toiminnan seuraamiseksi voitaisiin kehittää edelleen suuren mittakaavan disinformaatiokampanjoiden tunnistamiseksi ja – vakavissa tapauksissa – asianmukaisten vastatoimien käynnistämiseksi. |
| --- | --- |

27.

| 28. | korostaa, että nopea ja tehokas tiedottaminen ja kokemusten vaihto ovat olennaisen tärkeitä disinformaation torjunnassa. Alue- ja paikallistason kokemuksia ja disinformaation leviämistapauksia analysoimalla voidaan tuoda esiin tällaisten kampanjoiden samankaltaisuuksia, malleja, virheitä ja onnistumisia. Siksi on tärkeää, että Euroopan unioni tukee rahallisesti ja oman verkostonsa välityksellä paikallis- ja alueviranomaisten ja jäsenvaltioiden välistä kokemusten vaihtoa ja keskinäistä oppimista. |
| --- | --- |

28.

Ehdotuksia

| 29. | ehdottaa, että sosiaalisen median alustoja ohjataan poliittisilla suosituksilla tai sääntelytoimilla julkaisemaan huomattavasti enemmän informatiivista sisältöä, joka valistaa käyttäjiä disinformaatiosta ja lähdekritiikistä. Vaalien, kansanäänestysten tai kriisitilanteiden aikana sosiaalisen median kanavilla voitaisiin näyttää sisältöä, joka selittää asiayhteyden ja varoittaa käyttäjiä disinformaatiosta. Komitea panee tässä yhteydessä merkille, että hiljattain pidettyjen Euroopan parlamentin vaalien alustavan analyysin mukaan vaikuttaa siltä, että monet alustat todellakin julkaisivat tietoja käyttäjien valistamiseksi erityisestä tilanteesta, mikä auttoi rajaamaan disinformaatiopyrkimysten vaikutuksia. |
| --- | --- |

29.

| 30. | pitää tarpeellisena ohjata sosiaalisen median alustoja poliittisilla suosituksilla tai tarvittaessa sääntelytoimilla panostamaan entistä enemmän faktantarkistajien kattavien verkostojen kehittämiseen. Tämä edellyttää todennäköisesti jonkinlaista korvausjärjestelmää, joka perustuu verkkomediayhtiöiden tuottamiin tuloihin. Komitea pitää myös ratkaisevan tärkeänä edistää luotettavia media-alan toimijoita kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasoilla, joilla erityisesti julkisten palvelujen toimittajilla on merkittävä rooli nyt ja myös tulevaisuudessa. |
| --- | --- |

30.

| 31. | kehottaa hyväksymään sääntelytoimia, joiden tavoitteena on paljastaa ja kariuttaa disinformaatiokampanjoita mm. sosiaalisen median alustojen kanssa tehtävän yhteistyön ja raportoinnin avulla. Yhtenäisten standardien käyttöönotto disinformaation torjumisilmoituksia varten mahdollistaisi sen, että sosiaalisen median alustojen toimintaa voitaisiin seurata pitkäjänteisemmin ja että riippumattomat osapuolet voisivat tarvittaessa valvoa niitä ja saada näin kattavamman kuvan disinformaation levittämiseen liittyvien ongelmien laajuudesta. |
| --- | --- |

31.

| 32. | suosittaa sellaisen yleiseurooppalaisen sääntelykehyksen luomista, joka velvoittaa maailmanlaajuisia sosiaalisen median alustoja perustamaan jokaiseen jäsenvaltioon kaikilla EU:n kielillä toimivan käyttäjätuki- ja ongelmanratkaisukeskuksen. Kaikkia kansalaisia, paikallis- ja alueviranomaisten edustajia ja kansalaisjärjestöjen edustajia varten olisi oltava helppokäyttöinen asiakastukikeskus, joka toimii yleiseurooppalaisten periaatteiden mukaisesti. Äidinkielellä annettava asiakastuki ja myös fyysisen läsnäolon varmistaminen helpottaisivat merkittävästi disinformaation torjuntaa ja parantaisivat kansalaisten oikeuksia. |
| --- | --- |

32.

| 33. | suosittaa, että sosiaalisen median alustat tarjoavat tavallisille ihmisille keinoja saada halutessaan helposti tietoa disinformaation leviämisestä tai levittämisyrityksistä. |
| --- | --- |

33.

| 34. | kehottaa harkitsemaan mahdollisuutta myöntää Euroopan laajuisesti rahoitusta alue- ja paikallisviranomaisille ja kansalaisjärjestöille, jotta voidaan parantaa valmiuksia disinformaation havaitsemiseksi ja sen leviämisen torjumiseksi sekä kuntien ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen välisen ja rajatylittävän yhteistyön lisäämiseksi. |
| --- | --- |

34.

| 35. | suosittaa, että laaditaan faktantarkistajien verkoston avulla disinformaation käsittelyä koskevat ohjeet, joilla tuetaan oppimista oppilaitosten ja paikallisviranomaisten välityksellä kriittisen ajattelun edistämiseksi disinformaation torjunnassa. |
| --- | --- |

35.

| 36. | pitää tarpeellisena kehittää nuorempien sukupolvien kykyä analysoida faktoja, ajatella kriittisesti ja käyttää tervettä järkeä, jotta he osaisivat tulkita ja tarkistaa saamiaan tietoja. Tätä varten olisi lisättävä disinformaation torjumiseen tähtääviä valistustoimia (keskusteluja, vuoropuheluja jne.) yleissivistävissä ja ammatillisissa oppilaitoksissa. |
| --- | --- |

36.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Yhteinen tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Disinformaation torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma.

1

(2)  Euroopan alueiden komitean lausunto ”Eurooppalainen lähestymistapa disinformaation torjuntaan verkossa”.

2

---

| 10.3.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 79/54 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 79/54

---

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Kilpailupolitiikkaa koskeva Euroopan komission kertomus 2018”

(2020/C 79/11)

| Esittelijä | : | Dominique LÉVÊQUE (FR, PES), Aÿ-en-Champagnen kunnanjohtaja |
| --- | --- | --- |
| Viiteasiakirja | : | Kilpailupolitiikkaa koskeva Euroopan komission kertomus 2018
  COM(2019) 339 final |

Esittelijä

:

Dominique LÉVÊQUE (FR, PES), Aÿ-en-Champagnen kunnanjohtaja

Viiteasiakirja

:

Kilpailupolitiikkaa koskeva Euroopan komission kertomus 2018

COM(2019) 339 final

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Yleistä

| 1. | katsoo, että vääristymättömän ja tehokkaan kilpailun politiikka on Eurooppa-hankkeen olennainen perusta. Tämä politiikka ei ole kuitenkaan päämäärä sinänsä vaan väline, jolla toteutetaan sisämarkkinat. Niitä tarvitaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa – joka perustuu erityisesti kestävän kehityksen tavoitteiden strategiseen kehykseen, sosiaaliseen markkinatalouteen ja sosiaaliseen edistykseen – määriteltyjen Euroopan unionin (EU) tavoitteiden saavuttamiseen. Kilpailupolitiikan täytäntöönpanon on myös oltava johdonmukaista unionin muiden politiikkojen kanssa (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen [SEUT] 7 artikla), ja siinä on noudatettava SEUT-sopimuksen 9, 11 ja 12 artiklassa määriteltyjä monialaisia työllisyyttä, ympäristöä ja kuluttajansuojaa koskevia vaatimuksia. |
| --- | --- |

1.

| 2. | muistuttaa, että SEUT-sopimuksen 3 artiklassa annetaan Euroopan unionille yksinomainen toimivalta laatia kilpailusääntöjä ja että komissio käyttää suoraa täytäntöönpanovaltaa. Näin ollen oikeudellisia mekanismeja, joilla varmistetaan toissijaisuusperiaatteen noudattaminen, ei sovelleta kilpailupolitiikkaan (SEU-sopimuksen 5 artikla). Tämä yksinomainen toimivalta ei kuitenkaan vapauta komissiota velvollisuudesta ylläpitää jatkuvaa vuoropuhelua ja noudattaa asianmukaista harkintaa kilpailutoimenpiteiden valmistelun ja arvioinnin yhteydessä jäsenvaltioiden kaikkien tasojen viranomaisten, kansallisten kilpailuviranomaisten, Euroopan parlamentin, Euroopan alueiden komitean (AK), Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja kansalaisyhteiskunnan, erityisesti kuluttajajärjestöjen, kanssa. |
| --- | --- |

2.

| 3. | suhtautuu myönteisesti vuotuiseen kilpailupolitiikkaa koskevaan kertomukseen 2018, mutta toteaa, että siinä esitetään katsaus lähinnä tärkeimpiin komission vuonna 2018 tekemiin päätöksiin sekä kilpailulainsäädännön kehittymiseen tuomatta kuitenkaan esiin uudistusehdotuksia. Valitun puheenjohtajan seuraavaa Euroopan komissiota varten (2019–2024) 16. heinäkuuta esittämiin poliittisiin suuntaviivoihin sisältyy kuitenkin unionin kilpailupolitiikkaan tehtäviä uudistuksia, jotka liittyvät erityisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan, digitaalisia palveluja koskevaan uuteen lainsäädäntöön ja pk-yritysten listautumisanteihin erikoistuneen julkisen ja yksityisen sektorin rahaston perustamiseen. |
| --- | --- |

3.

| 4. | pitää erittäin valitettavana, että 17. lokakuuta 2019 tehtyyn Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin väliseen erosopimukseen ei enää sisälly sitovia toimenpiteitä, joilla taattaisiin jatkossa Euroopan unionin sääntöjä vastaavien sääntöjen noudattaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa valtiontukien, kilpailun ja niihin liittyvien verokysymysten alalla. Sopimukseen liitetyssä poliittisessa julistuksessa esitetty Yhdistyneen kuningaskunnan lupaus varmistaa kaikille ”tasapuoliset toimintaedellytykset”soveltamalla ”yhteisiä korkeatasoisia vaatimuksia”näillä aloilla ei ole sitova eikä täsmällinen, eikä se tarjoa riittävää suojaa Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, työntekijöille ja yrityksille. |
| --- | --- |

4.

Yhdistyneen kuningaskunnan ero Euroopan unionista

| 5. | korostaa, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovelletaan edelleen EU:n kilpailusääntöjä ainakin siihen asti, kunnes se eroaa Euroopan unionista. On mahdollista, että ennen kyseistä päivämäärää käynnistetyt tutkimukset saadaan päätökseen vasta kyseisen päivämäärän jälkeen, mutta asianomaiset päätökset on kuitenkin pantava täytäntöön. Komitea toteaa tässä yhteydessä olevansa tyytyväinen komission 25. maaliskuuta 2019 julkaisemassa tiedonannossaan esittämiin selvennyksiin Yhdistyneen kuningaskunnan eron seurauksista EU:n kilpailuoikeuden kannalta (1), mutta pitää valitettavana, että kyseinen muistio koskee ainoastaan kilpailunvastaista toimintaa ja yrityskeskittymien valvontaa. |
| --- | --- |

5.

| 6. | katsoo, että Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisen tapauksessa valppaus on aiheellista myös, jos Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei pidä kiinni sitoumuksestaan jatkaa valtiontukien valvontaa säilyttäen yhteisen sääntelykehyksen EU:n kanssa. Komitea toistaa lisäksi kehotuksensa tarkastella mahdollisuutta ottaa käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä valtiontukia koskevien sääntöjen mukauttamiseksi (ts. lieventämiseksi tai lykkäämiseksi) tietyillä maantieteellisillä alueilla ja tietyillä talouden aloilla, joihin Yhdistyneen kuningaskunnan eron seuraukset kohdistuvat erityisesti etenkin, jos ero tapahtuu neuvoteltujen puitteiden ulkopuolella (sopimukseton ero). Tämän tulisi antaa aihetta laajentaa yleisiä ryhmäpoikkeusasetuksia. |
| --- | --- |

6.

EU:n kilpailupolitiikka ja teollisuusstrategia

| 7. | muistuttaa, että Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota ”esittämään vuoden 2019 loppuun mennessä EU:n teollisuuden tulevaisuutta koskevan pitkän aikavälin vision ja konkreettisia toimenpiteitä sen toteuttamiseksi”. Tässä yhteydessä AK on jo ilmaissut olevansa vakuuttunut siitä, ”että EU:n teollisuuspoliittisessa strategiassa olisi tarkasteltava yksityiskohtaisesti ja näytön perusteella uudelleen myös EU:n sääntöjä valtiontukien ja sulautumien valvonnasta, jotta varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset kansainvälisellä tasolla maailmanlaajuisen kauppapolitiikan ja monenvälisen sopimuksen mukaisesti. Samalla strategiassa tulisi ottaa huomioon myös valtiontukien ja sulautumien investointi- ja innovointipotentiaali.” (2) AK katsoo, että tämän potentiaalin muuttujia ovat kyky luoda tai säilyttää teollisuustyöpaikkoja EU:ssa erityisesti osallistumalla vaikeuksissa olevien teollisuudenalojen tuotantosuunnan muuttamiseen ja strategisten komponenttien tuotantoon Euroopan teollisuutta varten. |
| --- | --- |

7.

| 8. | ehdottaa, että muutetaan tutkimukseen, kehitykseen ja innovointiin (t&k&i) osoitettavan tuen valvontamenetelmää vähentämällä mahdollisimman paljon komission suorittamaa ennakkovalvontaa, lyhentämällä näiden tukien tutkimisen määräaikoja ja yksinkertaistamalla Euroopan yhteistä etua koskeviin tärkeisiin hankkeisiin (IPCEI) (3) liittyviä toimenpiteitä. Tämän muutoksen pitäisi helpottaa Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden toteuttamista, kun otetaan huomioon, että tällaisista hankkeista on kyetty käynnistämään vain yksi (mikroelektroniikan alan) hanke, jota rahoitetaan 1,75 miljardilla eurolla. Toinen IPCEI-hanke, joka koskee uuden sukupolven akkukennojen ja -moduulien suunnittelua ja tuotantoa ja jonka kokonaisinvestoinnit ovat kuusi miljardia euroa ja julkisen tuen osuus 1,2 miljardia euroa, esiteltiin komissiolle viime toukokuussa. |
| --- | --- |

8.

Valtiontuet – yleistä

| 9. | on tyytyväinen siihen, että vuonna 2014 käynnistetyn valtiontukien valvontaa koskevan nykyaikaistamisprosessin ansiosta on ollut mahdollista lisätä poikkeusten määrää niin, että uusista tukitoimenpiteistä yli 96 prosenttia on toteutettu vuodesta 2015 lähtien yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla, ja keskittyä valtiontukien valvonnassa tärkeimpiin haasteisiin. |
| --- | --- |

9.

| 10. | korostaa merkitystä, joka valtiontukien avoimuusmoduulin (4) kehittämisellä on avoimuuden kannalta. Kyseinen tietotekninen väline mahdollistaa yli 500 000 euron suuruisia valtiontukia koskevien tietojen toimittamisen ja julkaisemisen. Komitea toteaa, että vuoden 2018 loppuun mennessä 25 jäsenvaltiota oli julkaissut tiedot yli 43 000 myönnetystä valtiontuesta. |
| --- | --- |

10.

| 11. | toistaa olevansa vakuuttunut siitä, että komission vuonna 2016 antama tiedonanto valtiontuen käsitteestä tarjoaa viranomaisille hyödyllisen lähtökohdan tämän monitahoisen kysymyksen hahmottamiseen. Komitea kehottaa kuitenkin komissiota ajantasaistamaan tiedonannon ottaen huomioon päätöskäytäntönsä ja unionin oikeuskäytännön kehittymisen etenkin valikoivuuden suhteen. |
| --- | --- |

11.

| 12. | kehottaa komissiota nostamaan vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän 200 000 eurosta 500 000 euroon kolmen verovuoden jaksolla ottaen huomioon, että asetettu enimmäismäärä on vuodelta 2006. |
| --- | --- |

12.

| 13. | toteaa, että vuonna 2018 komissio käynnisti valtiontukia koskevien sääntöjen toimivuustarkastuksen. Tästä seuraa vuoden 2020 alussa mahdollisesti joukko ehdotuksia näiden sääntöjen tarkistamiseksi. Komitea painottaa tässä yhteydessä, että AK on otettava täysipainoisesti ja hyvissä ajoin mukaan analysoimaan ehdotuksia, jotka koskevat kiinteimmin alue- ja paikallisyhteisöjen toimivaltaan ja poliittiseen, taloudelliseen ja sosiaaliseen toimialaan liittyviä mekanismeja, toisin sanoen seuraavia seikkoja: yleinen ryhmäpoikkeusasetus, vähämerkityksistä tukea koskeva asetus, alueellisen valtiontuen suuntaviivat, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävän valtiontuen puitteet, Euroopan yhteistä etua koskevia tärkeitä hankkeita (IPCEI) edistävästä valtiontuesta annettu tiedonanto, riskirahoitussuuntaviivat, lentoasemille ja lentoyhtiöille myönnettävän valtiontuen suuntaviivat, ympäristönsuojelu- ja energiatuen suuntaviivat, pelastamis- ja rakenneuudistustuen suuntaviivat sekä rautatiealaa koskevan tuen suuntaviivat. |
| --- | --- |

13.

| 14. | panee merkille kesäkuun 26. ja syyskuun 27. päivän välisenä aikana vuonna 2019 järjestetyn julkisen kuulemisen yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen tarkistamisehdotuksesta. Tarkistaminen liittyy tulevaan monivuotiseen rahoituskehykseen ja tähtää siihen, että löydetään mahdollisimman yksinkertainen ja tehokas tapa edistää jäsenvaltioista ja EU:n talousarviosta tulevan rahoituksen yhdistelemistä. Komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että ehdotuksella laajennetaan nykyistä ryhmäpoikkeusta siten, että sitä voidaan soveltaa myös suurille yrityksille myönnettävään tukeen ilman ennakkoilmoitusta (20 artikla). Nykyisellään ryhmäpoikkeus on sovellettavissa ainoastaan pk-yrityksille annettavaan tukeen. Komiteaa ilahduttaa myös, että asetuksen puitteissa voidaan myöntää yksinkertaistettu ryhmäpoikkeus Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeisiin myönnettyjen hyvin pienten tukimäärien osalta (enintään 20 000 euroa yritystä ja hanketta kohden) (20 a artikla). Komitea kannattaa lisäksi pk-yritysten tuen enimmäisintensiteetin korottamista 80 prosenttiin. Se korostaa kuitenkin seuraavia kahta uutta huolenaihetta:






  i) | On selvennettävä, että hankkeisiin osallistuvien julkisten laitosten omien resurssien käyttöä ei lasketa julkiseksi rahoitusosuudeksi tuen enimmäisintensiteettiä määritettäessä. |
| --- | --- | --- |

14.

i)

On selvennettävä, että hankkeisiin osallistuvien julkisten laitosten omien resurssien käyttöä ei lasketa julkiseksi rahoitusosuudeksi tuen enimmäisintensiteettiä määritettäessä.

| ii) | Lisäksi tulee vahvistaa, että 20 a artiklan mukaisesti myönnettyyn tukeen ei sovelleta yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisia ilmoitusvelvoitteita (11 artikla) tai valvontavelvoitteita (12 artikla) ja ettei kolmansille osapuolille synny ilmoitusvelvoitteita tällaisen tuen yhteydessä. |
| --- | --- |

ii)

Lisäksi tulee vahvistaa, että 20 a artiklan mukaisesti myönnettyyn tukeen ei sovelleta yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisia ilmoitusvelvoitteita (11 artikla) tai valvontavelvoitteita (12 artikla) ja ettei kolmansille osapuolille synny ilmoitusvelvoitteita tällaisen tuen yhteydessä.

| 15. | panee merkille 22. heinäkuuta 2019 julkaistun komission tiedonannon sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperinnästä (5). Se liittyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13. heinäkuuta 2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (6) täytäntöönpanoon. Tiedonanto ei tuo näissä oikeudellisissa puitteissa mukanaan helpotuksia valtiontuen ja etenkään vähämerkityksisen valtiontuen saajille. Vähämerkityksisen tuen osalta kymmenen vuoden vanhentumisaikaa ei ole lyhennetty, vaikka tämä määräaika on tosiasiassa vielä paljon pidempi sellaisten menettelyllisten toimien johdosta, joilla on lykkäävä vaikutus. Komissio ei ole myöskään suostunut luopumaan takaisinperinnästä tapauksissa, joissa se on antanut aihetta perusteltuun luottamukseen, kun takaisinperintää varten tarvittavia tietoja ei ole saatavilla tai kun kansallisen tuomioistuimen päätöksestä, joka koskee nimenomaisesti tuen olemassaoloa, tulee lopullinen. Komissio katsoo lisäksi, että jos tuen määrää ei saada perittyä tuensaajalta takaisin, tämä on julistettava maksukyvyttömäksi, minkä lisäksi tuensaajan toiminnan uudelleenjärjestelyä tai tilapäistä jatkamista ei myöskään pidä sallia ilman että myönnetyn tuen määrä peritään kokonaisuudessaan takaisin. Tämä lähestymistapa on vaikeasti sovitettavissa yhteen kansallisten ja eurooppalaisten maksukyvyttömyysmenettelyjen tavoitteen kanssa. Vaikka valtiontuen takaisinperintämenettelyillä pyritään poistamaan taannehtivasti sääntöjenvastaisen tuen vääristävät vaikutukset, maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisissa yritysten uudelleenjärjestelyissä otetaan huomioon myös muita tavoitteita, kuten työpaikkojen säilyttäminen. AK kehottaakin komissiota harkitsemaan, että se tekisi ehdotuksen asetuksen (EU) 2015/1589 muuttamiseksi. |
| --- | --- |

15.

| 16. | kiinnittää huomiota siihen, että pankkialan valtiontukia koskevaa kehystä ei ole muutettu sitten elokuun 2013 (7), vaikka taloudellinen toimintaympäristö on muuttunut oleellisesti ja on syytä kysyä, onko vieläkin tarkoituksenmukaista edellyttää, että mahdollinen tuki myötävaikuttaa ”jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”(SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohta). |
| --- | --- |

16.

| 17. | panee tyytyväisenä merkille unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-755/15 ja T-759/15 syyskuun 24 päivänä 2019 antaman tuomion, joka käsittelee sitä, onko Euroopan komission vuonna 2015 tekemä päätös Luxemburgin tuesta Fiat Chrysler Finance Europelle pätevä. Tuomiossa vahvistetaan, että veropäätöksellä annettu valikoiva etu voi olla sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea ja että veropäätöksen tarkastelu komissiossa valtiontukisääntöjen näkökulmasta ei ole ”verotuksen yhdenmukaistamista”. Samalla siinä korostetaan, että tuomioistuimen 15. marraskuuta 2011 yhdistetyissä asioissa C-106/09 P ja C-107/09 P antaman tuomion mukaisesti ”jäsenvaltioilla [– –] on toimivalta määrittää veroperusteet ja jakaa verorasitus eri tuotannontekijöiden ja talouden eri toimialojen kesken”. |
| --- | --- |

17.

Valtiontuki yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen alalla

| 18. | muistuttaa, että perussopimuksissa annetaan jäsenvaltioille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien EU:n valtiontukisääntöjen soveltamisessa laaja harkintavalta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun määrittelyn osalta. On myös noudatettava paikallisen ja alueellisen itsehallinnon, taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiä koskevan neutraaliuden periaatteita, jotka taataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 14, 106 ja 345 artiklassa sekä pöytäkirjassa N:o 26. |
| --- | --- |

18.

| 19. | korostaa Alankomaiden sosiaalisen asuntotuotannon alan elinten esittämään kanteeseen vastaavan unionin yleisen tuomioistuimen 15. marraskuuta 2018 antaman tuomion merkitystä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien sosiaaliasuntopalvelujen kannalta (8). Kyseisessä tuomiossa täsmennetään yhtäältä, että jäsenvaltioilla on velvollisuus osoittaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien sosiaaliasuntopalvelujen on oltava laajuudeltaan tarpeellisia ja oikeasuhteisia suhteessa julkisen palvelun todelliseen tarpeeseen asunnon saannin osalta, jotta kilpailusääntöjä ei sovelleta, ja toisaalta rajoitetaan komission rooli ilmeisen virheen osoittamiseen. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän asuntotuotantopalvelun määritelmään sisältyy ilmeinen virhe, jos se on epätäsmällinen, sillä siinä rajoitutaan määräämään sosiaalisten asuntojen vuokraamisesta ensisijaisesti henkilöille, joilla on vaikeuksia löytää asianmukaista asuntoa, tätä kohderyhmää määrittelemättä. |
| --- | --- |

19.

| 20. | toistaa jälleen (9) tässä yhteydessä kehotuksensa täsmentää komission 20. joulukuuta 2011 antaman päätöksen soveltamisalaa sosiaalisen asuntotuotannon osalta. Jotta voitaisiin vastata hälyttävään asuntotilanteeseen, joka koskee suurta osaa pieni- ja jopa keskituloisista, ja ottaa huomioon kiinteistömarkkinoiden erilaiset paikalliset tilanteet ja jotta kunnioitetaan jäsenvaltioille myönnettyä harkintavaltaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun määrittelemisen osalta, päätöstä olisi sovellettava toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sosiaalisten asuntojen tarjontaan sellaisille erityisryhmille, joiden asumiseen liittyviä tarpeita ei voida täyttää markkinaehdoin muun muassa maksukykyyn tai muihin haavoittuvasta asemasta johtuviin vaikeuksiin liittyvien rajoitusten vuoksi. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä täsmälliset tarpeet käyttäen tarkoituksenmukaisia ja avoimia arviointiperusteita. |
| --- | --- |

20.

| 21. | panee merkille, että komissio päätti 7. joulukuuta 2018 pidentää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tarjoaville yrityksille annettavaa vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksensa soveltamisaikaa 31. joulukuuta 2020 asti. Tässä yhteydessä komitea muistuttaa kehottaneensa






  — | korottamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin suunnattavaan valtiontukeen sovellettavia vähämerkityksisen tuen raja-arvoja (500 000 euroon korvaavien toimenpiteiden lisäksi kullakin kolmen verovuoden käsittämällä jaksolla). |
| --- | --- | --- |

21.

—

korottamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin suunnattavaan valtiontukeen sovellettavia vähämerkityksisen tuen raja-arvoja (500 000 euroon korvaavien toimenpiteiden lisäksi kullakin kolmen verovuoden käsittämällä jaksolla).

| — | tarkistamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun kohtuullisen voiton määritelmää etenkin, jotta voidaan ottaa esimerkiksi kannustimia luomalla tai hyväksyttävää kohtuullista voittoprosenttia korottamalla huomioon, että tällaiset voitot investoidaan usein uudelleen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin. |
| --- | --- |

—

tarkistamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun kohtuullisen voiton määritelmää etenkin, jotta voidaan ottaa esimerkiksi kannustimia luomalla tai hyväksyttävää kohtuullista voittoprosenttia korottamalla huomioon, että tällaiset voitot investoidaan usein uudelleen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin.

Valtiontuki ekologisen ja energiasiirtymän alalla

| 22. | painottaa olevan tärkeää, että komission ympäristönsuojelu- ja energiatukipolitiikka nivoutuu täysin Pariisissa solmitun ilmastonmuutossopimuksen (UNFCCC) täytäntöönpanoon, edistää kestäväpohjaista energiaa uusiutuvien energialähteiden ja energiatehokkuuden lisäämiseen tähtäävien toimien muodossa ja mahdollistaa energiaköyhyyden torjumisen, energiansaannin turvaamisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisen. Komitea kehottaa tässä yhteydessä lopettamaan fossiilisten polttoaineiden tuotantoon myönnettävät valtiontuet. |
| --- | --- |

22.

| 23. | kiinnittää Euroopan alueiden komitean jäsenten ja ylipäätään paikallis- ja alueyhteisöjen edustajien huomion (6. marraskuuta 2019 saakka kestävään) kuulemiseen, joka liittyy yleistä taloudellista etua koskevien terveys- ja sosiaalipalvelujen valtiontukisääntöjen arviointiin (10), ja toivoo, että palautteeksi saadaan runsaasti käytännön kokemuksia. Komitea tuo omalta osaltaan julki, että paikallis- ja alueviranomaisilla on ollut vaikeuksia määritellä, mitä sosiaalisen asuntotarjonnan yhteydessä tarkoitetaan ”muita heikommassa asemassa olevilla kansalaisilla”, sekä ongelmia liiallisten korvausten laskentamenetelmän kanssa. |
| --- | --- |

23.

| 24. | panee merkille kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään liittyviä tiettyjä valtiontukia koskevien suuntaviivojen tarkistusprosessin, joka käynnistettiin 20. joulukuuta 2018. |
| --- | --- |

24.

| 25. | esittää ympäristönsuojelu- ja energiatukien suuntaviivojen tulevaa tarkistusta silmällä pitäen seuraavaa:






  — | vaatii, että biomassaa ja biometaania koskevan valtiontuen ehtona on alkuperätakuu. |
| --- | --- | --- |

25.

—

vaatii, että biomassaa ja biometaania koskevan valtiontuen ehtona on alkuperätakuu.

| — | suosittaa, että otetaan käyttöön uusiutuvan energian varastointia ja omaa käyttöä koskevat säännökset, joilla varmistetaan yhdenmukaisuus uusiutuvia energialähteitä koskevan tarkistetun direktiivin kanssa (erityisesti 21 ja 22 artikla). |
| --- | --- |

—

suosittaa, että otetaan käyttöön uusiutuvan energian varastointia ja omaa käyttöä koskevat säännökset, joilla varmistetaan yhdenmukaisuus uusiutuvia energialähteitä koskevan tarkistetun direktiivin kanssa (erityisesti 21 ja 22 artikla).

| — | kehottaa asettamaan tuen myöntämisen ehdoksi avoimuusvelvoitteen, jonka mukaan kuluttajille aiheutuvat kustannukset määritellään selkeästi laskuissa (Euroopan parlamentin ja neuvoston energiamarkkinoista antaman direktiivin (EU) 2019/944 (11) mukaisesti). |
| --- | --- |

—

kehottaa asettamaan tuen myöntämisen ehdoksi avoimuusvelvoitteen, jonka mukaan kuluttajille aiheutuvat kustannukset määritellään selkeästi laskuissa (Euroopan parlamentin ja neuvoston energiamarkkinoista antaman direktiivin (EU) 2019/944 (11) mukaisesti).

| — | ehdottaa, että suuntaviivojen kohtaa 220 muutettaisiin siten, että jäsenvaltioilla tulisi olla velvollisuus osoittaa, että ne ovat harkinneet ensisijaisesti muunlaisia keinoja saavuttaa ympäristön tai talouden kannalta haitallisten tukien asteittaista poistamista koskeva tavoite, esimerkiksi asettamalla etusijalle kysynnän hallinnan ja energiatehokkuustoimenpiteet, lisäämällä yhteenliittämiskapasiteettia ja avaamalla järjestelmän uusiutuville energialähteille (12). |
| --- | --- |

—

ehdottaa, että suuntaviivojen kohtaa 220 muutettaisiin siten, että jäsenvaltioilla tulisi olla velvollisuus osoittaa, että ne ovat harkinneet ensisijaisesti muunlaisia keinoja saavuttaa ympäristön tai talouden kannalta haitallisten tukien asteittaista poistamista koskeva tavoite, esimerkiksi asettamalla etusijalle kysynnän hallinnan ja energiatehokkuustoimenpiteet, lisäämällä yhteenliittämiskapasiteettia ja avaamalla järjestelmän uusiutuville energialähteille (12).

| 26. | kehottaa komissiota tarkistamaan, ettei kerosiiniverovapautus vääristä kilpailua ilmailualan hyväksi kansainvälistä siviili-ilmailua koskevan Chicagon kansainvälisen yleissopimuksen (1944) virheellisen tulkinnan johdosta. Yleissopimuksen mukaan kansainvälistä reittiä lentävien ilma-alusten säiliöissä olevaa polttoainetta ei voida verottaa johonkin maahan saavuttaessa, mutta siihen ei sisälly määräyksiä verotuksesta lentoja koskevien polttoainetäydennysten osalta. Valtio voisi näin ollen, kuten joissakin jäsenvaltioissa tapahtuu, määrätä ainakin kotimaan lennoille lentolippuveron, jos lento kilpailee suoraan rautatieliikennepalvelun kanssa, tai kerosiiniveron kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseksi. Kun otetaan huomioon tällaisten verojen vaikutus EU:n sisämarkkinoihin, olisi kuitenkin parempi, että tällaista verotusta koordinoitaisiin unionin tasolla. Komitea pitää tältä pohjalta erittäin huomionarvoisena eurooppalaista kansalaisaloitetta ”Fairosene” (13), joka tähtää lentopolttoaineen verovapautuksen lopettamiseen Euroopassa. |
| --- | --- |

26.

| 27. | muistuttaa kehottaneensa (14)”määrittelemään hiilialueet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetuiksi tukialueiksi ja mukauttamaan EU:n tukisääntöjä näitä erityisalueita varten, jotta mahdollistetaan rakennemuutoksesta selviytymisen edellyttämät toimenpiteet [– –]. Sen lisäksi olisi pohdittava sitä, voidaanko tällaisia tukitoimenpiteitä soveltaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, kun otetaan huomioon ilmastonmuutokseen liittyvän hiilialueiden muutoksen huomattava ja esimerkillinen merkitys EU:n energia- ja ilmastopolitiikalle.” |
| --- | --- |

27.

Kilpailupolitiikka ja taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio

| 28. | on tyytyväinen siihen, että vuonna 2018 komissio sovelsi ensimmäistä kertaa laajakaistasuuntaviivoja ja salli viranomaisten tukea laajakaistan käyttöönottoa, toisin sanoen baijerilaista hanketta (15), jolla otetaan käyttöön erittäin suuren kapasiteetin verkkoja kuudessa maaseutukunnassa. Kun otetaan huomioon, että digitaalisten sisämarkkinoiden verkkoyhteyksiä koskevien tavoitteiden saavuttamiseen tarvittaisiin noin 500 miljardin euron kokonaisinvestoinnit seuraavien kymmenen vuoden aikana, on olennaisen tärkeää, että kilpailupolitiikassa otetaan huomioon laajakaistan käyttöönottoon maaseutualueilla liittyvät erityispiirteet yleisen edun palvelemiseksi ja jotta käännetään suuntaus, joka vie kohti maaseutu- ja kaupunkialueiden välistä kasvavaa epäsymmetriaa teknologian saatavuudessa. |
| --- | --- |

28.

| 29. | korostaa, että lausunnossaan rakenne- ja investointirahastoja koskevasta puiteasetuksesta AK ehdottaa, että valtiontukijärjestelmien yhteydessä tuen myöntävän elimen voitaisiin katsoa olevan tuensaaja (2 artikla), ”jos tukimäärä yritystä kohden on alle 200 000 euroa”, ja toteaa, että Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat hyväksyneet tämän ehdotuksen. |
| --- | --- |

29.

| 30. | muistuttaa, että unionin varojen osalta yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa (johdanto-osan 26 kappale) todetaan, että ”[u]nionin toimielinten, virastojen, yhteisyritysten tai muiden elinten keskitetysti hallinnoima unionin rahoitus, joka ei kuulu suoraan tai välillisesti jäsenvaltioiden määräysvaltaan, ei ole valtiontukea. Kun tällaista rahoitusta myönnetään yhdessä muun valtiontuen kanssa, ainoastaan muu valtiontuki olisi otettava huomioon määritettäessä, onko ilmoituskynnysarvoja ja tuen enimmäisintensiteettejä noudatettu, edellyttäen että samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin myönnetyn julkisen rahoituksen kokonaismäärä ei ylitä sovellettavissa unionin lainsäädännön säännöissä vahvistettua suurinta mahdollista rahoitusastetta.” |
| --- | --- |

30.

| 31. | toistaa komissiolle esittämänsä kehotuksen korottaa huomattavasti yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamiskynnystä alueellisille lentoasemille myönnettävien tukien kohdalla nykyisestä rajasta, joka on 200 000 matkustajaa vuodessa, sillä tuet eivät vaikuta merkittävällä tavalla jäsenvaltioiden väliseen kauppavaihtoon, lentoasemat eivät rakenteellisesti pysty kattamaan toiminta- ja investointikulujaan (16) ja valtiontuen tarkoituksena on kehittää turvallista ja kestäväpohjaista lentoliikenneinfrastruktuuria alueilla, joilla on heikot liikenneyhteydet (17). |
| --- | --- |

31.

| 32. | pitää valitettavana sitä, ettei komission kesäkuussa 2018 tekemiin ehdotuksiin YMP:n vuoden 2020 jälkeisestä uudistuksesta sisälly – toisin kuin AK oli esittänyt – ehdotuksia maatalousalaan sovellettavien kilpailusääntöjen tarkistamisesta. Komitea kehottaakin komissiota tarkastelemaan uudelleen, vuoden 2020 jälkeisestä YMP:stä tehtyjä lainsäädäntöehdotuksia koskevista toimielinten välisistä jatkotoimista riippumatta, tähänastista hyvin rajoittavaa tulkintaansa SEUT-sopimuksen 101 artiklasta horisontaalisissa suuntaviivoissa ja olemaan estämättä tuottajaorganisaatioiden tekemiä kollektiivisia järjestelyjä. |
| --- | --- |

32.

| 33. | on tyytyväinen siihen, että komissio korotti maaliskuussa 2019 AK:n esittämien kehotusten mukaisesti vähämerkityksisen tuen tuottajakohtaista enimmäismäärää maatalousalalla 15 000 eurosta 20 000 euroon ja tietyin edellytyksin 25 000 euroon samalla kun se nosti kaikkien vähämerkityksisten tukien kansallista enimmäismäärää yhdestä prosentista 1,25 prosenttiin maan vuotuisesta maataloustuotannosta kolmen vuoden aikana. Näiden kahden korotuksen ansiosta ilmasto-, terveys- ja talouskriisien kärjistyminen voidaan ottaa ainakin osittain huomioon. |
| --- | --- |

33.

Kilpailupolitiikka digitaaliaikakaudella

| 34. | on tyytyväinen siihen, että EU:n kilpailupolitiikan mukauttamista digitaaliaikakauteen pidetään komission kertomuksessa ensisijaisena tavoitteena ja että uudessa kilpailuohjelmassa vuosiksi 2021–2027 keskitytään metatietojen ja algoritmien käyttöön liittyviin haasteisiin. |
| --- | --- |

34.

| 35. | pitää näin ollen valitettavana, ettei viime huhtikuussa esitettyyn, digitaaliaikakauden kilpailupolitiikkaa koskevaan selvitykseen (18) sisältyviä ehdotuksia ole käsitelty tarkemmin vuosikertomuksessa. Komitea pitää seuraavia ehdotuksia erityisen merkityksellisinä:






  — | Määräävässä asemassa olevien alustojen käyttämät strategiat kohtaamansa kilpailupaineen vähentämiseksi olisi kiellettävä, ellei voida selkeästi osoittaa niiden parantavan kuluttajansuojaa. |
| --- | --- | --- |

35.

—

Määräävässä asemassa olevien alustojen käyttämät strategiat kohtaamansa kilpailupaineen vähentämiseksi olisi kiellettävä, ellei voida selkeästi osoittaa niiden parantavan kuluttajansuojaa.

| — | Komission tutkimuksissa olisi kiinnitettävä vähemmän huomiota markkinoiden määritelmän analysointiin ja enemmän haittateorioihin ja kilpailunvastaisten strategioiden havaitsemiseen. |
| --- | --- |

—

Komission tutkimuksissa olisi kiinnitettävä vähemmän huomiota markkinoiden määritelmän analysointiin ja enemmän haittateorioihin ja kilpailunvastaisten strategioiden havaitsemiseen.

| — | Pääsyä tietoihin, jotka ovat sellaisen yrityksen saatavilla, jonka katsotaan olevan määräävässä asemassa, mutta eivät kilpailijoiden saatavilla, ja tällaisen eriytetyn tietojen saatavuuden jatkuvuutta olisi tarkasteltava tapauskohtaisesti. |
| --- | --- |

—

Pääsyä tietoihin, jotka ovat sellaisen yrityksen saatavilla, jonka katsotaan olevan määräävässä asemassa, mutta eivät kilpailijoiden saatavilla, ja tällaisen eriytetyn tietojen saatavuuden jatkuvuutta olisi tarkasteltava tapauskohtaisesti.

| — | On varmistettava i) tietojen siirrettävyys, toisin sanoen käyttäjien mahdollisuus siirtää muualle heistä alustalle kerätyt tiedot, sekä ii) tietojen yhteentoimivuus. |
| --- | --- |

—

On varmistettava i) tietojen siirrettävyys, toisin sanoen käyttäjien mahdollisuus siirtää muualle heistä alustalle kerätyt tiedot, sekä ii) tietojen yhteentoimivuus.

| — | Alustat, jotka muodostavat systeemisen välitysinfrastruktuurin, tulisi velvoittaa osoittamaan, ettei automaattisella priorisoinnilla ole pitkän aikavälin syrjäyttämisvaikutusta tuotemarkkinoihin, kuten väitetään 23 eurooppalaisen sähköisen työpaikkapörssin Google for Jobs -ohjelmaa vastaan nostamassa kanteessa. |
| --- | --- |

—

Alustat, jotka muodostavat systeemisen välitysinfrastruktuurin, tulisi velvoittaa osoittamaan, ettei automaattisella priorisoinnilla ole pitkän aikavälin syrjäyttämisvaikutusta tuotemarkkinoihin, kuten väitetään 23 eurooppalaisen sähköisen työpaikkapörssin Google for Jobs -ohjelmaa vastaan nostamassa kanteessa.

| 36. | kehottaa luomaan eurooppalaisen lainsäädäntökehyksen, joka mahdollistaa sen, että toimivaltaisilla paikallis-, alue-, jäsenvaltio- tai unionitason viranomaisilla, jotka ovat antaneet alustoille valtuuden suorittaa yleishyödyllisiin palveluihin liittyviä tehtäviä, on pääsy näiden alustojen käyttämiin algoritmeihin ja mahdollisuus valvoa niitä. |
| --- | --- |

36.

| 37. | kannattaa sitä, että määräävässä markkina-asemassa olevien tai järjestelmän kannalta merkittävien alustojen ja/tai ekosysteemien toteuttamien startup-yrityshankintojen valvontaa tehostetaan. Komitea myös suosittaa, että EU:n sulautuma-asetuksessa säädettyjä toimivaltaa koskevia kynnysarvoja tarkistetaan niin, ettei hankintoja arvioida pelkästään liikevaihdon vaan myös liiketoimen arvon perusteella, jotta arvioidaan paremmin startup-yritysten kilpailupotentiaalia, sillä startup-yritykset eivät yleensä perustu lyhyen aikavälin voiton malliin. |
| --- | --- |

37.

Sulautumien valvonta

| 38. | korostaa, että komission toteuttamassa kilpailuanalyysissa on otettava paremmin huomioon valtion suorittama valvonta sekä yrityksille myönnetyt tuet, jotka voivat vääristää kilpailua erityisesti, kun kyse on kolmansien maiden kilpailevista yrityksistä. |
| --- | --- |

38.

| 39. | kehottaa komissiota myös harkitsemaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (19), annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta ("EY:n sulautuma-asetus") mukauttamista ja sulautumia koskevien nykyisten suuntaviivojen ajantasaistamista. Käytännössä komission olisi huolehdittava siitä, etteivät sulautumien hyväksymisen edellyttämät rakenteelliset sitoumukset johda siihen, että strateginen omaisuus myydään unionin ulkopuolisille kilpailijoille (kuten on tapahtunut joka toisessa tapauksessa vuodesta 2010 lähtien). Lisäksi komission analyysin aikajänteeksi on asetettu periaatteessa kaksi, kolme vuotta, mikä ei mahdollista innovatiivisten toimijoiden markkinoille tuloon liittyvien merkittävien muutosten ennakoimista erityisesti digitaalialalla. Horisontaalisia sulautumia koskevia suuntaviivoja voitaisiin näin ollen muuttaa poistamalla viittaus kahden vuoden määräaikaan (kohta 74) ja määräämällä, että analyysin aikajänne ”riippuu markkinoiden ominaisuuksista ja dynamiikasta sekä mahdollisten markkinoille tulijoiden erityiskyvyistä”. |
| --- | --- |

39.

Kilpailupolitiikan maailmanlaajuinen ulottuvuus

| 40. | katsoo, että komission ei pidä keskittyä ainoastaan kilpailua koskevien lukujen sisällyttämiseen uusia vapaakauppasopimuksia solmiessaan, vaan sen on myös valvottava jo allekirjoitettujen sopimusten täytäntöönpanoa ja ennakoitava vastatoimenpiteitä, kun eurooppalaisten yritysten pääsyä ulkomaisille markkinoille rajoitetaan. Tätä varten on tarpeen tarkastella mahdollisuutta luoda komissioon täytäntöönpanon päävastuullisen tehtävä. |
| --- | --- |

40.

| 41. | kehottaa käynnistämään uudelleen lainsäädäntömenettelyn julkisia hankintoja koskevan vastavuoroisuusvälineen käyttöön ottamiseksi, kuten komissio ehdotti vuonna 2016, osana julkisten hankintojen markkinoiden avaamista kansainväliselle kilpailulle. Kyseisenlainen väline näyttää olevan ehdottoman tarpeellinen, sillä WTO:ssa käydyissä neuvotteluissa julkisia hankintoja koskevan sopimuksen tarkistamisesta ja kolmansien maiden kanssa käydyissä kahdenvälisissä neuvotteluissa unioni on vahvistanut, että se avaa julkisten hankintojen markkinansa, joiden arvo on noin 352 miljardia euroa, kun vastaavasti jotkut sopimuksen allekirjoittajamaat sisällyttävät julkisten hankintojen markkinat luetteloihinsa vain rajoitetusti (Yhdysvallat 178 miljardin euron edestä ja Japani 27 miljardin euron edestä). |
| --- | --- |

41.

| 42. | kehottaa kaikkia jäsenvaltioita täydentämään unioniin tulevien ulkomaisten sijoitusten seurantaa koskevaa asetusta (20) kansallisen tason valvontamekanismeilla erityisesti, jotta jäsenvaltiot voivat avustaa toinen toisiaan, jos yhteen jäsenvaltioon tehty ulkomainen suora sijoitus voisi vaarantaa muiden jäsenvaltioiden turvallisuuden tai yleisen järjestyksen. |
| --- | --- |

42.

| 43. | on tyytyväinen siihen, että Euroopan komissio on helmikuussa 2019 ottanut käyttöön lopullisia suojatoimenpiteitä vastauksena Yhdysvaltojen päätökseen määrätä tullitariffeja terästuotteille. Terästuotteiden tuonti EU:hun oli nimittäin kasvanut huomattavasti ja uhkasi vakavasti EU:n teräsalan yrityksiä, jotka ovat edelleen haavoittuvassa asemassa maailman teräsmarkkinoilla jatkuvan ylikapasiteettitilanteen ja eräiden kauppakumppaneiden harjoittamien epäterveiden kaupan käytäntöjen ennennäkemättömän yleistymisen vuoksi. Näillä toimenpiteillä varmistetaan EU:n WTO:n puitteissa tekemien sitoumusten mukaisesti tuonnin jatkuminen, joka takaa tosiasiallisen kilpailun Euroopan teräsmarkkinoilla ja riittävän valikoiman runsaslukuisille eurooppalaisille teräksen käyttäjille. Koska terästeollisuuden taloudelliset näkymät kuitenkin heikkenevät heikkenemistään, on aiheellista tarkastella pian uudelleen näitä suojatoimenpiteitä ja lujittaa niitä tarvittaessa. |
| --- | --- |

43.

Bryssel 5. joulukuuta 2019.

Euroopan alueiden komitean

puheenjohtaja

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/eu-competition-law_fi.pdf

1

(2)  AK:n 26. kesäkuuta 2019 antama lausunto aiheesta ”Paikkalähtöinen lähestymistapa EU:n teollisuuspolitiikkaan”, kohta 16.

2

(3)  Ks. ranskalais-saksalainen julistus 2000-luvulle mukautetusta teollisuuspolitiikasta, https://ue.delegfrance.org/manifeste-franco-allemand-pour une

3

(4)  Ks. https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public

4

(5)  https://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/recovery_notice_fi.pdf

5

(6)  EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9.

6

(7)  7 Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta finanssikriisin yhteydessä pankkien hyväksi toteutettaviin tukitoimenpiteisiin 1 päivästä elokuuta 2013,

7

https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/HTML/?uri=CELEX:52013XC0730(01)&from=FI

(8)  Asia T-202/10 RENV II: http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=207808&pageIndex=0&doclang=FI&mode=lst&dir=&occ=first&part=1&cid=14523814

8

(9)  Ks. AK:n 11. lokakuuta 2016 aiheesta ”Valtiontuki ja yleistä taloudellista etua koskevat palvelut”antaman lausunnon kohta 41 (asiakokonaisuus ECON-VI/013).

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2019-3777435_fi

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/944, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2019, sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta (EUVL L 158, 14.6.2019, s. 125).

11

(12)  Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020, https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A52014XC0628%2801%29

12

(13)  https://eci.ec.europa.eu/008/public/#/initiative

13

(14)  Aihetta ”Euroopan hiilialueiden sosioekonominen rakennemuutos”käsittelevän AK:n lausuntoluonnoksen kohdat 29–31, esittelijä: Mark Speich (DE, EPP). Lausunto on määrä hyväksyä 8.–9. lokakuuta 2019 pidettävässä täysistunnossa.

14

(15)  Asia SA.48418 Baijerin gigabittipilottihanke – Saksa, saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=3_SA_48418

15

(16)  AK:n 28. marraskuuta 2013 antama lausunto aiheesta ”EU:n suuntaviivat valtiontuesta lentoasemille ja lentoyhtiöille”(COTER-V/043).

16

(17)  Ks. Euroopan komission päätös Angoulêmen lentoasemasta, 23. heinäkuuta 2014: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/fi/MEMO_14_498

17

(18)  http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/kd0419345enn.pdf

18

(19)  EUVL L 24, 29.1.2004, s.1.

19

(20)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/452, annettu 19. maaliskuuta 2019.

20

---