# Europeiska unionens C 334/2022

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 334 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången1 september 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 334

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången1 september 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | REKOMMENDATIONER |
| | Rådet |
| 2022/C 334/01 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Belgiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2022 | 1 |
| | REKOMMENDATIONER |
| 2022/C 334/02 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Bulgariens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2022 | 11 |
| 2022/C 334/03 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tjeckiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2022 | 19 |
| 2022/C 334/04 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Danmarks nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2022 | 27 |
| 2022/C 334/05 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tysklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2022 | 35 |
| 2022/C 334/06 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Estlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2022 | 44 |
| 2022/C 334/07 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Irlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2022 | 52 |
| 2022/C 334/08 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Greklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2022 | 60 |
| 2022/C 334/09 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Spaniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2022 | 70 |
| 2022/C 334/10 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Frankrikes nationella reformprogram 2022 | 79 |
| 2022/C 334/11 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Kroatiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2022 | 88 |
| 2022/C 334/12 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Italiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2022 | 96 |
| 2022/C 334/13 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Cyperns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2022 | 104 |
| 2022/C 334/14 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Lettlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2022 | 112 |
| 2022/C 334/15 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Litauens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2022 | 120 |
| 2022/C 334/16 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Luxemburgs nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2022 | 128 |
| 2022/C 334/17 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Ungerns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2022 | 136 |
| 2022/C 334/18 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Maltas nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2022 | 146 |
| 2022/C 334/19 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Nederländernas ekonomiska politik med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2022 | 154 |
| 2022/C 334/20 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Österrikes nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2022 | 162 |
| 2022/C 334/21 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Polens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2022 | 171 |
| 2022/C 334/22 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Portugals nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2022 | 181 |
| 2022/C 334/23 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Rumäniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2022 | 190 |
| 2022/C 334/24 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sloveniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2022 | 197 |
| 2022/C 334/25 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Slovakiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2022 | 205 |
| 2022/C 334/26 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Finlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2022 | 213 |
| 2022/C 334/27 | Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sveriges nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2022 | 221 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

2022/C 334/01

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Belgiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2022

1

REKOMMENDATIONER

2022/C 334/02

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Bulgariens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2022

11

2022/C 334/03

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tjeckiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2022

19

2022/C 334/04

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Danmarks nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2022

27

2022/C 334/05

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tysklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2022

35

2022/C 334/06

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Estlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2022

44

2022/C 334/07

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Irlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2022

52

2022/C 334/08

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Greklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2022

60

2022/C 334/09

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Spaniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2022

70

2022/C 334/10

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Frankrikes nationella reformprogram 2022

79

2022/C 334/11

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Kroatiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2022

88

2022/C 334/12

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Italiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2022

96

2022/C 334/13

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Cyperns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2022

104

2022/C 334/14

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Lettlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2022

112

2022/C 334/15

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Litauens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2022

120

2022/C 334/16

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Luxemburgs nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2022

128

2022/C 334/17

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Ungerns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2022

136

2022/C 334/18

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Maltas nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2022

146

2022/C 334/19

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Nederländernas ekonomiska politik med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2022

154

2022/C 334/20

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Österrikes nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2022

162

2022/C 334/21

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Polens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2022

171

2022/C 334/22

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Portugals nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2022

181

2022/C 334/23

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Rumäniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2022

190

2022/C 334/24

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sloveniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2022

197

2022/C 334/25

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Slovakiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2022

205

2022/C 334/26

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Finlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2022

213

2022/C 334/27

Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sveriges nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2022

221

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/1

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Belgiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Belgien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Belgien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Belgien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Belgien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Belgien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Belgien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 30 april 2022 lämnade Belgien in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i linje med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Belgiens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 30 april 2022 lämnade Belgien in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i linje med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Belgiens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Belgien. Den innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Belgiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Belgiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Belgien. Den innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Belgiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Belgiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Belgiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. I rapporten drogs slutsatsen att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Belgiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. I rapporten drogs slutsatsen att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Belgien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Belgien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Belgiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,0 % av BNP 2020 till 5,5 %. Belgiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,4 % av BNP 2020 till 2,9 % 2021. De åtgärder som Belgien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av permanenta höjningar av minimipensionerna och lönerna inom hälso- och sjukvårdssektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 112,8 % av BNP 2020 till 108,2 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Belgien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Belgien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Belgiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,0 % av BNP 2020 till 5,5 %. Belgiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,4 % av BNP 2020 till 2,9 % 2021. De åtgärder som Belgien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av permanenta höjningar av minimipensionerna och lönerna inom hälso- och sjukvårdssektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 112,8 % av BNP 2020 till 108,2 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,0 % 2022 och med 1,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,0 % 2022 och 1,6 % 2023, främst på grund av det tidigare brytdatumet för de makroekonomiska prognoser som ligger till grund för stabilitetsprogrammet 2022, som var innan Rysslands anfallskrig mot Ukraina inleddes. I sitt stabilitetsprogram 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 5,2 % av BNP 2022 och till 3,6 % av BNP 2023. Minskningen 2022 beror främst på en stadig tillväxt i den ekonomiska aktiviteten och upphävandet av de flesta nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska (marginellt) till 108,0 % av BNP 2022 och öka till 108,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 5,0 % respektive 4,4 % av BNP. För 2022 är detta i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022, trots det mindre gynnsamma makroekonomiska scenariot i kommissionens vårprognos 2022, eftersom beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet 2022 tar hänsyn till en teknisk korrigering som endast återspeglar effekterna på de offentliga finanserna av konsekvenserna av Rysslands anfallskrig mot Ukraina 2022. Under 2023 förutspås i kommissionens vårprognos 2022 ett högre underskott i de offentliga finanserna, främst på grund av ett mindre gynnsamt makroekonomiskt scenario och åtgärder som ännu inte specificerats under de sista åren av stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutspås en i stort sett likartad offentlig skuldkvot på 107,5 % av BNP 2022, men en lägre kvot på 107,6 % 2023, vilket återspeglar den lägre ökningen av BNP-deflatorn i stabilitetsprogrammet för 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Belgiens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,0 % 2022 och med 1,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,0 % 2022 och 1,6 % 2023, främst på grund av det tidigare brytdatumet för de makroekonomiska prognoser som ligger till grund för stabilitetsprogrammet 2022, som var innan Rysslands anfallskrig mot Ukraina inleddes. I sitt stabilitetsprogram 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 5,2 % av BNP 2022 och till 3,6 % av BNP 2023. Minskningen 2022 beror främst på en stadig tillväxt i den ekonomiska aktiviteten och upphävandet av de flesta nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska (marginellt) till 108,0 % av BNP 2022 och öka till 108,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 5,0 % respektive 4,4 % av BNP. För 2022 är detta i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022, trots det mindre gynnsamma makroekonomiska scenariot i kommissionens vårprognos 2022, eftersom beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet 2022 tar hänsyn till en teknisk korrigering som endast återspeglar effekterna på de offentliga finanserna av konsekvenserna av Rysslands anfallskrig mot Ukraina 2022. Under 2023 förutspås i kommissionens vårprognos 2022 ett högre underskott i de offentliga finanserna, främst på grund av ett mindre gynnsamt makroekonomiskt scenario och åtgärder som ännu inte specificerats under de sista åren av stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutspås en i stort sett likartad offentlig skuldkvot på 107,5 % av BNP 2022, men en lägre kvot på 107,6 % 2023, vilket återspeglar den lägre ökningen av BNP-deflatorn i stabilitetsprogrammet för 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Belgiens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,9 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,5 % av BNP 2022 och 0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av engångstransfereringar till hushållen och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga och avser 2022. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt de generella transfereringarna till hushåll för att stödja energiförbrukningen och sänkningarna av momssatserna på gas och el samt punktskatterna på bensin. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP både 2022 och 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter (0,1 % av BNP 2022). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,9 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,5 % av BNP 2022 och 0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av engångstransfereringar till hushållen och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga och avser 2022. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt de generella transfereringarna till hushåll för att stödja energiförbrukningen och sänkningarna av momssatserna på gas och el samt punktskatterna på bensin. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP både 2022 och 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter (0,1 % av BNP 2022).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Belgien under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Belgien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Belgien under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Belgien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Belgiens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,4 % av BNP (14). Belgien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Belgien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen av de offentliga utgifterna till följd av automatisk indexering av löner och sociala förmåner i den offentliga sektorn, och i mindre utsträckning till högre offentlig konsumtion av varor och tjänster, beräknas också bidra till det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte helt av kompensationsåtgärder. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Belgiens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,4 % av BNP (14). Belgien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Belgien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen av de offentliga utgifterna till följd av automatisk indexering av löner och sociala förmåner i den offentliga sektorn, och i mindre utsträckning till högre offentlig konsumtion av varor och tjänster, beräknas också bidra till det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte helt av kompensationsåtgärder.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (16). Belgien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,5 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (16). Belgien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,5 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,4 % av BNP 2024 och till 2,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Dessa prognoser grundar sig på ett makroekonomiskt scenario som utarbetats före den ryska invasionen av Ukraina och förutsätter åtgärder som ännu inte specificerats under de sista åren av stabilitetsprogrammet 2022, framför allt en så kallad flexibel budgetansträngning på 0,8 % av BNP mellan 2023 och 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 109,7 % 2024 och en ökning till 110,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,4 % av BNP 2024 och till 2,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Dessa prognoser grundar sig på ett makroekonomiskt scenario som utarbetats före den ryska invasionen av Ukraina och förutsätter åtgärder som ännu inte specificerats under de sista åren av stabilitetsprogrammet 2022, framför allt en så kallad flexibel budgetansträngning på 0,8 % av BNP mellan 2023 och 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 109,7 % 2024 och en ökning till 110,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (20) | Med oförändrad politik förväntas den snabbt åldrande befolkningen förvärra effekterna av åldersrelaterade utgifter på de offentliga finanserna. I kommissionens åldranderapport för 2021 (18) förutses en ökning med 3,6 procentenheter fram till 2040 och med 5.4 procentenheter av BNP fram till 2070 i åldersrelaterade utgifter, främst på grund av utgifter för pensioner och långtidsvård. I sin återhämtnings- och resiliensplan har Belgien åtagit sig att genomföra en pensionsreform bland annat för att förbättra systemets finansiella och sociala hållbarhet och främja konvergens mellan olika pensionssystem. När det gäller långvarig vård och omsorg var Belgien redan ett av de länder som spenderade mest i unionen 2019, och dess utgifter förväntas öka ytterligare med 14 % fram till 2030 och med 2,2 procentenheter av BNP fram till 2070. Reformer för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av olika vårdmiljöer, framför allt för att undvika och fördröja onödig eller för tidig institutionalisering, något som berör var fjärde person på äldreboenden (19), har inletts, även om stora regionala skillnader konstateras. Covid-19-krisen har avstannat genomförandet av planerade kostnadsbesparande åtgärder. Detta tyder på att det kan finnas utrymme för att ytterligare minska överinstitutionaliseringen och samtidigt stärka användningen av högkvalitativa hemtjänster och ta itu med ekonomiska hinder som begränsar tillgången till dessa tjänster för de mest utsatta grupperna. Ett snabbt och ambitiöst genomförande av reformer skulle bidra till att ta itu med hållbarhetsproblemen. |
| --- | --- |

(20)

Med oförändrad politik förväntas den snabbt åldrande befolkningen förvärra effekterna av åldersrelaterade utgifter på de offentliga finanserna. I kommissionens åldranderapport för 2021 (18) förutses en ökning med 3,6 procentenheter fram till 2040 och med 5.4 procentenheter av BNP fram till 2070 i åldersrelaterade utgifter, främst på grund av utgifter för pensioner och långtidsvård. I sin återhämtnings- och resiliensplan har Belgien åtagit sig att genomföra en pensionsreform bland annat för att förbättra systemets finansiella och sociala hållbarhet och främja konvergens mellan olika pensionssystem. När det gäller långvarig vård och omsorg var Belgien redan ett av de länder som spenderade mest i unionen 2019, och dess utgifter förväntas öka ytterligare med 14 % fram till 2030 och med 2,2 procentenheter av BNP fram till 2070. Reformer för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av olika vårdmiljöer, framför allt för att undvika och fördröja onödig eller för tidig institutionalisering, något som berör var fjärde person på äldreboenden (19), har inletts, även om stora regionala skillnader konstateras. Covid-19-krisen har avstannat genomförandet av planerade kostnadsbesparande åtgärder. Detta tyder på att det kan finnas utrymme för att ytterligare minska överinstitutionaliseringen och samtidigt stärka användningen av högkvalitativa hemtjänster och ta itu med ekonomiska hinder som begränsar tillgången till dessa tjänster för de mest utsatta grupperna. Ett snabbt och ambitiöst genomförande av reformer skulle bidra till att ta itu med hållbarhetsproblemen.

| (21) | Det belgiska skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete, med relativt höga skattesatser och snäva skatteklasser. Detta begränsar skattesystemets verkliga progressivitet och försvagar arbetskraftsdeltagandet ytterligare. 2016 års skattereform minskade skattetrycket på arbete för dem med lägst inkomst, men skattekilen är fortfarande den högsta i unionen för medelinkomsttagare. Hög skatt på arbete kan också avskräcka från deltagande i livslångt lärande. Dessutom riskerar vissa inslag i arbetslöshetsbidragssystemet att undergräva incitamenten för arbetssökande att arbeta, och kan göra aktiveringsåtgärderna mindre effektiva. Komplexiteten i det sociala stödet och de begränsade möjligheterna att kombinera inkomst från arbete och sociala förmåner kan också skapa negativa incitament för att börja arbeta, särskilt för personer med låg inkomstpotential. Dessutom urholkas skattebaserna, delvis för att dämpa de höga skattesatserna, av ett stort antal undantag, avdrag och reducerade skattesatser, vilket skapar effektivitetsförluster och snedvridningar. Vissa inslag i skattesystemet bidrar till att snedvrida investeringsvalen och leder till överinvesteringar i vissa tillgångar. Till exempel är hyror från fast egendom underbeskattade och räntor på bostadslån för fritidsbostäder är avdragsgilla. Dessutom skapar skatteincitament för sparande och den stelbenta utformningen av skattereglerna för långsiktiga spar- och pensionssystem hinder för en bättre kapitalallokering. Skatten på värdepapperskonton, som infördes genom lagen av den 17 februari 2021, avskräcker också från att investera i finansiella instrument. Dessutom finns det utrymme för att utveckla miljöbeskattningen genom att minska subventionerna till fossila bränslen och genom att uppmuntra investeringar i en koldioxidsnål ekonomi. Exempelvis skulle en översyn av punktskatterna på fossila bränslen som används för uppvärmning (t.ex. dieselbrännolja och naturgas), som är låga jämfört med el, uppmuntra investeringar i koldioxidsnåla uppvärmningslösningar. Politiska alternativ såsom införande av vägavgifter för privata fordon (som för lastbilar), samtidigt som en tillräcklig nivå av tillhandahållande av kollektivtrafik säkerställs, skulle kunna användas för att ta itu med överbelastningar på vägarna, (det genomsnittliga antalet timmar per år i trafikstockningar är bland de högsta i unionen). Det skulle också kunna bidra till att minska utsläppen av växthusgaser som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Genom att frångå beskattning på arbete och samtidigt bredda skattebasen skulle man kunna göra skattesystemet mer rättvist, öka sysselsättningen och främja sociala och miljömässiga mål. |
| --- | --- |

(21)

Det belgiska skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete, med relativt höga skattesatser och snäva skatteklasser. Detta begränsar skattesystemets verkliga progressivitet och försvagar arbetskraftsdeltagandet ytterligare. 2016 års skattereform minskade skattetrycket på arbete för dem med lägst inkomst, men skattekilen är fortfarande den högsta i unionen för medelinkomsttagare. Hög skatt på arbete kan också avskräcka från deltagande i livslångt lärande. Dessutom riskerar vissa inslag i arbetslöshetsbidragssystemet att undergräva incitamenten för arbetssökande att arbeta, och kan göra aktiveringsåtgärderna mindre effektiva. Komplexiteten i det sociala stödet och de begränsade möjligheterna att kombinera inkomst från arbete och sociala förmåner kan också skapa negativa incitament för att börja arbeta, särskilt för personer med låg inkomstpotential. Dessutom urholkas skattebaserna, delvis för att dämpa de höga skattesatserna, av ett stort antal undantag, avdrag och reducerade skattesatser, vilket skapar effektivitetsförluster och snedvridningar. Vissa inslag i skattesystemet bidrar till att snedvrida investeringsvalen och leder till överinvesteringar i vissa tillgångar. Till exempel är hyror från fast egendom underbeskattade och räntor på bostadslån för fritidsbostäder är avdragsgilla. Dessutom skapar skatteincitament för sparande och den stelbenta utformningen av skattereglerna för långsiktiga spar- och pensionssystem hinder för en bättre kapitalallokering. Skatten på värdepapperskonton, som infördes genom lagen av den 17 februari 2021, avskräcker också från att investera i finansiella instrument. Dessutom finns det utrymme för att utveckla miljöbeskattningen genom att minska subventionerna till fossila bränslen och genom att uppmuntra investeringar i en koldioxidsnål ekonomi. Exempelvis skulle en översyn av punktskatterna på fossila bränslen som används för uppvärmning (t.ex. dieselbrännolja och naturgas), som är låga jämfört med el, uppmuntra investeringar i koldioxidsnåla uppvärmningslösningar. Politiska alternativ såsom införande av vägavgifter för privata fordon (som för lastbilar), samtidigt som en tillräcklig nivå av tillhandahållande av kollektivtrafik säkerställs, skulle kunna användas för att ta itu med överbelastningar på vägarna, (det genomsnittliga antalet timmar per år i trafikstockningar är bland de högsta i unionen). Det skulle också kunna bidra till att minska utsläppen av växthusgaser som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Genom att frångå beskattning på arbete och samtidigt bredda skattebasen skulle man kunna göra skattesystemet mer rättvist, öka sysselsättningen och främja sociala och miljömässiga mål.

| (22) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Belgien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till att hantera en betydande del av de utmaningar som identifierats i de relevanta landsspecifika rekommendationerna. För att förbättra de offentliga utgifternas kvalitet och effektivitet omfattar Belgiens återhämtnings- och resiliensplan en systematisk integrering av utgiftsöversyner i budgetplaneringscyklerna på alla förvaltningsnivåer. Mot bakgrund av de ökande offentliga pensionsutgifterna innehåller planen en pensionsreform som bland annat syftar till att förbättra pensionssystemets finansiella och sociala hållbarhet. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller också flera åtgärder för att ta itu med utmaningar på arbetsmarknaden och stärka den sociala integrationen och integrationen på arbetsmarknaden av utsatta grupper, såsom personer med invandrarbakgrund, kvinnor, ungdomar, personer med funktionsnedsättning och personer som riskerar digital utestängning. Enligt återhämtnings- och resiliensplanen kommer Belgien att säkerställa utbyggnaden av 5G. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller också en reform av systemet för företagsbeskattning av bilar som syftar till en fullständig elektrifiering av företagsbilparken. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Belgien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till att hantera en betydande del av de utmaningar som identifierats i de relevanta landsspecifika rekommendationerna. För att förbättra de offentliga utgifternas kvalitet och effektivitet omfattar Belgiens återhämtnings- och resiliensplan en systematisk integrering av utgiftsöversyner i budgetplaneringscyklerna på alla förvaltningsnivåer. Mot bakgrund av de ökande offentliga pensionsutgifterna innehåller planen en pensionsreform som bland annat syftar till att förbättra pensionssystemets finansiella och sociala hållbarhet. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller också flera åtgärder för att ta itu med utmaningar på arbetsmarknaden och stärka den sociala integrationen och integrationen på arbetsmarknaden av utsatta grupper, såsom personer med invandrarbakgrund, kvinnor, ungdomar, personer med funktionsnedsättning och personer som riskerar digital utestängning. Enligt återhämtnings- och resiliensplanen kommer Belgien att säkerställa utbyggnaden av 5G. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller också en reform av systemet för företagsbeskattning av bilar som syftar till en fullständig elektrifiering av företagsbilparken.

| (23) | Genomförandet av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Belgien står för 49,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 26,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Belgien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(23)

Genomförandet av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Belgien står för 49,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 26,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Belgien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (24) | Belgien har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (20) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Belgien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(24)

Belgien har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (20) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Belgien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (25) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Belgien inför ett antal ytterligare utmaningar som rör landets arbetsmarknad och utbildningssystem. Den rekordhöga andelen lediga tjänster i Belgien tyder på att det blir allt svårare för arbetsgivare att anställa arbetstagare med rätt kompetens. Bristen på arbetskraft berör alla kompetensnivåer och är ihållande inom olika sektorer, bland annat inom informations- och kommunikationsteknik, utbildning, vård- och omsorgssektorn och byggsektorn. Framför allt finns det för få utexaminerade från utbildningar inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, både på gymnasienivå och bland personer med högskoleexamen. Kompetensglappet förklaras också av lågt deltagande i vuxenutbildningar, särskilt för lågutbildade, för vilka kompetensutveckling skulle kunna erbjuda bättre sysselsättningsmöjligheter. Inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen kommer individuella utbildningskonton och individuella inlärningsrättigheter att utvecklas för anställda. Den andel av utgifterna för aktiva arbetsmarknadsåtgärder som går till utbildning är dock begränsad och endast en liten – om än ökande – andel arbetssökande genomgår utbildningar som är relaterad till bristyrken. Att åtgärda bristen på arbetskraft och kompetensglappet är en viktig hävstång för att ta itu med den digitala omställningen och möjliggöra den gröna omställningen, och för att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning och kompetens för 2030. |
| --- | --- |

(25)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Belgien inför ett antal ytterligare utmaningar som rör landets arbetsmarknad och utbildningssystem. Den rekordhöga andelen lediga tjänster i Belgien tyder på att det blir allt svårare för arbetsgivare att anställa arbetstagare med rätt kompetens. Bristen på arbetskraft berör alla kompetensnivåer och är ihållande inom olika sektorer, bland annat inom informations- och kommunikationsteknik, utbildning, vård- och omsorgssektorn och byggsektorn. Framför allt finns det för få utexaminerade från utbildningar inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, både på gymnasienivå och bland personer med högskoleexamen. Kompetensglappet förklaras också av lågt deltagande i vuxenutbildningar, särskilt för lågutbildade, för vilka kompetensutveckling skulle kunna erbjuda bättre sysselsättningsmöjligheter. Inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen kommer individuella utbildningskonton och individuella inlärningsrättigheter att utvecklas för anställda. Den andel av utgifterna för aktiva arbetsmarknadsåtgärder som går till utbildning är dock begränsad och endast en liten – om än ökande – andel arbetssökande genomgår utbildningar som är relaterad till bristyrken. Att åtgärda bristen på arbetskraft och kompetensglappet är en viktig hävstång för att ta itu med den digitala omställningen och möjliggöra den gröna omställningen, och för att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning och kompetens för 2030.

| (26) | När det gäller brist på arbetskraft och kompetensglapp finns det särskilt farhågor om utbildningssystemets resultat och delaktighet, även mot bakgrund av de höga offentliga utgifterna för utbildning (21). Skillnaderna i utbildningsresultat är nära kopplade till elevernas socioekonomiska bakgrund och invandrarbakgrund och är bland de största i unionen, vilket leder till ojämlikhet i utbildningen. Mer än var tredje ung vuxen med funktionsnedsättning avslutar inte gymnasieutbildningen. Dessutom deltog endast 6,2 % av eleverna i arbetsplatsförlagt lärande i Belgien 2019, vilket är långt under unionsgenomsnittet (29 %). Det är särskilt motiverat att öka yrkesutbildningens relevans för arbetsmarknaden i den franskspråkiga gemenskapen, eftersom endast 3 av de 10 mest populära yrkesutbildningarna på gymnasienivå är förberedande för yrken med brist på arbetskraft. På det hela taget kvarstår farhågor i Belgien om yrkesutbildningens attraktionskraft som ett spår för spetskompetens, vilket återspeglas i den stora andel av befolkningen som har en negativ uppfattning om yrkesutbildning. En förstärkning av läraryrket skulle bidra till att behålla lärarna och minska den allt större bristen på kvalificerade lärare. Detta utgör en särskild utmaning för mindre gynnade skolor och riskerar att ytterligare öka de befintliga ojämlikheterna i utbildningssystemet. Trots de åtgärder som redan vidtagits skulle läraryrkets attraktionskraft stärkas genom bättre grundutbildning och kontinuerlig fortbildning och genom att man utvecklar mer flexibla och attraktiva karriärvägar. |
| --- | --- |

(26)

När det gäller brist på arbetskraft och kompetensglapp finns det särskilt farhågor om utbildningssystemets resultat och delaktighet, även mot bakgrund av de höga offentliga utgifterna för utbildning (21). Skillnaderna i utbildningsresultat är nära kopplade till elevernas socioekonomiska bakgrund och invandrarbakgrund och är bland de största i unionen, vilket leder till ojämlikhet i utbildningen. Mer än var tredje ung vuxen med funktionsnedsättning avslutar inte gymnasieutbildningen. Dessutom deltog endast 6,2 % av eleverna i arbetsplatsförlagt lärande i Belgien 2019, vilket är långt under unionsgenomsnittet (29 %). Det är särskilt motiverat att öka yrkesutbildningens relevans för arbetsmarknaden i den franskspråkiga gemenskapen, eftersom endast 3 av de 10 mest populära yrkesutbildningarna på gymnasienivå är förberedande för yrken med brist på arbetskraft. På det hela taget kvarstår farhågor i Belgien om yrkesutbildningens attraktionskraft som ett spår för spetskompetens, vilket återspeglas i den stora andel av befolkningen som har en negativ uppfattning om yrkesutbildning. En förstärkning av läraryrket skulle bidra till att behålla lärarna och minska den allt större bristen på kvalificerade lärare. Detta utgör en särskild utmaning för mindre gynnade skolor och riskerar att ytterligare öka de befintliga ojämlikheterna i utbildningssystemet. Trots de åtgärder som redan vidtagits skulle läraryrkets attraktionskraft stärkas genom bättre grundutbildning och kontinuerlig fortbildning och genom att man utvecklar mer flexibla och attraktiva karriärvägar.

| (27) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(27)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (28) | Omkring 70 % av Belgiens inhemska bruttoenergiförbrukning täcks av import av fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 är beroendet av import av fossila bränslen från Ryssland 30 % för råolja (andel av den totala importen), högre än genomsnittet i EU-27 (26 %) och jämförelsevis lägre för naturgas (7 % mot 44 % för unionen) och för kol (39 % mot 54 %) (22). Andelarna i energimixen för olja (39 % av den inhemska bruttoförbrukningen jämfört med 33 %) och naturgas (30 % mot 24 %) ligger båda över unionsgenomsnittet, medan andelen kol är lägre (5 % jämfört med 11 %). Kärnkraftens andel av energimixen är 16 % av den inhemska bruttoförbrukningen. Förnybar energi stod endast för 13 % av den slutliga energiförbrukningen 2020. Belgien kommer att behöva vidta betydande ytterligare åtgärder för att påskynda utvecklingen av förnybara energikällor för att göra framsteg mot klimatneutralitet 2050 och minska sitt beroende av importerade fossila bränslen. Utvecklingen av landbaserade vindkraftsprojekt och den därmed sammanhängande utbyggnaden av kraftnätet hämmas dock kraftigt av långa förseningar för bygglov, särskilt på grund av ett stort antal upprepade och långdragna överklagandeförfaranden. En anpassning mellan alla myndighetsnivåer (federala, regionala och lokala) till de mål och den strategi som krävs för att uppnå Belgiens mål för förnybar energi skulle skapa en tydligare ram för investerare, samt minska antalet överklaganden och påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor och därmed sammanhängande nätförstärkning. Dessutom skulle tillståndsgivningen kunna underlättas genom förstärkningar av överklagandeinstansernas kapacitet och ytterligare åtgärder för att minska överklagandeförfarandenas längd och sannolikheten för flera på varandra följande överklaganden, genom lättade restriktionerna i närheten av flygplatser, radar och militära zoner och genom uppdateringar av kraven på minsta avstånd (för vindkraftverk). Införandet av fysisk planering som tar hänsyn till områdenas resurspotential och kommunernas ökade deltagande i projekt för produktion av förnybar energi skulle kunna öka acceptansen bland lokalbefolkningen.
  Potentialen hos solpaneler på tak (för både småskaliga och storskaliga anläggningar) skulle kunna utnyttjas bättre genom att man antar ramvillkor som är förutsägbara och tillräckliga för att stimulera egenförbrukning, energidelning och efterfrågeflexibilitet. För att ta hänsyn till den ökade nivån av variabla energikällor i elnätet skulle nätet behöva stärkas och göras smartare. Nya infrastruktur- och nätverksinvesteringar som rör gas rekommenderas att när så är möjligt vara framtidssäkrade, för att underlätta deras långsiktiga hållbarhet vid en framtida ändrad användning för hållbara bränslen. |
| --- | --- |

(28)

Omkring 70 % av Belgiens inhemska bruttoenergiförbrukning täcks av import av fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 är beroendet av import av fossila bränslen från Ryssland 30 % för råolja (andel av den totala importen), högre än genomsnittet i EU-27 (26 %) och jämförelsevis lägre för naturgas (7 % mot 44 % för unionen) och för kol (39 % mot 54 %) (22). Andelarna i energimixen för olja (39 % av den inhemska bruttoförbrukningen jämfört med 33 %) och naturgas (30 % mot 24 %) ligger båda över unionsgenomsnittet, medan andelen kol är lägre (5 % jämfört med 11 %). Kärnkraftens andel av energimixen är 16 % av den inhemska bruttoförbrukningen. Förnybar energi stod endast för 13 % av den slutliga energiförbrukningen 2020. Belgien kommer att behöva vidta betydande ytterligare åtgärder för att påskynda utvecklingen av förnybara energikällor för att göra framsteg mot klimatneutralitet 2050 och minska sitt beroende av importerade fossila bränslen. Utvecklingen av landbaserade vindkraftsprojekt och den därmed sammanhängande utbyggnaden av kraftnätet hämmas dock kraftigt av långa förseningar för bygglov, särskilt på grund av ett stort antal upprepade och långdragna överklagandeförfaranden. En anpassning mellan alla myndighetsnivåer (federala, regionala och lokala) till de mål och den strategi som krävs för att uppnå Belgiens mål för förnybar energi skulle skapa en tydligare ram för investerare, samt minska antalet överklaganden och påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor och därmed sammanhängande nätförstärkning. Dessutom skulle tillståndsgivningen kunna underlättas genom förstärkningar av överklagandeinstansernas kapacitet och ytterligare åtgärder för att minska överklagandeförfarandenas längd och sannolikheten för flera på varandra följande överklaganden, genom lättade restriktionerna i närheten av flygplatser, radar och militära zoner och genom uppdateringar av kraven på minsta avstånd (för vindkraftverk). Införandet av fysisk planering som tar hänsyn till områdenas resurspotential och kommunernas ökade deltagande i projekt för produktion av förnybar energi skulle kunna öka acceptansen bland lokalbefolkningen.

Potentialen hos solpaneler på tak (för både småskaliga och storskaliga anläggningar) skulle kunna utnyttjas bättre genom att man antar ramvillkor som är förutsägbara och tillräckliga för att stimulera egenförbrukning, energidelning och efterfrågeflexibilitet. För att ta hänsyn till den ökade nivån av variabla energikällor i elnätet skulle nätet behöva stärkas och göras smartare. Nya infrastruktur- och nätverksinvesteringar som rör gas rekommenderas att när så är möjligt vara framtidssäkrade, för att underlätta deras långsiktiga hållbarhet vid en framtida ändrad användning för hållbara bränslen.

| (29) | Ytterligare medel för att ytterligare öka energieffektiviteten och minska energiförbrukningen, utsläppen och beroendet av fossila bränslen inbegriper investeringar i värdekedjan för vätgas, energirenovering och utfasning av fossila bränslen i byggnader. Detta innebär att subventioner omdirigeras till koldioxidsnåla uppvärmningskällor och att regionala förbud mot oljeeldade pannor eller gaspannor i nya byggnader införs eller påskyndas. Bränsleomställningen kommer att ske lättare om energiförbrukningen minskas och energieffektivitetsförbättringarna intensifieras (genom att man uppmuntrar till mer omfattande renoveringar) och genomförs parallellt med bränslebytet. Belgien måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för man ska uppnå målen i 55 %-paketet. Inom transportsektorn står den stora andelen privatbilar för en stor del av oljeförbrukningen i Belgien. Främjande av ”mjuk rörlighet” (t.ex. cykling, delad rörlighet) och användning av kollektivtrafik, bland annat genom bättre kollektivtrafik, skulle bidra till att minska användningen av personbilar och den därmed sammanhängande oljeförbrukningen. |
| --- | --- |

(29)

Ytterligare medel för att ytterligare öka energieffektiviteten och minska energiförbrukningen, utsläppen och beroendet av fossila bränslen inbegriper investeringar i värdekedjan för vätgas, energirenovering och utfasning av fossila bränslen i byggnader. Detta innebär att subventioner omdirigeras till koldioxidsnåla uppvärmningskällor och att regionala förbud mot oljeeldade pannor eller gaspannor i nya byggnader införs eller påskyndas. Bränsleomställningen kommer att ske lättare om energiförbrukningen minskas och energieffektivitetsförbättringarna intensifieras (genom att man uppmuntrar till mer omfattande renoveringar) och genomförs parallellt med bränslebytet. Belgien måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för man ska uppnå målen i 55 %-paketet. Inom transportsektorn står den stora andelen privatbilar för en stor del av oljeförbrukningen i Belgien. Främjande av ”mjuk rörlighet” (t.ex. cykling, delad rörlighet) och användning av kollektivtrafik, bland annat genom bättre kollektivtrafik, skulle bidra till att minska användningen av personbilar och den därmed sammanhängande oljeförbrukningen.

| (30) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Belgien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Belgien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(30)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Belgien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Belgien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1.

| (32) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Belgien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(32)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Belgien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Belgien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna till den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt nå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa en trovärdig och gradvis skuldminskning och finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt genom gradvis konsolidering, investeringar och reformer. Prioritera reformer för att förbättra den finanspolitiska hållbarheten i långvarig vård och omsorg, bland annat genom att främja en kostnadseffektiv användning av olika vårdmiljöer. Reformera skatte- och bidragssystemen för att minska de negativa incitamenten för arbete genom att flytta skattebördan bort från arbete och förenkla skatte- och bidragssystemet. Minska skatteutgifterna och göra skattesystemet mer investeringsneutralt.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Ta itu med bristen på arbetskraft och kompetensglappet, framför allt genom att förbättra utbildningssystemets resultat och delaktighet, förbättra yrkesutbildningens kvalitet och relevans för arbetsmarknaden och utveckla mer flexibla och attraktiva karriärvägar och utbildningar för lärare.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att öka energieffektiviteten och minska användningen av fossila bränslen i byggnader, främja användningen och utbudet av kollektivtrafik och mjuk rörlighet och påskynda utbyggnaden av förnybar energi och tillhörande nätinfrastruktur genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfarandena, bland annat genom att minska överklagandeförfarandenas längd och anta ramvillkor för att främja investeringar i solenergianläggningar.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 1).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10161/21 INIT, ST 10161/21 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Belgiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 1).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. När det gäller budgetkostnader per person baseras uppskattningarna på Euromods mikrosimuleringsmodell från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av både kontantöverföringar och naturaförmåner såsom utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt.

17

(18)  Europeiska kommissionen (2021), The 2021 Ageing Report: Economic and Budgetary Projections for the EU Member States (2019–2070), Institutional Paper 148 (på engelska).

18

The 2021 Ageing Report: Economic and Budgetary Projections for the EU Member States (2019–2070), Institutional Paper 148

(19)  Devos C, Cordon A, Lefèvre M, Obyn C, Renard F, Bouckaert N, Gerkens S, Maertens de Noordhout C, Devleesschauwer B, Haelterman M, Léonard C, Meeus P (2019), Performance du système de santé belge – Rapport 2019 – Synthèse. Health Services Research (HSR). Bruxelles: Centre Fédéral d’Expertise des Soins de Santé (KCE). KCE Reports 313B. D/2019/10.273/33.

19

Performance du système de santé belge – Rapport 2019 – Synthèse

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

20

(21)  OECD – Pisaresultat 2018, volym 1.

21

(22)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. För genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Belgien omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

23

(24)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

24

---

REKOMMENDATIONER

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/11

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Bulgariens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2022

(2022/C 334/02)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Bulgarien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Bulgarien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. För Bulgarien har exceptionella stödåtgärder vidtagits inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. För Bulgarien har exceptionella stödåtgärder vidtagits inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 15 oktober 2021 lämnade Bulgarien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Bulgarien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 15 oktober 2021 lämnade Bulgarien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Bulgarien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Bulgarien in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Bulgarien in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Bulgarien. Den innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av dess återhämtnings- och resiliensplan, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Bulgariens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Bulgarien. Den innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av dess återhämtnings- och resiliensplan, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Bulgariens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Bulgariens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Bulgariens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Bulgarien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Bulgarien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Bulgariens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,0 % av BNP 2020 till 4,1 %. Bulgariens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,9 % av BNP 2020 till 4,3 % 2021. De åtgärder som Bulgarien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 24,7 % av BNP 2020 till 25,1 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Bulgarien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Bulgarien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Bulgariens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,0 % av BNP 2020 till 4,1 %. Bulgariens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,9 % av BNP 2020 till 4,3 % 2021. De åtgärder som Bulgarien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 24,7 % av BNP 2020 till 25,1 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är positivt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,6 % 2022 och med 2,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,1 % 2022 och en högre real BNP-tillväxt på 3,1 % 2023, vilket huvudsakligen beror på olika tillväxtprognoser för sysselsättning och investeringar. I konvergensprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att öka till 5,3 % av BNP 2022 och sedan sjunka till 2,9 % 2023. Det ökade underskottet 2022, som mildras av utfasningen av vissa av krisåtgärderna i samband med covid-19, återspeglar främst den kraftiga ökningen av insatsförbrukningen, stödet till företagen och energiåtgärderna samt ändringarna i pensionssystemet. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 25,5 % av BNP 2022 och till 27,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % respektive 2,4 % av BNP för 2022 och 2023. Det är betydligt lägre än det underskott för 2022 som förutspåddes i 2022 års konvergensprogram och beror främst på olika makroekonomiska prognoser, en svagare ökning av insatsförbrukningen och högre intäkter från skatter på produktion och import under 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 25,3 % av BNP 2022 och 25,6 % 2023. Skillnaden beror på ett lägre underskott båda åren och en högre förutspådd ekonomisk tillväxt 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,8 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Bulgariens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är positivt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,6 % 2022 och med 2,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,1 % 2022 och en högre real BNP-tillväxt på 3,1 % 2023, vilket huvudsakligen beror på olika tillväxtprognoser för sysselsättning och investeringar. I konvergensprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att öka till 5,3 % av BNP 2022 och sedan sjunka till 2,9 % 2023. Det ökade underskottet 2022, som mildras av utfasningen av vissa av krisåtgärderna i samband med covid-19, återspeglar främst den kraftiga ökningen av insatsförbrukningen, stödet till företagen och energiåtgärderna samt ändringarna i pensionssystemet. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 25,5 % av BNP 2022 och till 27,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % respektive 2,4 % av BNP för 2022 och 2023. Det är betydligt lägre än det underskott för 2022 som förutspåddes i 2022 års konvergensprogram och beror främst på olika makroekonomiska prognoser, en svagare ökning av insatsförbrukningen och högre intäkter från skatter på produktion och import under 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 25,3 % av BNP 2022 och 25,6 % 2023. Skillnaden beror på ett lägre underskott båda åren och en högre förutspådd ekonomisk tillväxt 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,8 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Bulgariens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,3 % av BNP 2021 till 1,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,9 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Dessa åtgärder består främst av stödprogram för allmännyttiga företag, industriella slutanvändare av elektricitet och hushåll som är gaskonsumenter. Dessa åtgärder har angetts vara i de flesta fall tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, bland annat moratoriet för energipriserna för hushållen. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,3 % av BNP 2021 till 1,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,9 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Dessa åtgärder består främst av stödprogram för allmännyttiga företag, industriella slutanvändare av elektricitet och hushåll som är gaskonsumenter. Dessa åtgärder har angetts vara i de flesta fall tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, bland annat moratoriet för energipriserna för hushållen. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Bulgarien att under 2022 följa en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Bulgarien att hålla ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna under kontroll. Bulgarien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Bulgarien att under 2022 följa en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Bulgarien att hålla ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna under kontroll. Bulgarien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Bulgariens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Bulgarien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 1,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 1,1 procentenhet av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Bulgarien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,2 procentenheter av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 procentenheter av BNP), medan ändringar i pensionssystemet (0,6 % av BNP) och löneökningar (0,3 % av BNP) också förväntas bidra till ökningen av löpande nettoutgifter. Enligt kommissionens aktuella beräkningar har Bulgarien därför inte tillräcklig kontroll över ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Bulgariens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Bulgarien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 1,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 1,1 procentenhet av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Bulgarien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,2 procentenheter av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 procentenheter av BNP), medan ändringar i pensionssystemet (0,6 % av BNP) och löneökningar (0,3 % av BNP) också förväntas bidra till ökningen av löpande nettoutgifter. Enligt kommissionens aktuella beräkningar har Bulgarien därför inte tillräcklig kontroll över ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 1,3 % av BNP vid oförändrad politik (15). Bulgarien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,9 % av BNP), medan ökade sociala transfereringar och löneökningar förutspås bidra till ökningen av löpande nettoutgifter. |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 1,3 % av BNP vid oförändrad politik (15). Bulgarien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,9 % av BNP), medan ökade sociala transfereringar och löneökningar förutspås bidra till ökningen av löpande nettoutgifter.

| (19) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,8 % av BNP 2024 och till 2,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter ökade intäkter från direkta skatter och sociala avgifter som en följd av att hushållen får högre inkomster och att kapitaltransfereringarna ökar tack vare faciliteten för återhämtning och resiliens. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 29,1 % av BNP 2024 och till 30,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,8 % av BNP 2024 och till 2,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter ökade intäkter från direkta skatter och sociala avgifter som en följd av att hushållen får högre inkomster och att kapitaltransfereringarna ökar tack vare faciliteten för återhämtning och resiliens. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 29,1 % av BNP 2024 och till 30,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Bulgarien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I återhämtnings- och resiliensplanen tas särskild hänsyn till de landsspecifika rekommendationerna på det sociala området med åtgärder för att öka den sociala inkluderingen, vilket förväntas förbättra minimiinkomstsystemets ändamålsenlighet och andelen som omfattas av det, och åtgärder för att driva på integreringen av sysselsättningstjänster och sociala tjänster. Andra åtgärder enligt de landsspecifika rekommendationerna är inriktade på kompetensutveckling, särskilt digitala färdigheter, och på förbättrad arbetsmarknadsrelevans i utbildningssystemet och systemet för livslångt lärande samt ett bredare utbud av hälso- och sjukvårdstjänster i Bulgarien. Åtgärderna kan bidra till att målen uppnås och att fler framsteg görs i genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och dess handlingsplan fram till 2030. I återhämtnings- och resiliensplanen tas hänsyn till de landsspecifika rekommendationerna genom att utfasningen av fossila bränslen inom energisektorn främjas, den totala energieffektiviteten förbättras och åtgärder genomförs för hållbara transporter och digital infrastruktur och digitala tjänster. Dessutom innehåller planen långtgående åtgärder för att öka effektiviteten inom den offentliga förvaltningen och rättssystemet, förebygga, upptäcka och åtgärda korruption, förbättra företagsklimatet, främja investeringar och utveckla systemet för forskning och innovation. Detta kommer också att hjälpa Bulgarien att ta itu med de farhågor och observationer som gäller rättsstatsmekanismen. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Bulgarien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I återhämtnings- och resiliensplanen tas särskild hänsyn till de landsspecifika rekommendationerna på det sociala området med åtgärder för att öka den sociala inkluderingen, vilket förväntas förbättra minimiinkomstsystemets ändamålsenlighet och andelen som omfattas av det, och åtgärder för att driva på integreringen av sysselsättningstjänster och sociala tjänster. Andra åtgärder enligt de landsspecifika rekommendationerna är inriktade på kompetensutveckling, särskilt digitala färdigheter, och på förbättrad arbetsmarknadsrelevans i utbildningssystemet och systemet för livslångt lärande samt ett bredare utbud av hälso- och sjukvårdstjänster i Bulgarien. Åtgärderna kan bidra till att målen uppnås och att fler framsteg görs i genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och dess handlingsplan fram till 2030. I återhämtnings- och resiliensplanen tas hänsyn till de landsspecifika rekommendationerna genom att utfasningen av fossila bränslen inom energisektorn främjas, den totala energieffektiviteten förbättras och åtgärder genomförs för hållbara transporter och digital infrastruktur och digitala tjänster. Dessutom innehåller planen långtgående åtgärder för att öka effektiviteten inom den offentliga förvaltningen och rättssystemet, förebygga, upptäcka och åtgärda korruption, förbättra företagsklimatet, främja investeringar och utveckla systemet för forskning och innovation. Detta kommer också att hjälpa Bulgarien att ta itu med de farhågor och observationer som gäller rättsstatsmekanismen.

| (21) | Genomförandet av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Bulgarien står för 58,9 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Bulgarien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Samtidigt kommer ytterligare ansträngningar för att dra full nytta av offentliga arbetsförmedlingar och tillhandahålla integrerat sysselsättningsstöd och socialt stöd bidra till att lindra effekterna av den förutspådda demografiska utvecklingen och främja en rättvis grön och digital omställning. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Bulgarien står för 58,9 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Bulgarien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Samtidigt kommer ytterligare ansträngningar för att dra full nytta av offentliga arbetsförmedlingar och tillhandahålla integrerat sysselsättningsstöd och socialt stöd bidra till att lindra effekterna av den förutspådda demografiska utvecklingen och främja en rättvis grön och digital omställning. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | Bulgarien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 11 maj 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska programmen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Bulgarien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Bulgarien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 11 maj 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska programmen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Bulgarien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Mot bakgrund av energikrisen och i enlighet med det mandat som Europeiska rådet gav i mars 2022 har kommissionen och medlemsstaterna inrättat en EU-energiplattform för frivilliga gemensamma inköp av gas, flytande naturgas och vätgas. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(23)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Mot bakgrund av energikrisen och i enlighet med det mandat som Europeiska rådet gav i mars 2022 har kommissionen och medlemsstaterna inrättat en EU-energiplattform för frivilliga gemensamma inköp av gas, flytande naturgas och vätgas. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (24) | Bulgariens ekonomi är unionens mest koldioxidintensiva, med en växthusgasintensitet som är mer än fyra gånger så hög som unionsgenomsnittet. I Bulgariens energimix är den nuvarande andelen fossila bränslen 61,5 %, medan kärnkraften står för 24 % och förnybar energi för 14,5 % (vilket är lägre än unionsgenomsnittet för förnybar energi på 19 %). Landet var starkt beroende av rysk naturgas till och med april 2022 (18). Under 2020 importerades 75 % av naturgasen från Ryssland, vilket är högre än unionsgenomsnittet på 43,2 %. Naturgasens andel i energimixen var dock bara 13,9 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 24,4 %. Industrin är fortsatt den största gaskonsumenten med en andel på 40 %, inbegripet annan användning än energianvändning, medan andelen inom energisektorn har minskat från 30 % 2010 till 25 % 2019. Fjärrvärmesystemen är beroende av naturgas, med små marginaler för förbättringar eftersom de inte kan ersättas av alternativa källor. Även om potentialen för geotermisk energi i uppvärmningssyfte undersöks i återhämtnings- och resiliensplanen, kan ytterligare investeringar komma i fråga för stöd till installation av storskaliga värmepumpar. Koleldad kraftproduktion täcks helt av den inhemska produktionen av brunkol, och Bulgarien importerar begränsade mängder kol från Ryssland att användas i industrin (0,56 miljoner ton, vilket motsvarar 85 % av den totala kolimporten). Å andra sidan är Bulgarien beroende av Ryssland för råolja (63 % av råoljan kommer från Ryssland (19), vilket är betydligt högre än unionsgenomsnittet på 26 %) och importerar 22 % av sina raffinerade oljeprodukter från Ryssland, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 35 %. Sammantaget var andelen olja i energimixen 23,9 % 2020, vilket är lägre än unionsgenomsnittet som är 32,7 %. Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan innehåller antagande av en färdplan för klimatneutralitet. I denna ingår åtgärder för att slutföra utfasningen av stenkol och brunkol senast 2038 samt betydande investeringar och reformer för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, samtidigt som ytterligare ansträngningar kommer att behövas för att nå målen för klimatåtgärder och energiomställning.
  Vad gäller förnybar energi har Bulgarien åtagit sig att tillföra minst 3 500 MW ny kapacitet från förnybara energikällor (vind och sol) och skapa tekniska förutsättningar för att integrera ytterligare 4 500 MW i elsystemet senast 2026. Dessutom omfattar planen en reform för att undanröja de största hindren för utvecklingen av förnybar vätgasteknik och värdekedjor, samt investeringar till stöd för utarbetande av pilotprojekt för att producera förnybar vätgas och hållbar biogas. Det planeras även åtgärder för att hjälpa hushållen att installera solvärmesystem för varmvatten och solcellsanläggningar. I planen definieras även energifattigdom. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Bulgarien ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(24)

Bulgariens ekonomi är unionens mest koldioxidintensiva, med en växthusgasintensitet som är mer än fyra gånger så hög som unionsgenomsnittet. I Bulgariens energimix är den nuvarande andelen fossila bränslen 61,5 %, medan kärnkraften står för 24 % och förnybar energi för 14,5 % (vilket är lägre än unionsgenomsnittet för förnybar energi på 19 %). Landet var starkt beroende av rysk naturgas till och med april 2022 (18). Under 2020 importerades 75 % av naturgasen från Ryssland, vilket är högre än unionsgenomsnittet på 43,2 %. Naturgasens andel i energimixen var dock bara 13,9 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 24,4 %. Industrin är fortsatt den största gaskonsumenten med en andel på 40 %, inbegripet annan användning än energianvändning, medan andelen inom energisektorn har minskat från 30 % 2010 till 25 % 2019. Fjärrvärmesystemen är beroende av naturgas, med små marginaler för förbättringar eftersom de inte kan ersättas av alternativa källor. Även om potentialen för geotermisk energi i uppvärmningssyfte undersöks i återhämtnings- och resiliensplanen, kan ytterligare investeringar komma i fråga för stöd till installation av storskaliga värmepumpar. Koleldad kraftproduktion täcks helt av den inhemska produktionen av brunkol, och Bulgarien importerar begränsade mängder kol från Ryssland att användas i industrin (0,56 miljoner ton, vilket motsvarar 85 % av den totala kolimporten). Å andra sidan är Bulgarien beroende av Ryssland för råolja (63 % av råoljan kommer från Ryssland (19), vilket är betydligt högre än unionsgenomsnittet på 26 %) och importerar 22 % av sina raffinerade oljeprodukter från Ryssland, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 35 %. Sammantaget var andelen olja i energimixen 23,9 % 2020, vilket är lägre än unionsgenomsnittet som är 32,7 %. Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan innehåller antagande av en färdplan för klimatneutralitet. I denna ingår åtgärder för att slutföra utfasningen av stenkol och brunkol senast 2038 samt betydande investeringar och reformer för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, samtidigt som ytterligare ansträngningar kommer att behövas för att nå målen för klimatåtgärder och energiomställning.

Vad gäller förnybar energi har Bulgarien åtagit sig att tillföra minst 3 500 MW ny kapacitet från förnybara energikällor (vind och sol) och skapa tekniska förutsättningar för att integrera ytterligare 4 500 MW i elsystemet senast 2026. Dessutom omfattar planen en reform för att undanröja de största hindren för utvecklingen av förnybar vätgasteknik och värdekedjor, samt investeringar till stöd för utarbetande av pilotprojekt för att producera förnybar vätgas och hållbar biogas. Det planeras även åtgärder för att hjälpa hushållen att installera solvärmesystem för varmvatten och solcellsanläggningar. I planen definieras även energifattigdom. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Bulgarien ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (25) | Enligt Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan ska investeringar göras på över 1 miljard euro i energieffektivitetsåtgärder i det offentliga och privata byggnadsbeståndet. Detta ska främjas genom reformer för att avlägsna hinder för investeringar i energieffektivitet och minska den administrativa bördan i samband med renoveringar. Bulgarien bör ändå sträva efter att ytterligare minska energiförbrukningen och beroendet av fossila bränslen för att nå sina mål i enlighet med sin långsiktiga strategi för renovering av byggnadsbeståndet. Den nationella fonden för utfasning av fossila bränslen som ska inrättas 2023 kan stödja denna åtgärd. Parallellt behöver Bulgarien se till att ha sammanlänkade energinät med tillräcklig kapacitet, också med sina grannländer. Genom att fullborda investeringarna kan Bulgarien utnyttja fördelarna med den inre marknaden, säkerställa försörjningstryggheten och påskynda diversifieringen av försörjningsvägarna för gas. Det rekommenderas att ny infrastruktur med anknytning till gas är så framtidssäkrad som möjligt, så att den är långsiktigt hållbar och i framtiden kan användas för hållbara bränslen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan ska investeringar göras på över 1 miljard euro i energieffektivitetsåtgärder i det offentliga och privata byggnadsbeståndet. Detta ska främjas genom reformer för att avlägsna hinder för investeringar i energieffektivitet och minska den administrativa bördan i samband med renoveringar. Bulgarien bör ändå sträva efter att ytterligare minska energiförbrukningen och beroendet av fossila bränslen för att nå sina mål i enlighet med sin långsiktiga strategi för renovering av byggnadsbeståndet. Den nationella fonden för utfasning av fossila bränslen som ska inrättas 2023 kan stödja denna åtgärd. Parallellt behöver Bulgarien se till att ha sammanlänkade energinät med tillräcklig kapacitet, också med sina grannländer. Genom att fullborda investeringarna kan Bulgarien utnyttja fördelarna med den inre marknaden, säkerställa försörjningstryggheten och påskynda diversifieringen av försörjningsvägarna för gas. Det rekommenderas att ny infrastruktur med anknytning till gas är så framtidssäkrad som möjligt, så att den är långsiktigt hållbar och i framtiden kan användas för hållbara bränslen.

| (26) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Bulgarien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Bulgarien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(26)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Bulgarien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Bulgarien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (27) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (28) | Den 10 juli 2020 anslöts bulgarisk lev till den europeiska växelkursmekanismen II (ERM II) som ett förberedande steg mot att införa euron. För att bevara den ekonomiska och finansiella stabiliteten och uppnå en högre grad av hållbar ekonomisk konvergens, har de bulgariska myndigheterna åtagit sig att vidta särskilda politiska åtgärder för att säkerställa hållbarheten i den del av finanssektorn som inte utgörs av banker och stärka styrningen av statsägda företag samt regelverken mot insolvens och penningtvätt. Bulgariens framsteg med att uppfylla de nödvändiga kraven för att få anta euron kommer att bedömas i 2022 års konvergensrapporter från Europeiska kommissionen och Europeiska centralbanken. |
| --- | --- |

(28)

Den 10 juli 2020 anslöts bulgarisk lev till den europeiska växelkursmekanismen II (ERM II) som ett förberedande steg mot att införa euron. För att bevara den ekonomiska och finansiella stabiliteten och uppnå en högre grad av hållbar ekonomisk konvergens, har de bulgariska myndigheterna åtagit sig att vidta särskilda politiska åtgärder för att säkerställa hållbarheten i den del av finanssektorn som inte utgörs av banker och stärka styrningen av statsägda företag samt regelverken mot insolvens och penningtvätt. Bulgariens framsteg med att uppfylla de nödvändiga kraven för att få anta euron kommer att bedömas i 2022 års konvergensrapporter från Europeiska kommissionen och Europeiska centralbanken.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Bulgarien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 4 maj 2022. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska det totala beroendet och importen av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi samt diversifiera försörjningskällorna och försörjningsvägarna för gas genom ökad sammanlänkning med grannländerna. Intensifiera ansträngningarna för att minska energiefterfrågan genom att öka energieffektiviteten inom industrin och i det privata och offentliga byggnadsbeståndet. Främja nya hållbara lösningar för de centraliserade fjärrvärmesystemen.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 6).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 8091/2022, ST 8091/2022 ADD 1.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Bulgariens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 8).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Från och med april 2022 tar Bulgarien inte längre emot gasleveranser från Ryssland till följd av det ensidiga upphävandet av gasförsörjning från Gazprom.

18

(19)  Det hänvisas till Eurostats uppgifter från 2019 för Bulgariens importuppgifter. Importuppgifterna från 2020 är inte upplysande, eftersom stora mängder importerad råolja uppgavs komma från ”övriga” handelspartner. EU-genomsnittet avser andelen import från Ryssland av den totala importen från länder utanför EU-27, för råolja och raffinerade oljeprodukter.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/19

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Tjeckiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2022

(2022/C 334/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien inte var en av de medlemsstater som skulle behöva en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien inte var en av de medlemsstater som skulle behöva en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), varigenom fördrivna människor från Ukraina får rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Tjeckien inom ramen för initiativet för sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa och genom extra förfinansiering inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) för att landet snabbt ska kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), varigenom fördrivna människor från Ukraina får rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Tjeckien inom ramen för initiativet för sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa och genom extra förfinansiering inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) för att landet snabbt ska kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater beroende på deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater beroende på deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 1 juni 2021 lämnade Tjeckien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Tjeckien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 1 juni 2021 lämnade Tjeckien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Tjeckien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2022 lämnade Tjeckien in sitt nationella reformprogram för 2022, och den 11 maj 2022 sitt konvergensprogram för 2022, efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska 2022 års nationella reformprogram även återspegla de rapporter som Tjeckien vartannat år utarbetar om de framsteg som gjorts för att genomföra återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2022 lämnade Tjeckien in sitt nationella reformprogram för 2022, och den 11 maj 2022 sitt konvergensprogram för 2022, efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska 2022 års nationella reformprogram även återspegla de rapporter som Tjeckien vartannat år utarbetar om de framsteg som gjorts för att genomföra återhämtnings- och resiliensplanen.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Tjeckien. Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Tjeckiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Tjeckiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Tjeckien. Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Tjeckiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Tjeckiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Tjeckiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). I rapporten fastställdes att underskottskriteriet inte var uppfyllt. Enligt meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Tjeckiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). I rapporten fastställdes att underskottskriteriet inte var uppfyllt. Enligt meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Tjeckien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Tjeckien att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Tjeckiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 5,9 %. Tjeckiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,1 % av BNP 2020 till 2,3 % 2021. De åtgärder som Tjeckien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var mestadels tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av sänkningar av den personliga inkomstskatten med en effekt på omkring 1,9 % av BNP. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 37,7 % av BNP 2020 till 41,9 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Tjeckien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Tjeckien att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Tjeckiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 5,9 %. Tjeckiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,1 % av BNP 2020 till 2,3 % 2021. De åtgärder som Tjeckien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var mestadels tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av sänkningar av den personliga inkomstskatten med en effekt på omkring 1,9 % av BNP. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 37,7 % av BNP 2020 till 41,9 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är försiktigt för 2022 och gynnsamt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,2 % 2022 och med 3,6 % 2023. Detta kan jämföras med uppskattningarna i kommissionens vårprognos 2022 på en högre real tillväxt i BNP på 1,9 % under 2022 och en lägre BNP-tillväxt på 2,7 % under 2023, främst på grund av olika utsikter för privat konsumtion till följd av olika antaganden om användningen av besparingar och indexeringen av löner. I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna minska till 4,5 % av BNP 2022 och till 3,2 % 2023. Minskningen speglar framför allt avvecklingen av de flesta av krisåtgärderna och en hög nominell BNP-tillväxt. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten minska till 42,7 % av BNP 2022 och öka till 43,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % av BNP för 2022 och 3,9 % av BNP för 2023. I konvergensprogrammet 2022 är siffran för 2022 ungefär densamma, medan den är högre för 2023, främst på grund av ett något mindre optimistiskt makroekonomiskt scenario i kommissionens vårprognos 2022 och på grund av olika antaganden om inflationstakten och dess påverkan på de offentliga utgifterna. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 42,8 % av BNP 2022 och 44,0 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tjeckiens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är försiktigt för 2022 och gynnsamt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,2 % 2022 och med 3,6 % 2023. Detta kan jämföras med uppskattningarna i kommissionens vårprognos 2022 på en högre real tillväxt i BNP på 1,9 % under 2022 och en lägre BNP-tillväxt på 2,7 % under 2023, främst på grund av olika utsikter för privat konsumtion till följd av olika antaganden om användningen av besparingar och indexeringen av löner. I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna minska till 4,5 % av BNP 2022 och till 3,2 % 2023. Minskningen speglar framför allt avvecklingen av de flesta av krisåtgärderna och en hög nominell BNP-tillväxt. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten minska till 42,7 % av BNP 2022 och öka till 43,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % av BNP för 2022 och 3,9 % av BNP för 2023. I konvergensprogrammet 2022 är siffran för 2022 ungefär densamma, medan den är högre för 2023, främst på grund av ett något mindre optimistiskt makroekonomiskt scenario i kommissionens vårprognos 2022 och på grund av olika antaganden om inflationstakten och dess påverkan på de offentliga utgifterna. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 42,8 % av BNP 2022 och 44,0 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tjeckiens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,3 % av BNP 2021 till 0,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och som väntas fasas ut under 2023 (11). Åtgärderna består främst av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av de nämnda åtgärderna är inte riktade, i synnerhet de generella sänkningarna av punktskatter. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,4 % av BNP 2022 och 0,6 % 2023 (12). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,3 % av BNP 2021 till 0,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och som väntas fasas ut under 2023 (11). Åtgärderna består främst av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av de nämnda åtgärderna är inte riktade, i synnerhet de generella sänkningarna av punktskatter. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,4 % av BNP 2022 och 0,6 % 2023 (12).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tjeckien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Tjeckien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tjeckien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Tjeckien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Tjeckiens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara i stort sett neutral med + 0,1 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande inriktning (13). Tjeckien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Tjeckien planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,03 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Tjeckiens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara i stort sett neutral med + 0,1 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande inriktning (13). Tjeckien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Tjeckien planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,03 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,4 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (15). Tjeckien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (15). Tjeckien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP).

| (19) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas det offentliga underskottet successivt minska till 3,2 % av BNP 2023, till 2,9 % 2024 och till 2,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed sjunka under 3 % av BNP 2024. Dessa beräkningar förutsätter att tillväxten av de offentliga utgifterna – inklusive ersättningar till anställda, insatsförbrukning och sociala naturaförmåner – begränsas till en takt som är lägre än inkomsttillväxten och den nominella BNP-tillväxten. En minskning av de offentliga investeringarna som procentandel av BNP förväntas också efter toppen 2023. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, i synnerhet genom en uppgång till 44,4 % 2024 och en ökning till 45,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas det offentliga underskottet successivt minska till 3,2 % av BNP 2023, till 2,9 % 2024 och till 2,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed sjunka under 3 % av BNP 2024. Dessa beräkningar förutsätter att tillväxten av de offentliga utgifterna – inklusive ersättningar till anställda, insatsförbrukning och sociala naturaförmåner – begränsas till en takt som är lägre än inkomsttillväxten och den nominella BNP-tillväxten. En minskning av de offentliga investeringarna som procentandel av BNP förväntas också efter toppen 2023. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, i synnerhet genom en uppgång till 44,4 % 2024 och en ökning till 45,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | Tjeckien är utsatt för risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. Detta är en följd av ett ogynnsamt ingående saldo och kostnader till följd av en åldrande befolkning. Det ingående saldot påverkas negativt av de permanenta skattesänkningar som genomförts under de senaste två åren (där den största sänkningen rörde en nedsättning av inkomstskatteunderlaget). Dessa har inte uppvägts av motsvarande nedskärningar av utgifterna, vilket har medfört en ökning av det strukturella underskottet. På medellång till lång sikt beror de ytterligare påfrestningarna på kostnaderna för en åldrande befolkning. Den beräknade fördubblingen av äldrekvoten (enligt den åldranderapport från 2021 som utfärdades av kommissionen) och begränsningen av pensionsåldern underbygger den förväntade ökningen av pensionsutgifterna från 8,8 % av BNP under 2030 till 11,4 % fram till 2050. Den åldrande befolkningen väntas dessutom leda till en ökning av de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård samt långtidsvård med 0,9 respektive 1,7 procentenheter av BNP fram till 2070. Den fragmenterade styrningen och finansieringen av långtidsvården omfattas redan av återhämtnings- och resiliensplanen, men de åldersrelaterade utmaningarna måste bemötas i större utsträckning för att landet ska kunna återställa den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna. Bland de politiska alternativen återfinns en höjning av pensionsåldern i enlighet med den förväntade livslängden, en reglering av pensionsindex för att spegla pensionssystemens finanspolitiska hållbarhet, incitament för ökad förvärvsfrekvens bland personer över 60 år och andra åtgärder för att stärka arbetskraftsutbudet. |
| --- | --- |

(20)

Tjeckien är utsatt för risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. Detta är en följd av ett ogynnsamt ingående saldo och kostnader till följd av en åldrande befolkning. Det ingående saldot påverkas negativt av de permanenta skattesänkningar som genomförts under de senaste två åren (där den största sänkningen rörde en nedsättning av inkomstskatteunderlaget). Dessa har inte uppvägts av motsvarande nedskärningar av utgifterna, vilket har medfört en ökning av det strukturella underskottet. På medellång till lång sikt beror de ytterligare påfrestningarna på kostnaderna för en åldrande befolkning. Den beräknade fördubblingen av äldrekvoten (enligt den åldranderapport från 2021 som utfärdades av kommissionen) och begränsningen av pensionsåldern underbygger den förväntade ökningen av pensionsutgifterna från 8,8 % av BNP under 2030 till 11,4 % fram till 2050. Den åldrande befolkningen väntas dessutom leda till en ökning av de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård samt långtidsvård med 0,9 respektive 1,7 procentenheter av BNP fram till 2070. Den fragmenterade styrningen och finansieringen av långtidsvården omfattas redan av återhämtnings- och resiliensplanen, men de åldersrelaterade utmaningarna måste bemötas i större utsträckning för att landet ska kunna återställa den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna. Bland de politiska alternativen återfinns en höjning av pensionsåldern i enlighet med den förväntade livslängden, en reglering av pensionsindex för att spegla pensionssystemens finanspolitiska hållbarhet, incitament för ökad förvärvsfrekvens bland personer över 60 år och andra åtgärder för att stärka arbetskraftsutbudet.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Tjeckien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Särskilt på energiområdet planerar Tjeckien att utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att öka användningen av förnybara energikällor, i synnerhet solceller, förbättra energieffektiviteten i bostadshus och offentliga byggnader samt bidra till att ersätta koleldade pannor i hushållen. Hållbara transporter gynnas genom investeringar i järnvägsinfrastruktur, rena stadstransporter och främjad användning av utsläppssnåla fordon. Rekommendationerna på området forskning och utveckling (FoU) uppfylls genom investeringar för att stärka offentligt-privat samarbete samt innovationsstöd och finansiellt/icke-finansiellt stöd till innovativa företag. Företagsklimatet håller på att förbättras genom flera e-förvaltningsåtgärder, reformer mot korruption och en övergripande reform av förfarandet för beviljande av bygglov, som för närvarande utgör stora hinder för investeringar i Tjeckien. Viktiga åtgärder för att följa rekommendationerna om arbetsmarknaden består bland annat av program för kompetensutveckling och omskolning så att arbetskraften är förberedd inför den gröna och den digitala omställningen samt nya barnomsorgsinrättningar för barn under tre år i syfte att öka antalet kvinnor som arbetar eller söker arbete. På utbildningsområdet syftar återhämtnings- och resiliensplanen till att förbättra den digitala kompetensen bland elever och lärare, tillhandahålla digital utrustning till skolor och samtidigt säkerställa inkluderande utbildning genom stöd till mindre gynnade skolor samt handledning. Hälso- och sjukvårdsrekommendationerna hanteras genom ökad cancerprevention och rehabilitering, utvecklingen av en e-hälsoportal för att främja integrerade vårdmetoder och stöd till utbildning inom hälso- och sjukvård. En ytterligare åtgärd syftar till att förbättra långtidsvården. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Tjeckien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Särskilt på energiområdet planerar Tjeckien att utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att öka användningen av förnybara energikällor, i synnerhet solceller, förbättra energieffektiviteten i bostadshus och offentliga byggnader samt bidra till att ersätta koleldade pannor i hushållen. Hållbara transporter gynnas genom investeringar i järnvägsinfrastruktur, rena stadstransporter och främjad användning av utsläppssnåla fordon. Rekommendationerna på området forskning och utveckling (FoU) uppfylls genom investeringar för att stärka offentligt-privat samarbete samt innovationsstöd och finansiellt/icke-finansiellt stöd till innovativa företag. Företagsklimatet håller på att förbättras genom flera e-förvaltningsåtgärder, reformer mot korruption och en övergripande reform av förfarandet för beviljande av bygglov, som för närvarande utgör stora hinder för investeringar i Tjeckien. Viktiga åtgärder för att följa rekommendationerna om arbetsmarknaden består bland annat av program för kompetensutveckling och omskolning så att arbetskraften är förberedd inför den gröna och den digitala omställningen samt nya barnomsorgsinrättningar för barn under tre år i syfte att öka antalet kvinnor som arbetar eller söker arbete. På utbildningsområdet syftar återhämtnings- och resiliensplanen till att förbättra den digitala kompetensen bland elever och lärare, tillhandahålla digital utrustning till skolor och samtidigt säkerställa inkluderande utbildning genom stöd till mindre gynnade skolor samt handledning. Hälso- och sjukvårdsrekommendationerna hanteras genom ökad cancerprevention och rehabilitering, utvecklingen av en e-hälsoportal för att främja integrerade vårdmetoder och stöd till utbildning inom hälso- och sjukvård. En ytterligare åtgärd syftar till att förbättra långtidsvården.

| (22) | Genomförandet av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Tjeckien står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 22 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Tjeckien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att den övergripande politiska agendan har en bred förankring. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Tjeckien står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 22 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Tjeckien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att den övergripande politiska agendan har en bred förankring.

| (23) | Kommissionen godkände Tjeckiens partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 13 maj 2022. Tjeckien lämnade in sju program som föreskrivs i den förordningen i december 2021 och januari 2022. Programmet för en rättvis omställning lämnades in den 16 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Tjeckien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen godkände Tjeckiens partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 13 maj 2022. Tjeckien lämnade in sju program som föreskrivs i den förordningen i december 2021 och januari 2022. Programmet för en rättvis omställning lämnades in den 16 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Tjeckien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Vid sidan av de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Tjeckien inför ett antal ytterligare utmaningar när det gäller bostäder. Andelen rimligt prissatta bostäder i Tjeckien har under de senaste fem åren varit bland de lägsta i unionen. Dessutom är det subventionerade bostadsbeståndet för litet för att tillgodose efterfrågan från alla utsatta hushåll med låg inkomst (det stod 2019 för 0,4 % av det totala bostadsbeståndet, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 7–8 %) och befintliga bostadsbidrag utnyttjas inte i tillräcklig utsträckning. På senare år har sammanhållningspolitiska medel bidragit till investeringar i nya subventionerade bostäder, och den nya programperioden kommer att innebära fortsatt främjande av social delaktighet, bland annat via subventionerat boende. Tjeckien saknar lagstiftning om subventionerat boende och ett heltäckande regelverk. Detta hindrar samordningen av den fragmenterade bostadspolitiken och ett fastställande av de nationella och regionala organens ansvarsområden. Dessa befintliga utmaningar har försvårats ytterligare av covid-19-pandemin och tillströmningen av flyktingar från Ukraina. |
| --- | --- |

(24)

Vid sidan av de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Tjeckien inför ett antal ytterligare utmaningar när det gäller bostäder. Andelen rimligt prissatta bostäder i Tjeckien har under de senaste fem åren varit bland de lägsta i unionen. Dessutom är det subventionerade bostadsbeståndet för litet för att tillgodose efterfrågan från alla utsatta hushåll med låg inkomst (det stod 2019 för 0,4 % av det totala bostadsbeståndet, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 7–8 %) och befintliga bostadsbidrag utnyttjas inte i tillräcklig utsträckning. På senare år har sammanhållningspolitiska medel bidragit till investeringar i nya subventionerade bostäder, och den nya programperioden kommer att innebära fortsatt främjande av social delaktighet, bland annat via subventionerat boende. Tjeckien saknar lagstiftning om subventionerat boende och ett heltäckande regelverk. Detta hindrar samordningen av den fragmenterade bostadspolitiken och ett fastställande av de nationella och regionala organens ansvarsområden. Dessa befintliga utmaningar har försvårats ytterligare av covid-19-pandemin och tillströmningen av flyktingar från Ukraina.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Tjeckiens omställning till grön energi är otillräcklig i både omfattning och takt. Att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, med ett särskilt fokus på solenergi, vindkraft och värmepumpar, är avgörande för att snabbare minska landets beroende av fossila bränslen, inklusive naturgas. Beviljandet av tillstånd för nya installationer kan bli enklare och snabbare, och det relaterade regelverket kan förbättras. Tjeckien har dubbelt så hög energiintensitet som unionsgenomsnittet, vilket innebär att landet även skulle gynnas av att tidigarelägga energibesparingar genom att satsa på totalrenovering. Det är också viktigt att påskynda investeringar i utfasningen av fossila bränslen i uppvärmnings- och industrisektorerna. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och höja energieffektivitetsmålen för att Tjeckien ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Tjeckiens omställning till grön energi är otillräcklig i både omfattning och takt. Att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, med ett särskilt fokus på solenergi, vindkraft och värmepumpar, är avgörande för att snabbare minska landets beroende av fossila bränslen, inklusive naturgas. Beviljandet av tillstånd för nya installationer kan bli enklare och snabbare, och det relaterade regelverket kan förbättras. Tjeckien har dubbelt så hög energiintensitet som unionsgenomsnittet, vilket innebär att landet även skulle gynnas av att tidigarelägga energibesparingar genom att satsa på totalrenovering. Det är också viktigt att påskynda investeringar i utfasningen av fossila bränslen i uppvärmnings- och industrisektorerna. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och höja energieffektivitetsmålen för att Tjeckien ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Enligt uppgifter från 2020 kommer all importerad naturgas från Ryssland (100 %, jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %), och beroendet av rysk råolja (49 %, jämfört med 26 %) och ryskt kol (70 %, jämfört med 54 %) ligger också långt över unionsgenomsnittet (18). Andelen naturgas (17,7 %, jämfört med 24,4 %) och olja (20,9 %, jämfört med 32,7 %) i energimixen är lägre än unionsgenomsnittet, men andelen kol är högre (29,6 %, jämfört med 10,8 %). Kärnkraft utgör 18,2 % av energimixen – jämfört med 13,1 % för unionen – medan förnybara energikällor och biobränslen utgör 13,4 %. Tjeckiens nuvarande mål för förnybara energikällor fram till 2030 ligger på 22 %, och trots att återhämtnings- och resiliensplanen innefattar investeringar i anläggningen av åtminstone 270 MW solcellsenergi utgör detta endast en liten del av den totala installerade kapaciteten för förnybar energi. Tjeckien kommer att behöva påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, framför allt genom att förbättra den rättsliga ramen och ramen för tillståndsgivning. Exempel på åtgärder för att uppfylla detta mål är förenklade tillståndsförfaranden för förnybar energi genom en gemensam kontaktpunkt, högre trösklar för undantag för bygglov och obligatorisk registrering av ägare till anläggningar för förnybar energi som entreprenörer samt enklare tillgång till tillgänglig nätkapacitet. Ytterligare stödåtgärder skulle kunna inbegripa en översyn av lagstiftningen om energi, däribland förnybar energi, och av motsvarande stödordningar (t.ex. skapa incitament för energigemenskaper, auktioner för nya installationer, nya stödordningar för sektorsmål, förnybara energikällor vid uppvärmning och kylning, riktat stöd för värmepumpar, geotermisk energi, förnybar vätgas och hållbar biometan).
  Tjeckien skulle även gynnas av att digitalisera och modernisera elnätet för att hantera en ökad grad av intermittenta förnybara energikällor i nätet samt investera i energilagringsanläggningar. Utnyttjandet av det befintliga sammankopplade gasnätet och den tillgängliga lagringskapaciteten är avgörande för att landet ska kunna flytta naturgasimporten bort från Ryssland. Det rekommenderas att nya infrastruktur- och nätinvesteringar med koppling till gas framtidssäkras där så är möjligt, för att främja deras långsiktiga hållbarhet genom att ställa om så att de i framtiden kan användas för hållbara bränslen. |
| --- | --- |

(27)

Enligt uppgifter från 2020 kommer all importerad naturgas från Ryssland (100 %, jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %), och beroendet av rysk råolja (49 %, jämfört med 26 %) och ryskt kol (70 %, jämfört med 54 %) ligger också långt över unionsgenomsnittet (18). Andelen naturgas (17,7 %, jämfört med 24,4 %) och olja (20,9 %, jämfört med 32,7 %) i energimixen är lägre än unionsgenomsnittet, men andelen kol är högre (29,6 %, jämfört med 10,8 %). Kärnkraft utgör 18,2 % av energimixen – jämfört med 13,1 % för unionen – medan förnybara energikällor och biobränslen utgör 13,4 %. Tjeckiens nuvarande mål för förnybara energikällor fram till 2030 ligger på 22 %, och trots att återhämtnings- och resiliensplanen innefattar investeringar i anläggningen av åtminstone 270 MW solcellsenergi utgör detta endast en liten del av den totala installerade kapaciteten för förnybar energi. Tjeckien kommer att behöva påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, framför allt genom att förbättra den rättsliga ramen och ramen för tillståndsgivning. Exempel på åtgärder för att uppfylla detta mål är förenklade tillståndsförfaranden för förnybar energi genom en gemensam kontaktpunkt, högre trösklar för undantag för bygglov och obligatorisk registrering av ägare till anläggningar för förnybar energi som entreprenörer samt enklare tillgång till tillgänglig nätkapacitet. Ytterligare stödåtgärder skulle kunna inbegripa en översyn av lagstiftningen om energi, däribland förnybar energi, och av motsvarande stödordningar (t.ex. skapa incitament för energigemenskaper, auktioner för nya installationer, nya stödordningar för sektorsmål, förnybara energikällor vid uppvärmning och kylning, riktat stöd för värmepumpar, geotermisk energi, förnybar vätgas och hållbar biometan).

Tjeckien skulle även gynnas av att digitalisera och modernisera elnätet för att hantera en ökad grad av intermittenta förnybara energikällor i nätet samt investera i energilagringsanläggningar. Utnyttjandet av det befintliga sammankopplade gasnätet och den tillgängliga lagringskapaciteten är avgörande för att landet ska kunna flytta naturgasimporten bort från Ryssland. Det rekommenderas att nya infrastruktur- och nätinvesteringar med koppling till gas framtidssäkras där så är möjligt, för att främja deras långsiktiga hållbarhet genom att ställa om så att de i framtiden kan användas för hållbara bränslen.

| (28) | Återhämtnings- och resiliensplanen samt sammanhållningsfondernas program för 2021–2027 omfattar betydande investeringar i renovering av byggnader, men ytterligare insatser kommer att krävas för att hantera Tjeckiens värmeförbrukning per enhet i byggnadssektorn, som är högre än genomsnittet. Det finns utrymme för att påskynda energirenoveringen och göra den mer genomgripande, för att konsekvent tillämpa principen om energieffektivitet först, investera i förnybara värmekällor, utarbeta en nationell strategi för utfasning av fossila bränslen vid uppvärmning av byggnadsbeståndet, inrätta en nationell myndighet för hållbar energi samt anta ett system för auktionsstöd för energieffektivitetsåtgärder inom industrin och småföretag. Byggnader och fjärrvärmenät som är anslutna till kolbaserad fjärrvärme behöver så snart som möjligt renoveras enligt de högsta energieffektivitetsstandarderna för att säkerställa en kostnadseffektiv utfasning av kol. |
| --- | --- |

(28)

Återhämtnings- och resiliensplanen samt sammanhållningsfondernas program för 2021–2027 omfattar betydande investeringar i renovering av byggnader, men ytterligare insatser kommer att krävas för att hantera Tjeckiens värmeförbrukning per enhet i byggnadssektorn, som är högre än genomsnittet. Det finns utrymme för att påskynda energirenoveringen och göra den mer genomgripande, för att konsekvent tillämpa principen om energieffektivitet först, investera i förnybara värmekällor, utarbeta en nationell strategi för utfasning av fossila bränslen vid uppvärmning av byggnadsbeståndet, inrätta en nationell myndighet för hållbar energi samt anta ett system för auktionsstöd för energieffektivitetsåtgärder inom industrin och småföretag. Byggnader och fjärrvärmenät som är anslutna till kolbaserad fjärrvärme behöver så snart som möjligt renoveras enligt de högsta energieffektivitetsstandarderna för att säkerställa en kostnadseffektiv utfasning av kol.

| (29) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Tjeckien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Tjeckien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(29)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Tjeckien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Tjeckien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (30) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(30)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Vidta åtgärder för att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, inklusive hållbarheten i pensionssystemet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 8 september 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Stärka tillhandahållandet av subventionerat boende till rimlig kostnad, bland annat genom att anta en särskild lagstiftningsram för subventionerat boende och förbättra samordningen mellan olika offentliga organ.

4.

Minska det totala beroendet och diversifiera importen av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, effektivisera tillståndsförfaranden och underlätta tillgången till nätet. Öka energieffektiviteten i fjärrvärmesystemen och byggnadsbeståndet genom att skapa incitament för totalrenovering och förnybara värmekällor.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 10).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 11047/2021, ST 11047/2021 ADD 1, ST 11047/2021 COR 1.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Tjeckiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 15).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,3 procentenhet av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Tjeckien omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. Tjeckien har ett indirekt beroende av rysk import genom handeln inom unionen. Om man räknar med det sekundära beroendet av ryskt kol via handel inom unionen skulle Tjeckiens uppskattade beroende av import av stenkol från Ryssland uppgå till 70 %.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

(20)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/27 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/27

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Danmarks nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2022

(2022/C 334/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Danmark in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Danmark på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Danmark in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Danmark på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Danmark in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 12 maj 2022 sitt konvergensprogram för samma år, dvs. efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Danmarks halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Danmark in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 12 maj 2022 sitt konvergensprogram för samma år, dvs. efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Danmarks halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Danmark. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Danmarks genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Danmarks framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Danmark. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Danmarks genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Danmarks framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Danmark att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Danmark rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som har validerats av Eurostat förbättrades Danmarks saldo i de offentliga finanserna under 2021 från ett underskott på 0,2 % av BNP 2020 till ett överskott på 2,3 % 2021, med hjälp av engångsskatteintäkter. Danmarks finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,6 % av BNP 2020 till 4,0 %. De åtgärder som Danmark vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 42,1 % av BNP 2020 till 36,7 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(12)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Danmark att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Danmark rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som har validerats av Eurostat förbättrades Danmarks saldo i de offentliga finanserna under 2021 från ett underskott på 0,2 % av BNP 2020 till ett överskott på 2,3 % 2021, med hjälp av engångsskatteintäkter. Danmarks finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,6 % av BNP 2020 till 4,0 %. De åtgärder som Danmark vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 42,1 % av BNP 2020 till 36,7 % av BNP 2021.

| (13) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,4 % 2022 och med 1,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,6 % 2022 och 1,8 % 2023, främst på grund av en lägre ökning av den privata konsumtionen. I sitt konvergensprogram 2022 förväntar sig regeringen att det samlade överskottet kommer att sjunka till 0,6 % av BNP 2022 och till 0,2 % av BNP 2023. Minskningen 2022 återspeglar främst en avmattning i den ekonomiska aktiviteten och vissa skatteintäkter av engångskaraktär. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 33,3 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 32,5 % av BNP 2023. På grundval av de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett överskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 0,9 % respektive 0,6 % av BNP. Det är något högre än det beräknade överskottet i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 34,9 % av BNP 2022 och 33,9 % 2023. Skillnaden beror på högre förväntade poster inom stock-/flödesjusteringar, framför allt stöd till subventionerat boende. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,9 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Danmarks potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(13)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,4 % 2022 och med 1,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,6 % 2022 och 1,8 % 2023, främst på grund av en lägre ökning av den privata konsumtionen. I sitt konvergensprogram 2022 förväntar sig regeringen att det samlade överskottet kommer att sjunka till 0,6 % av BNP 2022 och till 0,2 % av BNP 2023. Minskningen 2022 återspeglar främst en avmattning i den ekonomiska aktiviteten och vissa skatteintäkter av engångskaraktär. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 33,3 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 32,5 % av BNP 2023. På grundval av de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett överskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 0,9 % respektive 0,6 % av BNP. Det är något högre än det beräknade överskottet i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 34,9 % av BNP 2022 och 33,9 % 2023. Skillnaden beror på högre förväntade poster inom stock-/flödesjusteringar, framför allt stöd till subventionerat boende. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,9 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Danmarks potentiella tillväxt.

| (14) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna väntas minska från 4,0 % av BNP 2021 till 0,0 % av BNP 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna består främst av sociala transfereringar till låginkomsthushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos beräknas till 0,2 % av BNP under 2022 och 2023 (12). |
| --- | --- |

(14)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna väntas minska från 4,0 % av BNP 2021 till 0,0 % av BNP 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna består främst av sociala transfereringar till låginkomsthushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos beräknas till 0,2 % av BNP under 2022 och 2023 (12).

| (15) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Danmark att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Danmark rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(15)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Danmark att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Danmark rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (16) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Danmarks konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Danmark planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar enligt rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finanserias med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas förbli stabilt under 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 med 0,0 procentenheter av BNP (14). Därför planerar Danmark att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). Andra ökande utgifter omfattar främst offentlig konsumtion relaterad till försvars- och säkerhetspolitiken och ytterligare utgifter som ska snabba på den gröna omställningen och göra slut på beroendet av importerade fossila bränslen. |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Danmarks konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Danmark planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar enligt rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finanserias med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas förbli stabilt under 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 med 0,0 procentenheter av BNP (14). Därför planerar Danmark att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). Andra ökande utgifter omfattar främst offentlig konsumtion relaterad till försvars- och säkerhetspolitiken och ytterligare utgifter som ska snabba på den gröna omställningen och göra slut på beroendet av importerade fossila bränslen.

| (17) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,6 % av BNP vid oförändrad politik (15). Danmark förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022, vilket återspeglar det tidigarelagda ekonomiska stödet från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2021 och 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,4 procentenheter av BNP jämfört med 2022 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Andra faktorer är minskade offentliga utgifter för energiförbrukning. |
| --- | --- |

(17)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,6 % av BNP vid oförändrad politik (15). Danmark förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022, vilket återspeglar det tidigarelagda ekonomiska stödet från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2021 och 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,4 procentenheter av BNP jämfört med 2022 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Andra faktorer är minskade offentliga utgifter för energiförbrukning.

| (18) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt stabiliseras på 0,6 % av BNP 2024 och sjunka till 0,4 % av BNP 2025. Enligt konvergensprogrammet 2022 förväntas den offentliga skuldkvoten öka till 34,0 % av BNP 2024 och till 33,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(18)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt stabiliseras på 0,6 % av BNP 2024 och sjunka till 0,4 % av BNP 2025. Enligt konvergensprogrammet 2022 förväntas den offentliga skuldkvoten öka till 34,0 % av BNP 2024 och till 33,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (19) | I Danmark finns ett tak för fastighetsskatten, varför den inte ökar med marknadspriset. Den kan därför inte dämpa bostadspriscykeln och leder till negativa fördelningseffekter. Ett nytt system för fastighetsbeskattning godkändes av Folketinget redan 2017, men har inte införts. En plötslig ökning av bostadspriserna och lång väntetid på att få subventionerat boende har lett till en brist på bostäder till överkomliga priser i de större städerna. Andelen bolån med en skuldkvot högre än 4 och en belåningsgrad över 60 procent har ökat avsevärt i Köpenhamnsområdet, vilket har gjort låntagarna potentiellt sårbara för högre räntor eller ett stort bostadsprisfall. Det Systemiske Risikoråd har utfärdat rekommendationer för att minska risken för sådana bolån, men de har inte genomförts. |
| --- | --- |

(19)

I Danmark finns ett tak för fastighetsskatten, varför den inte ökar med marknadspriset. Den kan därför inte dämpa bostadspriscykeln och leder till negativa fördelningseffekter. Ett nytt system för fastighetsbeskattning godkändes av Folketinget redan 2017, men har inte införts. En plötslig ökning av bostadspriserna och lång väntetid på att få subventionerat boende har lett till en brist på bostäder till överkomliga priser i de större städerna. Andelen bolån med en skuldkvot högre än 4 och en belåningsgrad över 60 procent har ökat avsevärt i Köpenhamnsområdet, vilket har gjort låntagarna potentiellt sårbara för högre räntor eller ett stort bostadsprisfall. Det Systemiske Risikoråd har utfärdat rekommendationer för att minska risken för sådana bolån, men de har inte genomförts.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De åtgärdar alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Danmark från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är framför allt inriktad på investeringar i den gröna och den digitala omställningen, särskilt ren och effektiv produktion och användning av energi, hållbara transporter och forskning och innovation. Forskningsinsatser har potential att bredda innovationsbasen och involvera fler företag i forsknings- och innovationsverksamhet. Vissa landsspecifika rekommendationer, såsom ”att inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på utbildning och färdighetsutveckling”, och åtgärder för att komma till rätta med bristen på vårdpersonal och säkerställa effektiv tillsyn och effektiv tillsyn och tillämpning av regelverket för bekämpning av penningtvätt, har åtgärdats på andra sätt än genom återhämtnings- och resiliensplanen. Åtgärder på de här områdena fanns inte med i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De åtgärdar alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Danmark från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är framför allt inriktad på investeringar i den gröna och den digitala omställningen, särskilt ren och effektiv produktion och användning av energi, hållbara transporter och forskning och innovation. Forskningsinsatser har potential att bredda innovationsbasen och involvera fler företag i forsknings- och innovationsverksamhet. Vissa landsspecifika rekommendationer, såsom ”att inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på utbildning och färdighetsutveckling”, och åtgärder för att komma till rätta med bristen på vårdpersonal och säkerställa effektiv tillsyn och effektiv tillsyn och tillämpning av regelverket för bekämpning av penningtvätt, har åtgärdats på andra sätt än genom återhämtnings- och resiliensplanen. Åtgärder på de här områdena fanns inte med i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (21) | Genomförandet av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Danmark står för 59 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Danmark snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Danmark står för 59 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Danmark snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | Kommissionen godkände Danmarks partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 25 maj 2022. Danmark lämnade in de första sammanhållningspolitiska programmen den 11 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Danmark beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Kommissionen godkände Danmarks partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 25 maj 2022. Danmark lämnade in de första sammanhållningspolitiska programmen den 11 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Danmark beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Danmark inför ett antal ytterligare utmaningar som är kopplade till att minska beroendet av fossila bränslen, förstärka den cirkulära ekonomin för att stödja den gröna omställningen och göra bostadsmarknaden och skuldsatta hushåll mer motståndskraftiga. |
| --- | --- |

(23)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Danmark inför ett antal ytterligare utmaningar som är kopplade till att minska beroendet av fossila bränslen, förstärka den cirkulära ekonomin för att stödja den gröna omställningen och göra bostadsmarknaden och skuldsatta hushåll mer motståndskraftiga.

| (24) | I den danska återhämtnings- och resiliensplanen är visserligen 59 % av anslagen öronmärkta för gröna initiativ, men Danmark underpresterar ändå inom vissa områden av den cirkulära ekonomin. Den danska andelen cirkulärt material ligger långt under unionsgenomsnittet. Landet producerar för närvarande den största mängden kommunalt avfall per capita i unionen med 845 kg per capita och år. Danmark ligger visserligen precis över unionsgenomsnittet när det gäller kommunalt avfall som samlas in för materialåtervinning (53,9 % 2020 jämfört med unionsgenomsnittet på 47,8 %), men man förbränner 45,2 % av sitt kommunala avfall, nästan dubbelt så mycket som i genomsnitt i unionen. En stor del av avfallet i Danmark bränns för energiproduktion, men då missar man möjligheten att förbättra resurseffektiviteten. Det bör snabbt införas en ny strategi för avfallshantering och cirkulär ekonomi och tillhörande nationella program och planer för avfall och cirkulär ekonomi. Förluster i form av lägre energiproduktion till följd av minskad avfallsförbränning kan kompenseras genom mer miljövänliga metoder, till exempel energieffektiviseringar och användning av elektriska värmepumpar. |
| --- | --- |

(24)

I den danska återhämtnings- och resiliensplanen är visserligen 59 % av anslagen öronmärkta för gröna initiativ, men Danmark underpresterar ändå inom vissa områden av den cirkulära ekonomin. Den danska andelen cirkulärt material ligger långt under unionsgenomsnittet. Landet producerar för närvarande den största mängden kommunalt avfall per capita i unionen med 845 kg per capita och år. Danmark ligger visserligen precis över unionsgenomsnittet när det gäller kommunalt avfall som samlas in för materialåtervinning (53,9 % 2020 jämfört med unionsgenomsnittet på 47,8 %), men man förbränner 45,2 % av sitt kommunala avfall, nästan dubbelt så mycket som i genomsnitt i unionen. En stor del av avfallet i Danmark bränns för energiproduktion, men då missar man möjligheten att förbättra resurseffektiviteten. Det bör snabbt införas en ny strategi för avfallshantering och cirkulär ekonomi och tillhörande nationella program och planer för avfall och cirkulär ekonomi. Förluster i form av lägre energiproduktion till följd av minskad avfallsförbränning kan kompenseras genom mer miljövänliga metoder, till exempel energieffektiviseringar och användning av elektriska värmepumpar.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Danmark har åtagit sig att nå ett mål om att minska utsläppen av växthusgaser med 70 % jämfört med 1990 års nivå till 2030 och fasa ut kol till 2028. För att klara av dessa ambitiösa mål ska det enligt den danska nationella energi- och klimatplanen göras stora investeringar i mer kapacitet för förnybara energikällor och i energieffektivitet. En påskyndad användning av förnybara energikällor och förnybar vätgas skulle kunna främjas genom att rationalisera och påskynda tillståndsförfarandena. Danmark vill öka kapaciteten för förnybar energi från vindkraft till havs, men för detta krävs ytterligare investeringar i energiöverföringsnät för att säkerställa att den ökande andelen förnybar energi kan utnyttjas effektivt. Investeringar i sammanlänkning av energi- och elnät, bland annat havsbaserade hybridtillgångar, med grannländerna skulle avsevärt öka försörjningstryggheten och anpassningsförmågan till regionala skillnader, också mot bakgrund av Rysslands invasion av Ukraina. Danmarks totala energiberoende av import av fossila bränslen från Ryssland är 21,1 % (unionsgenomsnittet är 24,4 %), med beaktande av andrahandsberoende som kan spåras tillbaka till återimport med hjälp av respektive antaganden. Beroendet av fossila bränslen från Ryssland i Danmarks totala energimix var 2020 lägre än unionsgenomsnittet för olja (12 % jämfört med 36,5 % för unionen i genomsnitt).
  Det var högre för kol (97 % jämfört med 19,3 % för unionen i genomsnitt), men kolets andel i Danmarks energimix är liten (4,3 %). Naturgas utgör 12,8 % av landets energimix, och medan Danmark inte direkt importerar någon gas från Ryssland för inhemskt bruk är dess andrahandsberoende via gasimporten från Tyskland stor och högre än unionsgenomsnittet: 65 % av den inhemska gasförbrukningen importeras från Ryssland jämfört med 41,1 % i unionen i genomsnitt. Enligt data från 2020 (18) är Danmarks importberoende av rysk olja och gas fortfarande stort, med detta beroende väntas vara borta redan 2023 då renoveringen av ett befintligt fält i Nordsjön ska vara klar och Danmark väntas bli en nettogasexportör igen. Om pågående sammankopplingsprojekt också skyndas på kan detta också främja en diversifiering av energiförsörjningen. Nya infrastruktur- och nätinvesteringar som gäller gas rekommenderas om möjligt vara framtidssäkra för att underlätta deras långsiktiga hållbarhet genom att det går att ändra deras användningsområde till hållbara bränslen. Danmarks ambitioner när det gäller energieffektivitet skulle kunna öka ytterligare genom motsvarande extra investeringar för att fasa ut fossila bränslen inom industrin, tjänstesektorn, privata bostäder och transporter. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Danmark ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Danmark har åtagit sig att nå ett mål om att minska utsläppen av växthusgaser med 70 % jämfört med 1990 års nivå till 2030 och fasa ut kol till 2028. För att klara av dessa ambitiösa mål ska det enligt den danska nationella energi- och klimatplanen göras stora investeringar i mer kapacitet för förnybara energikällor och i energieffektivitet. En påskyndad användning av förnybara energikällor och förnybar vätgas skulle kunna främjas genom att rationalisera och påskynda tillståndsförfarandena. Danmark vill öka kapaciteten för förnybar energi från vindkraft till havs, men för detta krävs ytterligare investeringar i energiöverföringsnät för att säkerställa att den ökande andelen förnybar energi kan utnyttjas effektivt. Investeringar i sammanlänkning av energi- och elnät, bland annat havsbaserade hybridtillgångar, med grannländerna skulle avsevärt öka försörjningstryggheten och anpassningsförmågan till regionala skillnader, också mot bakgrund av Rysslands invasion av Ukraina. Danmarks totala energiberoende av import av fossila bränslen från Ryssland är 21,1 % (unionsgenomsnittet är 24,4 %), med beaktande av andrahandsberoende som kan spåras tillbaka till återimport med hjälp av respektive antaganden. Beroendet av fossila bränslen från Ryssland i Danmarks totala energimix var 2020 lägre än unionsgenomsnittet för olja (12 % jämfört med 36,5 % för unionen i genomsnitt).

Det var högre för kol (97 % jämfört med 19,3 % för unionen i genomsnitt), men kolets andel i Danmarks energimix är liten (4,3 %). Naturgas utgör 12,8 % av landets energimix, och medan Danmark inte direkt importerar någon gas från Ryssland för inhemskt bruk är dess andrahandsberoende via gasimporten från Tyskland stor och högre än unionsgenomsnittet: 65 % av den inhemska gasförbrukningen importeras från Ryssland jämfört med 41,1 % i unionen i genomsnitt. Enligt data från 2020 (18) är Danmarks importberoende av rysk olja och gas fortfarande stort, med detta beroende väntas vara borta redan 2023 då renoveringen av ett befintligt fält i Nordsjön ska vara klar och Danmark väntas bli en nettogasexportör igen. Om pågående sammankopplingsprojekt också skyndas på kan detta också främja en diversifiering av energiförsörjningen. Nya infrastruktur- och nätinvesteringar som gäller gas rekommenderas om möjligt vara framtidssäkra för att underlätta deras långsiktiga hållbarhet genom att det går att ändra deras användningsområde till hållbara bränslen. Danmarks ambitioner när det gäller energieffektivitet skulle kunna öka ytterligare genom motsvarande extra investeringar för att fasa ut fossila bränslen inom industrin, tjänstesektorn, privata bostäder och transporter. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Danmark ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Danmark, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Danmark använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Danmark, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Danmark använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Införa det nya systemet för fastighetsbeskattning för att återställa kopplingen mellan marknadspriser och skatter och säkerställa en rättvisare beskattning. Stimulera investeringar för att bygga bostäder till överkomliga priser för att täcka de mest brådskande behoven. Stärka de högst belånade låntagarnas ekonomiska motståndskraft.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programmen för 2021–2027 och påbörja genomförandet av dem.

3.

Stärka strategier för cirkulär ekonomi och avfallshantering, bland annat genom att främja förebyggande och återanvändning av avfall, öka materialåtervinningen och gradvis övergå från förbränning av kommunalt avfall till grönare källor till värmeproduktion.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Ytterligare diversifiera energiförsörjningen och bidra till att fasa ut fossila bränslen i ekonomin genom att påskynda användningen av förnybara energikällor, bland annat genom att införa reformer för att förenkla och snabba på administrativa förfaranden och tillståndsförfaranden, uppgradera näten för energiöverföring, öka sammanlänkningarna med grannländerna och förbättra energieffektiviteten.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 14).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 10154/21,

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Danmarks nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 22).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara kontraktivt, 0,4 procentenheter av BNP.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. För genomsnittet för EU-27 baseras totalimporten på importen från länder utanför EU-27. För Danmark omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. Danmark är indirekt beroende av rysk import genom handeln inom EU. Om andrahandsberoendet av rysk gas genom handeln inom EU beaktas skulle Danmark beräknas ha ett 65 procentigt importberoende av rysk gas.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

(20)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/35 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/35

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Tysklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tyskland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tyskland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 28 april 2021 lämnade Tyskland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Tyskland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 april 2021 lämnade Tyskland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Tyskland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 2 maj 2022 lämnade Tyskland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 27 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Tysklands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 2 maj 2022 lämnade Tyskland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 27 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Tysklands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Tyskland. Den innehöll en bedömning av hur väl Tyskland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Tysklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Tysklands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Tyskland. Den innehöll en bedömning av hur väl Tyskland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Tysklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Tysklands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tyskland och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna består i synnerhet av ett ihållande stort överskott i bytesbalansen, vilket återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparandet och är relevant över gränserna. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tyskland och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna består i synnerhet av ett ihållande stort överskott i bytesbalansen, vilket återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparandet och är relevant över gränserna.

| (13) | Den 27 april 2022 lämnade Tyskland in ett utkast till ny budgetplan för 2022. Kommissionen har avgett ett yttrande om den planen i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (11). |
| --- | --- |

(13)

Den 27 april 2022 lämnade Tyskland in ett utkast till ny budgetplan för 2022. Kommissionen har avgett ett yttrande om den planen i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (11).

| (14) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Tysklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(14)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Tysklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (15) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (12) rekommenderade rådet Tyskland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Tyskland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tysklands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,3 % av BNP 2020 till 3,7 %. Tysklands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,7 % av BNP 2020 till 4,2 % 2021. De åtgärder som Tyskland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var några av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga och kompenserades inte genom uppvägande åtgärder; det rörde sig framför allt om en ökning av familjebidrag såsom barnbidrag och grundavdrag för barn samt ökade möjligheter till avskrivning. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 68,7 % av BNP 2020 till 69,3 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(15)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (12) rekommenderade rådet Tyskland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Tyskland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tysklands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,3 % av BNP 2020 till 3,7 %. Tysklands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,7 % av BNP 2020 till 4,2 % 2021. De åtgärder som Tyskland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var några av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga och kompenserades inte genom uppvägande åtgärder; det rörde sig framför allt om en ökning av familjebidrag såsom barnbidrag och grundavdrag för barn samt ökade möjligheter till avskrivning. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 68,7 % av BNP 2020 till 69,3 % av BNP 2021.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,6 % 2022 och med 2,3 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 1,6 % 2022 och ungefär densamma, 2,4 %, 2023. Denna skillnad beror främst på att prognoserna har olika stoppdatum, vilket för stabilitetsprogrammet ägde rum innan Ryssland inledde sitt anfallskrig mot Ukraina, då tillväxtutsikterna för 2022 var mer optimistiska. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att ligga kvar på 33⁄4 % av BNP under 2022 och minska till 2 % under 2023. Den liknande nivån under 2022 återspeglar främst de fortsatta krisåtgärderna på grund av pandemin, de ökade utgifterna för försvaret samt åtgärder mot de högre energipriserna som en följd av kriget i Ukraina, kombinerat med ytterligare utgifter för och investeringar i den gröna omställningen. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 663⁄4 % 2022 och till 653⁄4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 2,5 % respektive 1,0 % av BNP. Detta är lägre än det underskott som beräknades för 2022 och 2023 i stabilitetsprogrammet 2022, framför allt på grund av något lägre förväntade intäkter enligt försiktiga beräkningar i november 2021 och mer optimistiska förväntningar på genomförandet av subventioner och offentliga investeringar i programmet. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 66,4 % av BNP 2022, och en något lägre, 64,5 % 2023. Skillnaden beror på en liknande avvikelse som i prognosen av underskottet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,1 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tysklands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är gynnsamt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,6 % 2022 och med 2,3 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 1,6 % 2022 och ungefär densamma, 2,4 %, 2023. Denna skillnad beror främst på att prognoserna har olika stoppdatum, vilket för stabilitetsprogrammet ägde rum innan Ryssland inledde sitt anfallskrig mot Ukraina, då tillväxtutsikterna för 2022 var mer optimistiska. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att ligga kvar på 33⁄4 % av BNP under 2022 och minska till 2 % under 2023. Den liknande nivån under 2022 återspeglar främst de fortsatta krisåtgärderna på grund av pandemin, de ökade utgifterna för försvaret samt åtgärder mot de högre energipriserna som en följd av kriget i Ukraina, kombinerat med ytterligare utgifter för och investeringar i den gröna omställningen. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 663⁄4 % 2022 och till 653⁄4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 2,5 % respektive 1,0 % av BNP. Detta är lägre än det underskott som beräknades för 2022 och 2023 i stabilitetsprogrammet 2022, framför allt på grund av något lägre förväntade intäkter enligt försiktiga beräkningar i november 2021 och mer optimistiska förväntningar på genomförandet av subventioner och offentliga investeringar i programmet. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 66,4 % av BNP 2022, och en något lägre, 64,5 % 2023. Skillnaden beror på en liknande avvikelse som i prognosen av underskottet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,1 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tysklands potentiella tillväxt.

| (17) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,2 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och som förväntas fasas ut 2023 (13). Dessa åtgärder består främst av en riktad subvention för uppvärmningskostnader, en utveckling mot att avskaffa avgiften för förnybar energi (EEG-Umlage), en utveckling mot att öka pendlingsbidraget (Pendlerpauschale), en minskning av energiskatten på bränsle i tre månader, betalning av en engångssumma för energipriset (Energiepreispauschale) och tillägg för varje barn, betalning av en engångssumma till mottagare av socialt bistånd samt sänkta avgifter för månadsbiljetter i den lokala kollektivtrafiken i tre månader. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av de nämnda åtgärderna är inte riktade, framför allt det höjda pendlarbidraget och minskningen av energiskatt på bränslen. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 uppskattades uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (14), samt de ökade kostnaderna för försvarsutgifter med 0,4 % av BNP 2022 och 0,5 % 2023. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,2 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och som förväntas fasas ut 2023 (13). Dessa åtgärder består främst av en riktad subvention för uppvärmningskostnader, en utveckling mot att avskaffa avgiften för förnybar energi (EEG-Umlage), en utveckling mot att öka pendlingsbidraget (Pendlerpauschale), en minskning av energiskatten på bränsle i tre månader, betalning av en engångssumma för energipriset (Energiepreispauschale) och tillägg för varje barn, betalning av en engångssumma till mottagare av socialt bistånd samt sänkta avgifter för månadsbiljetter i den lokala kollektivtrafiken i tre månader. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av de nämnda åtgärderna är inte riktade, framför allt det höjda pendlarbidraget och minskningen av energiskatt på bränslen. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 uppskattades uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (14), samt de ökade kostnaderna för försvarsutgifter med 0,4 % av BNP 2022 och 0,5 % 2023.

| (18) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tyskland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Tyskland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(18)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tyskland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Tyskland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (19) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Tysklands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (15). Tyskland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas förbli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (16). Därför planerar Tyskland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inbegriper den ytterligare inverkan av åtgärderna för att komma till rätta med de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,7 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,1 % av BNP), samtidigt som ytterligare utgifter för den gröna omställningen (0,2 % av BNP) också förväntas bidra till en ökning av de löpande nettoutgifterna. |
| --- | --- |

(19)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Tysklands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (15). Tyskland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas förbli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (16). Därför planerar Tyskland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inbegriper den ytterligare inverkan av åtgärderna för att komma till rätta med de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,7 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,1 % av BNP), samtidigt som ytterligare utgifter för den gröna omställningen (0,2 % av BNP) också förväntas bidra till en ökning av de löpande nettoutgifterna.

| (20) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,6 % av BNP vid oförändrad politik (17). Tyskland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (18). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper effekterna av att fasa ut åtgärderna för att komma till rätta med de ökade energipriserna (0,7 % av BNP) och ytterligare kostnader för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,05 % av BNP) jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(20)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,6 % av BNP vid oförändrad politik (17). Tyskland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (18). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper effekterna av att fasa ut åtgärderna för att komma till rätta med de ökade energipriserna (0,7 % av BNP) och ytterligare kostnader för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd (0,05 % av BNP) jämfört med 2022.

| (21) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 13⁄4 % av BNP 2024 och till 1 % 2025. Dessa beräkningar förutsätter en ökning av de offentliga inkomsterna som en procentandel av BNP, medan de offentliga utgifterna som en procentandel av BNP förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt genom att minska till 653⁄4 % av BNP 2024 och till 65 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 13⁄4 % av BNP 2024 och till 1 % 2025. Dessa beräkningar förutsätter en ökning av de offentliga inkomsterna som en procentandel av BNP, medan de offentliga utgifterna som en procentandel av BNP förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt genom att minska till 653⁄4 % av BNP 2024 och till 65 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (22) | Den åldrande befolkningen och den allt stramare arbetsmarknaden kommer att ha en stor inverkan på Tyskland under de nästkommande åren. Den lägsta pensionsåldern kommer att uppgå till 67 år 2031, men fler justeringar av pensionssystemet behövs för att säkerställa pensionssystemets hållbarhet på lång sikt samtidigt som pensionernas tillräcklighet upprätthålls. Mot bakgrund av den allt stramare arbetsmarknaden behövs även starkare incitament att arbeta. Regeringens åtagande att upprätthålla ett tak för pensionsavgiften under denna valperiod och garantera en lägsta inkomstersättning förväntas leda till betydande skatteöverföringar, vilket kommer att öka bördan ytterligare för yngre generationer. Statligt subventionerade privata pensioner (Riester Rente) har inte lyckats ta någon större plats i pensionsmixen. Avkastningen är låg och de administrativa kostnaderna höga. Framför allt låginkomsttagare har ett otillräckligt pensionssparande. |
| --- | --- |

(22)

Den åldrande befolkningen och den allt stramare arbetsmarknaden kommer att ha en stor inverkan på Tyskland under de nästkommande åren. Den lägsta pensionsåldern kommer att uppgå till 67 år 2031, men fler justeringar av pensionssystemet behövs för att säkerställa pensionssystemets hållbarhet på lång sikt samtidigt som pensionernas tillräcklighet upprätthålls. Mot bakgrund av den allt stramare arbetsmarknaden behövs även starkare incitament att arbeta. Regeringens åtagande att upprätthålla ett tak för pensionsavgiften under denna valperiod och garantera en lägsta inkomstersättning förväntas leda till betydande skatteöverföringar, vilket kommer att öka bördan ytterligare för yngre generationer. Statligt subventionerade privata pensioner (Riester Rente) har inte lyckats ta någon större plats i pensionsmixen. Avkastningen är låg och de administrativa kostnaderna höga. Framför allt låginkomsttagare har ett otillräckligt pensionssparande.

| (23) | Skattesystemet bygger i hög grad på intäkter från skatten på arbete, medan skatteunderlag som är mindre skadliga för en tillväxt för alla fortsätter att användas i alltför liten utsträckning. Skattekilen i Tyskland är en av de högsta i unionen. Detta minskar nettolönen och gör det mindre gynnsamt att arbeta fler timmar för vissa grupper, såsom låg- och medelinkomsttagare och andraförsörjare, något som motverkar en bättre användning av arbetskraftspotentialen även när det finns en brist på arbetskraft. Intäkterna från miljöskatter är jämförelsevis låga, samtidigt som miljöskadliga subventioner (däribland skattenedsättningar och skattebefrielser) undergräver målen för miljömässig hållbarhet och motverkar minskningen av koldioxidutsläpp, energieffektiviteten och användningen av förnybar energi. |
| --- | --- |

(23)

Skattesystemet bygger i hög grad på intäkter från skatten på arbete, medan skatteunderlag som är mindre skadliga för en tillväxt för alla fortsätter att användas i alltför liten utsträckning. Skattekilen i Tyskland är en av de högsta i unionen. Detta minskar nettolönen och gör det mindre gynnsamt att arbeta fler timmar för vissa grupper, såsom låg- och medelinkomsttagare och andraförsörjare, något som motverkar en bättre användning av arbetskraftspotentialen även när det finns en brist på arbetskraft. Intäkterna från miljöskatter är jämförelsevis låga, samtidigt som miljöskadliga subventioner (däribland skattenedsättningar och skattebefrielser) undergräver målen för miljömässig hållbarhet och motverkar minskningen av koldioxidutsläpp, energieffektiviteten och användningen av förnybar energi.

| (24) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Tyskland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt hjälper de till att möta behovet av ökade offentliga och privata investeringar, framför allt för den gröna och den digitala omställningen, i hållbara transporter, i rena, effektiva och integrerade energisystem, i digitaliseringen av den offentliga förvaltningen och hälso- och sjukvårdstjänster samt i forskning och innovation. |
| --- | --- |

(24)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Tyskland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt hjälper de till att möta behovet av ökade offentliga och privata investeringar, framför allt för den gröna och den digitala omställningen, i hållbara transporter, i rena, effektiva och integrerade energisystem, i digitaliseringen av den offentliga förvaltningen och hälso- och sjukvårdstjänster samt i forskning och innovation.

| (25) | Genomförandet av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Tyskland står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 52 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Tyskland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande avgörande för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(25)

Genomförandet av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Tyskland står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 52 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Tyskland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande avgörande för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (26) | Den 4 april 2022 hade Tyskland lämnat in de sammanhållningspolitiska programdokument som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (19) för alla 15 programmen inom Europeiska regionala utvecklingsfonden, alla 16 programmen inom Europeiska socialfonden+ och ett program inom båda de ovannämnda fonderna. Kommissionen godkände partnerskapsöverenskommelsen med Tyskland om utnyttjandet av sammanhållningspolitiska medel den 19 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Tyskland beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(26)

Den 4 april 2022 hade Tyskland lämnat in de sammanhållningspolitiska programdokument som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (19) för alla 15 programmen inom Europeiska regionala utvecklingsfonden, alla 16 programmen inom Europeiska socialfonden+ och ett program inom båda de ovannämnda fonderna. Kommissionen godkände partnerskapsöverenskommelsen med Tyskland om utnyttjandet av sammanhållningspolitiska medel den 19 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Tyskland beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (27) | Utöver de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen släpar Tyskland fortfarande efter när det gäller utbyggnaden av bredband med mycket hög kapacitet på landsbygden, där större investeringar har potential att förbättra produktivitetstillväxten och obalansen mellan sparande och investeringar. Överlag har Tyskland markant förbättrat täckningen för bredband med mycket hög kapacitet under det senaste året och ligger för närvarande över unionsgenomsnittet. På landsbygden uppgick täckningen emellertid till 22,5 %, vilket understiger unionsgenomsnittet på 37,1 %. Samtidigt har endast 15,4 % av hushållen tillgång till en fiberförbindelse (som kan jämföras med unionsgenomsnittet på 50 %), vilket innebär att Tyskland är bland de medlemsstater som har lägst fibertäckning, medan de fem främsta EU-medlemsstaterna har en fibertäckning på minst 85 %. På landsbygden är bristen på fiberförbindelser ännu mer uttalad (11,3 % jämfört med unionsgenomsnittet på 33,8 %). Detta bromsar produktivitetstillväxten, inte minst för små och medelstora företag som ofta är belägna utanför tätorter eller på landsbygden. Bredbandsutbyggnaden och 5G berörs inte i Tysklands återhämtnings- och resiliensplan. Det finns program på federal och lokal nivå som syftar till att förbättra konnektiviteten i grå områden och mobilkonnektiviteten i vita fläckar. Koalitionsöverenskommelsen innehåller ambitiösa mål om en landstäckande tillgång till fiber och 5G för alla tyska hushåll, men tidsfristen för genomförandet måste fortfarande fastställas. För att dessa mål ska kunna uppnås i tid krävs en ökad planerings- och förvaltningskapacitet för väg- och vattenbyggnad i den privata sektorn samt en ökad kapacitet att förvalta planeringen och genomförandet i den offentliga sektorn. Det kommer också att krävas förbättringar av ansöknings- och tillståndsförfarandena samt en standardisering av alternativa, mindre tidskrävande installationsmetoder. |
| --- | --- |

(27)

Utöver de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen släpar Tyskland fortfarande efter när det gäller utbyggnaden av bredband med mycket hög kapacitet på landsbygden, där större investeringar har potential att förbättra produktivitetstillväxten och obalansen mellan sparande och investeringar. Överlag har Tyskland markant förbättrat täckningen för bredband med mycket hög kapacitet under det senaste året och ligger för närvarande över unionsgenomsnittet. På landsbygden uppgick täckningen emellertid till 22,5 %, vilket understiger unionsgenomsnittet på 37,1 %. Samtidigt har endast 15,4 % av hushållen tillgång till en fiberförbindelse (som kan jämföras med unionsgenomsnittet på 50 %), vilket innebär att Tyskland är bland de medlemsstater som har lägst fibertäckning, medan de fem främsta EU-medlemsstaterna har en fibertäckning på minst 85 %. På landsbygden är bristen på fiberförbindelser ännu mer uttalad (11,3 % jämfört med unionsgenomsnittet på 33,8 %). Detta bromsar produktivitetstillväxten, inte minst för små och medelstora företag som ofta är belägna utanför tätorter eller på landsbygden. Bredbandsutbyggnaden och 5G berörs inte i Tysklands återhämtnings- och resiliensplan. Det finns program på federal och lokal nivå som syftar till att förbättra konnektiviteten i grå områden och mobilkonnektiviteten i vita fläckar. Koalitionsöverenskommelsen innehåller ambitiösa mål om en landstäckande tillgång till fiber och 5G för alla tyska hushåll, men tidsfristen för genomförandet måste fortfarande fastställas. För att dessa mål ska kunna uppnås i tid krävs en ökad planerings- och förvaltningskapacitet för väg- och vattenbyggnad i den privata sektorn samt en ökad kapacitet att förvalta planeringen och genomförandet i den offentliga sektorn. Det kommer också att krävas förbättringar av ansöknings- och tillståndsförfarandena samt en standardisering av alternativa, mindre tidskrävande installationsmetoder.

| (28) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(28)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (29) | Tyskland står inför utmaningar vad gäller landets beroende av fossila bränslen och energiimport från Ryssland samt när det gäller ramvillkoren för investeringar i ett helt integrerat hållbart energisystem. Enligt uppgifter från 2020 är beroendet av gasimport från Ryssland särskilt stort (65 % (20)) och överstiger unionsgenomsnittet (44 %). Beroendet av oljeimport från Ryssland är också större än EU-genomsnittet (34 % i Tyskland, jämfört med unionsgenomsnittet på 26 %) (21). Av Tysklands energimix består mer än hälften av gas (26 %) och olja (35 %). Detta beroende har direkta följder för Tysklands industri, som står för 35 % av den slutliga energianvändningen av naturgas. En snabbare utveckling i fråga om utbyggnaden av överförings- och distributionsnäten och användningen av förnybar energi är avgörande för att möta dessa utmaningar, uppnå klimat- och energimålen och öka investeringsnivån i förhållande till sparandet. Ökade ansträngningar krävs för att diversifiera energiförsörjningen och tillförselvägarna, där man utnyttjar alla tillgängliga koldioxidfria energikällor, framför allt genom utbyggnaden av förnybar el och gas, däribland förnybar vätgas, och av flytande naturgas. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Tyskland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. Det krävs insatser för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i industrin, förbättra flexibilitetsalternativen och energikonsumenternas reaktion på varierande priser samt stärka integreringen av energisystem (22).
  Åtgärder bör även vidtas för att öka energieffektiviteten och minska energiförbrukningen samt för att påskynda utfasningen av fossila bränslen ur byggnadsbeståndet och transportsektorn, med tanke på att man 2021 inte lyckades nå de årliga nationella utsläppsmålen för dessa sektorer. Förbrukningen av fossila bränslen kan även minskas genom en ökad användning av delad mobilitet och hållbar kollektivtrafik. Utbyggnaden av Tysklands elnät har drabbats av betydande förseningar. De främsta hindren är bland annat de komplicerade och långa förfarandena för planering, tillståndsgivning och överklagande. Förseningarna i samband med utbyggnaden av elnäten har gjort det nödvändigt att begränsa de förnybara energikällorna i vissa områden. Dessutom har förseningarna haft en stor inverkan på grannländernas nät eftersom Tyskland inte har tillräcklig nätkapacitet för att transportera den volym el som handlats i respektive priszon. Regeringen har förbundit sig att öka andelen förnybara energikällor i elproduktionen till 80 % fram till 2030, och det tyska parlamentet diskuterar för närvarande ett förslag till lag om förnybar energi, som innehåller ett mål om att uppnå växthusgasneutralitet senast 2035 i elsektorn. Användningen av förnybar energi, särskilt landbaserad vindkraft, har dock minskat väsentligt under de senaste åren på grund av kvarvarande hinder för genomförandet. För att undanröja dessa hinder krävs åtgärder för att lösa konflikter om markanvändning i ett tidigt skede, lätta på reglerna om minimiavstånd, förbättra användningen av fysisk planering för att identifiera zoner för utbyggnad av vindkraft och göra det lättare att erhålla tillstånd. Den lokala acceptansen kan förbättras, bland annat genom en effektivare samrådsprocess, ett ökat deltagande av allmänheten och inkomstdelning inom projekten. Utbyggnaden av förnybara energikällor och en ökad energieffektivitet kommer inte bara att minska energiimportberoendet, utan även medföra betydligt lägre energipriser. Slutligen kan deltagandet i gränsöverskridande samarbete på energiområdet stärkas ytterligare, och flexibiliteten och reversibla flöden kan utökas när det gäller befintliga sammanlänkningar. |
| --- | --- |

(29)

Tyskland står inför utmaningar vad gäller landets beroende av fossila bränslen och energiimport från Ryssland samt när det gäller ramvillkoren för investeringar i ett helt integrerat hållbart energisystem. Enligt uppgifter från 2020 är beroendet av gasimport från Ryssland särskilt stort (65 % (20)) och överstiger unionsgenomsnittet (44 %). Beroendet av oljeimport från Ryssland är också större än EU-genomsnittet (34 % i Tyskland, jämfört med unionsgenomsnittet på 26 %) (21). Av Tysklands energimix består mer än hälften av gas (26 %) och olja (35 %). Detta beroende har direkta följder för Tysklands industri, som står för 35 % av den slutliga energianvändningen av naturgas. En snabbare utveckling i fråga om utbyggnaden av överförings- och distributionsnäten och användningen av förnybar energi är avgörande för att möta dessa utmaningar, uppnå klimat- och energimålen och öka investeringsnivån i förhållande till sparandet. Ökade ansträngningar krävs för att diversifiera energiförsörjningen och tillförselvägarna, där man utnyttjar alla tillgängliga koldioxidfria energikällor, framför allt genom utbyggnaden av förnybar el och gas, däribland förnybar vätgas, och av flytande naturgas. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Tyskland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. Det krävs insatser för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i industrin, förbättra flexibilitetsalternativen och energikonsumenternas reaktion på varierande priser samt stärka integreringen av energisystem (22).

Åtgärder bör även vidtas för att öka energieffektiviteten och minska energiförbrukningen samt för att påskynda utfasningen av fossila bränslen ur byggnadsbeståndet och transportsektorn, med tanke på att man 2021 inte lyckades nå de årliga nationella utsläppsmålen för dessa sektorer. Förbrukningen av fossila bränslen kan även minskas genom en ökad användning av delad mobilitet och hållbar kollektivtrafik. Utbyggnaden av Tysklands elnät har drabbats av betydande förseningar. De främsta hindren är bland annat de komplicerade och långa förfarandena för planering, tillståndsgivning och överklagande. Förseningarna i samband med utbyggnaden av elnäten har gjort det nödvändigt att begränsa de förnybara energikällorna i vissa områden. Dessutom har förseningarna haft en stor inverkan på grannländernas nät eftersom Tyskland inte har tillräcklig nätkapacitet för att transportera den volym el som handlats i respektive priszon. Regeringen har förbundit sig att öka andelen förnybara energikällor i elproduktionen till 80 % fram till 2030, och det tyska parlamentet diskuterar för närvarande ett förslag till lag om förnybar energi, som innehåller ett mål om att uppnå växthusgasneutralitet senast 2035 i elsektorn. Användningen av förnybar energi, särskilt landbaserad vindkraft, har dock minskat väsentligt under de senaste åren på grund av kvarvarande hinder för genomförandet. För att undanröja dessa hinder krävs åtgärder för att lösa konflikter om markanvändning i ett tidigt skede, lätta på reglerna om minimiavstånd, förbättra användningen av fysisk planering för att identifiera zoner för utbyggnad av vindkraft och göra det lättare att erhålla tillstånd. Den lokala acceptansen kan förbättras, bland annat genom en effektivare samrådsprocess, ett ökat deltagande av allmänheten och inkomstdelning inom projekten. Utbyggnaden av förnybara energikällor och en ökad energieffektivitet kommer inte bara att minska energiimportberoendet, utan även medföra betydligt lägre energipriser. Slutligen kan deltagandet i gränsöverskridande samarbete på energiområdet stärkas ytterligare, och flexibiliteten och reversibla flöden kan utökas när det gäller befintliga sammanlänkningar.

| (30) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Tyskland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Tyskland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(30)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Tyskland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Tyskland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1.

| (32) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som fastställs i rekommendationen om euroområdet 2022. För Tyskland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(32)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som fastställs i rekommendationen om euroområdet 2022. För Tyskland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

| (33) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4. Rekommendationerna 1, 2 och 3 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första och fjärde rekommendationen för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 och de åtgärder som avses i rekommendationerna 2, 3 och 4 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till överskottet i bytesbalansen i den utsträckning större investeringar berörs. |
| --- | --- |

(33)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4. Rekommendationerna 1, 2 och 3 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första och fjärde rekommendationen för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 och de åtgärder som avses i rekommendationerna 2, 3 och 4 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till överskottet i bytesbalansen i den utsträckning större investeringar berörs.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tyskland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Förbättra skattemixen för att åstadkomma en mer inkluderande och hållbar tillväxt, särskilt genom att förbättra skatteincitamenten för att arbeta fler timmar. Säkra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Avlägsna hinder för och öka investeringar i digitala kommunikationsnät med mycket hög kapacitet.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av dessa genom att förbättra energieffektiviteten, skapa incitament för energibesparingar, diversifiera energiförsörjningen och tillförselvägarna, avlägsna flaskhalsar för investeringar, ytterligare effektivisera tillståndsförfarandena, öka investeringarna i och påskynda utbyggnaden av elnät och förnybar energi samt i större utsträckning delta i gränsöverskridande samarbete på energiområdet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 18).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10158/2021, ST 10158/2021 ADD 1.

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

11

(12)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Tysklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 27).

12

(13)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

13

(14)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

15

(16)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

16

(17)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

17

(18)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

19

(20)  Enligt aktuella uppgifter från det tyska förbundsministeriet för ekonomi och klimatskydd har andelen total gasimport minskat till 35 %.

20

(21)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och råolja. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Tyskland omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

21

(22)  Genom integreringen av energisystem sammanlänkas de olika energibärarna med varandra och med sektorerna för slutanvändning.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

23

(24)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

24

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/44

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Estlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/06)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Estland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Estland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Estland inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Estland inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 18 juni 2021 lämnade Estland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Estland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 18 juni 2021 lämnade Estland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Estland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Estland in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 avspeglas Estlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Estland in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 avspeglas Estlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Estland. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Estlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Estlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Estland. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Estlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Estlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I den rapporten behandlades Estlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 beräknas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). I rapporten konstaterades det att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas våren 2022. Kommissionen kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att inleda sådana förfaranden hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I den rapporten behandlades Estlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 beräknas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). I rapporten konstaterades det att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas våren 2022. Kommissionen kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att inleda sådana förfaranden hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Estland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Estland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Estlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,6 % av BNP 2020 till 2,4 %. Estlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,3 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Estland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av pensionsökningar, löneökningar till specifika yrkesgrupper (lärare, anställda inom vårdsektorn, kultursektorn eller polisväsendet), utgifter för hälso- och sjukvård, FoU, försvar och informations- och kommunikationsteknik (IKT). Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 19,0 % av BNP 2020 till 18,1 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Estland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Estland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Estlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,6 % av BNP 2020 till 2,4 %. Estlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,3 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Estland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av pensionsökningar, löneökningar till specifika yrkesgrupper (lärare, anställda inom vårdsektorn, kultursektorn eller polisväsendet), utgifter för hälso- och sjukvård, FoU, försvar och informations- och kommunikationsteknik (IKT). Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 19,0 % av BNP 2020 till 18,1 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,0 % 2022 och öka med 1,2 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt, 1,0 % 2022 och 2,4 % 2023. I kommissionens prognos förutses en ökad tillväxt av den privata konsumtionen, understödd av en hög nivå av ackumulerade besparingar och en kraftig förväntad lönedynamik. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att öka till 5,3 % av BNP 2022 och till 4,8 % 2023. Ökningen 2022 återspeglar främst de nya utgiftsåtgärder som har vidtagits för att dämpa energipriserna och ytterligare sociala och säkerhetsrelaterade utgifter samt kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 20,7 % av BNP 2022 och därefter fortsätta att öka till 24,1 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2022 och 3,7 % 2023. Detta är lägre än det beräknade underskottet enligt stabilitetsprogrammet för 2022, huvudsakligen på grund av den starkare BNP-prognos som låg till grund för kommissionens prognos och en måttligare ökning av investeringsutgifterna i kommissionens prognos. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot, 20,9 % av BNP 2022 och 23,5 % 2023, liknande den i prognoserna i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,1 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Estlands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,0 % 2022 och öka med 1,2 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt, 1,0 % 2022 och 2,4 % 2023. I kommissionens prognos förutses en ökad tillväxt av den privata konsumtionen, understödd av en hög nivå av ackumulerade besparingar och en kraftig förväntad lönedynamik. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att öka till 5,3 % av BNP 2022 och till 4,8 % 2023. Ökningen 2022 återspeglar främst de nya utgiftsåtgärder som har vidtagits för att dämpa energipriserna och ytterligare sociala och säkerhetsrelaterade utgifter samt kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 20,7 % av BNP 2022 och därefter fortsätta att öka till 24,1 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2022 och 3,7 % 2023. Detta är lägre än det beräknade underskottet enligt stabilitetsprogrammet för 2022, huvudsakligen på grund av den starkare BNP-prognos som låg till grund för kommissionens prognos och en måttligare ökning av investeringsutgifterna i kommissionens prognos. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot, 20,9 % av BNP 2022 och 23,5 % 2023, liknande den i prognoserna i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,1 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Estlands potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och förväntas vara utfasade 2023 (12). Åtgärderna består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, pristak på el- och värmepriser och sänkta el- och gasnätsavgifter för konsumenterna. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det allmänna pristaket på energipriserna för hushåll, de lägre nätavgifterna och den generella sänkningen av punktskatterna (med verkan från 2020). Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP under 2022 och 0,6 % under 2023 (13), samt av kostnaderna för försvarsutgifter som beräknas öka med 0,6 % av BNP under 2023. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och förväntas vara utfasade 2023 (12). Åtgärderna består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, pristak på el- och värmepriser och sänkta el- och gasnätsavgifter för konsumenterna. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det allmänna pristaket på energipriserna för hushåll, de lägre nätavgifterna och den generella sänkningen av punktskatterna (med verkan från 2020). Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP under 2022 och 0,6 % under 2023 (13), samt av kostnaderna för försvarsutgifter som beräknas öka med 0,6 % av BNP under 2023.

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Estland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Estland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Estland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Estland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med hänsyn till uppgifterna i Estlands stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Estland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Estland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar bland annat ökade löner och sociala transfereringar samt den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med hänsyn till uppgifterna i Estlands stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Estland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Estland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar bland annat ökade löner och sociala transfereringar samt den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,4 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,2 % av BNP vid oförändrad politik (16). Estland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,4 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,7 % av BNP) liksom ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,2 % av BNP vid oförändrad politik (16). Estland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,4 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,7 % av BNP) liksom ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,8 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför minska till under 3 % av BNP till 2025. Dessa prognoser bygger på vissa ytterligare åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna som ännu inte har preciserats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 27,7 % 2024 och fortsätta att öka till 29,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,8 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför minska till under 3 % av BNP till 2025. Dessa prognoser bygger på vissa ytterligare åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna som ännu inte har preciserats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 27,7 % 2024 och fortsätta att öka till 29,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Estland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är särskilt inriktad på den gröna och den digitala omställningen och omfattar åtgärder för att förbättra energieffektiviteten och utveckla de förnybara energikällorna, förbättra hållbarheten när det gäller transporter och rörlighet, stödja företagen i den dubbla omställningen, särskilt nystartade företag och små och medelstora företag, utveckla fler digitala offentliga tjänster och öka utbildningssystemens relevans för arbetsmarknaden, särskilt med avseende på gröna och digitala färdigheter. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller även åtgärder för att öka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och tillgänglighet, och omfattar vissa förbättringar av det sociala skyddsnätet och tillgången till sociala tjänster. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Estland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är särskilt inriktad på den gröna och den digitala omställningen och omfattar åtgärder för att förbättra energieffektiviteten och utveckla de förnybara energikällorna, förbättra hållbarheten när det gäller transporter och rörlighet, stödja företagen i den dubbla omställningen, särskilt nystartade företag och små och medelstora företag, utveckla fler digitala offentliga tjänster och öka utbildningssystemens relevans för arbetsmarknaden, särskilt med avseende på gröna och digitala färdigheter. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller även åtgärder för att öka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och tillgänglighet, och omfattar vissa förbättringar av det sociala skyddsnätet och tillgången till sociala tjänster.

| (21) | Genomförandet av Estlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Estland står för 41,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Estland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Estlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Estland står för 41,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Estland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | Estland lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) den 18 april 2022, men inga andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen har ännu lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Estland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Estland lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) den 18 april 2022, men inga andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen har ännu lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Estland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som behandlas i återhämtnings- och resiliensplanen står Estland inför ett antal andra utmaningar vad gäller långvarig vård och omsorg samt ett tillräckligt socialt skyddsnät, särskilt för arbetslösa. |
| --- | --- |

(23)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som behandlas i återhämtnings- och resiliensplanen står Estland inför ett antal andra utmaningar vad gäller långvarig vård och omsorg samt ett tillräckligt socialt skyddsnät, särskilt för arbetslösa.

| (24) | Det sociala skyddsnätet har förbättrats i Estland men risken för fattigdom och social utestängning är fortfarande hög bland äldre, personer med funktionsnedsättning samt arbetslösa. Arbetslösa löper större risk att drabbas av fattigdom på grund av att kriterierna för att få arbetslöshetsförmåner är så restriktiva, särskilt vad gäller gränserna för sysselsättning och inkomster före arbetslösheten. Till följd av detta fick endast cirka 50 % av alla som var registrerade som arbetslösa arbetslöshetsförmåner, medan 37 % av nyregistrerade arbetslösa fick ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och endast 26 % fick en fast arbetslöshetsersättning under 2021. Genom att utvidga personkretsen för arbetslöshetsförmånerna och införa mindre strikta minimikriterier för tillgång till dessa förmåner kan det sociala skyddet förbättras, särskilt för personer med korta eller atypiska anställningar. |
| --- | --- |

(24)

Det sociala skyddsnätet har förbättrats i Estland men risken för fattigdom och social utestängning är fortfarande hög bland äldre, personer med funktionsnedsättning samt arbetslösa. Arbetslösa löper större risk att drabbas av fattigdom på grund av att kriterierna för att få arbetslöshetsförmåner är så restriktiva, särskilt vad gäller gränserna för sysselsättning och inkomster före arbetslösheten. Till följd av detta fick endast cirka 50 % av alla som var registrerade som arbetslösa arbetslöshetsförmåner, medan 37 % av nyregistrerade arbetslösa fick ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och endast 26 % fick en fast arbetslöshetsersättning under 2021. Genom att utvidga personkretsen för arbetslöshetsförmånerna och införa mindre strikta minimikriterier för tillgång till dessa förmåner kan det sociala skyddet förbättras, särskilt för personer med korta eller atypiska anställningar.

| (25) | Den estniska befolkningen åldras, men utbudet av långvarig vård och omsorg är inte tillräckligt för att tillgodose efterfrågan, på grund av brister i fråga om organisationen och finansieringen av den långvariga vården och omsorgen Organisationen och finansieringen av långvarig vård och omsorg är splittrad mellan den sociala sektorn och hälso- och sjukvårdssektorn och mellan statliga och lokala myndigheter, vilket leder till att utbudet av hemvårds- och närvårdstjänster är ojämnt. Andelen utgifter som betalas av de personer som behöver vård (patientavgifter) var dessutom den näst högsta i unionen 2019. De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg utgjorde endast 0,4 % av BNP under 2019 (jämfört med genomsnittet på 1,7 % i unionen). Avsaknaden av gemensamma normer för långvarig vård och omsorg och bristen på vårdpersonal försvagar kvaliteten på de tjänster som erbjuds. Reformer av den långvariga vården och omsorgen, särskilt vad gäller effektiv och hållbar finansiering, tillgång till integrerade hälso- och sjukvårdstjänster samt sociala tjänster, fastlagda kvalitetsnormer och en tillräckligt stor och välutbildad vårdpersonal, skulle leda till bättre livskvalitet för dem som är i behov av vård och minska bördan på familjemedlemmar. |
| --- | --- |

(25)

Den estniska befolkningen åldras, men utbudet av långvarig vård och omsorg är inte tillräckligt för att tillgodose efterfrågan, på grund av brister i fråga om organisationen och finansieringen av den långvariga vården och omsorgen Organisationen och finansieringen av långvarig vård och omsorg är splittrad mellan den sociala sektorn och hälso- och sjukvårdssektorn och mellan statliga och lokala myndigheter, vilket leder till att utbudet av hemvårds- och närvårdstjänster är ojämnt. Andelen utgifter som betalas av de personer som behöver vård (patientavgifter) var dessutom den näst högsta i unionen 2019. De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg utgjorde endast 0,4 % av BNP under 2019 (jämfört med genomsnittet på 1,7 % i unionen). Avsaknaden av gemensamma normer för långvarig vård och omsorg och bristen på vårdpersonal försvagar kvaliteten på de tjänster som erbjuds. Reformer av den långvariga vården och omsorgen, särskilt vad gäller effektiv och hållbar finansiering, tillgång till integrerade hälso- och sjukvårdstjänster samt sociala tjänster, fastlagda kvalitetsnormer och en tillräckligt stor och välutbildad vårdpersonal, skulle leda till bättre livskvalitet för dem som är i behov av vård och minska bördan på familjemedlemmar.

| (26) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(26)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (27) | Estland importerar för närvarande en begränsad andel av den energi som behövs för el- och värmeproduktion, men är i hög grad beroende av import från Ryssland för den låga andelen gas (8 %) och för raffinerade oljeprodukter i energimixen (19). Parallellt med den fortsatta utfasningen av oljeskiffer som energikälla bör Estland förbättra energieffektiviteten, uppgradera energiinfrastrukturen (inklusive elnätet) och säkerställa att sammanlänkade energinät, även sammanlänkningar med näten i grannländerna, har tillräcklig kapacitet. Det rekommenderas att investeringarna i ny infrastruktur och nya nätverk för gas om möjligt är framtidssäkrade och att deras hållbarhet på lång sikt säkerställs genom att de kan återanvändas för hållbara bränslen i framtiden. Finland undertecknade ett tioårigt hyresavtal för en terminal för flytande naturgas (LNG) den 20 maj 2022 och Estland har ett samarbetsavtal med Gasgrid Finland om att få tillgång till den. Slutförandet av den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställandet av tillräcklig kapacitet för de sammanlänkade energinäten med grannländerna och gemensamma projekt för förnybar energi bör fortsätta att prioriteras politiskt.
  Genom att avlägsna icke-finansiella hinder för planering av och tillstånd till anläggningar för förnybar energi, öka kapaciteten när det gäller hållbar produktion av biometan och påskynda användningen av förnybara vätgasbaserade lösningar samt säkerställa hållbar återvinning av biomassa skulle energikällorna kunna diversifieras ytterligare – även inom transportsektorn – och produktionen av förnybar energi skulle kunna påskyndas. Elektrifieringen av stambanorna, med stöd av unionsmedel, pågår redan eller planeras, men elektrifiering av hela järnvägsnätet skulle bidra till en snabbare utfasning av fossila bränslen inom transportsektorn. Utsläppen av växthusgaser från vägtransporter har fortsatt att öka under de senaste åren på grund av den utbredda användningen av fordon som inte är bränslesnåla. Estland är en av de få medlemsstater som inte tar ut årliga skatter på vägfordon som personbilar och lätta lastbilar. Omställningen till miljövänligare transportsätt skulle underlättas om det fanns fler incitament som uppmuntrar förnyelse av fordonsbeståndet genom en övergång till mindre förorenande fordon. Vid behov skulle konsekvenserna för bilägare med låg inkomst kunna mildras med lämpliga skyddsåtgärder. Energianvändningen skulle kunna minskas genom effektiv renovering av byggnader, med en integrerad strategi som omfattar såväl anläggningar för förnybar energi som kombinerade värme- och elsystem. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(27)

Estland importerar för närvarande en begränsad andel av den energi som behövs för el- och värmeproduktion, men är i hög grad beroende av import från Ryssland för den låga andelen gas (8 %) och för raffinerade oljeprodukter i energimixen (19). Parallellt med den fortsatta utfasningen av oljeskiffer som energikälla bör Estland förbättra energieffektiviteten, uppgradera energiinfrastrukturen (inklusive elnätet) och säkerställa att sammanlänkade energinät, även sammanlänkningar med näten i grannländerna, har tillräcklig kapacitet. Det rekommenderas att investeringarna i ny infrastruktur och nya nätverk för gas om möjligt är framtidssäkrade och att deras hållbarhet på lång sikt säkerställs genom att de kan återanvändas för hållbara bränslen i framtiden. Finland undertecknade ett tioårigt hyresavtal för en terminal för flytande naturgas (LNG) den 20 maj 2022 och Estland har ett samarbetsavtal med Gasgrid Finland om att få tillgång till den. Slutförandet av den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställandet av tillräcklig kapacitet för de sammanlänkade energinäten med grannländerna och gemensamma projekt för förnybar energi bör fortsätta att prioriteras politiskt.

Genom att avlägsna icke-finansiella hinder för planering av och tillstånd till anläggningar för förnybar energi, öka kapaciteten när det gäller hållbar produktion av biometan och påskynda användningen av förnybara vätgasbaserade lösningar samt säkerställa hållbar återvinning av biomassa skulle energikällorna kunna diversifieras ytterligare – även inom transportsektorn – och produktionen av förnybar energi skulle kunna påskyndas. Elektrifieringen av stambanorna, med stöd av unionsmedel, pågår redan eller planeras, men elektrifiering av hela järnvägsnätet skulle bidra till en snabbare utfasning av fossila bränslen inom transportsektorn. Utsläppen av växthusgaser från vägtransporter har fortsatt att öka under de senaste åren på grund av den utbredda användningen av fordon som inte är bränslesnåla. Estland är en av de få medlemsstater som inte tar ut årliga skatter på vägfordon som personbilar och lätta lastbilar. Omställningen till miljövänligare transportsätt skulle underlättas om det fanns fler incitament som uppmuntrar förnyelse av fordonsbeståndet genom en övergång till mindre förorenande fordon. Vid behov skulle konsekvenserna för bilägare med låg inkomst kunna mildras med lämpliga skyddsåtgärder. Energianvändningen skulle kunna minskas genom effektiv renovering av byggnader, med en integrerad strategi som omfattar såväl anläggningar för förnybar energi som kombinerade värme- och elsystem. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att uppnå målen i 55 %-paketet.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Estland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Estland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Estland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Estland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Estland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(30)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Estland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Estland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 29 oktober 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet.

3.

Förbättra det sociala skyddet, bland annat genom att utvidga personkretsen för arbetslöshetsförmåner, särskilt för personer med korta eller atypiska anställningar. Förbättra kvaliteten på den långvariga vården och omsorgen och se till att den är ekonomiskt överkomlig, särskilt genom att säkerställa hållbar finansiering av den och integrering av hälso- och sjukvård samt sociala tjänster.

4.

Minska det totala beroendet och diversifiera importen av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi, bland annat genom att ytterligare förenkla tillståndsförfarandena, säkerställa tillräcklig kapacitet inom de sammanlänkade energinäten och stärka det inhemska elnätet. Öka energieffektiviteten, särskilt energieffektiviteten i byggnader, för att minska energianvändningen. Vidta fler åtgärder för att förbättra hållbarheten inom transportsystemet, bland annat genom elektrifiering av järnvägsnätet och genom fler incitament som uppmuntrar hållbara och mindre förorenande transporter, inbegripet förnyelse av vägfordonsbeståndet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet, EUT C 153, 7.4.2022, s. 1.

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 23).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 12532/2021, ST 12532/2021 ADD 1, ST 12532/21 ADD 1 COR 1 REV 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Estlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 33).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP. Detta återspeglar regeringens planerade ökning av reserverna av gas och flytande bränslen.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara kontraktivt, 0,5 procentenheter av BNP. Detta återspeglar baseffekten av regeringens köp av reserver av gas och flytande bränslen under 2022.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och raffinerade oljeprodukter. Estland är indirekt beroende av rysk naturgas genom handeln inom unionen och om detta tas med i beräkningen uppskattas det att Estland är nästan helt och hållet beroende av Ryssland för import av naturgas.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/52 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/52

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Irlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/07)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Irland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Irland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 28 maj 2021 lämnade Irland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Irlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Irland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 maj 2021 lämnade Irland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Irlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Irland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 4 maj 2022 lämnade Irland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Irlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 4 maj 2022 lämnade Irland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Irlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Irland. Den innehöll en bedömning av hur väl Irland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Irlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Irland. Den innehöll en bedömning av hur väl Irland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Irlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har gjort en fördjupad granskning av Irland enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 och offentliggjorde sina resultat den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Irland inte längre har några obalanser med koppling till hög privat och offentlig skuldsättning och hög utlandsskuld. Stora framsteg har gjorts med att minska den offentliga och den privata skuldsättningen liksom nettoutlandsskulden, både före och under pandemin. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har gjort en fördjupad granskning av Irland enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 och offentliggjorde sina resultat den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Irland inte längre har några obalanser med koppling till hög privat och offentlig skuldsättning och hög utlandsskuld. Stora framsteg har gjorts med att minska den offentliga och den privata skuldsättningen liksom nettoutlandsskulden, både före och under pandemin.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Irland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Irland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Irlands underskott i de offentliga finanserna under 2020 från 5,1 % av BNP 2020 till 1,9 %. Irlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Irland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 58,4 % av BNP 2020 till 56,0 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Irland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Irland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Irlands underskott i de offentliga finanserna under 2020 från 5,1 % av BNP 2020 till 1,9 %. Irlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Irland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 58,4 % av BNP 2020 till 56,0 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 6,4 % 2022 och med 4,4 % 2023. I jämförelse spår kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 5,4 % 2022 och en liknande BNP-ökning på 4,4 % 2023, främst på grund av lägre egen konsumtion och lägre exportprognoser för 2022. Enligt sitt stabilitetsprogram 2022 väntar sig regeringen att det samlade underskottet ska sjunka till 0,4 % av BNP 2022 och övergå i ett överskott på 0,2 % av BNP 2023. Minskningen under 2022 speglar främst den starka tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 50,1 % av BNP 2022 och sjunka till 46,3 % 2023. På grundval av de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum väntas enligt kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % 2022 och ett överskott på 0,4 % 2023. Detta ligger i linje med det offentliga saldo som prognosticeras i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en liknande offentlig skuldkvot på 50,3 % 2022 och 45,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 6,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Irlands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 6,4 % 2022 och med 4,4 % 2023. I jämförelse spår kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 5,4 % 2022 och en liknande BNP-ökning på 4,4 % 2023, främst på grund av lägre egen konsumtion och lägre exportprognoser för 2022. Enligt sitt stabilitetsprogram 2022 väntar sig regeringen att det samlade underskottet ska sjunka till 0,4 % av BNP 2022 och övergå i ett överskott på 0,2 % av BNP 2023. Minskningen under 2022 speglar främst den starka tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 50,1 % av BNP 2022 och sjunka till 46,3 % 2023. På grundval av de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum väntas enligt kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % 2022 och ett överskott på 0,4 % 2023. Detta ligger i linje med det offentliga saldo som prognosticeras i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en liknande offentlig skuldkvot på 50,3 % 2022 och 45,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 6,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Irlands potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,6 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,2 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara till största del tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet betalningar till alla inhemska elkonton och raka sänkningar av punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 0,1 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,6 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,2 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara till största del tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet betalningar till alla inhemska elkonton och raka sänkningar av punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 0,1 % 2023 (13).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Irland att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Irland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Irland att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Irland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Enligt kommissionens vårprognos 2022 och även informationen i Irlands stabilitetsprogram 2022 väntas den finanspolitiska inriktningen under 2022 vara stödjande och uppgå till – 0,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Irland planerar att fortsatt stödja återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens till att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Irland att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,2 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Enligt kommissionens vårprognos 2022 och även informationen i Irlands stabilitetsprogram 2022 väntas den finanspolitiska inriktningen under 2022 vara stödjande och uppgå till – 0,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Irland planerar att fortsatt stödja återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens till att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Irland att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,2 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,8 % av BNP vid oförändrad politik (16). Irland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar väntas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter under 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,8 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av att fasa ut åtgärderna för att hantera de stigande energipriserna (0,2 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,8 % av BNP vid oförändrad politik (16). Irland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar väntas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter under 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,8 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av att fasa ut åtgärderna för att hantera de stigande energipriserna (0,2 % av BNP).

| (19) | Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas saldot i de offentliga finanserna att uppgå till ett överskott på 1,2 % av BNP 2024 och 1,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Prognoserna förutsätter att tillväxten i centrala utgifter begränsas till 5 % per år. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till 2025, mer specifikt till 43,8 % 2024 och till 40,7 % av BNP 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas saldot i de offentliga finanserna att uppgå till ett överskott på 1,2 % av BNP 2024 och 1,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Prognoserna förutsätter att tillväxten i centrala utgifter begränsas till 5 % per år. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till 2025, mer specifikt till 43,8 % 2024 och till 40,7 % av BNP 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (20) | Det totala underskottet i pensionssystemet väntas öka på lång sikt på grund av att pensionsutgifterna kommer att öka från 4,6 % av BNP 2019 till 7,6 % 2070. En oberoende pensionskommission har lagt fram flera rekommendationer för att förbättra den det statliga pensionssystemets finanspolitiska hållbarhet. |
| --- | --- |

(20)

Det totala underskottet i pensionssystemet väntas öka på lång sikt på grund av att pensionsutgifterna kommer att öka från 4,6 % av BNP 2019 till 7,6 % 2070. En oberoende pensionskommission har lagt fram flera rekommendationer för att förbättra den det statliga pensionssystemets finanspolitiska hållbarhet.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Irland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Planen fokuserar särskilt på reformer och investeringar som underlättar den gröna och den digitala omställningen och på aktivt stöd till arbetsmarknadsintegration och kompetensutveckling. Investeringarna bidrar också till att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt, främja privata investeringar och använda mer direkta finansieringsinstrument för att stimulera forskning och innovation. Dessutom förespråkas i återhämtnings- och resiliensplanen reformer i fråga om subventionerade och överkomliga bostäder, pensioner, hälso- och sjukvård och rättsliga hinder för företagande, och den inför också åtgärder som delvis väntas hantera utmaningar med koppling till penningtvätt och aggressiv skatteplanering. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Irland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Planen fokuserar särskilt på reformer och investeringar som underlättar den gröna och den digitala omställningen och på aktivt stöd till arbetsmarknadsintegration och kompetensutveckling. Investeringarna bidrar också till att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt, främja privata investeringar och använda mer direkta finansieringsinstrument för att stimulera forskning och innovation. Dessutom förespråkas i återhämtnings- och resiliensplanen reformer i fråga om subventionerade och överkomliga bostäder, pensioner, hälso- och sjukvård och rättsliga hinder för företagande, och den inför också åtgärder som delvis väntas hantera utmaningar med koppling till penningtvätt och aggressiv skatteplanering.

| (22) | Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Irland står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 32 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Irland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Irland står för 42 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 32 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Irland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Irland har ännu inte formellt lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Irland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Irland har ännu inte formellt lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Irland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Irland inför flera andra utmaningar som är relaterade till den cirkulära ekonomin och spillvatten. Avfallsgenereringen i Irland är nästan 25 % högre än unionsgenomsnittet, vilket gör att landet hamnar på femte plats när det gäller kommunalt avfall per capita i unionen. Framstegen med att öka materialåtervinningsgraden har mattas av på senare år, medan förbränningen har ökat kraftigt. Den cirkulära användningen av material i Irland var 1,8 % under 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet på 12,8 %. Fler incitament och investeringar krävs för att Irland ska kunna genomföra en mer ambitiös strategi för avfall och den cirkulära ekonomin, samtidigt som man undviker att det skapas en alltför stor förbränningskapacitet. Det måste till mer stöd till cirkulära företagsmodeller som täcker materialens hela livscykel för att minska avfallet och resursförbrukningen. Vissa framsteg har visserligen gjorts när det gäller att underlätta investeringar i hantering av avloppsvatten, men mindre än hälften av spillvattnet i Irland behandlas i enlighet med unionsrätten. Det största problemet med ytvattenkvaliteten i Irland härrör från ett överskott av näringsämnen från både obehandlat spillvatten och jordbruket. Det krävs stora uppgraderingar av infrastrukturen, liksom ett mer gediget tillvägagångssätt för att kontrollera vattenföroreningar från jordbruksverksamhet. En lämplig spillvatteninfrastruktur är också viktig för att förbättra allmänhetens livskvalitet och hälsotillstånd. Dessutom bidrar adekvat spillvatteninfrastruktur till att stärka den regionala utvecklingen, skapa hållbar tillväxt och sysselsättning samt gynnar turismen. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Irland inför flera andra utmaningar som är relaterade till den cirkulära ekonomin och spillvatten. Avfallsgenereringen i Irland är nästan 25 % högre än unionsgenomsnittet, vilket gör att landet hamnar på femte plats när det gäller kommunalt avfall per capita i unionen. Framstegen med att öka materialåtervinningsgraden har mattas av på senare år, medan förbränningen har ökat kraftigt. Den cirkulära användningen av material i Irland var 1,8 % under 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet på 12,8 %. Fler incitament och investeringar krävs för att Irland ska kunna genomföra en mer ambitiös strategi för avfall och den cirkulära ekonomin, samtidigt som man undviker att det skapas en alltför stor förbränningskapacitet. Det måste till mer stöd till cirkulära företagsmodeller som täcker materialens hela livscykel för att minska avfallet och resursförbrukningen. Vissa framsteg har visserligen gjorts när det gäller att underlätta investeringar i hantering av avloppsvatten, men mindre än hälften av spillvattnet i Irland behandlas i enlighet med unionsrätten. Det största problemet med ytvattenkvaliteten i Irland härrör från ett överskott av näringsämnen från både obehandlat spillvatten och jordbruket. Det krävs stora uppgraderingar av infrastrukturen, liksom ett mer gediget tillvägagångssätt för att kontrollera vattenföroreningar från jordbruksverksamhet. En lämplig spillvatteninfrastruktur är också viktig för att förbättra allmänhetens livskvalitet och hälsotillstånd. Dessutom bidrar adekvat spillvatteninfrastruktur till att stärka den regionala utvecklingen, skapa hållbar tillväxt och sysselsättning samt gynnar turismen.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Enligt uppgifter från 2020 importerar Irland ingen råolja eller gas från Ryssland. Irlands beroende av ryskt kol (22 % av kolimporten) är lägre än unionsgenomsnittet, i ett sammanhang där andelen solida fossila bränslen i energimixen (7,6 %) är lägre än unionsgenomsnittet. Även om Irland har en mer begränsad exponering för rysk olja och gas än unionsgenomsnittet gör det aktuella geopolitiska läget och de höga energipriserna det ännu mer angeläget för landet att ytterligare påskynda sina satsningar på att nå målen avseende förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen. Irlands klimathandlingsplan omfattar det långtgående målet att ställa om landets energisystem till 2030. Detta ska se till att Irland minskar sina totala utsläpp av växthusgaser med 51 % mellan 2018 och 2030. De nödvändiga reformerna och magnituden på omställningen kommer att vara avsevärda, från att trygga de nödvändiga offentliga och privata investeringarna till att uppfylla åtagandena i tid. Det krävs en omfattande uppgradering av Irlands energiinfrastruktur för att fullt ut kunna utnyttja förnybara energikällor och nå Irlands klimatmål. Att skapa en investeringsram som underlättar och stimulerar investeringar i den gröna omställningen kommer att vara avgörande för att minska beroendet av fossila bränslen. För förnybar energi finns utmaningarna kvar när det gäller planerings- och tillståndssystemet, särskilt i fråga om de långdragna bygglovsförfarandena och de långa och dyra överklagandeförfarandena. Att effektivisera planerings- och tillståndssystemet genom att se till att lämpliga resurser finns tillgängliga i alla etapper av planeringsprocessen och genom att rationalisera det övergripande regelverket skulle kunna påskynda storskaliga projekt och därmed snabba på den gröna omställningen. Dessutom kommer det att vara centralt att bygga ut och förstärka elnätet och stödja infrastruktur på viktiga platser för att minska överbelastningen och förbättra dess stabilitet. I synnerhet kommer nya förbindelseledningar för överföring av el med grannländerna att stödja en tryggare energiförsörjning. Större lagringskapacitet och en massiv utbyggnad av laddstationer för elfordon kommer också att behövas. Att ta fram en nationell strategi för förnybar vätgas skulle dessutom bidra till att diversifiera energimixen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt uppgifter från 2020 importerar Irland ingen råolja eller gas från Ryssland. Irlands beroende av ryskt kol (22 % av kolimporten) är lägre än unionsgenomsnittet, i ett sammanhang där andelen solida fossila bränslen i energimixen (7,6 %) är lägre än unionsgenomsnittet. Även om Irland har en mer begränsad exponering för rysk olja och gas än unionsgenomsnittet gör det aktuella geopolitiska läget och de höga energipriserna det ännu mer angeläget för landet att ytterligare påskynda sina satsningar på att nå målen avseende förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen. Irlands klimathandlingsplan omfattar det långtgående målet att ställa om landets energisystem till 2030. Detta ska se till att Irland minskar sina totala utsläpp av växthusgaser med 51 % mellan 2018 och 2030. De nödvändiga reformerna och magnituden på omställningen kommer att vara avsevärda, från att trygga de nödvändiga offentliga och privata investeringarna till att uppfylla åtagandena i tid. Det krävs en omfattande uppgradering av Irlands energiinfrastruktur för att fullt ut kunna utnyttja förnybara energikällor och nå Irlands klimatmål. Att skapa en investeringsram som underlättar och stimulerar investeringar i den gröna omställningen kommer att vara avgörande för att minska beroendet av fossila bränslen. För förnybar energi finns utmaningarna kvar när det gäller planerings- och tillståndssystemet, särskilt i fråga om de långdragna bygglovsförfarandena och de långa och dyra överklagandeförfarandena. Att effektivisera planerings- och tillståndssystemet genom att se till att lämpliga resurser finns tillgängliga i alla etapper av planeringsprocessen och genom att rationalisera det övergripande regelverket skulle kunna påskynda storskaliga projekt och därmed snabba på den gröna omställningen. Dessutom kommer det att vara centralt att bygga ut och förstärka elnätet och stödja infrastruktur på viktiga platser för att minska överbelastningen och förbättra dess stabilitet. I synnerhet kommer nya förbindelseledningar för överföring av el med grannländerna att stödja en tryggare energiförsörjning. Större lagringskapacitet och en massiv utbyggnad av laddstationer för elfordon kommer också att behövas. Att ta fram en nationell strategi för förnybar vätgas skulle dessutom bidra till att diversifiera energimixen.

| (27) | Åtgärder för energieffektivitet kommer att spela en viktig roll för att minska energiförbrukningen. Stora energibesparingar är nödvändiga för att inte bara nå Irlands klimatmål utan också de unionsomfattande målen för att minska nettoutsläppen av växthusgaser med 55 %. Arbetet med klimathandlingsplanen går åt rätt håll, men Irland har släpat efter när det gäller minskade växthusgasutsläpp. Genom att tillämpa principen om energieffektivitet först och verka för stora energibesparingar i byggnader kan Irland minska sitt importberoende av energi. Med fler elfordon skulle man kunna utnyttja inhemsk elproduktion istället för att vara beroende av bränsleimport. Eftersom klimathandlingsplanen innehåller ett mål om en miljon elfordon på de irländska vägarna till 2030 krävs en stor utbyggnad av laddstationer. Irland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för man ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(27)

Åtgärder för energieffektivitet kommer att spela en viktig roll för att minska energiförbrukningen. Stora energibesparingar är nödvändiga för att inte bara nå Irlands klimatmål utan också de unionsomfattande målen för att minska nettoutsläppen av växthusgaser med 55 %. Arbetet med klimathandlingsplanen går åt rätt håll, men Irland har släpat efter när det gäller minskade växthusgasutsläpp. Genom att tillämpa principen om energieffektivitet först och verka för stora energibesparingar i byggnader kan Irland minska sitt importberoende av energi. Med fler elfordon skulle man kunna utnyttja inhemsk elproduktion istället för att vara beroende av bränsleimport. Eftersom klimathandlingsplanen innehåller ett mål om en miljon elfordon på de irländska vägarna till 2030 krävs en stor utbyggnad av laddstationer. Irland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för man ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Irland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Irland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Irland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Irland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Irland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(30)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Irland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Irland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Ta itu med den förväntade ökningen av åldersrelaterade pensionsutgifter genom att säkerställa det statliga pensionssystemets finanspolitiska hållbarhet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 8 september 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Inrikta satsningar på att främja den cirkulära ekonomin. I synnerhet utveckla både infrastruktur och strategier för att förebygga avfall och öka återvunnet och återanvänt innehåll, och ta fram ett effektivare insamlingssystem för att separera avfall som går att materialåtervinna, bland annat biologiskt nedbrytbart avfall. Främja säkrare och renare spillvattenkretslopp.

4.

Minska det övergripande beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, särskilt vindkraft till havs, bland annat genom att införa reformer för att effektivisera planerings- och tillståndssystemet, särskilt genom att förkorta förfarandena. Uppgradera energiinfrastrukturen, bland annat för lagring, och förbättra elnätets stabilitet. Säkerställa ett snabbt genomförande av grundliga energieffektiviserande renoveringar. Påskynda elektrifieringen av transporter, bland annat genom att installera laddstationer.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 28).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 11046/2021 INIT, ST 11046/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Irlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 39).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/60 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/60

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Greklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/08)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Grekland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Grekland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) om Greklands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) om Greklands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 27 april 2021 lämnade Grekland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Greklands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Grekland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 27 april 2021 lämnade Grekland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Greklands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Grekland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 30 april 2022 lämnade Grekland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Greklands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 30 april 2022 lämnade Grekland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Greklands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Grekland. Den innehöll en bedömning av hur väl Grekland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Greklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Greklands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Grekland. Den innehöll en bedömning av hur väl Grekland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Greklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Greklands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Grekland och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Grekland har alltför stora makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med hög offentlig skuldsättning, ofullständig extern ombalansering och en stor andel nödlidande lån mot bakgrund av låg potentiell tillväxt och hög arbetslöshet. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Grekland och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Grekland har alltför stora makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med hög offentlig skuldsättning, ofullständig extern ombalansering och en stor andel nödlidande lån mot bakgrund av låg potentiell tillväxt och hög arbetslöshet.

| (13) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Greklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(13)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Greklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (14) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Grekland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Grekland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Greklands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 10,2 % av BNP 2020 till 7,4 %. Greklands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 7,6 % av BNP 2020 till 7,2 % 2021. De åtgärder som Grekland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 206,3 % av BNP 2020 till 193,3 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(14)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Grekland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Grekland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Greklands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 10,2 % av BNP 2020 till 7,4 %. Greklands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 7,6 % av BNP 2020 till 7,2 % 2021. De åtgärder som Grekland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 206,3 % av BNP 2020 till 193,3 % av BNP 2021.

| (15) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt för 2022 och gynnsamt för 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 kommer BNP i fasta priser att öka med 3,1 % 2022 och med 4,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 3,5 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 3,1 % 2023. Skillnaderna mellan prognoserna beror främst på de olika antagandena om hur pass snabbt unionsmedlen absorberas liksom på inverkan av Rysslands militära aggression mot Ukraina, framför allt på den privata konsumtionen. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 4,4 % av BNP 2022 och till 1,4 % 2023. Minskningen under 2022 speglar i huvudsak den pågående ekonomiska återhämtningen och avvecklingen av de flesta krisåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska kraftigt till 180,2 % av BNP 2022 och sjunka till 168,6 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % respektive 1,0 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. Trots skillnaden i real BNP-tillväxt utgår man i kommissionens vårprognos 2022 från en mer dynamisk pris- och lönetillväxt för både 2022 och 2023, och förutspår därmed högre intäkter från beskattningen av privatpersoners inkomst. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 185,7 % av BNP 2022 och 180,4 % 2023. Skillnaden beror på en annorlunda uppskattning av skillnaderna mellan kontantbaserade och periodiserade budgetsaldon liksom på olika antaganden om nettoackumuleringen av finansiella tillgångar. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas i nuläget den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till – 0,3 %. Den beräkningen återspeglar dock delvis den gångna perioden av djup recession i Grekland och omfattar inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Greklands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(15)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt för 2022 och gynnsamt för 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 kommer BNP i fasta priser att öka med 3,1 % 2022 och med 4,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 3,5 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 3,1 % 2023. Skillnaderna mellan prognoserna beror främst på de olika antagandena om hur pass snabbt unionsmedlen absorberas liksom på inverkan av Rysslands militära aggression mot Ukraina, framför allt på den privata konsumtionen. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 4,4 % av BNP 2022 och till 1,4 % 2023. Minskningen under 2022 speglar i huvudsak den pågående ekonomiska återhämtningen och avvecklingen av de flesta krisåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska kraftigt till 180,2 % av BNP 2022 och sjunka till 168,6 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % respektive 1,0 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. Trots skillnaden i real BNP-tillväxt utgår man i kommissionens vårprognos 2022 från en mer dynamisk pris- och lönetillväxt för både 2022 och 2023, och förutspår därmed högre intäkter från beskattningen av privatpersoners inkomst. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 185,7 % av BNP 2022 och 180,4 % 2023. Skillnaden beror på en annorlunda uppskattning av skillnaderna mellan kontantbaserade och periodiserade budgetsaldon liksom på olika antaganden om nettoackumuleringen av finansiella tillgångar. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas i nuläget den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till – 0,3 %. Den beräkningen återspeglar dock delvis den gångna perioden av djup recession i Grekland och omfattar inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Greklands potentiella tillväxt.

| (16) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 7,2 % av BNP 2021 till 1,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,1 % av BNP 2022 och 2023 % av BNP 2023 och beräknas inte påverka budgeten 2023 eftersom man planerar att fasa ut dem (12). Dessa konsekvenser för underskottet uppvägs delvis på grund av högre intäkter från utsläppsrätterna. Åtgärderna består främst av bidrag till energianvändare, sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkta indirekta skatter på transporttjänster. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Efter inlämningen av Greklands stabilitetsprogram och brytdatumet för kommissionens vårprognos 2022 tillkännagav regeringen ett nytt åtgärdspaket för 2022, som syftar till att ta itu med konsekvenserna av de höjda energipriserna. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 7,2 % av BNP 2021 till 1,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,1 % av BNP 2022 och 2023 % av BNP 2023 och beräknas inte påverka budgeten 2023 eftersom man planerar att fasa ut dem (12). Dessa konsekvenser för underskottet uppvägs delvis på grund av högre intäkter från utsläppsrätterna. Åtgärderna består främst av bidrag till energianvändare, sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkta indirekta skatter på transporttjänster. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Efter inlämningen av Greklands stabilitetsprogram och brytdatumet för kommissionens vårprognos 2022 tillkännagav regeringen ett nytt åtgärdspaket för 2022, som syftar till att ta itu med konsekvenserna av de höjda energipriserna. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13).

| (17) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Grekland under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Grekland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(17)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Grekland under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Grekland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (18) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Greklands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,3 % av BNP (14). Grekland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Grekland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna (0,6 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som de ökade utgifterna för pensioner och sociala förmåner också förväntas bidra (0,6 % av BNP) till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Enligt kommissionens prognos kompenseras inte dessa diskretionära åtgärder helt med uppvägande åtgärder. |
| --- | --- |

(18)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Greklands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,3 % av BNP (14). Grekland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Grekland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna (0,6 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som de ökade utgifterna för pensioner och sociala förmåner också förväntas bidra (0,6 % av BNP) till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Enligt kommissionens prognos kompenseras inte dessa diskretionära åtgärder helt med uppvägande åtgärder.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Grekland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas minska med 0,3 procentenheter av BNP jämfört med 2022 och speglar den inledande fasen av den nya programperioden för andra unionsmedel. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (1,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Grekland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas minska med 0,3 procentenheter av BNP jämfört med 2022 och speglar den inledande fasen av den nya programperioden för andra unionsmedel. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (1,1 % av BNP).

| (20) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,4 % av BNP 2024 och till 0,1 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser utgår från att den ekonomiska återhämtningen kommer att fortsätta och räknar med att de tillväxtvänliga sänkningarna av solidaritetspåslaget på inkomstskatten för privatpersoner, liksom av de sociala solidaritetsbidragen, kommer att förlängas. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten fortsätta att minska, närmare bestämt genom att minska till 155,2 % av BNP 2024 och sedan till 146,5 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(20)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,4 % av BNP 2024 och till 0,1 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser utgår från att den ekonomiska återhämtningen kommer att fortsätta och räknar med att de tillväxtvänliga sänkningarna av solidaritetspåslaget på inkomstskatten för privatpersoner, liksom av de sociala solidaritetsbidragen, kommer att förlängas. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten fortsätta att minska, närmare bestämt genom att minska till 155,2 % av BNP 2024 och sedan till 146,5 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (21) | Genom att bygga vidare på de reformer som har inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skulle ändringar av Greklands skattepolitiska ram kunna hjälpa till att överbrygga investeringsgapet. Mer specifikt skulle införandet av ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor kunna stärka rättssäkerheten för investerare och stärka de pågående insatserna för att förenkla skattesystemet. Genom att utgå från bästa praxis i andra medlemsstater skulle dessutom en översyn av den befintliga årliga engångsskatten för egenföretagare (utöver inkomstskatten för privatpersoner) kunna förbättra hur skattebördan för egenföretagare är uppbyggd, uppmuntra frivillig efterlevnad av skattereglerna och stödja investeringar. Grekland fortsätter att vidta åtgärder för att modernisera sin offentliga förvaltning, men landets övergripande resultat förblir låga, vilket till viss del beror på svårigheterna att locka till sig och behålla högkvalificerad personal. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller åtgärder som syftar till att förbättra effektiviteten hos den offentliga förvaltningen, med särskilt fokus på att förbättra dess digitala tjänster. Utöver åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen har Grekland gjort framsteg med inrättandet av ett integrerat personalförvaltningssystem, och digitala organisationsscheman för enheter inom den offentliga sektorn och arbetsbeskrivningar för alla tjänster har nu införts. Detta förväntas underlätta tilldelningen av resurser på grundval av identifierade och prioriterade behov. Även om antalet fast anställda tjänstemän i stort sett har legat på en stabil nivå tack vare anställningsprincipen ”en in och en ut” som fortfarande tillämpas har andelen tillfälligt anställda ökat kraftigt, med nästan 25 % sedan 2018. Den alltmer omfattande offentliga förvaltningen kan motverka de ansträngningar som gjorts för att få Greklands lönekostnader (jämfört med BNP) att närma sig unionsgenomsnittet. Vid sidan av den finanspolitiska risken skulle detta kunna försvaga integriteten hos det nya urvalsförfarande som har införts för fast anställda tjänstemän, med tanke på att urvalsförfarandet för tillfälliga tjänster inte är lika grundligt som urvalsförfarandet för fasta tjänster. Genom att fortsätta att tillämpa anställningsprincipen ”en in och en ut” för fast anställd personal, vilken har kompletterats med ett tak för tillfällig personal som gäller från och med 2022, skapas en övergripande ram för att stärka den centrala kontrollen över anställningarna, och antalet anställda kan närma sig nivåerna före pandemin.
  Om de övergripande personalnivåerna minskas enligt förväntningarna skulle detta kunna leda till att ersättningsnivåerna justeras för specifika tjänster och enheter som anses vara kritiska och där man inom offentlig förvaltning har svårt att locka till sig och behålla kvalificerad personal. Detta skulle kunna innebära att man kopplar arbetsbeskrivningen till en kompletterande löneskala eller inför en särskild löneskala för specifika enheter inom den offentliga sektorn (t.ex. tillsynsmyndigheter) eftersom sådana systematiska tillvägagångssätt inte riskerar att undergräva den enhetliga löneskalan och är i linje med en försiktig finanspolitik. Slutligen finns det, trots att återhämtnings- och resiliensplanen inte innehåller några åtgärder för att stärka en aktiv arbetsmarknadspolitik, fortfarande utrymme för fortsatta åtgärder för att öka ungas och kvinnors anställbarhet i syfte att stödja en inkluderande arbetsmarknad som bygger på fler och bättre arbetstillfällen. |
| --- | --- |

(21)

Genom att bygga vidare på de reformer som har inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skulle ändringar av Greklands skattepolitiska ram kunna hjälpa till att överbrygga investeringsgapet. Mer specifikt skulle införandet av ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor kunna stärka rättssäkerheten för investerare och stärka de pågående insatserna för att förenkla skattesystemet. Genom att utgå från bästa praxis i andra medlemsstater skulle dessutom en översyn av den befintliga årliga engångsskatten för egenföretagare (utöver inkomstskatten för privatpersoner) kunna förbättra hur skattebördan för egenföretagare är uppbyggd, uppmuntra frivillig efterlevnad av skattereglerna och stödja investeringar. Grekland fortsätter att vidta åtgärder för att modernisera sin offentliga förvaltning, men landets övergripande resultat förblir låga, vilket till viss del beror på svårigheterna att locka till sig och behålla högkvalificerad personal. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller åtgärder som syftar till att förbättra effektiviteten hos den offentliga förvaltningen, med särskilt fokus på att förbättra dess digitala tjänster. Utöver åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen har Grekland gjort framsteg med inrättandet av ett integrerat personalförvaltningssystem, och digitala organisationsscheman för enheter inom den offentliga sektorn och arbetsbeskrivningar för alla tjänster har nu införts. Detta förväntas underlätta tilldelningen av resurser på grundval av identifierade och prioriterade behov. Även om antalet fast anställda tjänstemän i stort sett har legat på en stabil nivå tack vare anställningsprincipen ”en in och en ut” som fortfarande tillämpas har andelen tillfälligt anställda ökat kraftigt, med nästan 25 % sedan 2018. Den alltmer omfattande offentliga förvaltningen kan motverka de ansträngningar som gjorts för att få Greklands lönekostnader (jämfört med BNP) att närma sig unionsgenomsnittet. Vid sidan av den finanspolitiska risken skulle detta kunna försvaga integriteten hos det nya urvalsförfarande som har införts för fast anställda tjänstemän, med tanke på att urvalsförfarandet för tillfälliga tjänster inte är lika grundligt som urvalsförfarandet för fasta tjänster. Genom att fortsätta att tillämpa anställningsprincipen ”en in och en ut” för fast anställd personal, vilken har kompletterats med ett tak för tillfällig personal som gäller från och med 2022, skapas en övergripande ram för att stärka den centrala kontrollen över anställningarna, och antalet anställda kan närma sig nivåerna före pandemin.

Om de övergripande personalnivåerna minskas enligt förväntningarna skulle detta kunna leda till att ersättningsnivåerna justeras för specifika tjänster och enheter som anses vara kritiska och där man inom offentlig förvaltning har svårt att locka till sig och behålla kvalificerad personal. Detta skulle kunna innebära att man kopplar arbetsbeskrivningen till en kompletterande löneskala eller inför en särskild löneskala för specifika enheter inom den offentliga sektorn (t.ex. tillsynsmyndigheter) eftersom sådana systematiska tillvägagångssätt inte riskerar att undergräva den enhetliga löneskalan och är i linje med en försiktig finanspolitik. Slutligen finns det, trots att återhämtnings- och resiliensplanen inte innehåller några åtgärder för att stärka en aktiv arbetsmarknadspolitik, fortfarande utrymme för fortsatta åtgärder för att öka ungas och kvinnors anställbarhet i syfte att stödja en inkluderande arbetsmarknad som bygger på fler och bättre arbetstillfällen.

| (22) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Grekland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Dessa rekommendationer behandlar i synnerhet de offentliga finansernas kvalitet och hållbarhet, hälso- och sjukvårdssystemets tillgänglighet och resiliens, en aktiv arbetsmarknadspolitik, åtgärder som stöder offentliga investeringar i utbildning, kompetens och anställbarhet, forskning och utveckling, säker, smart, hållbar och resilient transport och logistik, ren och effektiv produktion och användning av energi, inklusive förnybar energi och sammanlänkningsprojekt, miljöinfrastruktur, förnyelse av stadsområden och den digitala omställningen av offentlig förvaltning och företag. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår även en mängd åtgärder för att ta itu med utmaningar som avser finanspolitiska strukturåtgärder, social välfärd, finansiell stabilitet, arbets- och produktmarknader samt moderniseringen av den offentliga förvaltningen, som alla följer upp, breddar och kompletterar åtagandena efter programperiodens slut. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller också åtgärder för att förbättra konkurrenskraften och främja privata investeringar genom att förbättra företagsklimatet och förenkla lagstiftningsramen. Dessa reformer kompletteras av en lånefacilitet som är avsedd att stimulera privata investeringar inom banbrytande ekonomiska sektorer, inklusive den gröna och den digitala omställningen. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Grekland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Dessa rekommendationer behandlar i synnerhet de offentliga finansernas kvalitet och hållbarhet, hälso- och sjukvårdssystemets tillgänglighet och resiliens, en aktiv arbetsmarknadspolitik, åtgärder som stöder offentliga investeringar i utbildning, kompetens och anställbarhet, forskning och utveckling, säker, smart, hållbar och resilient transport och logistik, ren och effektiv produktion och användning av energi, inklusive förnybar energi och sammanlänkningsprojekt, miljöinfrastruktur, förnyelse av stadsområden och den digitala omställningen av offentlig förvaltning och företag. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår även en mängd åtgärder för att ta itu med utmaningar som avser finanspolitiska strukturåtgärder, social välfärd, finansiell stabilitet, arbets- och produktmarknader samt moderniseringen av den offentliga förvaltningen, som alla följer upp, breddar och kompletterar åtagandena efter programperiodens slut. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller också åtgärder för att förbättra konkurrenskraften och främja privata investeringar genom att förbättra företagsklimatet och förenkla lagstiftningsramen. Dessa reformer kompletteras av en lånefacilitet som är avsedd att stimulera privata investeringar inom banbrytande ekonomiska sektorer, inklusive den gröna och den digitala omställningen.

| (23) | Genomförandet av Greklands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Grekland står för 37,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 23,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Grekland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(23)

Genomförandet av Greklands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Grekland står för 37,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 23,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Grekland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (24) | Greklands återhämtnings- och resiliensplan innehåller en övergripande förvaltningsram för samordningen, genomförandet och övervakningen av investerings- och reformåtgärderna. Det faktiska genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen kommer dock att vara helt beroende av genomförandeorganens administrativa kapacitet och genomförandekapacitet och kommer att behöva övervakas noga. De tekniska avdelningarna vid de regionala och lokala förvaltningarna, inklusive kommunala företag, förväntas bidra till genomförandet av ett antal komponenter, och deras administrativa kapacitet – i synnerhet när det gäller mindre kommuner – är vanligtvis begränsad; det är därför viktigt att ytterligare stöd görs tillgängligt från central nivå när så behövs. Att respektera de strikta tidsplanerna, snabbt vidta åtgärder när hinder uppstår och hitta lösningar kommer att vara avgörande för ett smidigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. En arbetsgrupp på hög nivå, med medlemmar från flera ministerier, som kan ta itu med flaskhalsar kan vara värdefull. Slutligen, när det gäller den övergripande samordningen, kommer byrån för faciliteten för återhämtning och resiliens, som lyder under finansministeriet, att spela en viktig roll, och det förväntas att den tilldelas tillräckliga resurser, samtidigt som det är mycket viktigt med ett nära samarbete mellan byrån i fråga och generalsekretariatet för samordning, som ansvarar för att samordna reformåtgärderna. |
| --- | --- |

(24)

Greklands återhämtnings- och resiliensplan innehåller en övergripande förvaltningsram för samordningen, genomförandet och övervakningen av investerings- och reformåtgärderna. Det faktiska genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen kommer dock att vara helt beroende av genomförandeorganens administrativa kapacitet och genomförandekapacitet och kommer att behöva övervakas noga. De tekniska avdelningarna vid de regionala och lokala förvaltningarna, inklusive kommunala företag, förväntas bidra till genomförandet av ett antal komponenter, och deras administrativa kapacitet – i synnerhet när det gäller mindre kommuner – är vanligtvis begränsad; det är därför viktigt att ytterligare stöd görs tillgängligt från central nivå när så behövs. Att respektera de strikta tidsplanerna, snabbt vidta åtgärder när hinder uppstår och hitta lösningar kommer att vara avgörande för ett smidigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. En arbetsgrupp på hög nivå, med medlemmar från flera ministerier, som kan ta itu med flaskhalsar kan vara värdefull. Slutligen, när det gäller den övergripande samordningen, kommer byrån för faciliteten för återhämtning och resiliens, som lyder under finansministeriet, att spela en viktig roll, och det förväntas att den tilldelas tillräckliga resurser, samtidigt som det är mycket viktigt med ett nära samarbete mellan byrån i fråga och generalsekretariatet för samordning, som ansvarar för att samordna reformåtgärderna.

| (25) | Kommissionen godkände Greklands partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 29 juli 2021. Grekland lämnade i oktober och november 2021 in sina 21 sammanhållningspolitiska program till kommissionen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Grekland beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen godkände Greklands partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 29 juli 2021. Grekland lämnade i oktober och november 2021 in sina 21 sammanhållningspolitiska program till kommissionen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Grekland beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (26) | Efter att framgångsrikt ha avslutat programmet för ekonomiskt stöd inom Europeiska stabilitetsmekanismen 2018 har Grekland varit föremål för förstärkt övervakning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 (19). Genom den förstärkta övervakningen har man kunnat övervaka genomförandet av de specifika åtaganden som Grekland gjorde till Eurogruppen den 22 juni 2018 för att slutföra de centrala strukturreformer som inleddes inom ramen för programmet. Genomförandet av dessa åtaganden vid de avtalade tidsfristerna fram till mitten av 2022 fungerar som en grund för skuldlättnaden. Grekland har därmed inlett det sista året av detta arrangemang. Såsom rapporterades i den 14:e rapporten om förstärkt övervakning som offentliggjordes den 23 maj 2022 har Grekland, trots de svåra omständigheterna under pandemin och, på senare tid, de ekonomiska konsekvenserna av Rysslands militära aggression mot Ukraina, på ett effektivt sätt genomfört majoriteten av de politiska åtagandena, vilket har förbättrat den grekiska ekonomins motståndskraft och stärkt landets finansiella stabilitet. Vissa delar har dock inte genomförts till fullo ännu. Detta gäller i synnerhet färdigställandet av det nationella fastighetsregistret, som kommer att bidra till att förbättra Greklands företagsklimat ännu mer. Under de senaste åren har betydande framsteg gjorts och det kompletta fastighetsregistret förväntas vara färdigställt senast i december 2022. Genomförandet av fastighetsregistreringen har fått stöd genom unionens strukturfonder. På senare tid har faciliteten för återhämtning och resiliens tillhandahållit stöd för att digitalisera registreringen av egendomsrätterna. Mot bakgrund av fastighetsregisterprojektet behöver Grekland även färdigställa kartläggningen av fastighetsbeståndet, påbörja verksamheten vid byrån för fastighetsregistret och ratificera de skogskartor som omfattar hela landet. |
| --- | --- |

(26)

Efter att framgångsrikt ha avslutat programmet för ekonomiskt stöd inom Europeiska stabilitetsmekanismen 2018 har Grekland varit föremål för förstärkt övervakning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 (19). Genom den förstärkta övervakningen har man kunnat övervaka genomförandet av de specifika åtaganden som Grekland gjorde till Eurogruppen den 22 juni 2018 för att slutföra de centrala strukturreformer som inleddes inom ramen för programmet. Genomförandet av dessa åtaganden vid de avtalade tidsfristerna fram till mitten av 2022 fungerar som en grund för skuldlättnaden. Grekland har därmed inlett det sista året av detta arrangemang. Såsom rapporterades i den 14:e rapporten om förstärkt övervakning som offentliggjordes den 23 maj 2022 har Grekland, trots de svåra omständigheterna under pandemin och, på senare tid, de ekonomiska konsekvenserna av Rysslands militära aggression mot Ukraina, på ett effektivt sätt genomfört majoriteten av de politiska åtagandena, vilket har förbättrat den grekiska ekonomins motståndskraft och stärkt landets finansiella stabilitet. Vissa delar har dock inte genomförts till fullo ännu. Detta gäller i synnerhet färdigställandet av det nationella fastighetsregistret, som kommer att bidra till att förbättra Greklands företagsklimat ännu mer. Under de senaste åren har betydande framsteg gjorts och det kompletta fastighetsregistret förväntas vara färdigställt senast i december 2022. Genomförandet av fastighetsregistreringen har fått stöd genom unionens strukturfonder. På senare tid har faciliteten för återhämtning och resiliens tillhandahållit stöd för att digitalisera registreringen av egendomsrätterna. Mot bakgrund av fastighetsregisterprojektet behöver Grekland även färdigställa kartläggningen av fastighetsbeståndet, påbörja verksamheten vid byrån för fastighetsregistret och ratificera de skogskartor som omfattar hela landet.

| (27) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Grekland inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till hälso- och sjukvård. Patientavgifterna i Grekland är fortfarande höga och står för mer än en tredjedel av de totala hälso- och sjukvårdsutgifterna (35 %) (20). De är till stor del kopplade till egenavgifter för läkemedel och direktbetalningar för tjänster som inte ingår i förmånspaketet. Detta är i sin tur kopplat till de (jämfört med unionsgenomsnittet) relativt höga offentliga utgifterna för läkemedel och de relativt låga (jämfört med unionsgenomsnittet) utgifterna för behandlande vård, särskilt för öppenvårdspatienter. Ett välfungerande primärvårdssystem som täcker hela befolkningen och har en effektiv grindvaktsfunktion kan förbättra effektiviteten hos och tillgången till varor och tjänster inom hälso- och sjukvården. I detta avseende kommer ett fullständigt genomförande av de ändringar av primärvårdssystemet som enligt planerna ska antas i samband med den förstärkta övervakningen att vara avgörande för ett välfungerande hälso- och sjukvårdssystem. Reformen följer på tidigare försök att inrätta ett heltäckande primärvårdssystem, men dessa försök har dock varit svåra att genomföra i praktiken. Att öka antalet husläkare, för att hela befolkningen ska omfattas och registreras, kommer därför att vara avgörande för att säkerställa att befolkningen har tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård. |
| --- | --- |

(27)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Grekland inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till hälso- och sjukvård. Patientavgifterna i Grekland är fortfarande höga och står för mer än en tredjedel av de totala hälso- och sjukvårdsutgifterna (35 %) (20). De är till stor del kopplade till egenavgifter för läkemedel och direktbetalningar för tjänster som inte ingår i förmånspaketet. Detta är i sin tur kopplat till de (jämfört med unionsgenomsnittet) relativt höga offentliga utgifterna för läkemedel och de relativt låga (jämfört med unionsgenomsnittet) utgifterna för behandlande vård, särskilt för öppenvårdspatienter. Ett välfungerande primärvårdssystem som täcker hela befolkningen och har en effektiv grindvaktsfunktion kan förbättra effektiviteten hos och tillgången till varor och tjänster inom hälso- och sjukvården. I detta avseende kommer ett fullständigt genomförande av de ändringar av primärvårdssystemet som enligt planerna ska antas i samband med den förstärkta övervakningen att vara avgörande för ett välfungerande hälso- och sjukvårdssystem. Reformen följer på tidigare försök att inrätta ett heltäckande primärvårdssystem, men dessa försök har dock varit svåra att genomföra i praktiken. Att öka antalet husläkare, för att hela befolkningen ska omfattas och registreras, kommer därför att vara avgörande för att säkerställa att befolkningen har tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård.

| (28) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(28)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (29) | Enligt uppgifter för 2020 står olja och gas för 50 % respektive 24 % av Greklands energimix. Greklands beroende av Ryssland för både dess olje- (21) och gasimport ligger något under unionsgenomsnittet med 18 % jämfört med unionsgenomsnittet på 26 % för råolja och 39 % jämfört med 44 % för gas (22). Av landets kolimport kommer 87 % från Ryssland, men i Grekland finns stora inhemska brunkolskällor. För att minska beroendet av gas från Ryssland och diversifiera sin energimix på ett sätt så att man rör sig bort från fossila bränslen, inklusive för att uppnå landets åtagande att fasa ut all brunkolsbaserad elproduktion senast 2028, skulle Grekland kunna vidta ett antal åtgärder som bygger vidare på och går längre än investeringarna och reformerna i landets återhämtnings- och resiliensplan. Grekland skulle kunna påskynda utbyggnaden av förnybar energi liksom inrättandet av en organiserad marknadsplattform som underlättar bilaterala avtal om köp av förnybar energi. Reformerna avseende tillståndsgivning i Greklands återhämtnings- och resiliensplan kommer att minska investeringshindren inom sektorn för förnybar energi. Det finns utrymme för Grekland att börja utveckla vätgasinfrastruktur, i synnerhet i grekiska hamnar, för att underlätta transporten av förnybar vätgas. Nätoperatörernas planerade infrastrukturinvesteringar skulle kunna påskyndas och utökas, i synnerhet installationen av understationer. Dessutom skulle den genomsnittliga tid som nätoperatörerna behöver för att behandla och färdigställa anslutningsvillkoren för nya anläggningar för förnybar energi kunna förkortas. Fler elsammanlänkningar med närliggande länder skulle göra det möjligt att tillföra mer förnybar energi till elnätet. Grekland måste påskynda diversifieringen av försörjningsvägarna för gas genom att snabbt slutföra långt framskridna befintliga investeringar.
  Det rekommenderas att nya infrastruktur- och nätinvesteringar med koppling till gas görs framtidssäkra, där så är möjligt och för att främja deras långsiktiga hållbarhet, genom att göra det möjligt att i framtiden använda dem för hållbara bränslen. Grekland skulle även kunna öka omfattningen och ambitionen när det gäller befintliga energibesparingsåtgärder och minska den höga energifattigdomen (17,1 % under 2020), även genom att när så är lämpligt använda sammanhållningspolitiska medel, till exempel för att renovera byggnadsbeståndet. Befintliga marknadshinder som begränsar renoveringarnas omfattning inom specifika segment skulle kunna minskas genom riktade lagstiftningsmässiga och finansiella incitament. Grekland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. Det finns dessutom ett behov av att påskynda utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn, som fortfarande har ett stort beroende av olja, genom att främja hållbar mobilitet, inbegripet kollektivtrafik och järnvägsprojekt. |
| --- | --- |

(29)

Enligt uppgifter för 2020 står olja och gas för 50 % respektive 24 % av Greklands energimix. Greklands beroende av Ryssland för både dess olje- (21) och gasimport ligger något under unionsgenomsnittet med 18 % jämfört med unionsgenomsnittet på 26 % för råolja och 39 % jämfört med 44 % för gas (22). Av landets kolimport kommer 87 % från Ryssland, men i Grekland finns stora inhemska brunkolskällor. För att minska beroendet av gas från Ryssland och diversifiera sin energimix på ett sätt så att man rör sig bort från fossila bränslen, inklusive för att uppnå landets åtagande att fasa ut all brunkolsbaserad elproduktion senast 2028, skulle Grekland kunna vidta ett antal åtgärder som bygger vidare på och går längre än investeringarna och reformerna i landets återhämtnings- och resiliensplan. Grekland skulle kunna påskynda utbyggnaden av förnybar energi liksom inrättandet av en organiserad marknadsplattform som underlättar bilaterala avtal om köp av förnybar energi. Reformerna avseende tillståndsgivning i Greklands återhämtnings- och resiliensplan kommer att minska investeringshindren inom sektorn för förnybar energi. Det finns utrymme för Grekland att börja utveckla vätgasinfrastruktur, i synnerhet i grekiska hamnar, för att underlätta transporten av förnybar vätgas. Nätoperatörernas planerade infrastrukturinvesteringar skulle kunna påskyndas och utökas, i synnerhet installationen av understationer. Dessutom skulle den genomsnittliga tid som nätoperatörerna behöver för att behandla och färdigställa anslutningsvillkoren för nya anläggningar för förnybar energi kunna förkortas. Fler elsammanlänkningar med närliggande länder skulle göra det möjligt att tillföra mer förnybar energi till elnätet. Grekland måste påskynda diversifieringen av försörjningsvägarna för gas genom att snabbt slutföra långt framskridna befintliga investeringar.

Det rekommenderas att nya infrastruktur- och nätinvesteringar med koppling till gas görs framtidssäkra, där så är möjligt och för att främja deras långsiktiga hållbarhet, genom att göra det möjligt att i framtiden använda dem för hållbara bränslen. Grekland skulle även kunna öka omfattningen och ambitionen när det gäller befintliga energibesparingsåtgärder och minska den höga energifattigdomen (17,1 % under 2020), även genom att när så är lämpligt använda sammanhållningspolitiska medel, till exempel för att renovera byggnadsbeståndet. Befintliga marknadshinder som begränsar renoveringarnas omfattning inom specifika segment skulle kunna minskas genom riktade lagstiftningsmässiga och finansiella incitament. Grekland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. Det finns dessutom ett behov av att påskynda utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn, som fortfarande har ett stort beroende av olja, genom att främja hållbar mobilitet, inbegripet kollektivtrafik och järnvägsprojekt.

| (30) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Grekland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Grekland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(30)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Grekland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Grekland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1.

| (32) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Grekland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(32)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Grekland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

| (33) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen om euroområdet. Den finanspolitik som avses i rekommendationerna 1 och 2 hjälper bland annat till att ta itu med obalanser som hör ihop med den höga offentliga skuldsättningen och den ofullständiga externa ombalanseringen, vilket också gör det lättare att hantera den höga arbetslösheten och låga potentiella tillväxten. De strategier som avses i rekommendation 4 hjälper bland annat till att ta itu med sårbarheter med koppling till höga utlandsskulder på längre sikt. |
| --- | --- |

(33)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen om euroområdet. Den finanspolitik som avses i rekommendationerna 1 och 2 hjälper bland annat till att ta itu med obalanser som hör ihop med den höga offentliga skuldsättningen och den ofullständiga externa ombalanseringen, vilket också gör det lättare att hantera den höga arbetslösheten och låga potentiella tillväxten. De strategier som avses i rekommendation 4 hjälper bland annat till att ta itu med sårbarheter med koppling till höga utlandsskulder på längre sikt.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Grekland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. För perioden efter 2023 driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en trovärdig och gradvis skuldminskning och finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt genom gradvis konsolidering, investeringar och reformer. Med utgångspunkt i de reformer som har inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skapa ett mer investeringsvänligt skattesystem genom att införa ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor och se över hur skattebördan för egenföretagare är uppbyggd. Säkra den offentliga förvaltningens effektivitet samt säkerställa att den kan locka till sig rätt kompetens och att den enhetliga löneskalan följs.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem. Slutföra återstående reformer som har inletts inom ramen för den förstärkta övervakningen, inklusive reformen av fastighetsregistret.

3.

I syfte att säkerställa tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård, slutföra primärvårdsreformen i enlighet med den ram som ändrades i samband med den förstärkta övervakningen, bland annat när det gäller att säkerställa att det finns tillräckliga personalresurser vid alla primärvårdsenheter, att hela befolkningen registreras och att allmänläkarna har en effektiv grindvaktsfunktion.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi och utvecklingen av infrastruktur som möjliggör förnybar vätgas. Dessutom bör man komma till rätta med beroendet genom att säkerställa att elnäten och el- och gassammanlänkningarna har tillräcklig kapacitet samt genom att diversifiera försörjningsvägarna för gas. Stärka ramen för energitjänstemarknaden och intensifiera åtgärderna för att förbättra energieffektiviteten genom reformer och marknadsincitament som stöder utfasningen av fossila bränslen i byggsektorn och transportsektorn, i synnerhet genom att främja elektrisk mobilitet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EGT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 33).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10152/2021.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Greklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 46).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 av den 21 maj 2013 om förstärkning av den ekonomiska övervakningen och övervakningen av de offentliga finanserna i medlemsstater i euroområdet som har, eller hotas av, allvarliga problem i fråga om sin finansiella stabilitet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 1).

19

(20)  Siffror från 2019, som ingår i State of Health in the EU, Greece: Country Health Profile, OECD, 2021 (https://www.oecd.org/health/greece-country-health-profile-2021-4ab8ea73-en.htm).

20

(21)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av råolja. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Grekland omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. En stor del av Greklands totala oljeimport består av raffinaderiprodukter. Grekland är mycket beroende av den ryska importen av dessa, där 86 % av den totala importen av alla raffinaderiprodukter kommer från Ryssland.

21

(22)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Grekland omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

23

(24)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

24

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/70 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/70

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Spaniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/09)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Spanien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Spanien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Spanien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Spanien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 30 april 2022 lämnade Spanien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Spaniens halvårsvisa rapporter om framstegen som gjorts i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 30 april 2022 lämnade Spanien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Spaniens halvårsvisa rapporter om framstegen som gjorts i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Spanien. Den innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Spaniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Spaniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Spanien. Den innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Spaniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Spaniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Spanien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Spanien har obalanser. Sårbarheterna gäller i synnerhet stora utlandsskulder och hög offentlig och privat skuldsättning mot bakgrund av hög arbetslöshet, och har gränsöverskridande relevans. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Spanien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Spanien har obalanser. Sårbarheterna gäller i synnerhet stora utlandsskulder och hög offentlig och privat skuldsättning mot bakgrund av hög arbetslöshet, och har gränsöverskridande relevans.

| (13) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlas Spaniens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. Enligt meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds. |
| --- | --- |

(13)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlas Spaniens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. Enligt meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds.

| (14) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Spanien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Spanien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Spaniens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 10,3 % av BNP 2020 till 6,9 %. Spaniens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,9 % av BNP 2020 till 2,8 % 2021. De åtgärder som Spanien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020–2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av löpande transfereringar till regioner för att tillgodose nya hälso- och sjukvårdsbehov. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 120,0 % av BNP 2020 till 118,4 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(14)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Spanien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Spanien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Spaniens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 10,3 % av BNP 2020 till 6,9 %. Spaniens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,9 % av BNP 2020 till 2,8 % 2021. De åtgärder som Spanien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020–2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av löpande transfereringar till regioner för att tillgodose nya hälso- och sjukvårdsbehov. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 120,0 % av BNP 2020 till 118,4 % av BNP 2021.

| (15) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,3 % 2022 och med 3,5 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 4,0 % 2022 och 3,4 % 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 5,0 % av BNP 2022 och till 3,9 % 2023. Minskningen under 2022 speglar främst den starka tillväxten i den ekonomiska aktiviteten, skatteintäktsökningen och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 115,2 % av BNP 2022 och minska till 112,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,9 % av BNP för 2022 och 4,4 % av BNP för 2023. Det är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 115,1 % av BNP 2022 och 113,7 % 2023. Skillnaden beror delvis på det högre primära underskott som prognosticeras för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 0,8 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Spaniens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(15)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,3 % 2022 och med 3,5 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 4,0 % 2022 och 3,4 % 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 5,0 % av BNP 2022 och till 3,9 % 2023. Minskningen under 2022 speglar främst den starka tillväxten i den ekonomiska aktiviteten, skatteintäktsökningen och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 115,2 % av BNP 2022 och minska till 112,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,9 % av BNP för 2022 och 4,4 % av BNP för 2023. Det är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 115,1 % av BNP 2022 och 113,7 % 2023. Skillnaden beror delvis på det högre primära underskott som prognosticeras för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 0,8 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Spaniens potentiella tillväxt.

| (16) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,8 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). De åtgärderna består huvudsakligen av sociala transfereringar till hushållen, sänkningar av de indirekta skatterna på energiförbrukning, subventioner till energiproduktion och transfereringar till drabbade näringar. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet den vilande skatten på energiproduktion och den sänkta särskilda skatten på el. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,8 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). De åtgärderna består huvudsakligen av sociala transfereringar till hushållen, sänkningar av de indirekta skatterna på energiförbrukning, subventioner till energiproduktion och transfereringar till drabbade näringar. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet den vilande skatten på energiproduktion och den sänkta särskilda skatten på el. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13).

| (17) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Spanien under 2022 skulle utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Landets skulle dessutom upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Spanien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(17)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Spanien under 2022 skulle utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Landets skulle dessutom upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Spanien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (18) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i dess stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,2 % av BNP (14). Spanien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,9 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Spanien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,3 % av BNP) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som den högre ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn väntas påverka det expansiva bidraget till nationellt finansierade löpande primära utgifter under 2022 genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster. På grundval av kommissionens prognoser kompenseras dessa åtgärder inte fullt ut av uppvägande åtgärder. |
| --- | --- |

(18)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i dess stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,2 % av BNP (14). Spanien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,9 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Spanien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,3 % av BNP) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som den högre ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn väntas påverka det expansiva bidraget till nationellt finansierade löpande primära utgifter under 2022 genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster. På grundval av kommissionens prognoser kompenseras dessa åtgärder inte fullt ut av uppvägande åtgärder.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (16). Spanien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel beräknas förbli stabilt under 2023 jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på + 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (16). Spanien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel beräknas förbli stabilt under 2023 jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på + 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP).

| (20) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,3 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför sjunka under 3 % av BNP fram till 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, nämligen med en minskning till 110,8 % 2024 och en ytterligare nedgång till 109,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(20)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,3 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför sjunka under 3 % av BNP fram till 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, nämligen med en minskning till 110,8 % 2024 och en ytterligare nedgång till 109,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Spanien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen väntas i synnerhet bidra avsevärt till att hörsamma de landsspecifika rekommendationer om att främja offentliga och privata investeringar som ska hjälpa återhämtningen. Planen väntas i detta hörsamma de landsspecifika rekommendationerna om investeringar i innovation och landets gröna och digitala omställning. Återhämtnings- och resiliensplanen ska också omfatta åtgärder för att minska andelen visstidsanställningsavtal i den privata och den offentliga sektorn och stärka de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna. Planen ska också bidra till att åtgärda den befintliga fragmentering av arbetslöshetsförmånerna, som har lett till luckor. Den väntas också bidra till färdigheter och kompetens med relevans för arbetsmarknaden och som ska bidra till Spaniens gröna och digitala omställning. Tillgång till digitalt lärande kan främjas avsevärt genom återhämtnings- och resiliensplanen i form av investeringar i utrustning och färdigheter, men också genom att utarbeta onlinekurser. Utbildningsresultaten kan också förbättras med hjälp av investeringar i utbildningscykelns olika etapper. Åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen har också potential att bidra till att iaktta de landsspecifika rekommendationer som uppmanar Spanien att förbättra minimiinkomstprogrammens och familjestödets täckning och lämplighet. Dessutom väntas planen stärka regelverket för offentlig upphandling och bidra till ett bättre näringslivsklimat. Åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen som ska effektivisera de offentliga utgifterna och skattesystemet kan bidra till finanspolitisk hållbarhet. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Spanien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen väntas i synnerhet bidra avsevärt till att hörsamma de landsspecifika rekommendationer om att främja offentliga och privata investeringar som ska hjälpa återhämtningen. Planen väntas i detta hörsamma de landsspecifika rekommendationerna om investeringar i innovation och landets gröna och digitala omställning. Återhämtnings- och resiliensplanen ska också omfatta åtgärder för att minska andelen visstidsanställningsavtal i den privata och den offentliga sektorn och stärka de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna. Planen ska också bidra till att åtgärda den befintliga fragmentering av arbetslöshetsförmånerna, som har lett till luckor. Den väntas också bidra till färdigheter och kompetens med relevans för arbetsmarknaden och som ska bidra till Spaniens gröna och digitala omställning. Tillgång till digitalt lärande kan främjas avsevärt genom återhämtnings- och resiliensplanen i form av investeringar i utrustning och färdigheter, men också genom att utarbeta onlinekurser. Utbildningsresultaten kan också förbättras med hjälp av investeringar i utbildningscykelns olika etapper. Åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen har också potential att bidra till att iaktta de landsspecifika rekommendationer som uppmanar Spanien att förbättra minimiinkomstprogrammens och familjestödets täckning och lämplighet. Dessutom väntas planen stärka regelverket för offentlig upphandling och bidra till ett bättre näringslivsklimat. Åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen som ska effektivisera de offentliga utgifterna och skattesystemet kan bidra till finanspolitisk hållbarhet.

| (22) | Genomförandet av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Spanien står för 40 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 28 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Spanien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Spanien står för 40 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 28 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Spanien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Spanien har ännu inte formellt lämnat in sin partnerskapsöverenskommelse och andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18). I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Spanien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Spanien har ännu inte formellt lämnat in sin partnerskapsöverenskommelse och andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18). I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Spanien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Spanien inför flera andra utmaningar som är relaterade till att påskynda den gröna omställningen, öka sammanlänkningarna av energinäten, öka tillgången till energieffektiva subventionerade bostäder till rimliga priser och verka för en cirkulär ekonomi. Strategier för att öka återvinningsgraden och främja den cirkulära ekonomin kan hjälpa till att begränsa varuimporten, vilket bidrar till att förbättra de externa obalanserna. Att må målen för förnybara energikällor och energieffektivitet och förbättra sammanlänkningen av energinät kan på medellång och lång sikt också främja ett minskat beroende av fossila bränslen och minska den höga utlandsskulden. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Spanien inför flera andra utmaningar som är relaterade till att påskynda den gröna omställningen, öka sammanlänkningarna av energinäten, öka tillgången till energieffektiva subventionerade bostäder till rimliga priser och verka för en cirkulär ekonomi. Strategier för att öka återvinningsgraden och främja den cirkulära ekonomin kan hjälpa till att begränsa varuimporten, vilket bidrar till att förbättra de externa obalanserna. Att må målen för förnybara energikällor och energieffektivitet och förbättra sammanlänkningen av energinät kan på medellång och lång sikt också främja ett minskat beroende av fossila bränslen och minska den höga utlandsskulden.

| (25) | Spanien skulle kunna dra nytta av att ytterligare frikoppla ekonomisk tillväxt från resursanvändning för att nå mer ambitiösa unionsmål, bland annat 55 %-paketet. I detta avseende ligger landets återvinningsgrad av kommunalt avfall och användningsfrekvensen för cirkulärt material under unionsgenomsnittet, medan andelen avfall som deponeras ligger långt över unionsgenomsnittet. Varaktig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och ytterligare investeringar kan hjälpa Spanien att uppfylla enskilda insamlings- och återvinningsskyldigheter. Att nå återvinningsmålen har flyttats ner till lägre förvaltningsnivåer. Men instrumenten för att verkställa dem är kanske inte tillräckligt effektiva. Därför skulle ytterligare reformer kunna stärka samordningen mellan olika förvaltningsnivåer, bland annat i fråga om en gemensam tolkning av bestämmelser och planering och användning av infrastruktur för avfallshantering. Mer stöd från instrumentet för tekniskt stöd, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 (19), kan hjälpa till att sprida bästa praxis. Ytterligare investeringar för att stärka Spaniens återvinningskapacitet kan komma att krävas, bland annat för att främja den cirkulära ekonomin inom specifika sektorer. Dessutom är innovation och investeringar för att främja den cirkulära ekonomin avgörande för att säkerställa högre resurseffektivitet. Spanien är också drabbat av vattenbrist och måste vidareutveckla potentialen med vattenåtervändning, bland annat från ett cirkulärekonomiskt perspektiv. |
| --- | --- |

(25)

Spanien skulle kunna dra nytta av att ytterligare frikoppla ekonomisk tillväxt från resursanvändning för att nå mer ambitiösa unionsmål, bland annat 55 %-paketet. I detta avseende ligger landets återvinningsgrad av kommunalt avfall och användningsfrekvensen för cirkulärt material under unionsgenomsnittet, medan andelen avfall som deponeras ligger långt över unionsgenomsnittet. Varaktig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och ytterligare investeringar kan hjälpa Spanien att uppfylla enskilda insamlings- och återvinningsskyldigheter. Att nå återvinningsmålen har flyttats ner till lägre förvaltningsnivåer. Men instrumenten för att verkställa dem är kanske inte tillräckligt effektiva. Därför skulle ytterligare reformer kunna stärka samordningen mellan olika förvaltningsnivåer, bland annat i fråga om en gemensam tolkning av bestämmelser och planering och användning av infrastruktur för avfallshantering. Mer stöd från instrumentet för tekniskt stöd, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 (19), kan hjälpa till att sprida bästa praxis. Ytterligare investeringar för att stärka Spaniens återvinningskapacitet kan komma att krävas, bland annat för att främja den cirkulära ekonomin inom specifika sektorer. Dessutom är innovation och investeringar för att främja den cirkulära ekonomin avgörande för att säkerställa högre resurseffektivitet. Spanien är också drabbat av vattenbrist och måste vidareutveckla potentialen med vattenåtervändning, bland annat från ett cirkulärekonomiskt perspektiv.

| (26) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(26)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (27) | Enligt uppgifter från 2020 (20) uppgår Spaniens beroende av rysk olja till 2 % och 10 % för gas, vilket är långt under unionsgenomsnitten (26 % respektive 44 %). Spaniens beroende av ryskt kol liknar unionen i stort (55 %), men i ett sammanhang där andelen solida fossila bränslen i energimixen (2,8 %) är mycket lägre än unionsgenomsnittet. Även om Spanien har en begränsad exponering för rysk olja och gas gör det aktuella geopolitiska läget och de höga energipriserna det ännu mer angeläget för landet att ytterligare påskynda sina satsningar på nå målen för förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen. Med utgångspunkt i den nationella energi- och klimatplanen kan ytterligare åtgärder för att stödja utbyggnaden av förnybara energikällor (med fokus på decentraliserade anläggningar och egenförbrukning, bland annat genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfaranden och förbättra tillträdet till elnätet) och kompletterande investeringar (i lagring, nätinfrastruktur, elektrifiering av byggnader och transporter samt förnybar vätgas) bidra till att ytterligare fasa ut de fossila bränslena i ekonomin, till exempel i industrin, transporterna och bostäderna, och minska både beroendet av fossila bränslen och exponeringen för internationella priser.
  För att Spanien på ett effektivt sätt ska integreras i den inre energimarknaden krävs fler sammanlänkningar av energinät. Ytterligare sammanlänkning av elnätet med grannländerna skulle i synnerhet bidra till att den iberiska halvöns kapacitet för förnybar energi bättre integreras i den inre energimarknaden. Fler gasinfrastrukturer över gränserna med beredskap för vätgas kan dessutom bidra till att diversifiera gasförsörjningen på unionens inre marknad och bidra till att utnyttja den förnybara vätgasens långsiktiga potential. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska framtidssäkras så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. |
| --- | --- |

(27)

Enligt uppgifter från 2020 (20) uppgår Spaniens beroende av rysk olja till 2 % och 10 % för gas, vilket är långt under unionsgenomsnitten (26 % respektive 44 %). Spaniens beroende av ryskt kol liknar unionen i stort (55 %), men i ett sammanhang där andelen solida fossila bränslen i energimixen (2,8 %) är mycket lägre än unionsgenomsnittet. Även om Spanien har en begränsad exponering för rysk olja och gas gör det aktuella geopolitiska läget och de höga energipriserna det ännu mer angeläget för landet att ytterligare påskynda sina satsningar på nå målen för förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen. Med utgångspunkt i den nationella energi- och klimatplanen kan ytterligare åtgärder för att stödja utbyggnaden av förnybara energikällor (med fokus på decentraliserade anläggningar och egenförbrukning, bland annat genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfaranden och förbättra tillträdet till elnätet) och kompletterande investeringar (i lagring, nätinfrastruktur, elektrifiering av byggnader och transporter samt förnybar vätgas) bidra till att ytterligare fasa ut de fossila bränslena i ekonomin, till exempel i industrin, transporterna och bostäderna, och minska både beroendet av fossila bränslen och exponeringen för internationella priser.

För att Spanien på ett effektivt sätt ska integreras i den inre energimarknaden krävs fler sammanlänkningar av energinät. Ytterligare sammanlänkning av elnätet med grannländerna skulle i synnerhet bidra till att den iberiska halvöns kapacitet för förnybar energi bättre integreras i den inre energimarknaden. Fler gasinfrastrukturer över gränserna med beredskap för vätgas kan dessutom bidra till att diversifiera gasförsörjningen på unionens inre marknad och bidra till att utnyttja den förnybara vätgasens långsiktiga potential. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska framtidssäkras så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen.

| (28) | Det går att göra fler framsteg inom decentraliserad produktion av förnybar energi och totalrenoveringar av både bostadshus och andra byggnader, framför allt i medelstora städer, genom att införa lämpliga finansieringsprogram, utbilda och fortbilda arbetstagare i byggbranschen, driva informationskampanjer och ge tekniskt stöd om hur bidrag och finansieringsinstrument för renoveringar kan användas. Att bygga fler energieffektiva subventionerade bostäder till rimliga priser, i synnerhet i områden med uppenbar bostadsbrist och stressade marknader, kan bidra till att hålla tillbaka energiförbrukningen, hantera den gröna omställningen på ett kraftfullare sätt och stödja utsatta hushåll. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Spanien ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(28)

Det går att göra fler framsteg inom decentraliserad produktion av förnybar energi och totalrenoveringar av både bostadshus och andra byggnader, framför allt i medelstora städer, genom att införa lämpliga finansieringsprogram, utbilda och fortbilda arbetstagare i byggbranschen, driva informationskampanjer och ge tekniskt stöd om hur bidrag och finansieringsinstrument för renoveringar kan användas. Att bygga fler energieffektiva subventionerade bostäder till rimliga priser, i synnerhet i områden med uppenbar bostadsbrist och stressade marknader, kan bidra till att hålla tillbaka energiförbrukningen, hantera den gröna omställningen på ett kraftfullare sätt och stödja utsatta hushåll. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Spanien ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (29) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Spanien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Spanien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(29)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Spanien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Spanien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (30) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(30)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (31) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion rekommenderade rådet euroområdets medlemsstater att vidta åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Spanien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(31)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion rekommenderade rådet euroområdets medlemsstater att vidta åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Spanien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

| (32) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av 2022 års rekommendation om euroområdet, särskilt den första och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser med koppling till hög offentlig skuldsättning. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att minska den offentliga och privata skuldsättningen och utlandsskulden eftersom ett fullt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att stödja tillväxten och stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 4 bidrar bland annat till att hantera de sårbarheter som är kopplade till en hög utlandsskuld på lång sikt tillsammans med hög arbetslöshet. |
| --- | --- |

(32)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av 2022 års rekommendation om euroområdet, särskilt den första och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser med koppling till hög offentlig skuldsättning. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att minska den offentliga och privata skuldsättningen och utlandsskulden eftersom ett fullt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att stödja tillväxten och stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 4 bidrar bland annat till att hantera de sårbarheter som är kopplade till en hög utlandsskuld på lång sikt tillsammans med hög arbetslöshet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna så att den hamnar under den potentiella produktionsväxten på medellång sikt, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som är mest sårbara för energiprisökningarna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. För perioden efter 2023 driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en trovärdig och successiv skuldminskning och finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt genom successiv konsolidering, investeringar och reformer.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 med avsikt att slutföra förhandlingarna med kommissionen och därefter inleda genomförandet av dem.

3.

Öka materialåtervinningsgraden för att nå unionsmålen och verka för en cirkulär ekonomi genom att stärka samordningen mellan alla förvaltningsnivåer och göra ytterligare investeringar för att fullgöra sopsorterings- och materialåtervinningsskyldigheter samt öka återanvändningen av vatten.

4.

Minska det övergripande beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybar energi, med fokus på decentraliserade anläggningar och egenförbrukning, genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfarandena och förbättra tillträdet till elnätet. Stödja kompletterande investeringar i lagring, nätverksinfrastruktur, elektrifiering av byggnader och transporter och förnybar vätgas. Utöka sammanlänkningskapaciteten för energi. Öka tillgången på energieffektiva subventionerade bostäder till rimliga priser, bland annat genom renoveringar.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1.)

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 38).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10150/21 INIT och ST 10150/21 ADD 1 REV 2.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Spaniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 54).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter väntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP, på grund av en successiv återgång till nivåerna före pandemin.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,2 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 av den 10 februari 2021 om inrättande av ett instrument för tekniskt stöd (EUT L 57, 18.2.2021, s. 1).

19

(20)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av råolja, naturgas och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Spanien omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/79 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/79

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Frankrikes nationella reformprogram 2022

(2022/C 334/10)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (1), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Frankrike var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (3) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Frankrike var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (3) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 28 april 2021 lämnade Frankrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Frankrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 april 2021 lämnade Frankrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Frankrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 4 maj 2022 lade Frankrike fram sitt nationella reformprogram för 2022. Frankrike lade inte fram sitt stabilitetsprogram. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Frankrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 4 maj 2022 lade Frankrike fram sitt nationella reformprogram för 2022. Frankrike lade inte fram sitt stabilitetsprogram. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Frankrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Frankrike. Den innehöll en bedömning av hur väl Frankrike hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Frankrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Frankrikes framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Frankrike. Den innehöll en bedömning av hur väl Frankrike hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Frankrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Frankrikes framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Frankrike och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Frankrike har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna är framför allt kopplade till den höga offentliga skuldsättningen och svag konkurrenskraft, som har gränsöverskridande betydelse, mot bakgrund av låg produktivitetstillväxt. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Frankrike och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Frankrike har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna är framför allt kopplade till den höga offentliga skuldsättningen och svag konkurrenskraft, som har gränsöverskridande betydelse, mot bakgrund av låg produktivitetstillväxt.

| (13) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Frankrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte efterlevde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 fann kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, att efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som skulle kunna äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som meddelats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer på nytt att bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds under hösten 2022. |
| --- | --- |

(13)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Frankrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte efterlevde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 fann kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, att efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som skulle kunna äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som meddelats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer på nytt att bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds under hösten 2022.

| (14) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Frankrike att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Frankrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Frankrikes underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 8,9 % av BNP 2020 till 6,5 %. Frankrikes finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,6 % 2021. De åtgärder som Frankrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 inte tillfälliga eller kompenserades inte genom uppvägande åtgärder, utan bestod främst av en permanent sänkning av skatterna på produktion från och med 2021 och löneökningar för offentliganställda, främst inom hälso- och sjukvårdssystemet. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 114,6 % av BNP 2020 till 112,9 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(14)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Frankrike att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Frankrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Frankrikes underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 8,9 % av BNP 2020 till 6,5 %. Frankrikes finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,6 % 2021. De åtgärder som Frankrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 inte tillfälliga eller kompenserades inte genom uppvägande åtgärder, utan bestod främst av en permanent sänkning av skatterna på produktion från och med 2021 och löneökningar för offentliganställda, främst inom hälso- och sjukvårdssystemet. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 114,6 % av BNP 2020 till 112,9 % av BNP 2021.

| (15) | Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,6 % av BNP för 2022 och på 3,2 % för 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot på 111,2 % av BNP 2022 och 109,1 % 2023. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Frankrikes potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(15)

Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,6 % av BNP för 2022 och på 3,2 % för 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot på 111,2 % av BNP 2022 och 109,1 % 2023. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Frankrikes potentiella tillväxt.

| (16) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,6 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och förväntas vara utfasade 2023 (11). Dessa åtgärder består främst i sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energikonsumtion, pristak för grossist- och konsumentpriser och subventioner för energiintensiva företag. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det generella pristaket för el och gas och en direkt subventionerad rabatt på drivmedel. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (12). |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,6 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och förväntas vara utfasade 2023 (11). Dessa åtgärder består främst i sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energikonsumtion, pristak för grossist- och konsumentpriser och subventioner för energiintensiva företag. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det generella pristaket för el och gas och en direkt subventionerad rabatt på drivmedel. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (12).

| (17) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Frankrike att under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men att samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Frankrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(17)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Frankrike att under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men att samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Frankrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (18) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,7 % av BNP (13). Frankrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Minskningen under 2022 beror på tidigarelagt ekonomiskt stöd från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Frankrike att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).
  Övriga löpande utgifter omfattar dem som lagts fram i återhämtnings- och resiliensplanen för att hantera de ekonomiska konsekvenserna av konflikten i Ukraina, såsom direkta subventioner till ad hoc-sektorer (0,1 % av BNP), och löneökningar för offentliganställda (0,1 % av BNP). På intäktssidan beräknas också sänkningen av bolagsskatten (0,1 % av BNP) och av fastighetsskatter (0,1 % av BNP) bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Den kraftigare ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022 genom ökad offentlig konsumtion och ökade sociala förmåner. Enligt kommissionens vårprognos 2022 kompenseras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte fullt ut av uppvägande åtgärder. |
| --- | --- |

(18)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,7 % av BNP (13). Frankrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Minskningen under 2022 beror på tidigarelagt ekonomiskt stöd från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Frankrike att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

Övriga löpande utgifter omfattar dem som lagts fram i återhämtnings- och resiliensplanen för att hantera de ekonomiska konsekvenserna av konflikten i Ukraina, såsom direkta subventioner till ad hoc-sektorer (0,1 % av BNP), och löneökningar för offentliganställda (0,1 % av BNP). På intäktssidan beräknas också sänkningen av bolagsskatten (0,1 % av BNP) och av fastighetsskatter (0,1 % av BNP) bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Den kraftigare ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022 genom ökad offentlig konsumtion och ökade sociala förmåner. Enligt kommissionens vårprognos 2022 kompenseras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte fullt ut av uppvägande åtgärder.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,9 % av BNP vid oförändrad politik (15). Frankrike förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022, vilket återspeglar det tidigarelagda ekonomiska stödet från faciliteten för återhämtning och resiliens 2021 och 2022. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,7 % av BNP). Det kontraktiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter grundar sig därför på att utfasningen av åtgärder för att motverka effekterna av ökade energipriser genomförs som planerat. |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,9 % av BNP vid oförändrad politik (15). Frankrike förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022, vilket återspeglar det tidigarelagda ekonomiska stödet från faciliteten för återhämtning och resiliens 2021 och 2022. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,7 % av BNP). Det kontraktiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter grundar sig därför på att utfasningen av åtgärder för att motverka effekterna av ökade energipriser genomförs som planerat.

| (20) | Frankrikes nuvarande pensionssystem är komplext, med över 40 olika pensionsordningar. De gäller olika grupper av arbetstagare och fungerar enligt olika regelverk. Enligt uppgifter från Eurostat uppgick de offentliga pensionsutgifterna i Frankrike till 14,6 % av BNP 2019, vilket var de tredje högsta i unionen. De höga kostnaderna är kopplade till den relativt höga ersättningskvoten (dvs. pension i förhållande till årlig slutlön), den förväntade livslängden, en relativt låg faktisk pensionsålder (runt 62 år) och ett ökat antal pensionstagare i förhållande till den totala befolkningen. Enligt både kommissionens åldranderapport för 2021 och den senaste årsrapporten från Frankrikes pensionsråd (Conseil d’orientation des retraites) beräknas pensionsutgifterna sjunka något fram till 2024 för att därefter öka måttligt med 0,2 procentenheter av BNP från 2025 fram till runt 2030. De höga totala offentliga utgifterna, där pensionsutgifterna är en av de största posterna, bidrar till en ökning av den offentliga skuldsättningen trots ett högt skattetryck, vilket leder till höga risker för hållbarheten i Frankrikes offentliga finanser på medellång sikt. På längre sikt bör pensionsutgifterna börja minska stadigt fram till 2070, framför allt på grund av att pensionsförmånerna indexeras till inflationen, vilket kompenserar för effekten av den ökade försörjningskvoten på grund av en åldrande befolkning. En förenkling av pensionssystemet genom harmonisering av de olika pensionsordningarna skulle bidra till att göra det mer transparent och rättvist och samtidigt ha positiva effekter för arbetskraftens rörlighet och en effektiv fördelning av arbetskraften, och skulle kunna främja hållbarheten i de offentliga finanserna. År 2018 inledde den franska regeringen en reformprocess med målet att harmonisera regelverken för de olika pensionsordningarna. Reformen avstannade i och med utbrottet av covid-19-pandemin. När målen för Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan presenterades bekräftade regeringen sitt åtagande att genomföra en ambitiös reform av pensionssystemet för att göra det mer rättvist och hållbart. |
| --- | --- |

(20)

Frankrikes nuvarande pensionssystem är komplext, med över 40 olika pensionsordningar. De gäller olika grupper av arbetstagare och fungerar enligt olika regelverk. Enligt uppgifter från Eurostat uppgick de offentliga pensionsutgifterna i Frankrike till 14,6 % av BNP 2019, vilket var de tredje högsta i unionen. De höga kostnaderna är kopplade till den relativt höga ersättningskvoten (dvs. pension i förhållande till årlig slutlön), den förväntade livslängden, en relativt låg faktisk pensionsålder (runt 62 år) och ett ökat antal pensionstagare i förhållande till den totala befolkningen. Enligt både kommissionens åldranderapport för 2021 och den senaste årsrapporten från Frankrikes pensionsråd (Conseil d’orientation des retraites) beräknas pensionsutgifterna sjunka något fram till 2024 för att därefter öka måttligt med 0,2 procentenheter av BNP från 2025 fram till runt 2030. De höga totala offentliga utgifterna, där pensionsutgifterna är en av de största posterna, bidrar till en ökning av den offentliga skuldsättningen trots ett högt skattetryck, vilket leder till höga risker för hållbarheten i Frankrikes offentliga finanser på medellång sikt. På längre sikt bör pensionsutgifterna börja minska stadigt fram till 2070, framför allt på grund av att pensionsförmånerna indexeras till inflationen, vilket kompenserar för effekten av den ökade försörjningskvoten på grund av en åldrande befolkning. En förenkling av pensionssystemet genom harmonisering av de olika pensionsordningarna skulle bidra till att göra det mer transparent och rättvist och samtidigt ha positiva effekter för arbetskraftens rörlighet och en effektiv fördelning av arbetskraften, och skulle kunna främja hållbarheten i de offentliga finanserna. År 2018 inledde den franska regeringen en reformprocess med målet att harmonisera regelverken för de olika pensionsordningarna. Reformen avstannade i och med utbrottet av covid-19-pandemin. När målen för Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan presenterades bekräftade regeringen sitt åtagande att genomföra en ambitiös reform av pensionssystemet för att göra det mer rättvist och hållbart.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Frankrike från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Frankrikes första begäran om utbetalning fick en positiv bedömning av kommissionen, med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande, och ledde till en utbetalning av 7,4 miljarder euro i ekonomiskt stöd (efter avdrag för förfinansiering) den 4 mars 2022. De tillhörande 38 delmålen och målen omfattar reformer på områdena offentliga finanser, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Investeringar har gjorts i energieffektivitet i byggnader (offentliga och privata samt subventionerade bostäder), hållbara transporter (inköp av rena fordon), utfasning av fossila bränslen i industrin, ungdomssysselsättning och utbildning. Flera forskningsstrategier inom viktig grön och digital teknik har validerats och ansökningsomgångar för projekt kommer att inledas under 2022 och 2023. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Frankrike från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Frankrikes första begäran om utbetalning fick en positiv bedömning av kommissionen, med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande, och ledde till en utbetalning av 7,4 miljarder euro i ekonomiskt stöd (efter avdrag för förfinansiering) den 4 mars 2022. De tillhörande 38 delmålen och målen omfattar reformer på områdena offentliga finanser, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Investeringar har gjorts i energieffektivitet i byggnader (offentliga och privata samt subventionerade bostäder), hållbara transporter (inköp av rena fordon), utfasning av fossila bränslen i industrin, ungdomssysselsättning och utbildning. Flera forskningsstrategier inom viktig grön och digital teknik har validerats och ansökningsomgångar för projekt kommer att inledas under 2022 och 2023.

| (22) | Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Frankrike står för 46,0 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning (med särskilt stora investeringar i energirenovering av byggnader), medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Frankrike snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Frankrike står för 46,0 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning (med särskilt stora investeringar i energirenovering av byggnader), medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Frankrike snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Kommissionen godkände Frankrikes partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 2 juni 2022. Frankrike lämnade in de flesta av de sammanhållningspolitiska programmen före den 17 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Frankrike beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen godkände Frankrikes partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17), den 2 juni 2022. Frankrike lämnade in de flesta av de sammanhållningspolitiska programmen före den 17 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Frankrike beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Frankrike inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller kompetensbrist och användning av förnybar energi. En förstärkning av arbetstagarnas kompetens skulle bidra till ökad arbetsproduktivitet och därmed till att stärka den franska ekonomins övergripande konkurrenskraft. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Frankrike inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller kompetensbrist och användning av förnybar energi. En förstärkning av arbetstagarnas kompetens skulle bidra till ökad arbetsproduktivitet och därmed till att stärka den franska ekonomins övergripande konkurrenskraft.

| (25) | Bristen på arbetskraft tilltar, och arbetsgivarna uppger att bristen på kvalificerad arbetskraft är det största hindret för rekrytering i mer än 50 % av fallen, särskilt för jobb som kräver teknisk kompetens för exempelvis den gröna och den digitala omställningen (industrin och byggbranschen). Det tar tid innan nuvarande investeringar i fortbildning och omskolning av arbetstagare ger resultat, och investeringarnas effektivitet skulle kunna undergrävas av att en femtedel av skoleleverna i åldern 15 år har låga grundläggande färdigheter, vilket gör att de i mindre utsträckning tenderar att delta i utbildning senare i livet. De svaga kunskaperna i matematik (där Frankrike placerade sig sist bland de 22 medlemsstater som deltog i undersökningen Trends in International Results in Mathematics and Science in Grade 4 (TIMSS) 2019) och naturvetenskap är särskilt bekymmersamt mot bakgrund av bristen på teknisk kompetens. Utvärderingar visar även att lågutbildade tenderar att delta i mindre utsträckning i fortbildning som leder till kvalifikationer. |
| --- | --- |

(25)

Bristen på arbetskraft tilltar, och arbetsgivarna uppger att bristen på kvalificerad arbetskraft är det största hindret för rekrytering i mer än 50 % av fallen, särskilt för jobb som kräver teknisk kompetens för exempelvis den gröna och den digitala omställningen (industrin och byggbranschen). Det tar tid innan nuvarande investeringar i fortbildning och omskolning av arbetstagare ger resultat, och investeringarnas effektivitet skulle kunna undergrävas av att en femtedel av skoleleverna i åldern 15 år har låga grundläggande färdigheter, vilket gör att de i mindre utsträckning tenderar att delta i utbildning senare i livet. De svaga kunskaperna i matematik (där Frankrike placerade sig sist bland de 22 medlemsstater som deltog i undersökningen Trends in International Results in Mathematics and Science in Grade 4 (TIMSS) 2019) och naturvetenskap är särskilt bekymmersamt mot bakgrund av bristen på teknisk kompetens. Utvärderingar visar även att lågutbildade tenderar att delta i mindre utsträckning i fortbildning som leder till kvalifikationer.

| (26) | Trots de totalt sett goda resultaten påverkar de stora socioekonomiska och regionala ojämlikheterna i det franska utbildningssystemet nivån på grundläggande färdigheter. Enligt programmet för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisaundersökningen) är Frankrike en av de medlemsstater i EU där den socioekonomiska bakgrunden har störst påverkan på elevernas resultat. Indikatorer visar att 35,3 % av femtonåringarna från mindre gynnade förhållanden och 44,5 % av de elever som tillhör första generationens invandrare inte har tillräckliga grundläggande färdigheter i läsning, jämfört med genomsnittet på 20,9 %. För att försöka lösa problemet införde Frankrike 2017 en pilotreform som bestod i att ”halvera klasstorlekarna” under de tidiga skolåren för elever i prioriterade områden för att möjliggöra mer personligt stöd till elever i en miljö som främjar inlärning. Den franska revisionsrätten pekade 2021 på brister i skolsystemet som framför allt påverkade studieresultaten för mindre gynnade elever och efterlyste större autonomi för skolorna och utvärderingar av dem. Den låga andelen lärare som deltar i fortbildning och det stora antalet elever per lärare kan förvärra den socioekonomiska ojämlikheten. Lärare i naturvetenskapliga ämnen som arbetar i missgynnade områden tenderar i lägre utsträckning att ha lärarexamen jämfört med övriga medlemsstater. Reformerna av yrkesutbildningssystemen 2018, inbegripet lärlingsutbildningen, och betydande incitament för arbetsgivare ledde till ett ökat antal lärlingar, vilket har haft en positiv effekt på sysselsättningsgraden för nyutexaminerade. |
| --- | --- |

(26)

Trots de totalt sett goda resultaten påverkar de stora socioekonomiska och regionala ojämlikheterna i det franska utbildningssystemet nivån på grundläggande färdigheter. Enligt programmet för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisaundersökningen) är Frankrike en av de medlemsstater i EU där den socioekonomiska bakgrunden har störst påverkan på elevernas resultat. Indikatorer visar att 35,3 % av femtonåringarna från mindre gynnade förhållanden och 44,5 % av de elever som tillhör första generationens invandrare inte har tillräckliga grundläggande färdigheter i läsning, jämfört med genomsnittet på 20,9 %. För att försöka lösa problemet införde Frankrike 2017 en pilotreform som bestod i att ”halvera klasstorlekarna” under de tidiga skolåren för elever i prioriterade områden för att möjliggöra mer personligt stöd till elever i en miljö som främjar inlärning. Den franska revisionsrätten pekade 2021 på brister i skolsystemet som framför allt påverkade studieresultaten för mindre gynnade elever och efterlyste större autonomi för skolorna och utvärderingar av dem. Den låga andelen lärare som deltar i fortbildning och det stora antalet elever per lärare kan förvärra den socioekonomiska ojämlikheten. Lärare i naturvetenskapliga ämnen som arbetar i missgynnade områden tenderar i lägre utsträckning att ha lärarexamen jämfört med övriga medlemsstater. Reformerna av yrkesutbildningssystemen 2018, inbegripet lärlingsutbildningen, och betydande incitament för arbetsgivare ledde till ett ökat antal lärlingar, vilket har haft en positiv effekt på sysselsättningsgraden för nyutexaminerade.

| (27) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(27)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (28) | Enligt uppgifter från 2020 (18) ligger Frankrikes beroende av rysk olja, gas och kol på 9 %, 17 % respektive 34 % under genomsnittet för EU-27. Frankrike har en lägre exponering mot ryska fossila bränslen än unionsgenomsnittet, till stor del beroende på att huvuddelen i den franska energimixen utgörs av kärnkraft (40,6 % av den inhemska bruttoenergiförbrukningen). Andelen fossila bränslen i energimixen är lägre än genomsnittet för EU-27: olja, gas och fasta fossila bränslen (inklusive kol) står för 28,6 %, 15,4 % respektive 2,3 % av den inhemska bruttoenergiförbrukningen i Frankrike. Frankrike har dessutom fyra terminaler för flytande naturgas (LNG), vilket ger större möjlighet att diversifiera importkällorna för gas. Trots det gör den nuvarande geopolitiska situationen och de höga energipriserna det ännu mera angeläget för Frankrike att ytterligare intensifiera sina insatser för att uppfylla de mål för förnybar energi som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Förnybar energi utgjorde år 2020 19,1 % av den slutliga energianvändningen (brutto) i Frankrike, vilket ligger under det mål på 23 % som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Frankrike ska uppnå målen i 55 %-paketet. Den snabba utfasningen av fossila bränslen i industriprocesser och uppvärmning av byggnader kan stödjas genom ökat offentligt stöd för teknik som små- och storskaliga värmepumpar och geotermisk energi, inbegripet stöd för fjärrvärmenät, liksom genom en snabbare utbyggnad av anaerob nedbrytning (”méthanisation”) och annan teknik kopplad till en hållbar produktion av hållbara biogaser som biometan. Sådana investeringar skulle också hjälpa till att minska beroendet av importerad naturgas från Ryssland. En påskyndad utfasning av de kvarvarande subventionerna för fossila bränslen skulle stärka den förnybara energins konkurrenskraft i förhållande till de fossila bränslealternativen. Investeringar i förnybar energi, både på storskalig och decentraliserad nivå, kan också stärka den makroekonomiska motståndskraften och konkurrenskraften genom att öka energitryggheten och innovationen i energisektorn. |
| --- | --- |

(28)

Enligt uppgifter från 2020 (18) ligger Frankrikes beroende av rysk olja, gas och kol på 9 %, 17 % respektive 34 % under genomsnittet för EU-27. Frankrike har en lägre exponering mot ryska fossila bränslen än unionsgenomsnittet, till stor del beroende på att huvuddelen i den franska energimixen utgörs av kärnkraft (40,6 % av den inhemska bruttoenergiförbrukningen). Andelen fossila bränslen i energimixen är lägre än genomsnittet för EU-27: olja, gas och fasta fossila bränslen (inklusive kol) står för 28,6 %, 15,4 % respektive 2,3 % av den inhemska bruttoenergiförbrukningen i Frankrike. Frankrike har dessutom fyra terminaler för flytande naturgas (LNG), vilket ger större möjlighet att diversifiera importkällorna för gas. Trots det gör den nuvarande geopolitiska situationen och de höga energipriserna det ännu mera angeläget för Frankrike att ytterligare intensifiera sina insatser för att uppfylla de mål för förnybar energi som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Förnybar energi utgjorde år 2020 19,1 % av den slutliga energianvändningen (brutto) i Frankrike, vilket ligger under det mål på 23 % som anges i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Frankrike ska uppnå målen i 55 %-paketet. Den snabba utfasningen av fossila bränslen i industriprocesser och uppvärmning av byggnader kan stödjas genom ökat offentligt stöd för teknik som små- och storskaliga värmepumpar och geotermisk energi, inbegripet stöd för fjärrvärmenät, liksom genom en snabbare utbyggnad av anaerob nedbrytning (”méthanisation”) och annan teknik kopplad till en hållbar produktion av hållbara biogaser som biometan. Sådana investeringar skulle också hjälpa till att minska beroendet av importerad naturgas från Ryssland. En påskyndad utfasning av de kvarvarande subventionerna för fossila bränslen skulle stärka den förnybara energins konkurrenskraft i förhållande till de fossila bränslealternativen. Investeringar i förnybar energi, både på storskalig och decentraliserad nivå, kan också stärka den makroekonomiska motståndskraften och konkurrenskraften genom att öka energitryggheten och innovationen i energisektorn.

| (29) | Storskalig användning av förnybar energi i Frankrike, i synnerhet land- och havsbaserade vindkraftsparker och solcellsanläggningar, försvåras av restriktiva regleringar och höga administrativa hinder och tillståndskrav. Otillräckliga investeringar i elnätet på nationell nivå har också lett till en brist på anslutningspunkter, med ökade nätanslutningskostnader och fördröjningar i nätanslutningen på upp till flera månader som följd. Landbaserade vindkraftsparker får inte byggas inom 5–30 km från meteorologiska, militära och civila radaranläggningar, vilket lett till att ca 45 % av projekten för nyutbyggnad har svårt att hitta lämpliga platser. Förfarandena bör förbättras för att undvika militära säkerhetsrelaterade hinder i slutskedet av utbyggnadsprojekten. En godkännandeprocess som inbegriper nationella, regionala och lokala myndigheter innebär att de begäranden om uppdateringar av stadsplaneringsdokument som ofta förekommer även måste återspeglas i dokument på lägre nivåer, vilket skapar ytterligare administrativa bördor. Tillståndsprocessen skulle kunna påskyndas genom att ytterligare personalresurser och ekonomiska resurser avsätts för den i den centrala förvaltningen på regional nivå (dvs. i den decentraliserade statsförvaltningen) liksom hos behöriga myndigheter och nätoperatörer, en närmare samverkan med regionala och lokala förvaltningar kring fysisk planering och snabbare tillämpning av upphandlingsförfaranden. Förstärkning av mekanismerna för allmänhetens deltagande och decentralisering skulle minska klagomålen från tredje part, som är en källa till stora förseningar när nya projekt genomförs. Ett stabilt regelverk på nationell nivå skulle ge större säkerhet för investerare, särskilt när det gäller mer långsiktig planering. |
| --- | --- |

(29)

Storskalig användning av förnybar energi i Frankrike, i synnerhet land- och havsbaserade vindkraftsparker och solcellsanläggningar, försvåras av restriktiva regleringar och höga administrativa hinder och tillståndskrav. Otillräckliga investeringar i elnätet på nationell nivå har också lett till en brist på anslutningspunkter, med ökade nätanslutningskostnader och fördröjningar i nätanslutningen på upp till flera månader som följd. Landbaserade vindkraftsparker får inte byggas inom 5–30 km från meteorologiska, militära och civila radaranläggningar, vilket lett till att ca 45 % av projekten för nyutbyggnad har svårt att hitta lämpliga platser. Förfarandena bör förbättras för att undvika militära säkerhetsrelaterade hinder i slutskedet av utbyggnadsprojekten. En godkännandeprocess som inbegriper nationella, regionala och lokala myndigheter innebär att de begäranden om uppdateringar av stadsplaneringsdokument som ofta förekommer även måste återspeglas i dokument på lägre nivåer, vilket skapar ytterligare administrativa bördor. Tillståndsprocessen skulle kunna påskyndas genom att ytterligare personalresurser och ekonomiska resurser avsätts för den i den centrala förvaltningen på regional nivå (dvs. i den decentraliserade statsförvaltningen) liksom hos behöriga myndigheter och nätoperatörer, en närmare samverkan med regionala och lokala förvaltningar kring fysisk planering och snabbare tillämpning av upphandlingsförfaranden. Förstärkning av mekanismerna för allmänhetens deltagande och decentralisering skulle minska klagomålen från tredje part, som är en källa till stora förseningar när nya projekt genomförs. Ett stabilt regelverk på nationell nivå skulle ge större säkerhet för investerare, särskilt när det gäller mer långsiktig planering.

| (30) | Ökad energieffektivitet och minskad energianvändning kommer att hjälpa till att minska utsläppen och beroendet av fossila bränslen. I Frankrike står byggnation och användning av byggnader för 25 % av alla växthusgasutsläpp. I återhämtnings- och resiliensplanen ägnas ett helt avsnitt åt energirenovering av byggnader, som bidrar till hanteringen av relaterade utmaningar genom en bred och övergripande strategi. Åtgärderna omfattar alla typer av byggnader, med en prioritering av offentliga byggnader, men även betydande insatser för renovering av det privata byggnadsbeståndet och subventionerade bostäder och för att öka energieffektiviteten i små företag. Inom ramen för den nationella återhämtnings- och resiliensplanen förstärker Frankrike stödmekanismen för energieffektivitet i byggnader genom att till exempel öka ”värmefonden” med 150 miljoner euro och bidraget för installation av uppvärmning från förnyelsebara energikällor med 1 000 euro. I Frankrikes nationella strategi för minskade koldioxidutsläpp (Stratégie Nationale Bas Carbone) fastställs en ambitiös plan för att minska koldioxidutsläppen från byggnader och helt fasa ut fossila bränslen i uppvärmningen av byggnader fram till 2050. I det nuvarande programmet ”Ma Prime Renov”, som riktar sig till hushåll, ges framför allt bidrag till enstaka renoveringsåtgärder. För att stimulera till mer omfattande energieffektivitetsvinster skulle den politiska ramen kunna förbättras så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar och hjälper Frankrike att ytterligare öka energieffektiviteten i byggnadsbeståndet. Den lag om klimat och resiliens som antogs i augusti 2021 syftar till att minska energianvändningen på flera olika sätt, till exempel genom att ge bonusar för elcyklar och inrätta lågutsläppszoner i storstadsområden. |
| --- | --- |

(30)

Ökad energieffektivitet och minskad energianvändning kommer att hjälpa till att minska utsläppen och beroendet av fossila bränslen. I Frankrike står byggnation och användning av byggnader för 25 % av alla växthusgasutsläpp. I återhämtnings- och resiliensplanen ägnas ett helt avsnitt åt energirenovering av byggnader, som bidrar till hanteringen av relaterade utmaningar genom en bred och övergripande strategi. Åtgärderna omfattar alla typer av byggnader, med en prioritering av offentliga byggnader, men även betydande insatser för renovering av det privata byggnadsbeståndet och subventionerade bostäder och för att öka energieffektiviteten i små företag. Inom ramen för den nationella återhämtnings- och resiliensplanen förstärker Frankrike stödmekanismen för energieffektivitet i byggnader genom att till exempel öka ”värmefonden” med 150 miljoner euro och bidraget för installation av uppvärmning från förnyelsebara energikällor med 1 000 euro. I Frankrikes nationella strategi för minskade koldioxidutsläpp (Stratégie Nationale Bas Carbone) fastställs en ambitiös plan för att minska koldioxidutsläppen från byggnader och helt fasa ut fossila bränslen i uppvärmningen av byggnader fram till 2050. I det nuvarande programmet ”Ma Prime Renov”, som riktar sig till hushåll, ges framför allt bidrag till enstaka renoveringsåtgärder. För att stimulera till mer omfattande energieffektivitetsvinster skulle den politiska ramen kunna förbättras så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar och hjälper Frankrike att ytterligare öka energieffektiviteten i byggnadsbeståndet. Den lag om klimat och resiliens som antogs i augusti 2021 syftar till att minska energianvändningen på flera olika sätt, till exempel genom att ge bonusar för elcyklar och inrätta lågutsläppszoner i storstadsområden.

| (31) | Ytterligare stöd till gränsöverskridande elsammanlänkningar (under utveckling eller planerade) är fortfarande av avgörande betydelse för att integrera en stor andel förnybara energikällor. En tidigareläggning av investeringar i energiinfrastruktur, både nationell och gränsöverskridande, kommer att bidra till minskat beroende av fossila bränslen och särskilt rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Sammanlänkningar är avgörande för att den inre energimarknaden ska fungera effektivt genom att resurser slås samman för att uppnå en övergripande försörjningstrygghet. |
| --- | --- |

(31)

Ytterligare stöd till gränsöverskridande elsammanlänkningar (under utveckling eller planerade) är fortfarande av avgörande betydelse för att integrera en stor andel förnybara energikällor. En tidigareläggning av investeringar i energiinfrastruktur, både nationell och gränsöverskridande, kommer att bidra till minskat beroende av fossila bränslen och särskilt rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Sammanlänkningar är avgörande för att den inre energimarknaden ska fungera effektivt genom att resurser slås samman för att uppnå en övergripande försörjningstrygghet.

| (32) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Frankrike, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Frankrike använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(32)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Frankrike, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Frankrike använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (33) | Rådet har granskat Frankrikes finanspolitik, med beaktande av kommissionens vårprognos 2022, och dess bedömning återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(33)

Rådet har granskat Frankrikes finanspolitik, med beaktande av kommissionens vårprognos 2022, och dess bedömning återspeglas i rekommendation 1.

| (34) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i 2022 års rekommendationen om euroområdet. För Frankrike återspeglas detta i alla fyra rekommendationerna. |
| --- | --- |

(34)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i 2022 års rekommendationen om euroområdet. För Frankrike återspeglas detta i alla fyra rekommendationerna.

| (35) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3. Rekommendationerna 1, 2 och 3 bidrar också till genomförandet av 2022 års rekommendation om euroområdet, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till den höga offentliga skuldsättningen. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar till att minska bland annat den offentliga skuldsättningen och förbättra konkurrenskraften, eftersom ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att stödja tillväxten och samtidigt stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 3 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till konkurrenskraften. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3. Rekommendationerna 1, 2 och 3 bidrar också till genomförandet av 2022 års rekommendation om euroområdet, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till den höga offentliga skuldsättningen. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar till att minska bland annat den offentliga skuldsättningen och förbättra konkurrenskraften, eftersom ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att stödja tillväxten och samtidigt stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 3 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till konkurrenskraften.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Frankrike att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att finanspolitiken är försiktig, framför allt genom att begränsa tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna till under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt, med hänsyn till ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en sund offentligfinansiell ställning och säkerställa en trovärdig och successiv skuldminskning och finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt genom successiv konsolidering och successiva investeringar och reformer. Reformera pensionssystemet för att stegvis harmonisera reglerna för de olika pensionsordningarna, för att göra systemet mer rättvist och samtidigt främja dess hållbarhet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Åtgärda kompetensbristen genom att höja andelen personer med grundläggande färdigheter, tillhandahålla ytterligare möjligheter till lärande på arbetsplatsen och förbättra studieresultaten för alla studerande, särskilt genom att anpassa resurser och metoder till behoven hos mindre gynnade studerande och skolor och genom att förbättra arbetsvillkoren och fortbildningen för lärare.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Påskynda användningen av storskaliga och decentraliserade förnybara energikällor genom ökade offentliga investeringar och genom att underlätta privata investeringar, inbegripet genom att ytterligare effektivisera tillståndsförfaranden och tillse att tillståndsmyndigheter har tillräckligt med personal. Förbättra den politiska ramen så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar av byggnader. Öka sammanläkningskapaciteten för energi.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 43).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 10162/21, ST 10162/21 ADD 1.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Frankrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 62).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,2 procentenheter av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara kontraktivt, 0,1 procentenhet av BNP.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Frankrike omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/88 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/88

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Kroatiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2022

(2022/C 334/11)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 14 maj 2021 lämnade Kroatien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Kroatien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 14 maj 2021 lämnade Kroatien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Kroatien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2022 lämnade Kroatien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Kroatiens halvårsvisa rapporter om framstegen i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2022 lämnade Kroatien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Kroatiens halvårsvisa rapporter om framstegen i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Kroatien. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Kroatiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Kroatiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Kroatien. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Kroatiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Kroatiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Kroatien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Kroatien inte längre har makroekonomiska obalanser. Framför allt har viktiga framsteg gjorts för att minska den privata skuldsättningen och nettoutlandsskulden, medan den offentliga skulden fortfarande är hög men på väg att minska, vilket ledde till avsevärda förbättringar före pandemin. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Kroatien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Kroatien inte längre har makroekonomiska obalanser. Framför allt har viktiga framsteg gjorts för att minska den privata skuldsättningen och nettoutlandsskulden, medan den offentliga skulden fortfarande är hög men på väg att minska, vilket ledde till avsevärda förbättringar före pandemin.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Kroatien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Kroatien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Kroatiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,3 % av BNP 2020 till 2,9 %. Kroatiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,1 % 2021. De åtgärder som Kroatien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av en sänkning av inkomst- och bolagsskatten med totalt 0,5 % av BNP. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 87,3 % av BNP 2020 till 79,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Kroatien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Kroatien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Kroatiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,3 % av BNP 2020 till 2,9 %. Kroatiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,1 % 2021. De åtgärder som Kroatien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av en sänkning av inkomst- och bolagsskatten med totalt 0,5 % av BNP. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 87,3 % av BNP 2020 till 79,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är försiktigt för 2022 och därefter gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,0 % 2022 och med 4,4 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 3,4 % 2022 och en lägre tillväxt på 3,0 % 2023, där skillnaden i huvudsak speglar de kroatiska myndigheternas lägre förväntningar på tillväxten i hushållens reala konsumtion under 2022. I sitt konvergensprogram 2022 förväntar sig regeringen att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska något, till 2,8 % av BNP 2022 och till 1,6 % 2023. Den lätta ökningen 2022 återspeglar främst tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av de flesta krisåtgärder. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 76,2 % av BNP 2022 och sjunka till 71,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2022 och 1,8 % 2023. Underskottet är lägre än det som förutsågs för 2022 och högre än det som förutsågs för 2023 i konvergensprogrammet, främst på grund av att utgifterna för fasta bruttoinvesteringar och andra utgifter var lägre än vad kommissionen väntade sig för 2022. Dessutom förutses i kommissionens prognos både något lägre inkomster och utgifter på grund av ändrade inflationsutsikter. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 75,3 % av BNP 2022 och en högre nivå,73,1 %, 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Kroatiens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är försiktigt för 2022 och därefter gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,0 % 2022 och med 4,4 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 3,4 % 2022 och en lägre tillväxt på 3,0 % 2023, där skillnaden i huvudsak speglar de kroatiska myndigheternas lägre förväntningar på tillväxten i hushållens reala konsumtion under 2022. I sitt konvergensprogram 2022 förväntar sig regeringen att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska något, till 2,8 % av BNP 2022 och till 1,6 % 2023. Den lätta ökningen 2022 återspeglar främst tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av de flesta krisåtgärder. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 76,2 % av BNP 2022 och sjunka till 71,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2022 och 1,8 % 2023. Underskottet är lägre än det som förutsågs för 2022 och högre än det som förutsågs för 2023 i konvergensprogrammet, främst på grund av att utgifterna för fasta bruttoinvesteringar och andra utgifter var lägre än vad kommissionen väntade sig för 2022. Dessutom förutses i kommissionens prognos både något lägre inkomster och utgifter på grund av ändrade inflationsutsikter. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 75,3 % av BNP 2022 och en högre nivå,73,1 %, 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Kroatiens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,1 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna 2022 påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (11). Dessa åtgärder består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, företagsstöd och sänkta indirekta skatter på energikonsumtion. Åtgärderna är i de flesta fall tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa åtgärder omfattas inte, i synnerhet de generella sänkningarna av de indirekta skatterna på energi. Det offentliga underskottet påverkas också av kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP, både under 2022 och 2023 (12). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,1 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna 2022 påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (11). Dessa åtgärder består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, företagsstöd och sänkta indirekta skatter på energikonsumtion. Åtgärderna är i de flesta fall tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa åtgärder omfattas inte, i synnerhet de generella sänkningarna av de indirekta skatterna på energi. Det offentliga underskottet påverkas också av kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP, både under 2022 och 2023 (12).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Kroatien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Kroatien att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. Kroatien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Kroatien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Kroatien att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. Kroatien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Kroatiens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,8 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Kroatien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Kroatien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,0 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inbegriper den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), medan de högre utgifterna för insatsförbrukning, som delvis speglar en ökning av inflationen, också beräknas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. De senaste uppskattningarna från kommissionen visar därför att Kroatien inte i tillräcklig utsträckning har ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022 under kontroll. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Kroatiens konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,8 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Kroatien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Kroatien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,0 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inbegriper den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), medan de högre utgifterna för insatsförbrukning, som delvis speglar en ökning av inflationen, också beräknas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. De senaste uppskattningarna från kommissionen visar därför att Kroatien inte i tillräcklig utsträckning har ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022 under kontroll.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,7 % av BNP vid oförändrad politik (15). Kroatien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,5 procentenhet jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett lätt expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av vissa åtgärder mot höjda energipriser (0,2 % av BNP). Det i stort sett neutrala bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter beror därför delvis på utfasningen av åtgärder för att motverka de stigande energipriserna enligt de nuvarande planerna. |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,7 % av BNP vid oförändrad politik (15). Kroatien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,5 procentenhet jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett lätt expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av vissa åtgärder mot höjda energipriser (0,2 % av BNP). Det i stort sett neutrala bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter beror därför delvis på utfasningen av åtgärder för att motverka de stigande energipriserna enligt de nuvarande planerna.

| (19) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,6 % av BNP 2024 och till 1,2 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP fram till 2025. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en minskning till 68,9 % 2024 och till 66,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,6 % av BNP 2024 och till 1,2 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP fram till 2025. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en minskning till 68,9 % 2024 och till 66,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Kroatien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då återhämtnings- och resiliensplanen antogs. Framför allt iakttar återhämtnings- och resiliensplanen de landsspecifika rekommendationerna genom reformer för att stärka budgetramen, aktiva arbetsmarknadsåtgärder och en utbildningsreform för att förbättra tillgången till utbildning och kvaliteten på utbildningen och dess relevans för arbetsmarknaden. Utmaningarna inom det kroatiska hälso- och sjukvårdssystemet åtgärdas genom förbättrad effektivitet, kvalitet och tillgång samt finansiell hållbarhet, ett område som drabbades hårt av covid-19-pandemin. Dessutom iakttar återhämtnings- och resiliensplanen de landsspecifika rekommendationerna på dessa områden genom att påskynda minskningen av koldioxidutsläppen inom energisektorn och öka den totala energieffektiviteten samt genom att inrikta investeringarna på hållbara transporter och digital infrastruktur och digitala tjänster. Dessutom innehåller planen långtgående åtgärder för att förbättra den offentliga förvaltningens och rättssystemets effektivitet, förebygga, upptäcka och stoppa korruption, förbättra företagsklimatet samt stödja investeringar i och den politiska relevansen av forskning och innovation. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Kroatien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då återhämtnings- och resiliensplanen antogs. Framför allt iakttar återhämtnings- och resiliensplanen de landsspecifika rekommendationerna genom reformer för att stärka budgetramen, aktiva arbetsmarknadsåtgärder och en utbildningsreform för att förbättra tillgången till utbildning och kvaliteten på utbildningen och dess relevans för arbetsmarknaden. Utmaningarna inom det kroatiska hälso- och sjukvårdssystemet åtgärdas genom förbättrad effektivitet, kvalitet och tillgång samt finansiell hållbarhet, ett område som drabbades hårt av covid-19-pandemin. Dessutom iakttar återhämtnings- och resiliensplanen de landsspecifika rekommendationerna på dessa områden genom att påskynda minskningen av koldioxidutsläppen inom energisektorn och öka den totala energieffektiviteten samt genom att inrikta investeringarna på hållbara transporter och digital infrastruktur och digitala tjänster. Dessutom innehåller planen långtgående åtgärder för att förbättra den offentliga förvaltningens och rättssystemets effektivitet, förebygga, upptäcka och stoppa korruption, förbättra företagsklimatet samt stödja investeringar i och den politiska relevansen av forskning och innovation.

| (21) | Genomförandet av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Kroatien står för 40,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 20,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Kroatien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Kroatien står för 40,3 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 20,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Kroatien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | På sidan 15 i ST 9758/22 INIT ska första meningen i skäl 22 ha följande lydelse: Kroatien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 1 juli 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska programmen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Kroatien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

På sidan 15 i ST 9758/22 INIT ska första meningen i skäl 22 ha följande lydelse: Kroatien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 1 juli 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska programmen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Kroatien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(23)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (24) | Kroatien har åtagit sig att fasa ut kolet i elproduktionen senast 2033. Under 2020 kom 28 % av den kroatiska energin i den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara resurser, vilket överskred landets mål på 20 %. Kroatien behöver öka minskningen av koldioxidutsläppen, även inom industrin, minska energiimportberoendet av Ryssland och vidta åtgärder för att främja integrationen i den inre marknaden. År 2021 stod importen av rysk gas för 22 % av det totala utbudet av naturgas, medan 57 % importerades genom den nya terminalen för flytande naturgas (LNG) som varit i drift sedan början av 2021. Gas och olja står för 30,3 % respektive 33,7 % av den kroatiska energimixen. Det rekommenderas att alla nya investeringar i gasinfrastrukturer och gasnät om möjligt framtidssäkras, så att det blir lättare att göra dem hållbara på lång sikt och i framtiden ställa om dem till hållbara bränslen. När det gäller att utveckla förnybar, säker och prisvärd energi finns det fortfarande en stor potential i vind- och solenergin, som står för 2,1 % av energimixen (med andelar på 13 % respektive 1 % av den totala installerade elproduktionskapaciteten), samt i jordvärme. I syfte att förbättra energisystemets effektivitet, försörjningstryggheten och marknadsintegrationen är det viktigt att förenkla tillståndsförfarandena för förnybar energi, stödja utvecklandet av energisamhällen och tidigarelägga investeringar i förnybar energi, även i hushåll och för småskaliga system. Elöverförings- och eldistributionsnät behöver uppgraderas ytterligare för att stödja den gröna omställningen, medan investeringar i lagring av el är av största betydelse för att hantera ett energisystem med en hög andel av förnybara resurser. Också inom uppvärmning och kylning behövs förbättringar, framför allt genom elproduktion eller för att ställa om från fossilbaserade system för fjärrvärme och uppvärmning av hushåll till direkta förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(24)

Kroatien har åtagit sig att fasa ut kolet i elproduktionen senast 2033. Under 2020 kom 28 % av den kroatiska energin i den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara resurser, vilket överskred landets mål på 20 %. Kroatien behöver öka minskningen av koldioxidutsläppen, även inom industrin, minska energiimportberoendet av Ryssland och vidta åtgärder för att främja integrationen i den inre marknaden. År 2021 stod importen av rysk gas för 22 % av det totala utbudet av naturgas, medan 57 % importerades genom den nya terminalen för flytande naturgas (LNG) som varit i drift sedan början av 2021. Gas och olja står för 30,3 % respektive 33,7 % av den kroatiska energimixen. Det rekommenderas att alla nya investeringar i gasinfrastrukturer och gasnät om möjligt framtidssäkras, så att det blir lättare att göra dem hållbara på lång sikt och i framtiden ställa om dem till hållbara bränslen. När det gäller att utveckla förnybar, säker och prisvärd energi finns det fortfarande en stor potential i vind- och solenergin, som står för 2,1 % av energimixen (med andelar på 13 % respektive 1 % av den totala installerade elproduktionskapaciteten), samt i jordvärme. I syfte att förbättra energisystemets effektivitet, försörjningstryggheten och marknadsintegrationen är det viktigt att förenkla tillståndsförfarandena för förnybar energi, stödja utvecklandet av energisamhällen och tidigarelägga investeringar i förnybar energi, även i hushåll och för småskaliga system. Elöverförings- och eldistributionsnät behöver uppgraderas ytterligare för att stödja den gröna omställningen, medan investeringar i lagring av el är av största betydelse för att hantera ett energisystem med en hög andel av förnybara resurser. Också inom uppvärmning och kylning behövs förbättringar, framför allt genom elproduktion eller för att ställa om från fossilbaserade system för fjärrvärme och uppvärmning av hushåll till direkta förnybara energikällor.

| (25) | När det gäller energieffektiviteten krävs det åtgärder för att påskynda renoveringen av byggnadsbeståndet och öka utbudet av energieffektiva bostäder, särskilt subventionerat boende, samt utbytet av gas- och oljepannor mot värmepumpar och andra effektivare och mer miljövänliga lösningar. Dessutom krävs fler åtgärder för att minska oljeberoendet inom Kroatiens transportsektor, framför allt genom att främja användningen av kollektivtrafiken och göra den ännu mer miljövänlig, använda intelligenta transportsystem, placera ut laddningsstationer för el- och vätgasfordon och utveckla transporterna på ett allmänt plan, investera i mobilitetsinfrastruktur samt öka användningen av utsläppsfria och utsläppssnåla fordon. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Kroatien ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(25)

När det gäller energieffektiviteten krävs det åtgärder för att påskynda renoveringen av byggnadsbeståndet och öka utbudet av energieffektiva bostäder, särskilt subventionerat boende, samt utbytet av gas- och oljepannor mot värmepumpar och andra effektivare och mer miljövänliga lösningar. Dessutom krävs fler åtgärder för att minska oljeberoendet inom Kroatiens transportsektor, framför allt genom att främja användningen av kollektivtrafiken och göra den ännu mer miljövänlig, använda intelligenta transportsystem, placera ut laddningsstationer för el- och vätgasfordon och utveckla transporterna på ett allmänt plan, investera i mobilitetsinfrastruktur samt öka användningen av utsläppsfria och utsläppssnåla fordon. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Kroatien ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (26) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Kroatien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Kroatien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (18), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(26)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Kroatien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Kroatien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (18), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (27) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1.

| (28) | Den 10 juli 2020 anslöts den kroatiska kunan till den europeiska växelkursmekanismen II (ERM II) som ett förberedande steg mot att införa euron. För att bevara den ekonomiska och finansiella stabiliteten och uppnå en högre grad av hållbar ekonomisk konvergens har de kroatiska myndigheterna åtagit sig att vidta särskilda politiska åtgärder för bekämpning av penningtvätt, för företagsklimatet samt för den offentliga förvaltningen och domstolsväsendet. Kroatiens framsteg med att uppfylla de nödvändiga kraven för att anta euron bedömdes positivt i 2022 års konvergensrapporter från Europeiska kommissionen och Europeiska centralbanken. |
| --- | --- |

(28)

Den 10 juli 2020 anslöts den kroatiska kunan till den europeiska växelkursmekanismen II (ERM II) som ett förberedande steg mot att införa euron. För att bevara den ekonomiska och finansiella stabiliteten och uppnå en högre grad av hållbar ekonomisk konvergens har de kroatiska myndigheterna åtagit sig att vidta särskilda politiska åtgärder för bekämpning av penningtvätt, för företagsklimatet samt för den offentliga förvaltningen och domstolsväsendet. Kroatiens framsteg med att uppfylla de nödvändiga kraven för att anta euron bedömdes positivt i 2022 års konvergensrapporter från Europeiska kommissionen och Europeiska centralbanken.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 20 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Diversifiera importen av fossila bränslen och minska det totala beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, framför allt genom att fokusera på vind, sol och jordvärme, bland annat genom småskalig produktion av förnybar energi, och genom att utveckla energigemenskaper, framför allt genom att förenkla tillståndsförfarandena. Ytterligare uppgradera elöverförings- och eldistributionsnäten och investera i lagring av el. Öka insatserna för att minska efterfrågan på energi genom att förbättra energieffektiviteten, framför allt i bostadshus, och minska beroendet av fossila bränslen i uppvärmning- och transportsektorerna.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 48).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 10687/2021.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Kroatiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 68).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara något kontraktivt, 0,1 procentenhet av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara något kontraktivt, 0,1 procentenhet av BNP.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

18

(19)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

19

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/96 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/96

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Italiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/12)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Italien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Italien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Italien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Italiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Italien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Italien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Italiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Italien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 27 april 2022 lämnade Italien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 27 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Italiens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2022 lämnade Italien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 27 april 2022 sitt stabilitetsprogram för 2022, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Italiens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Italien. Den innehöll en bedömning av hur väl Italiens hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021 och en utvärdering av Italiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Italiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Italien. Den innehöll en bedömning av hur väl Italiens hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021 och en utvärdering av Italiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Italiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har gjort en fördjupad granskning av Italien i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 och offentliggjorde sina resultat den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Italien har alltför stora makroekonomiska obalanser. I synnerhet har Italien kvar sårbarheter som gäller hög offentlig skuldsättning och svag produktivitetstillväxt mot bakgrund av en bräcklig arbetsmarknad och några svagheter inom den finansiella sektorn. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har gjort en fördjupad granskning av Italien i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 och offentliggjorde sina resultat den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Italien har alltför stora makroekonomiska obalanser. I synnerhet har Italien kvar sårbarheter som gäller hög offentlig skuldsättning och svag produktivitetstillväxt mot bakgrund av en bräcklig arbetsmarknad och några svagheter inom den finansiella sektorn.

| (13) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Italiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(13)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Italiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (14) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Italien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Italien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Italiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,6 % av BNP 2020 till 7,2 %. Italiens finanspolitiska åtgärder stödde den ekonomiska återhämtningen under 2021, med tillfälliga krisåtgärder som uppgick till från 3,5 % av BNP (en minskning från 4,4 % 2020). De åtgärder som Italien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden från 2020 till 2021 inte tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder och bestod i framför allt av en minskning av lagstadgade sociala avgifter i fattigare regioner, en förlängning av skatteavdraget för inkomst av tjänst och införandet av ett familjebidrag. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 155,3 % av BNP 2020 till 150,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(14)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Italien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Italien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Italiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,6 % av BNP 2020 till 7,2 %. Italiens finanspolitiska åtgärder stödde den ekonomiska återhämtningen under 2021, med tillfälliga krisåtgärder som uppgick till från 3,5 % av BNP (en minskning från 4,4 % 2020). De åtgärder som Italien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen antog under perioden från 2020 till 2021 inte tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder och bestod i framför allt av en minskning av lagstadgade sociala avgifter i fattigare regioner, en förlängning av skatteavdraget för inkomst av tjänst och införandet av ett familjebidrag. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 155,3 % av BNP 2020 till 150,8 % av BNP 2021.

| (15) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,1 % 2022 och med 2,4 % 2023. I jämförelse spår kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2022 och 1,9 % 2023, främst på grund av försiktigare prognoser för den inhemska efterfrågan. Enligt sitt stabilitetsprogram 2022 väntar sig regeringen att det samlade underskottet ska sjunka till 5,6 % av BNP 2022 och till 3,9 % av BNP 2023 (12). Minskningen under 2022 speglar främst tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 147,0 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 145,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 5,5 % respektive 4,3 % av BNP. Jämfört med stabilitetsprogrammet 2022 är underskottet i kommissionens vårprognos 2022 nästan det samma för 2022 men högre för 2023, främst till följd av lägre ekonomisk tillväxt. Samtidigt omfattar kommissionens vårprognos 2022 inte de ytterligare stödåtgärder för 2022 som aviserades i stabilitetsprogrammet 2022, eftersom de uppgifterna inte var tillgängliga före brytdatumet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en högre offentlig skuldkvot på 147,9 % 2022 och 146,8 % 2023. Skillnaden beror på det högre underskottet och den lägre ekonomiska tillväxten. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 0,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Italiens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(15)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,1 % 2022 och med 2,4 % 2023. I jämförelse spår kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2022 och 1,9 % 2023, främst på grund av försiktigare prognoser för den inhemska efterfrågan. Enligt sitt stabilitetsprogram 2022 väntar sig regeringen att det samlade underskottet ska sjunka till 5,6 % av BNP 2022 och till 3,9 % av BNP 2023 (12). Minskningen under 2022 speglar främst tillväxten i den ekonomiska aktiviteten och avvecklingen av flertalet nödåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 147,0 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 145,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 5,5 % respektive 4,3 % av BNP. Jämfört med stabilitetsprogrammet 2022 är underskottet i kommissionens vårprognos 2022 nästan det samma för 2022 men högre för 2023, främst till följd av lägre ekonomisk tillväxt. Samtidigt omfattar kommissionens vårprognos 2022 inte de ytterligare stödåtgärder för 2022 som aviserades i stabilitetsprogrammet 2022, eftersom de uppgifterna inte var tillgängliga före brytdatumet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en högre offentlig skuldkvot på 147,9 % 2022 och 146,8 % 2023. Skillnaden beror på det högre underskottet och den lägre ekonomiska tillväxten. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 0,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Italiens potentiella tillväxt.

| (16) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,5 % av BNP 2021 till 1,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,5 % av BNP 2022 och som avvecklade 2023 (13). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energibolag. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet de övergripande sänkningarna av de indirekta skatterna på energiförbrukning (moms och fasta avgifter). Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 2023 (14). |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,5 % av BNP 2021 till 1,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,5 % av BNP 2022 och som avvecklade 2023 (13). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energibolag. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet de övergripande sänkningarna av de indirekta skatterna på energiförbrukning (moms och fasta avgifter). Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 2023 (14).

| (17) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Italien under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Italien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter. Italien rekommenderades även att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(17)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Italien under 2022 borde utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Italien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter. Italien rekommenderades även att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (18) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Italiens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med 2,7 % av BNP (15). Italien planerar att fortsatt stödja återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens till att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,9 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (16). Därmed planerar Italien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 väntas ge ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,2 % av BNP) (17) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen i löpande utgifter speglar också högre utgifter för ersättningar till anställda i den offentliga sektorn, på grund av förnyelsen av offentliga avtal för perioden 2019–2021, där en stor del (som uppgår till 1⁄4 % av BNP) kommer att redovisas under 2022, medan ytterligare resurser också har budgeterats för hälso- och sjukvårdssektorn (0,1 % av BNP). På intäktssidan prognosticeras också sänkningen av inkomstskatten för privatpersoner och den regionala produktionsskatten (0,4 % av BNP) att bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. På basis av kommissionens nuvarande beräkningar gör Italien därför inte tillräckligt för att begränsa ökningen av de nationellt finansierade nettoutgifterna under 2022. |
| --- | --- |

(18)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Italiens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med 2,7 % av BNP (15). Italien planerar att fortsatt stödja återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens till att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,9 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (16). Därmed planerar Italien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 väntas ge ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna (0,2 % av BNP) (17) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen i löpande utgifter speglar också högre utgifter för ersättningar till anställda i den offentliga sektorn, på grund av förnyelsen av offentliga avtal för perioden 2019–2021, där en stor del (som uppgår till 1⁄4 % av BNP) kommer att redovisas under 2022, medan ytterligare resurser också har budgeterats för hälso- och sjukvårdssektorn (0,1 % av BNP). På intäktssidan prognosticeras också sänkningen av inkomstskatten för privatpersoner och den regionala produktionsskatten (0,4 % av BNP) att bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. På basis av kommissionens nuvarande beräkningar gör Italien därför inte tillräckligt för att begränsa ökningen av de nationellt finansierade nettoutgifterna under 2022.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 1,2 % av BNP vid oförändrad politik (18). Italien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (19). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,5 % av BNP). Samtidigt väntas också ökade sociala transfereringar (0,4 % av BNP), på grund av indexeringen till följd av fjolårets inflationstakt, och ytterligare resurser som budgeterats för hälso- och sjukvårdssektorn (0,1 % av BNP), och som inte kompletteras av uppvägande åtgärder, att bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Därför är det överlag neutrala bidraget till nationellt finansierade löpande utgifter beroende av att åtgärderna för att hantera konsekvenserna av de stigande energipriserna fasas ut såsom för närvarande planeras. |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 1,2 % av BNP vid oförändrad politik (18). Italien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (19). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,5 % av BNP). Samtidigt väntas också ökade sociala transfereringar (0,4 % av BNP), på grund av indexeringen till följd av fjolårets inflationstakt, och ytterligare resurser som budgeterats för hälso- och sjukvårdssektorn (0,1 % av BNP), och som inte kompletteras av uppvägande åtgärder, att bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Därför är det överlag neutrala bidraget till nationellt finansierade löpande utgifter beroende av att åtgärderna för att hantera konsekvenserna av de stigande energipriserna fasas ut såsom för närvarande planeras.

| (20) | Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas underskottet i de offentliga finanserna gradvis sjunka till 3,3 % av BNP 2024 och till 2,8 % av BNP 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Dessa prognoser förutsätter en minskning av de totala utgifterna med cirka 3 procentenheter av BNP och en minskning av de totala intäkterna med cirka 2 procentenheter av BNP mellan 2023 och 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten att sjunka fram till 2025, mer specifikt till 143,4 % 2024 och till 141,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(20)

Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas underskottet i de offentliga finanserna gradvis sjunka till 3,3 % av BNP 2024 och till 2,8 % av BNP 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Dessa prognoser förutsätter en minskning av de totala utgifterna med cirka 3 procentenheter av BNP och en minskning av de totala intäkterna med cirka 2 procentenheter av BNP mellan 2023 och 2025. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten att sjunka fram till 2025, mer specifikt till 143,4 % 2024 och till 141,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De åtgärdar alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Italien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Ett effektivt och snabbt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen har i synnerhet potential att skapa varaktiga strukturförändringar och därför en bestående effekter på ekonomin och samhället i Italien. En lång rad reformer på viktiga politiska områden väntas undanröja långvariga hinder för den ekonomiska tillväxten. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller framför allt reformer som syftar till att främja strukturomvandlingar av hur den offentliga förvaltningen och rättsväsendet fungerar och till att förbättra det övergripande näringslivsklimatet. Planerade reformer och investeringar i utbildning, kompetensutveckling och forskningssektorn har potential att långsiktigt stärka humankapitalet och forskningskapaciteten. De planerade reformerna och investeringarna på arbetsmarknaden ska förbättra sysselsättningsmöjligheterna, särskilt för unga och kvinnor, och har potential att öka arbetskraftsutbudet, ge lika tillgång till färdigheter och i förlängningen stödja den ekonomiska tillväxten. Reformer inom sektorer som transporter och vattenförvaltning väntas att strukturellt effektivisera ekonomin, bland annat genom en mer systematisk användning av konkurrensutsatta förfaranden för att tilldela tjänstekontrakt. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De åtgärdar alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Italien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Ett effektivt och snabbt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen har i synnerhet potential att skapa varaktiga strukturförändringar och därför en bestående effekter på ekonomin och samhället i Italien. En lång rad reformer på viktiga politiska områden väntas undanröja långvariga hinder för den ekonomiska tillväxten. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller framför allt reformer som syftar till att främja strukturomvandlingar av hur den offentliga förvaltningen och rättsväsendet fungerar och till att förbättra det övergripande näringslivsklimatet. Planerade reformer och investeringar i utbildning, kompetensutveckling och forskningssektorn har potential att långsiktigt stärka humankapitalet och forskningskapaciteten. De planerade reformerna och investeringarna på arbetsmarknaden ska förbättra sysselsättningsmöjligheterna, särskilt för unga och kvinnor, och har potential att öka arbetskraftsutbudet, ge lika tillgång till färdigheter och i förlängningen stödja den ekonomiska tillväxten. Reformer inom sektorer som transporter och vattenförvaltning väntas att strukturellt effektivisera ekonomin, bland annat genom en mer systematisk användning av konkurrensutsatta förfaranden för att tilldela tjänstekontrakt.

| (22) | Genomförandet av Italiens återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Italien står för 37,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25 % av planens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Italien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Italiens återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Italien står för 37,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25 % av planens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål kommer att bidra till att Italien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen och kommer att fortsätta att stärka landets resiliens. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Italien lämnade in sina sammanhållningspolitiska programdokument den 17 januari 2021 för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (20), och har lämnat in sina första sammanhållningspolitiska program, som föreskrivs i den förordningen, till Europeiska kommissionen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Italien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan dessa sammanhållningspolitiska fonder och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Italien lämnade in sina sammanhållningspolitiska programdokument den 17 januari 2021 för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (20), och har lämnat in sina första sammanhållningspolitiska program, som föreskrivs i den förordningen, till Europeiska kommissionen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Italien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan dessa sammanhållningspolitiska fonder och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Italien inför flera andra utmaningar som är relaterade till skattesystemet. Politiska åtgärder för att effektivisera skattesystemet kan bidra till att korrigera långvariga makroekonomiska obalanser. På medellång och lång sikt skulle ett mer tillväxtvänligt och effektivt skattesystem bidra till att minska den höga offentliga skuldsättningen, bidra till produktivitetstillväxt och stödja nya jobb, särskilt för kvinnor. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Italien inför flera andra utmaningar som är relaterade till skattesystemet. Politiska åtgärder för att effektivisera skattesystemet kan bidra till att korrigera långvariga makroekonomiska obalanser. På medellång och lång sikt skulle ett mer tillväxtvänligt och effektivt skattesystem bidra till att minska den höga offentliga skuldsättningen, bidra till produktivitetstillväxt och stödja nya jobb, särskilt för kvinnor.

| (25) | Italiens skattetryck på arbete är högt och profilen på den effektiva marginalskatten på egen inkomst kännetecknas av en skarpa övergångar. I slutet av 2021 hade Italien vidtagit åtgärder för att ta itu med de här utmaningarna, särskilt genom att införa ett allmänt barnbidrag och sänka den personliga inkomstskatten. Dessa åtgärder väntas öka arbetskraftsutbudet måttligt, särskilt bland kvinnorna. Skattekilen på arbete är fortfarande hög för alla inkomstnivåer jämfört med andra medlemsstater. Samtidigt är andra inkomstkällor, som är mindre skadliga för tillväxten, underutnyttjade, vilket ger utrymme för att ytterligare sänka skattetrycket på arbete på ett budgetneutralt sätt. Taxeringsvärdena, som används för att beräkna fastighetsskatten, är till övervägande del inaktuella. Skatteutgifternas antal och omfattning, däribland momsen, är omfattande, och det bör vidtas åtgärder för att rationalisera dem. Trots de relativt stora intäkterna från energiskatter i Italien främjar deras utformning inte tillräckligt övergången till renare teknik, på grund av utbredda användningen av miljöskadliga subventioner. Dessa olika faktorer omfattas av lagen som möjliggör en skattereform, som lades fram av regeringen i slutet av 2021, och som efter sitt antagande skulle behöva genomföras genom lagdekret. |
| --- | --- |

(25)

Italiens skattetryck på arbete är högt och profilen på den effektiva marginalskatten på egen inkomst kännetecknas av en skarpa övergångar. I slutet av 2021 hade Italien vidtagit åtgärder för att ta itu med de här utmaningarna, särskilt genom att införa ett allmänt barnbidrag och sänka den personliga inkomstskatten. Dessa åtgärder väntas öka arbetskraftsutbudet måttligt, särskilt bland kvinnorna. Skattekilen på arbete är fortfarande hög för alla inkomstnivåer jämfört med andra medlemsstater. Samtidigt är andra inkomstkällor, som är mindre skadliga för tillväxten, underutnyttjade, vilket ger utrymme för att ytterligare sänka skattetrycket på arbete på ett budgetneutralt sätt. Taxeringsvärdena, som används för att beräkna fastighetsskatten, är till övervägande del inaktuella. Skatteutgifternas antal och omfattning, däribland momsen, är omfattande, och det bör vidtas åtgärder för att rationalisera dem. Trots de relativt stora intäkterna från energiskatter i Italien främjar deras utformning inte tillräckligt övergången till renare teknik, på grund av utbredda användningen av miljöskadliga subventioner. Dessa olika faktorer omfattas av lagen som möjliggör en skattereform, som lades fram av regeringen i slutet av 2021, och som efter sitt antagande skulle behöva genomföras genom lagdekret.

| (26) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(26)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (27) | Italien är mycket beroende av sin energiimport från Ryssland, i synnerhet för gas, då 43 % av gasen importeras från Ryssland (precis under unionsgenomsnittet på 44 %) och gasen utgör 42 % i energimixen. När det gäller råolja är det ryska beroendet mindre, med 11 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 26 % (oljan utgör 32 % i Italiens energimix) (21). Trots att Italien inte står inför några stora problem när det gäller försörjningen av naturgas på kort sikt på grund av landets stora lagringskapacitet och rörledningsförbindelser med Nordafrika och Azerbajdzjan kan Rysslands invasion av Ukraina skapa problem på medellång och lång sikt. Italien har utrymme att göra något åt flaskhalsarna och öka sin energiöverföringskapacitet både inom landet och med sina grannländer. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Italien arbetar för närvarande med att diversifiera sin energimix genom att öka andelen förnybar energi, främst tack vare solenergi, vind, vätgas och hållbar biometan. Men med tanke på de potentiella utmaningarna med anledning av det aktuella geopolitiska läget finns det ändå utrymme för att påskynda och öka utbyggnaden av förnybara energikällor enligt den nationella energi- och klimatplanen. Italien har utrymme för att fortsätta att vidta åtgärder för att underlätta godkännandet av projekt om förnybar energi. Dessutom är kanske inte Italiens mål för energieffektivitet tillräckligt för att ta itu dessa utmaningar eller klara av att nå målen i 55 %-paketet. Strategin om energieffektivitet för byggbranschen bygger till största del på tillfälliga åtgärder och bör kompletteras av en strategi på medellång och lång sikt, bland annat kraftfullare energieffektivitetsåtgärder i företagen, särskilt i industrin. Dessutom måste utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn gå fortare, bland annat genom att påskynda utbyggnaden av laddstationer för elfordon, och tidigarelägga viktiga järnvägs-, cykel- och kollektivtrafikprojekt. Ökade ambitioner för att minska utsläppen av växthusgaser, öka förnybar energi och stärka energieffektiviteten kommer att krävas för att Italien ska ligga i linje med 55 %-paketets mål. |
| --- | --- |

(27)

Italien är mycket beroende av sin energiimport från Ryssland, i synnerhet för gas, då 43 % av gasen importeras från Ryssland (precis under unionsgenomsnittet på 44 %) och gasen utgör 42 % i energimixen. När det gäller råolja är det ryska beroendet mindre, med 11 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 26 % (oljan utgör 32 % i Italiens energimix) (21). Trots att Italien inte står inför några stora problem när det gäller försörjningen av naturgas på kort sikt på grund av landets stora lagringskapacitet och rörledningsförbindelser med Nordafrika och Azerbajdzjan kan Rysslands invasion av Ukraina skapa problem på medellång och lång sikt. Italien har utrymme att göra något åt flaskhalsarna och öka sin energiöverföringskapacitet både inom landet och med sina grannländer. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Italien arbetar för närvarande med att diversifiera sin energimix genom att öka andelen förnybar energi, främst tack vare solenergi, vind, vätgas och hållbar biometan. Men med tanke på de potentiella utmaningarna med anledning av det aktuella geopolitiska läget finns det ändå utrymme för att påskynda och öka utbyggnaden av förnybara energikällor enligt den nationella energi- och klimatplanen. Italien har utrymme för att fortsätta att vidta åtgärder för att underlätta godkännandet av projekt om förnybar energi. Dessutom är kanske inte Italiens mål för energieffektivitet tillräckligt för att ta itu dessa utmaningar eller klara av att nå målen i 55 %-paketet. Strategin om energieffektivitet för byggbranschen bygger till största del på tillfälliga åtgärder och bör kompletteras av en strategi på medellång och lång sikt, bland annat kraftfullare energieffektivitetsåtgärder i företagen, särskilt i industrin. Dessutom måste utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn gå fortare, bland annat genom att påskynda utbyggnaden av laddstationer för elfordon, och tidigarelägga viktiga järnvägs-, cykel- och kollektivtrafikprojekt. Ökade ambitioner för att minska utsläppen av växthusgaser, öka förnybar energi och stärka energieffektiviteten kommer att krävas för att Italien ska ligga i linje med 55 %-paketets mål.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Italien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Italien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (22), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Italien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Italien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (22), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (23) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (23) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Italien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(30)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Italien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 2. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser kopplade till hög offentlig skuldsättning. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att korrigera åtgärder kopplade till hög offentlig skuldsättning och svag produktivitetsutveckling mot bakgrund av svagheter på arbetsmarknaden och vissa svagheter inom den finansiella sektorn. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 2. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första, andra och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser kopplade till hög offentlig skuldsättning. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att korrigera åtgärder kopplade till hög offentlig skuldsättning och svag produktivitetsutveckling mot bakgrund av svagheter på arbetsmarknaden och vissa svagheter inom den finansiella sektorn.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Italien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt nå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa en trovärdig och gradvis skuldminskning och finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt genom gradvis konsolidering, investeringar och reformer. För att ytterligare sänka skatterna på arbete och effektivisera systemet, anta och på lämpligt sätt genomföra den lag som möjliggör skattereformen, särskilt genom att se över den effektiva marginalskatten, anpassa taxeringsvärdena till aktuella marknadsvärden, rationalisera och sänka skatteutgifterna, också för moms, och miljöskadliga subventioner, samtidigt som rättvisa säkerställs, och genom att minska skattelagens komplexitet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera energiimporten. Åtgärda flaskhalsar för att öka kapaciteten för inhemsk gasöverföring, bygga elsammanlänkningar, påskynda utbyggnaden av ytterligare kapacitet för förnybar energi och anta åtgärder för att öka energieffektiviteten och främja hållbar mobilitet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 53).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10160/21, ST 10160/21 ADD 1 REV 2.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Italiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 74).

11

(12)  Beräkningarna i det här skälet bygger på de detaljerade budgetprognoser som Italien skickade tillsammans med stabilitetsprogrammet 2022. Med undantag för de övergripande siffrorna för underskottet i de offentliga finanserna och den offentliga skulden beaktar de prognoser som Italien överlämnat inte det finanspolitiska paket som aviserades i maj 2022. Paketet, som antogs den 2 maj 2022, omfattar ytterligare stödåtgärder för 2022 och mer resurser till nationellt finansierade investeringsprojekt både under 2022 och kommande år.

12

(13)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

13

(14)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

15

(16)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP. Detta förklaras av statliga investeringsbidrag, som också finansieras med lån från faciliteten för återhämtning och resiliens samt ytterligare avsättningar för statliga garantier till små och medelstora företag.

16

(17)  Under 2021 hade redan åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de stigande energipriserna vidtagits i Italien och uppgick till 0,3 % av BNP. Åtgärderna bestod av sänkningar av fasta avgifter och momssatserna på el- och naturgasräkningarna och en ökning av den sociala bonusen för el- och naturgasräkningarna.

17

(18)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

18

(19)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

20

(21)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och råolja. För genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Italien omfattar den total importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

21

(22)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

22

(23)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

23

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/104 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/104

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Cyperns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/13)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Cypern var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Cypern var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 17 maj 2021 lämnade Cypern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Cypern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 17 maj 2021 lämnade Cypern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Cypern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 5 maj 2022 lämnade Cypern in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 2 maj 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Cyperns halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 5 maj 2022 lämnade Cypern in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 2 maj 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Cyperns halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Cypern. Den innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Cyperns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Cyperns framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Cypern. Den innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Cyperns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Cyperns framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Cypern och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Cypern har makroekonomiska obalanser. Under covid-19-krisen försämrades framför allt det stora bytesbalansunderskottet rejält, vilket ytterligare belastade den redan höga utlandsskulden och offentliga och privata skuldsättningen, medan de nödlidande lånen i finanssektorn låg kvar på en hög nivå, trots en betydande minskning. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Cypern och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Cypern har makroekonomiska obalanser. Under covid-19-krisen försämrades framför allt det stora bytesbalansunderskottet rejält, vilket ytterligare belastade den redan höga utlandsskulden och offentliga och privata skuldsättningen, medan de nödlidande lånen i finanssektorn låg kvar på en hög nivå, trots en betydande minskning.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Cypern att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Cypern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Cyperns underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 1,7 %. Cyperns finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,6 % av BNP 2020 till 3,0 % 2021. De åtgärder som Cypern vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 115,0 % av BNP 2020 till 103,6 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Cypern att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Cypern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Cyperns underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 1,7 %. Cyperns finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,6 % av BNP 2020 till 3,0 % 2021. De åtgärder som Cypern vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 115,0 % av BNP 2020 till 103,6 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,7 % 2022 och med 3,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,3 % 2022 och 3,5 % 2023, främst på grund av en förväntad svagare extern efterfrågan i kommissionens prognos, vilket innebär ett negativt bidrag från nettoexporten jämfört med ett lägre bidrag i stabilitetsprogrammet 2022. I sitt stabilitetsprogram 2022 förväntar sig regeringen att Cypern kommer att uppnå en balanserad budget under 2022 och ett budgetöverskott på 0,4 % av BNP under 2023. Förbättringen under 2022 beror främst på att de flesta krisåtgärder har avvecklats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 93,9 % av BNP 2022 och sjunka till 88,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 0,3 % respektive 0,2 % av BNP. Detta är lägre än beräknat i stabilitetsprogrammet 2022 och beror främst på att kommissionens prognos innehåller mer försiktiga beräkningar av skatteintäkter. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en i stort sett liknande offentlig skuldkvot, 93,9 % av BNP 2022 och 88,8 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas i nuläget den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Cyperns potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,7 % 2022 och med 3,8 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,3 % 2022 och 3,5 % 2023, främst på grund av en förväntad svagare extern efterfrågan i kommissionens prognos, vilket innebär ett negativt bidrag från nettoexporten jämfört med ett lägre bidrag i stabilitetsprogrammet 2022. I sitt stabilitetsprogram 2022 förväntar sig regeringen att Cypern kommer att uppnå en balanserad budget under 2022 och ett budgetöverskott på 0,4 % av BNP under 2023. Förbättringen under 2022 beror främst på att de flesta krisåtgärder har avvecklats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 93,9 % av BNP 2022 och sjunka till 88,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 0,3 % respektive 0,2 % av BNP. Detta är lägre än beräknat i stabilitetsprogrammet 2022 och beror främst på att kommissionens prognos innehåller mer försiktiga beräkningar av skatteintäkter. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en i stort sett liknande offentlig skuldkvot, 93,9 % av BNP 2022 och 88,8 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas i nuläget den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Cyperns potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,0 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,2 % av BNP 2022 och som väntas bli utfasade under 2023 (12). Dessa åtgärder består främst i sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkta indirekta skatter på energiförbrukning samt pristak på slutkunds- och grossistpriser. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, framför allt sänkningen av skattesatsen på hushållens elräkningar, prissänkningen på konsumentavgifter och sänkningen av punktskatter på petroleum. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,0 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,2 % av BNP 2022 och som väntas bli utfasade under 2023 (12). Dessa åtgärder består främst i sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkta indirekta skatter på energiförbrukning samt pristak på slutkunds- och grossistpriser. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, framför allt sänkningen av skattesatsen på hushållens elräkningar, prissänkningen på konsumentavgifter och sänkningen av punktskatter på petroleum. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (13).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Cypern att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Cypern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Cypern att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Cypern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Cyperns stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara kontraktiv med + 0,9 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (14). Cypern planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Cypern planerar därför inte att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Cyperns stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara kontraktiv med + 0,9 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (14). Cypern planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Cypern planerar därför inte att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Cypern förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,3 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,2 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Cypern förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,3 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,2 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt öka till 1,5 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter att vissa offentliga utgifter, framför allt subventioner, kommer att minska och att tillväxten i andra utgifter, däribland insatsförbrukning och sociala naturförmåner, kommer att begränsas. Efter den topp som nåddes 2022 beräknas också de offentliga investeringarna minska räknat i procent av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt med en minskning till 81 % av BNP 2024 och till 76,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt öka till 1,5 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter att vissa offentliga utgifter, framför allt subventioner, kommer att minska och att tillväxten i andra utgifter, däribland insatsförbrukning och sociala naturförmåner, kommer att begränsas. Efter den topp som nåddes 2022 beräknas också de offentliga investeringarna minska räknat i procent av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt med en minskning till 81 % av BNP 2024 och till 76,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Cypern från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. De avser framför allt offentliga finanser och hälso- och sjukvård, arbetsmarknads- och socialpolitik, utbildning och kompetens, offentliga och privata investeringar, den gröna och den digitala omställningen samt strukturreformer för att förbättra den offentliga sektorns funktionssätt, bekämpa korruption och verka för mindre nödlidande lån i banksektorn. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Cypern från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. De avser framför allt offentliga finanser och hälso- och sjukvård, arbetsmarknads- och socialpolitik, utbildning och kompetens, offentliga och privata investeringar, den gröna och den digitala omställningen samt strukturreformer för att förbättra den offentliga sektorns funktionssätt, bekämpa korruption och verka för mindre nödlidande lån i banksektorn.

| (21) | Genomförandet av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Cypern står för 41 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 23 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Cypern snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Cypern står för 41 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 23 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Cypern snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | Cypern lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska programmen den 30 december 2021. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Cypern beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Cypern lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska programmen den 30 december 2021. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Cypern beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Cypern inför en ytterligare utmaning vad gäller styrningen av statsägda enheter. Styrningssystemet uppvisar brister i förhållande till internationella standarder (t.ex. OECD:s riktlinjer för företagsstyrning av statsägda enheter och Världsbankens verktygslåda för företagsstyrning av statsägda enheter), vilket slår mot Cyperns produktivitet och företagsklimat. Framför allt skulle ökad transparens och större ansvarsskyldighet i fråga om ekonomiska resultat och offentliga mål öka de statsägda enheternas effektivitet och ändamålsenlighet. Detsamma gäller för genomförandet av bästa praxis, såsom en meritbaserad och transparent process för nomineringar till statsägda enheters ledningsorgan, och en överföring av dessa enheters ägarfunktion från politiskt inriktade fackministerier till ett särskilt centralt organ. Om man öppnar kommersiellt bärkraftiga marknader där statsägda enheter för närvarande har en dominerande ställning (t.ex. på energimarknaden), skulle detta leda till att dessa marknader blir effektivare, påskynda den gröna och digitala omställningen och bidra till att diversifiera ekonomin. Genom att agera i fråga om statsägda enheter skulle styrningen i Cypern bli effektivare och marknaden för lokala och utländska företag bli rättvisare och öppnare. Detta är i linje med målen i den långsiktiga strategin för Cypern och den underliggande handlingsplanen (under initiativområdet ”Modernisera statsägda företag och skapa rätt incitament för innovation och effektivitet”). Politik som syftar till att förbättra styrningen av statsägda enheter kan främja en minskad statsskuld eftersom en bättre styrning av statsägda enheter skulle leda till en effektivisering av den offentliga sektorn. Den kan även bidra till att förbättra företagsklimatet och öka den potentiella tillväxten. |
| --- | --- |

(23)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Cypern inför en ytterligare utmaning vad gäller styrningen av statsägda enheter. Styrningssystemet uppvisar brister i förhållande till internationella standarder (t.ex. OECD:s riktlinjer för företagsstyrning av statsägda enheter och Världsbankens verktygslåda för företagsstyrning av statsägda enheter), vilket slår mot Cyperns produktivitet och företagsklimat. Framför allt skulle ökad transparens och större ansvarsskyldighet i fråga om ekonomiska resultat och offentliga mål öka de statsägda enheternas effektivitet och ändamålsenlighet. Detsamma gäller för genomförandet av bästa praxis, såsom en meritbaserad och transparent process för nomineringar till statsägda enheters ledningsorgan, och en överföring av dessa enheters ägarfunktion från politiskt inriktade fackministerier till ett särskilt centralt organ. Om man öppnar kommersiellt bärkraftiga marknader där statsägda enheter för närvarande har en dominerande ställning (t.ex. på energimarknaden), skulle detta leda till att dessa marknader blir effektivare, påskynda den gröna och digitala omställningen och bidra till att diversifiera ekonomin. Genom att agera i fråga om statsägda enheter skulle styrningen i Cypern bli effektivare och marknaden för lokala och utländska företag bli rättvisare och öppnare. Detta är i linje med målen i den långsiktiga strategin för Cypern och den underliggande handlingsplanen (under initiativområdet ”Modernisera statsägda företag och skapa rätt incitament för innovation och effektivitet”). Politik som syftar till att förbättra styrningen av statsägda enheter kan främja en minskad statsskuld eftersom en bättre styrning av statsägda enheter skulle leda till en effektivisering av den offentliga sektorn. Den kan även bidra till att förbättra företagsklimatet och öka den potentiella tillväxten.

| (24) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (25) | De förnybara energikällornas fulla potential skulle kunna frigöras och påskyndas ytterligare i Cypern, framför allt genom fortsatt rationalisering av tillståndsförfarandena och ytterligare investeringar i solenergianläggningar. Cypern använder för närvarande ingen gas, men olja utgör 85,6 % av energimixen. Med tanke på de kraftigt fluktuerande energipriserna på de globala marknaderna är det avgörande för den cypriotiska ekonomins hållbarhet att det kraftiga oljeberoendet minskar. Oljeförsörjningen är helt beroende av import, även om oljeimporten från Ryssland på enbart 1 % ligger långt under unionsgenomsnittet på 23 % (19). För att diversifiera energiförsörjningen och minska importberoendet vore det fördelaktigt för Cypern att påskynda utvecklingen av infrastruktur för gasimport, som skulle kunna vara vätgaskompatibel i framtiden, gassammanlänkningar, som också kommer att vara vätgaskompatibla i framtiden, och elsammanlänkningar för att främja utbyggnaden av förnybara energikällor. Dessutom erbjuder nyligen upptäckta gasfält till havs en betydande möjlighet för Cypern att ytterligare öka sitt energioberoende samtidigt som man anstränger sig för att påskynda åtgärderna rörande förnybar energi och energieffektivitet. Där så är möjligt rekommenderas nya infrastruktur- och nätinvesteringar som rör gas att vara framtidssäkrade, så att de i framtiden lättare kan användas för hållbara bränslen och på så sätt vara hållbara på längre sikt. Energieffektivitetsåtgärderna skulle dessutom kunna utökas och påskyndas, även inom transportsektorn. Energieffektivitetsåtgärderna förväntas också bidra till att ta itu med den energifattigdom som en hög andel av befolkningen (20,9 %) upplever, bland annat genom att man använder sammanhållningspolitiska fonder när så är lämpligt. Cypern måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(25)

De förnybara energikällornas fulla potential skulle kunna frigöras och påskyndas ytterligare i Cypern, framför allt genom fortsatt rationalisering av tillståndsförfarandena och ytterligare investeringar i solenergianläggningar. Cypern använder för närvarande ingen gas, men olja utgör 85,6 % av energimixen. Med tanke på de kraftigt fluktuerande energipriserna på de globala marknaderna är det avgörande för den cypriotiska ekonomins hållbarhet att det kraftiga oljeberoendet minskar. Oljeförsörjningen är helt beroende av import, även om oljeimporten från Ryssland på enbart 1 % ligger långt under unionsgenomsnittet på 23 % (19). För att diversifiera energiförsörjningen och minska importberoendet vore det fördelaktigt för Cypern att påskynda utvecklingen av infrastruktur för gasimport, som skulle kunna vara vätgaskompatibel i framtiden, gassammanlänkningar, som också kommer att vara vätgaskompatibla i framtiden, och elsammanlänkningar för att främja utbyggnaden av förnybara energikällor. Dessutom erbjuder nyligen upptäckta gasfält till havs en betydande möjlighet för Cypern att ytterligare öka sitt energioberoende samtidigt som man anstränger sig för att påskynda åtgärderna rörande förnybar energi och energieffektivitet. Där så är möjligt rekommenderas nya infrastruktur- och nätinvesteringar som rör gas att vara framtidssäkrade, så att de i framtiden lättare kan användas för hållbara bränslen och på så sätt vara hållbara på längre sikt. Energieffektivitetsåtgärderna skulle dessutom kunna utökas och påskyndas, även inom transportsektorn. Energieffektivitetsåtgärderna förväntas också bidra till att ta itu med den energifattigdom som en hög andel av befolkningen (20,9 %) upplever, bland annat genom att man använder sammanhållningspolitiska fonder när så är lämpligt. Cypern måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (26) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Cypern, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Cypern använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(26)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Cypern, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Cypern använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (27) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (28) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Cypern återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(28)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Cypern återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser kopplade till hög offentlig skuldsättning. Den politik som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till hög privat skuldsättning genom att begränsa alltför stor upplåning av den privata sektorn. Den hanterar även obalanser kopplade till hög statsskuld och bytesbalansunderskott genom att diversifiera ekonomin samt obalanser kopplade till den stora stocken nödlidande lån. Den politik som avses i rekommendation 3 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till hög statsskuld, genom att öka den offentliga sektorns effektivitet och långsiktiga tillväxt, samt obalanser kopplade till privat skuldsättning och utlandsskuld genom att öka den långsiktiga tillväxten. De strategier som avses i rekommendation 4 hjälper bland annat till att ta itu med sårbarheter med koppling till höga utlandsskulder på längre sikt. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första och fjärde rekommendationen om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att åtgärda obalanser kopplade till hög offentlig skuldsättning. Den politik som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till hög privat skuldsättning genom att begränsa alltför stor upplåning av den privata sektorn. Den hanterar även obalanser kopplade till hög statsskuld och bytesbalansunderskott genom att diversifiera ekonomin samt obalanser kopplade till den stora stocken nödlidande lån. Den politik som avses i rekommendation 3 bidrar bland annat till att hantera obalanser kopplade till hög statsskuld, genom att öka den offentliga sektorns effektivitet och långsiktiga tillväxt, samt obalanser kopplade till privat skuldsättning och utlandsskuld genom att öka den långsiktiga tillväxten. De strategier som avses i rekommendation 4 hjälper bland annat till att ta itu med sårbarheter med koppling till höga utlandsskulder på längre sikt.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Cypern att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 28 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Vidta åtgärder för att förbättra styrningen av statsägda företag i enlighet med internationella standarder.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och ytterligare diversifiera energiförsörjningen. Påskynda användningen av förnybar energi, framför allt genom en ytterligare rationalisering av tillståndsförfarandena och utökad användning av fotocellsteknik. Utveckla sammanlänkningar av elnät med grannländer och samtidigt utöka och påskynda energieffektivitetsåtgärder, även inom transportsektorn.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 58).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10686/2021 INIT, ST 10686/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Cyperns nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 82).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara kontraktivt, 0,2 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, olja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Cypern omfattar den totala importen handel inom unionen. Olja omfattar råolja och raffinerade oljeprodukter.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/112 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/112

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Lettlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/14)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Lettland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Lettland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Lettland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Lettland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Lettland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Lettland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 22 april 2022 lämnade Lettland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 26 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Lettlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 22 april 2022 lämnade Lettland in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 26 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Lettlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Lettland. Den innehöll en bedömning av hur väl Lettland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Lettland genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Lettlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Lettland. Den innehöll en bedömning av hur väl Lettland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Lettland genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Lettlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Lettlands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Lettlands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Lettland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Lettland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Lettlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,5 % av BNP 2020 till 7,3 %. Lettlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,8 % av BNP 2020 till 5,2 % 2021. De åtgärder som Lettland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog 2020–2021 var emellertid inte tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder, utan bestod främst av sänkta socialförsäkringsavgifter, en höjning av gränsen för grundavdrag, en ökning av lönerna till vårdpersonal och lärare samt en höjning av lägstanivån för sociala förmåner. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 43,3 % av BNP 2020 till 44,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Lettland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Lettland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Lettlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 4,5 % av BNP 2020 till 7,3 %. Lettlands finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,8 % av BNP 2020 till 5,2 % 2021. De åtgärder som Lettland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antog 2020–2021 var emellertid inte tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder, utan bestod främst av sänkta socialförsäkringsavgifter, en höjning av gränsen för grundavdrag, en ökning av lönerna till vårdpersonal och lärare samt en höjning av lägstanivån för sociala förmåner. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 43,3 % av BNP 2020 till 44,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års stabilitetsprogram är realistiskt för 2022 och därefter försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % 2022 och med 2,5 % 2023. Som jämförelse förutspås i kommissionens vårprognos 2022 en liknande real tillväxt i BNP på 2,0 % 2022 och en något högre tillväxt på 2,9 % 2023, främst på grund av positivare utsikter för den privata konsumtionen och exporten. I 2022 års stabilitetsprogram förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 6,5 % av BNP 2022 och till 2,8 % 2023. Det stora underskottet 2022 återspeglar främst åtgärderna i 2022 års budget, nämligen en höjning av grundavdraget, ett omfattande investeringspaket och en ökning av lönerna för vårdpersonal samt anställda inom den inhemska sektorn och utbildningssektorn. Ett omfattande statligt stöd till hushåll och företag för att kompensera för de stigande energipriserna och en långsammare ökning av skatteintäkterna än planerat på grund av den negativa inverkan som Rysslands invasion av Ukraina har på ekonomin gör att underskottet även i fortsättningen kommer att vara högt, trots att covid-19-stödet till ekonomin är avsevärt lägre 2022 än 2021. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 45,7 % av BNP 2022, och att minska till 45,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 7,2 % respektive 3,0 % av BNP. Detta är högre än det beräknade underskottet i 2022 års stabilitetsprogram, främst på grund av de ytterligare politiska åtgärder som tagits med i kommissionens vårprognos, nämligen skapandet av en nationell reserv för att trygga energiförsörjning i enlighet med de ändringar som nyligen gjordes av energilagen (en uppskattad offentligfinansiell effekt på 0,6 % av BNP 2022). Skapandet av reserven har aviserats på ett trovärdigt sätt men den var inte känd då stabilitetsprogrammet 2022 utarbetades. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot på 47,0 % av BNP 2022 och 46,5 % 2023, vilket ligger över prognosen i stabilitetsprogrammet 2022. Skillnaden beror på ett högre underskott och en lägre nominell BNP än beräknat. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,3 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Lettlands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års stabilitetsprogram är realistiskt för 2022 och därefter försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % 2022 och med 2,5 % 2023. Som jämförelse förutspås i kommissionens vårprognos 2022 en liknande real tillväxt i BNP på 2,0 % 2022 och en något högre tillväxt på 2,9 % 2023, främst på grund av positivare utsikter för den privata konsumtionen och exporten. I 2022 års stabilitetsprogram förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 6,5 % av BNP 2022 och till 2,8 % 2023. Det stora underskottet 2022 återspeglar främst åtgärderna i 2022 års budget, nämligen en höjning av grundavdraget, ett omfattande investeringspaket och en ökning av lönerna för vårdpersonal samt anställda inom den inhemska sektorn och utbildningssektorn. Ett omfattande statligt stöd till hushåll och företag för att kompensera för de stigande energipriserna och en långsammare ökning av skatteintäkterna än planerat på grund av den negativa inverkan som Rysslands invasion av Ukraina har på ekonomin gör att underskottet även i fortsättningen kommer att vara högt, trots att covid-19-stödet till ekonomin är avsevärt lägre 2022 än 2021. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 45,7 % av BNP 2022, och att minska till 45,2 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 7,2 % respektive 3,0 % av BNP. Detta är högre än det beräknade underskottet i 2022 års stabilitetsprogram, främst på grund av de ytterligare politiska åtgärder som tagits med i kommissionens vårprognos, nämligen skapandet av en nationell reserv för att trygga energiförsörjning i enlighet med de ändringar som nyligen gjordes av energilagen (en uppskattad offentligfinansiell effekt på 0,6 % av BNP 2022). Skapandet av reserven har aviserats på ett trovärdigt sätt men den var inte känd då stabilitetsprogrammet 2022 utarbetades. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en offentlig skuldkvot på 47,0 % av BNP 2022 och 46,5 % 2023, vilket ligger över prognosen i stabilitetsprogrammet 2022. Skillnaden beror på ett högre underskott och en lägre nominell BNP än beräknat. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,3 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Lettlands potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 5,2 % av BNP 2021 till 0,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,9 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023. (12) Dessa åtgärder består i huvudsak av att ett pristak införts på energi till hushåll och entreprenörer, att staten står helt för vissa delkomponenter av eltariffen samt att stöd ges till särskilda sociala grupper och fattigare hushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet de allmänna pristaken på el. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, något som enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022 och 0,5 % av BNP 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter på 0,1 % av BNP 2022 och 0,3 % av BNP 2023. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 5,2 % av BNP 2021 till 0,8 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,9 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023. (12) Dessa åtgärder består i huvudsak av att ett pristak införts på energi till hushåll och entreprenörer, att staten står helt för vissa delkomponenter av eltariffen samt att stöd ges till särskilda sociala grupper och fattigare hushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet de allmänna pristaken på el. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, något som enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022 och 0,5 % av BNP 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter på 0,1 % av BNP 2022 och 0,3 % av BNP 2023.

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Lettland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Lettland att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll och att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Lettland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Lettland att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll och att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Lettlands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Lettland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,8 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Lettland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,8 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,3 % av BNP). På det hela taget har Lettland kontroll över de nationellt finansierade löpande utgifternas tillväxt 2022, eftersom det kraftigt expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter 2022 främst beror på åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna samt kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Lettlands stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Lettland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,8 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Lettland att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,8 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,3 % av BNP). På det hela taget har Lettland kontroll över de nationellt finansierade löpande utgifternas tillväxt 2022, eftersom det kraftigt expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter 2022 främst beror på åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna samt kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 3,2 % av BNP vid oförändrad politik (16). Lettland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,9 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 2,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,9 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 3,2 % av BNP vid oförändrad politik (16). Lettland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,9 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 2,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,9 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,3 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. I dessa prognoser utgår man ifrån att stödprogrammen fasas ut och att skatteintäkterna ökar kraftigt. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 44,5 % av BNP 2024 och till 43,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,3 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. I dessa prognoser utgår man ifrån att stödprogrammen fasas ut och att skatteintäkterna ökar kraftigt. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 44,5 % av BNP 2024 och till 43,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (20) | Lettlands skatteintäkter, i relation till BNP, är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet, vilket begränsar finansieringen av offentliga tjänster. Lettland har de lägsta bolagsskatteintäkterna i hela unionen (0,7 % av BNP 2020), medan fastighetsskatteintäkterna är 1,0 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 2,3 % av BNP. Även om skattekilen för medelinkomsttagare ligger kring unionsgenomsnittet hör den implicita skattesatsen på arbete till de lägsta i unionen, något som tyder på att det finns ett stort utrymme för att öka skatteintäkterna från arbete genom effektivare skatteuppbörd och högre progressivitet. Lettlands offentliga utgifter för hälso- och sjukvård och socialt skydd är särskilt låga jämfört med unionsgenomsnittet, vilket hindrar tillgång till hälso- och sjukvård och ett ändamålsenligt socialt skydd på lika villkor och i tid. Till följd av detta hör Lettland till de länder som har de största inkomstskillnaderna, de lägsta fattigdomsminskande effekterna av sociala transfereringar och de sämsta hälsoresultaten i hela unionen. Minimiinkomsterna, minimipensionerna och de lägsta förmånerna till personer med funktionsnedsättning ligger under fattigdomsgränsen, trots att de nyligen stigit. Kvaliteten på det sociala biståndet och de sociala tjänsterna samt tillgången till dem för sårbara befolkningsgrupper är ytterligare ett hinder för social inkludering. Den långvariga vården och omsorgen är underutvecklad, med ett begränsat utbud av hemtjänst och samhällsbaserade tjänster. Subventionerat boende saknas nästan helt och erbjuder ofta inte ändamålsenliga levnadsförhållanden. Det sociala biståndet varierar dessutom beroende på kommun och är ofta inte tillräckligt riktat. En högre egendoms- och kapitalbeskattning samt en mer progressiv inkomstbeskattning erbjuder de bästa möjligheterna att öka skatteintäkterna eftersom dessa källor fortfarande är underutnyttjade jämfört med unionsgenomsnittet. Dessutom bör insatserna för att minska den svarta ekonomin fortsätta vid sidan av de åtgärder som planeras i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(20)

Lettlands skatteintäkter, i relation till BNP, är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet, vilket begränsar finansieringen av offentliga tjänster. Lettland har de lägsta bolagsskatteintäkterna i hela unionen (0,7 % av BNP 2020), medan fastighetsskatteintäkterna är 1,0 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 2,3 % av BNP. Även om skattekilen för medelinkomsttagare ligger kring unionsgenomsnittet hör den implicita skattesatsen på arbete till de lägsta i unionen, något som tyder på att det finns ett stort utrymme för att öka skatteintäkterna från arbete genom effektivare skatteuppbörd och högre progressivitet. Lettlands offentliga utgifter för hälso- och sjukvård och socialt skydd är särskilt låga jämfört med unionsgenomsnittet, vilket hindrar tillgång till hälso- och sjukvård och ett ändamålsenligt socialt skydd på lika villkor och i tid. Till följd av detta hör Lettland till de länder som har de största inkomstskillnaderna, de lägsta fattigdomsminskande effekterna av sociala transfereringar och de sämsta hälsoresultaten i hela unionen. Minimiinkomsterna, minimipensionerna och de lägsta förmånerna till personer med funktionsnedsättning ligger under fattigdomsgränsen, trots att de nyligen stigit. Kvaliteten på det sociala biståndet och de sociala tjänsterna samt tillgången till dem för sårbara befolkningsgrupper är ytterligare ett hinder för social inkludering. Den långvariga vården och omsorgen är underutvecklad, med ett begränsat utbud av hemtjänst och samhällsbaserade tjänster. Subventionerat boende saknas nästan helt och erbjuder ofta inte ändamålsenliga levnadsförhållanden. Det sociala biståndet varierar dessutom beroende på kommun och är ofta inte tillräckligt riktat. En högre egendoms- och kapitalbeskattning samt en mer progressiv inkomstbeskattning erbjuder de bästa möjligheterna att öka skatteintäkterna eftersom dessa källor fortfarande är underutnyttjade jämfört med unionsgenomsnittet. Dessutom bör insatserna för att minska den svarta ekonomin fortsätta vid sidan av de åtgärder som planeras i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Lettland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I Lettlands återhämtnings- och resliensplan ingår framför allt åtgärder som i varierande grad tar itu med alla sex stora utmaningar: budgeten, personalresurser, offentlig förvaltning, produktivitet och den digitala och den gröna omställningen. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår reformer av förvaltningen och finansieringen av universitet och högskolor, genomförandet av en övergripande personalstrategi inom hälso- och sjukvården och införandet av indexering av minimiinkomstförmåner. Till de stora investeringarna hör att göra transportsystemet i Rigas storstadsområde miljövänligare, bland annat genom att köpa in rena offentliga fordon samt energirenovering av både privata och offentliga byggnader och företag. Stora investeringar planeras också för att främja regional utveckling, genom att bygga skolor, industriparker och boenden till rimlig kostnad samt modernisera sjukhus. Dessa åtgärder förväntas främja ekonomins tillväxtpotential på ett hållbart sätt. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska genomföras, med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Lettland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I Lettlands återhämtnings- och resliensplan ingår framför allt åtgärder som i varierande grad tar itu med alla sex stora utmaningar: budgeten, personalresurser, offentlig förvaltning, produktivitet och den digitala och den gröna omställningen. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår reformer av förvaltningen och finansieringen av universitet och högskolor, genomförandet av en övergripande personalstrategi inom hälso- och sjukvården och införandet av indexering av minimiinkomstförmåner. Till de stora investeringarna hör att göra transportsystemet i Rigas storstadsområde miljövänligare, bland annat genom att köpa in rena offentliga fordon samt energirenovering av både privata och offentliga byggnader och företag. Stora investeringar planeras också för att främja regional utveckling, genom att bygga skolor, industriparker och boenden till rimlig kostnad samt modernisera sjukhus. Dessa åtgärder förväntas främja ekonomins tillväxtpotential på ett hållbart sätt.

| (22) | Genomförandet av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Lettland står för 37,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Lettland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Lettland står för 37,6 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Lettland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Lettland lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) den 25 maj 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Lettland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Lettland lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) den 25 maj 2022, men de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen har ännu inte lämnats in. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Lettland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Lettland inför ytterligare ett antal utmaningar, bland annat när det gäller tillgången till banklån. Kreditflödet till den privata sektorn har varit negativt under en stor del av de senaste tio åren. Flödet blev positivt 2016 men tillväxttakten för krediterna var lägre än tillväxttakten för BNP. År 2020 stod den privata sektorns skuld för 66,5 % av BNP jämfört med 78,3 % av BNP fem år tidigare. För små och medelstora företag har det varit särskilt svårt att få kredit, framför allt för att de har en högre kreditrisk, men de drabbas också av relativt höga kreditkostnader och betungande pappersarbete. Dessutom var det särskilt svårt att få kredit utanför regionen Riga på grund av dålig likviditet för de tillgångar som erbjuds som säkerhet. Det här är ett stort hinder för både bolån och lån till företag. Dessutom kunde finansieringen av grön teknik för konsumenter bli mer prisvärd genom billigare och mer långsiktiga kreditprodukter. De politiska insatserna har främst varit inriktade på att stödja lån genom att kombinera dem med offentliga bidrag. Detta medför emellertid stora kostnader i statsbudgeten och är därför inte ett hållbart sätt att stimulera utlåning på. För att kreditbegränsningarna ska kunna luckras upp krävs en allmän förbättring av transparensen och förtroendet inom näringslivet, inbegripet en minskning av den svarta ekonomin. Dessutom finns det utrymme för att öka skuldindrivningsgraden, vilket skulle minska bankernas kostnader för nödlidande lån och kunna underlättas genom ett effektivare rättssystem. Riktade låne- och garantisystem kunde bidra till att minska bankernas likviditetsrisker vid mottagande av säkerheter på relativt illikvida marknader. Offentliga lånesystem för strategiskt viktiga investeringar, som för den gröna omställningen och regional utveckling, kan göra konkurrensen på bankmarknaden mer effektiv eller åtgärda en brist på marknaden där bankfinansiering är antingen för dyrt eller inte tillgängligt. Dessutom är offentliga garanti- och lånesystem mycket mer kostnadseffektiva än bidragssystem om man vill stödja privat upplåning. Förutom hindren för bankfinansiering är den lettiska marknaden för alternativa finansieringskällor underutvecklad och det finns potential att förbättra företags tillgång till finansiering. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Lettland inför ytterligare ett antal utmaningar, bland annat när det gäller tillgången till banklån. Kreditflödet till den privata sektorn har varit negativt under en stor del av de senaste tio åren. Flödet blev positivt 2016 men tillväxttakten för krediterna var lägre än tillväxttakten för BNP. År 2020 stod den privata sektorns skuld för 66,5 % av BNP jämfört med 78,3 % av BNP fem år tidigare. För små och medelstora företag har det varit särskilt svårt att få kredit, framför allt för att de har en högre kreditrisk, men de drabbas också av relativt höga kreditkostnader och betungande pappersarbete. Dessutom var det särskilt svårt att få kredit utanför regionen Riga på grund av dålig likviditet för de tillgångar som erbjuds som säkerhet. Det här är ett stort hinder för både bolån och lån till företag. Dessutom kunde finansieringen av grön teknik för konsumenter bli mer prisvärd genom billigare och mer långsiktiga kreditprodukter. De politiska insatserna har främst varit inriktade på att stödja lån genom att kombinera dem med offentliga bidrag. Detta medför emellertid stora kostnader i statsbudgeten och är därför inte ett hållbart sätt att stimulera utlåning på. För att kreditbegränsningarna ska kunna luckras upp krävs en allmän förbättring av transparensen och förtroendet inom näringslivet, inbegripet en minskning av den svarta ekonomin. Dessutom finns det utrymme för att öka skuldindrivningsgraden, vilket skulle minska bankernas kostnader för nödlidande lån och kunna underlättas genom ett effektivare rättssystem. Riktade låne- och garantisystem kunde bidra till att minska bankernas likviditetsrisker vid mottagande av säkerheter på relativt illikvida marknader. Offentliga lånesystem för strategiskt viktiga investeringar, som för den gröna omställningen och regional utveckling, kan göra konkurrensen på bankmarknaden mer effektiv eller åtgärda en brist på marknaden där bankfinansiering är antingen för dyrt eller inte tillgängligt. Dessutom är offentliga garanti- och lånesystem mycket mer kostnadseffektiva än bidragssystem om man vill stödja privat upplåning. Förutom hindren för bankfinansiering är den lettiska marknaden för alternativa finansieringskällor underutvecklad och det finns potential att förbättra företags tillgång till finansiering.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Enligt uppgifter från 2020 stod oljeprodukter (33,8 %) och naturgas (21,6 %) för ungefär hälften av Lettlands energimix, medan resten i huvudsak bestod av förnybar energi (44,1 %). Ryssland stod för Lettlands hela import av naturgas (vilket är högre än unionsgenomsnittet på 44 % för beroende av gasimport från Ryssland) och var en viktig källa (20 %) för Lettlands import av oljeprodukter (i stora drag i linje med unionsgenomsnittet på 26 % för beroende av oljeimport från Ryssland). (19) Lettlands beroende av rysk gas har minskat betydligt till följd av gasledningen till Litauen som ger Lettland tillgång till terminalen för flytande naturgas i Klaipėda. Lettland är dessutom vidare sammanlänkat med Estland och Finland, vilket gör att de fyra länderna är del av samma marknad för naturgas. En gaslagringsanläggning i Lettland jämnar ut säsongbetonade skillnader i utbud och efterfrågan och har en säkerhetsreserv för den baltiska marknaden. Det rekommenderas att alla nya investeringar i gasinfrastrukturer och gasnät är framtidssäkrade, om möjligt, är framtidssäkrade så att det blir lättare att göra dem hållbara på lång sikt genom att i framtiden ställa om dem till hållbara bränslen. Att komplettera den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställa tillräckligt med kapacitet för sammanlänkningarna med angränsande medlemsstater och driva gemensamma projekt för förnybara energikällor är emellertid fortfarande en politisk prioritet. Förutom den förbättrade gasinfrastrukturen som syftar till att säkerställa alternativa försörjningskällor kommer ett minskat energiberoende av Ryssland att tvinga Lettland till att påskynda användningen av förnybara energikällor och öka energieffektiviteten, särskilt inom byggnads- och transportsektorn. I Lettlands återhämtnings- och resiliensplan ingår åtgärder för att underlätta privata investeringar i landbaserad vindkraft.
  Regeringen har nyligen meddelat att åtgärderna kommer att genomföras tidigare än planerat, vilket kan bidra till att påskynda investeringar i landbaserad vindkraft. Om Lettland vill öka andelen förnybara energikällor skulle det emellertid också kräva att landet undersöker de möjligheter som havsbaserad vindkraft erbjuder. Åtgärderna för att förbättra energieffektiviteten kunde stärkas, inbegripet genomgripande renoveringar, särskilt inom byggnads-, transport- och industrisektorn. För att diversifiera energimixen överväger Lettland att investera i kärnenergi i samarbete med angränsande medlemsstater. Lettland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Enligt uppgifter från 2020 stod oljeprodukter (33,8 %) och naturgas (21,6 %) för ungefär hälften av Lettlands energimix, medan resten i huvudsak bestod av förnybar energi (44,1 %). Ryssland stod för Lettlands hela import av naturgas (vilket är högre än unionsgenomsnittet på 44 % för beroende av gasimport från Ryssland) och var en viktig källa (20 %) för Lettlands import av oljeprodukter (i stora drag i linje med unionsgenomsnittet på 26 % för beroende av oljeimport från Ryssland). (19) Lettlands beroende av rysk gas har minskat betydligt till följd av gasledningen till Litauen som ger Lettland tillgång till terminalen för flytande naturgas i Klaipėda. Lettland är dessutom vidare sammanlänkat med Estland och Finland, vilket gör att de fyra länderna är del av samma marknad för naturgas. En gaslagringsanläggning i Lettland jämnar ut säsongbetonade skillnader i utbud och efterfrågan och har en säkerhetsreserv för den baltiska marknaden. Det rekommenderas att alla nya investeringar i gasinfrastrukturer och gasnät är framtidssäkrade, om möjligt, är framtidssäkrade så att det blir lättare att göra dem hållbara på lång sikt genom att i framtiden ställa om dem till hållbara bränslen. Att komplettera den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställa tillräckligt med kapacitet för sammanlänkningarna med angränsande medlemsstater och driva gemensamma projekt för förnybara energikällor är emellertid fortfarande en politisk prioritet. Förutom den förbättrade gasinfrastrukturen som syftar till att säkerställa alternativa försörjningskällor kommer ett minskat energiberoende av Ryssland att tvinga Lettland till att påskynda användningen av förnybara energikällor och öka energieffektiviteten, särskilt inom byggnads- och transportsektorn. I Lettlands återhämtnings- och resiliensplan ingår åtgärder för att underlätta privata investeringar i landbaserad vindkraft.

Regeringen har nyligen meddelat att åtgärderna kommer att genomföras tidigare än planerat, vilket kan bidra till att påskynda investeringar i landbaserad vindkraft. Om Lettland vill öka andelen förnybara energikällor skulle det emellertid också kräva att landet undersöker de möjligheter som havsbaserad vindkraft erbjuder. Åtgärderna för att förbättra energieffektiviteten kunde stärkas, inbegripet genomgripande renoveringar, särskilt inom byggnads-, transport- och industrisektorn. För att diversifiera energimixen överväger Lettland att investera i kärnenergi i samarbete med angränsande medlemsstater. Lettland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Lettland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Lettland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Lettland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Lettland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas särskilt i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas särskilt i rekommendation 1.

| (29) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Lettland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Lettland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Lettland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Bredda skatteuppbörden, även när det gäller egendom och kapital, och stärka hälso- och sjukvårdens och det sociala skyddets tillräcklighet för att minska ojämlikheten.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Förbättra små och medelstora företags tillgång till finansiering genom offentliga låne- och garantisystem som syftar till att underlätta strategiskt viktiga investeringar, särskilt i den gröna omställningen och regional utveckling.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybara energikällor, säkerställa en tillräcklig sammanlänkningskapacitet, diversifiera energiförsörjningen och energiförsörjningsvägarna och minska den totala energikonsumtionen genom omfattande åtgärder för förbättrad energieffektivitet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 63).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10157/2021, ST 10157/2021 ADD1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Lettlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 28.6.2020, s. 89).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,7 procentenheter av BNP eftersom kommissionens vårprognos 2022 inbegriper den offentligfinansiella effekten av skapandet av en reserv för att trygga energiförsörjningen i enlighet med de ändringar som nyligen gjordes av energilagen.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP, vilka beror på baseffekten; i kommissionens prognos 2022 förutses nämligen den offentligfinansiella effekten av skapandet av en reserv för att trygga energiförsörjning men någon sådan åtgärd finns inte planerad för 2023.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och råolja. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Lettland omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/120 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/120

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Litauens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/15)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Litauen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Litauen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Litauen inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Litauen inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 14 maj 2021 lämnade Litauen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Litauens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Litauen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 14 maj 2021 lämnade Litauen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Litauens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Litauen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 27 april 2022 lämnade Litauen in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Litauens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2022 lämnade Litauen in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Litauens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Litauen. Den innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Litauens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Litauens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Litauen. Den innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Litauens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Litauens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Litauens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 väntas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Litauens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 väntas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Litauen att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Litauen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Litauens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,3 % av BNP 2020 till 1,0 %. Litauens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,9 % av BNP 2020 till 2,8 % 2021. De åtgärder som Litauen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärderna som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av högre ersättningar till anställda inom den offentliga sektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 46,6 % av BNP 2020 till 44,3 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Litauen att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Litauen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Litauens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,3 % av BNP 2020 till 1,0 %. Litauens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 3,9 % av BNP 2020 till 2,8 % 2021. De åtgärder som Litauen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärderna som regeringen antog under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av högre ersättningar till anställda inom den offentliga sektorn. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 46,6 % av BNP 2020 till 44,3 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,6 % 2022 och med 2,5 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt på 1,7 % 2022 och 2,6 % 2023. I 2022 års stabilitetsprogram förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att öka till 4,9 % av BNP 2022 och minska till 2,4 % 2023. Det ökade underskottet 2022 återspeglar främst åtgärderna för att begränsa effekterna av de höga energipriserna, stödja låginkomsthushåll och skaffa bostäder till dem som flyr från Ukraina. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 43,3 % av BNP under 2022 och förbli stabil under 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,6 % respektive 2,3 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en liknande offentlig skuldkvot på 42,7 % 2022 och 43,1 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Litauens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,6 % 2022 och med 2,5 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt på 1,7 % 2022 och 2,6 % 2023. I 2022 års stabilitetsprogram förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att öka till 4,9 % av BNP 2022 och minska till 2,4 % 2023. Det ökade underskottet 2022 återspeglar främst åtgärderna för att begränsa effekterna av de höga energipriserna, stödja låginkomsthushåll och skaffa bostäder till dem som flyr från Ukraina. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 43,3 % av BNP under 2022 och förbli stabil under 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,6 % respektive 2,3 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas en liknande offentlig skuldkvot på 42,7 % 2022 och 43,1 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Litauens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,8 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,2 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av subventioner till gas- och elbolag, kompensation för den mervärdesskatt (moms) som påläggs värmeenergi och en bredare tillämpning av andra kompensationer för värmeenergi. Dessa åtgärder har angetts vara till största del tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet subventionerna till gas- och elbolagen och kompensationerna för moms på värmeenergi. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, något som enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas stå för 0,2 % av BNP 2022 och 2023 (13) samt ökade försvarsutgifter på 0,5 % av BNP både 2022 och 2023. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,8 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,2 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av subventioner till gas- och elbolag, kompensation för den mervärdesskatt (moms) som påläggs värmeenergi och en bredare tillämpning av andra kompensationer för värmeenergi. Dessa åtgärder har angetts vara till största del tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet subventionerna till gas- och elbolagen och kompensationerna för moms på värmeenergi. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, något som enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas stå för 0,2 % av BNP 2022 och 2023 (13) samt ökade försvarsutgifter på 0,5 % av BNP både 2022 och 2023.

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Litauen att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Litauen att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. Litauen rekommenderades även att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Litauen att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Litauen att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. Litauen rekommenderades även att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Litauens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 4,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Litauen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Litauen att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 3,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP), medan bland annat ytterligare stöd till låginkomsthushåll (en ytterligare ökning av pensionerna, barnbidragen, det sociala biståndet, miniminivån på skattefri inkomst) också väntas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna med 0,4 % av BNP. Enligt kommissionens nuvarande beräkningar har Litauen därför inte tillräckligt stor kontroll över ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Litauens stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 4,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Litauen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Litauen att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 3,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP), medan bland annat ytterligare stöd till låginkomsthushåll (en ytterligare ökning av pensionerna, barnbidragen, det sociala biståndet, miniminivån på skattefri inkomst) också väntas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna med 0,4 % av BNP. Enligt kommissionens nuvarande beräkningar har Litauen därför inte tillräckligt stor kontroll över ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna 2022.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 1,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Litauen förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,4 procentenheter av BNP under 2023. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 1,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Litauen förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,4 procentenheter av BNP under 2023. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten från utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (1,2 % av BNP) liksom de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,3 % av BNP under 2024 och till 1,0 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 42,6 % av BNP 2024 och till 42,5 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,3 % av BNP under 2024 och till 1,0 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 42,6 % av BNP 2024 och till 42,5 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (20) | Enligt resultattavlan för offentlig upphandling 2020 finns det vissa flaskhalsar i systemet för offentlig upphandling i Litauen: brist på samarbete mellan upphandlande myndigheter, få eller inga deltagare i upphandlingarna och en övertro på priskriteriet. Om de pågående insatserna för att främja samarbete mellan kommuner vid offentlig upphandling breddades så att reformen också omfattade den statliga förvaltningen skulle detta bidra till att utveckla och sprida bästa praxis och förbättra processernas övergripande effektivitet och ändamålsenlighet. På så sätt skulle man också öka hållbarheten i de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(20)

Enligt resultattavlan för offentlig upphandling 2020 finns det vissa flaskhalsar i systemet för offentlig upphandling i Litauen: brist på samarbete mellan upphandlande myndigheter, få eller inga deltagare i upphandlingarna och en övertro på priskriteriet. Om de pågående insatserna för att främja samarbete mellan kommuner vid offentlig upphandling breddades så att reformen också omfattade den statliga förvaltningen skulle detta bidra till att utveckla och sprida bästa praxis och förbättra processernas övergripande effektivitet och ändamålsenlighet. På så sätt skulle man också öka hållbarheten i de offentliga finanserna.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Litauen från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är framför allt starkt inriktad på åtgärder för att främja digitalisering och den gröna omställningen, säkerställa hälso- och sjukvårdstjänsternas kvalitet och effektivitet, prioritera utbildning och innovation och öka den offentliga sektorns effektivitet. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Litauen från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är framför allt starkt inriktad på åtgärder för att främja digitalisering och den gröna omställningen, säkerställa hälso- och sjukvårdstjänsternas kvalitet och effektivitet, prioritera utbildning och innovation och öka den offentliga sektorns effektivitet.

| (22) | Genomförandet av Litauens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Litauen står för 37,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 31,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Litauen snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Litauens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Litauen står för 37,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 31,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Litauen snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Kommissionen godkände Litauens partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 22 april 2022. Litauen lämnade in det sammanhållningspolitiska programmet den 16 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Litauen beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen godkände Litauens partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 22 april 2022. Litauen lämnade in det sammanhållningspolitiska programmet den 16 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 har Litauen beaktat de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som hanteras i återhämtnings- och resiliensplanen står Litauen inför ett antal andra utmaningar vad gäller primärvården och den förebyggande hälsovården, svagheter i planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster och bristen på strategier för subventionerat boende. Det höga antalet undvikbara sjukhusvistelser och dödsfall i sjukdomar som hade gått att förebygga och behandla tyder på att det finns ett behov av mer förebyggande åtgärder inom Litauens hälso- och sjukvård. Dessutom begränsas tillgången till primärvård och långtidsvård av bristen på vårdpersonal och en ojämn spridning av vårdpersonalen. Förutom hälso- och sjukvårdsreformer och investeringar i Litauens återhämtnings- och resiliensplan finns det ett behov av att ytterligare stärka primärvården och den förebyggande hälsovården. Bristen på samarbete mellan olika ministerier och andra offentliga organ och problem med att identifiera behoven hindrar ett integrerat tillhandahållande av sociala tjänster. Tjänsterna tar heller inte tillräcklig hänsyn till de arbetslösas behov. 2019 (19) var Litauens utgifter för subventionerat boende (10,31 euro per invånare) avsevärt lägre än unionsgenomsnittet på 101,58 euro (båda i fasta priser 2010), vilket leder till en ständig brist på bostäder och långa väntelistor. Även kvaliteten på det subventionerade boendet måste förbättras. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår viktiga åtgärder som reformen av minimiinkomstsystemet och skatteförmånssystemet samt en ökning av arbetslöshetsförmånernas omfattning. Dessa åtgärder väntas ha åtgärdat vissa av de viktigaste utmaningarna när det gäller socialt skydd när de väl är genomförda. Förutom de åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen krävs dock ytterligare ansträngningar för att förbättra planeringen av de sociala tjänsterna och deras kvalitet och effektivitet och för att åtgärda bristen på subventionerat boende och kvaliteten på det. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som hanteras i återhämtnings- och resiliensplanen står Litauen inför ett antal andra utmaningar vad gäller primärvården och den förebyggande hälsovården, svagheter i planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster och bristen på strategier för subventionerat boende. Det höga antalet undvikbara sjukhusvistelser och dödsfall i sjukdomar som hade gått att förebygga och behandla tyder på att det finns ett behov av mer förebyggande åtgärder inom Litauens hälso- och sjukvård. Dessutom begränsas tillgången till primärvård och långtidsvård av bristen på vårdpersonal och en ojämn spridning av vårdpersonalen. Förutom hälso- och sjukvårdsreformer och investeringar i Litauens återhämtnings- och resiliensplan finns det ett behov av att ytterligare stärka primärvården och den förebyggande hälsovården. Bristen på samarbete mellan olika ministerier och andra offentliga organ och problem med att identifiera behoven hindrar ett integrerat tillhandahållande av sociala tjänster. Tjänsterna tar heller inte tillräcklig hänsyn till de arbetslösas behov. 2019 (19) var Litauens utgifter för subventionerat boende (10,31 euro per invånare) avsevärt lägre än unionsgenomsnittet på 101,58 euro (båda i fasta priser 2010), vilket leder till en ständig brist på bostäder och långa väntelistor. Även kvaliteten på det subventionerade boendet måste förbättras. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår viktiga åtgärder som reformen av minimiinkomstsystemet och skatteförmånssystemet samt en ökning av arbetslöshetsförmånernas omfattning. Dessa åtgärder väntas ha åtgärdat vissa av de viktigaste utmaningarna när det gäller socialt skydd när de väl är genomförda. Förutom de åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen krävs dock ytterligare ansträngningar för att förbättra planeringen av de sociala tjänsterna och deras kvalitet och effektivitet och för att åtgärda bristen på subventionerat boende och kvaliteten på det.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Litauens energiförsörjning är mycket beroende av import, eftersom landet importerar runt två tredjedelar av sitt bruttobehov av el och största delen av sin olja och gas. Olja och gas står för tre fjärdedelar av landets energimix. Fram till Rysslands invasion av Ukraina importerades oljan och gasen främst från Ryssland. År 2020 importerade Litauen 42 % av sin naturgas (på det hela taget i linje med unionsgenomsnittet på 44 %) och 73 % av sin råolja från Ryssland (högre än unionsgenomsnittet på 26 %) (20). Efterfrågan på energi styrs av en stor transportflotta, där kollektivtrafiken och järnvägen är underutnyttjad, ett stort antal energiineffektiva byggnader och mycket energiintensiva industrier, som står för 67 % av den totala gaskonsumtionen. Ytterligare ansträngningar för att minska energiintensiteten inom dessa sektorer, genom att främja industriell omvandling, bland annat innovativa produktionsprocesser, och därutöver främja användningen av förnybara energikällor, skulle minska Litauens allmänna beroende av energiimport. Litauen har gjort avsevärda framsteg med att förbättra sin energiförsörjning genom att utveckla el- och gasförbindelser med angränsande medlemsstater och terminalen för flytande naturgas i Klaipėda. Sammantaget måste Litauen fortsätta sina ansträngningar för att ytterligare förbättra det regionala samarbetet med sina grannländer för att samordna ytterligare gasimport och en effektiv användning av de regionala infrastrukturerna. I detta sammanhang kommer gassammanlänkningen med Polen (GIPL) som togs i bruk den 1 maj 2022 och förbättringen av andra gassammanlänkningar med angränsande medlemsstater att bidra till att trygga energiförsörjningen i regionen. Att komplettera den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställa tillräckligt med kapacitet för sammanlänkningarna med angränsande medlemsstater och driva gemensamma projekt för förnybara energikällor är emellertid fortfarande en politisk prioritet. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Litauen måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska växthusgasutsläppen, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Litauens energiförsörjning är mycket beroende av import, eftersom landet importerar runt två tredjedelar av sitt bruttobehov av el och största delen av sin olja och gas. Olja och gas står för tre fjärdedelar av landets energimix. Fram till Rysslands invasion av Ukraina importerades oljan och gasen främst från Ryssland. År 2020 importerade Litauen 42 % av sin naturgas (på det hela taget i linje med unionsgenomsnittet på 44 %) och 73 % av sin råolja från Ryssland (högre än unionsgenomsnittet på 26 %) (20). Efterfrågan på energi styrs av en stor transportflotta, där kollektivtrafiken och järnvägen är underutnyttjad, ett stort antal energiineffektiva byggnader och mycket energiintensiva industrier, som står för 67 % av den totala gaskonsumtionen. Ytterligare ansträngningar för att minska energiintensiteten inom dessa sektorer, genom att främja industriell omvandling, bland annat innovativa produktionsprocesser, och därutöver främja användningen av förnybara energikällor, skulle minska Litauens allmänna beroende av energiimport. Litauen har gjort avsevärda framsteg med att förbättra sin energiförsörjning genom att utveckla el- och gasförbindelser med angränsande medlemsstater och terminalen för flytande naturgas i Klaipėda. Sammantaget måste Litauen fortsätta sina ansträngningar för att ytterligare förbättra det regionala samarbetet med sina grannländer för att samordna ytterligare gasimport och en effektiv användning av de regionala infrastrukturerna. I detta sammanhang kommer gassammanlänkningen med Polen (GIPL) som togs i bruk den 1 maj 2022 och förbättringen av andra gassammanlänkningar med angränsande medlemsstater att bidra till att trygga energiförsörjningen i regionen. Att komplettera den pågående synkroniseringen med unionens kontinentala elnät, säkerställa tillräckligt med kapacitet för sammanlänkningarna med angränsande medlemsstater och driva gemensamma projekt för förnybara energikällor är emellertid fortfarande en politisk prioritet. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Litauen måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska växthusgasutsläppen, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Litauen, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Litauen använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Litauen, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Litauen använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (29) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Litauen återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Litauen återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Litauen att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Främja samarbete mellan stat och kommuner vid offentlig upphandling.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 20 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Stärka primärvården och den förebyggande hälsovården. Minska fragmenteringen vid planering och tillhandahållande av sociala tjänster och förbättra individanpassningen och integrationen av dessa tjänster med andra tjänster. Förbättra kvaliteten på och tillgången till subventionerat boende.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybara energikällor, öka energieffektiviteten och minska koldioxidutsläppen från industri, transport och byggnader samt säkerställa en tillräcklig sammanlänkningskapacitet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 68).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10477/2021, ST 10477/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Litauens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 95).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/SPR_EXP_FHO__custom_2036156/default/table?lang=en

19

(20)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Litauen omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/128 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/128

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Luxemburgs nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/16)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Luxemburg in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Luxemburg på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Luxemburg in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Luxemburg på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Luxemburg in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Luxemburgs halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Luxemburg in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Luxemburgs halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Luxemburg. Den innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Luxemburgs genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Luxemburgs framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Luxemburg. Den innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Luxemburgs genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Luxemburgs framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Luxemburg att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Luxemburg rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat förbättrades saldot i Luxemburgs offentliga finanser från ett underskott på 3,4 % av BNP 2020 till ett överskott på 0,9 % 2021. Luxemburgs finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,4 % av BNP 2020 till 0,7 %. De åtgärder som Luxemburg vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 24,8 % av BNP 2020 till 24,4 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(12)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Luxemburg att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Luxemburg rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat förbättrades saldot i Luxemburgs offentliga finanser från ett underskott på 3,4 % av BNP 2020 till ett överskott på 0,9 % 2021. Luxemburgs finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,4 % av BNP 2020 till 0,7 %. De åtgärder som Luxemburg vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 24,8 % av BNP 2020 till 24,4 % av BNP 2021.

| (13) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är försiktigt för 2022 och realistiskt efter det. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 kommer BNP i fasta priser att öka med 1,4 % 2022 och 2,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 på en real BNP-tillväxt på 2,2 % 2022 och 2,7 % 2023. Skillnaden på 0,8 procentenheter 2022 beror främst på högre förväntningar på investeringar och ett positivt bidrag från nettoexporten till den reala BNP-tillväxten i kommissionens vårprognos 2022. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förväntar sig regeringen att det samlade saldot i de offentliga finanserna kommer att minska till ett underskott på 0,7 % av BNP 2022 och till 0,4 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst högre utgifter för ersättningar till anställda, investeringar och sociala förmåner, medan löpande inkomst- och förmögenhetsskatter på inkomstsidan förväntas minska. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 25,4 % av BNP 2022 och till 25,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP 2022 och ett överskott på 0,1 % 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 24,7 % av BNP 2022 och 25,1 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan öka Luxemburgs potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(13)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är försiktigt för 2022 och realistiskt efter det. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 kommer BNP i fasta priser att öka med 1,4 % 2022 och 2,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 på en real BNP-tillväxt på 2,2 % 2022 och 2,7 % 2023. Skillnaden på 0,8 procentenheter 2022 beror främst på högre förväntningar på investeringar och ett positivt bidrag från nettoexporten till den reala BNP-tillväxten i kommissionens vårprognos 2022. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förväntar sig regeringen att det samlade saldot i de offentliga finanserna kommer att minska till ett underskott på 0,7 % av BNP 2022 och till 0,4 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst högre utgifter för ersättningar till anställda, investeringar och sociala förmåner, medan löpande inkomst- och förmögenhetsskatter på inkomstsidan förväntas minska. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 25,4 % av BNP 2022 och till 25,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP 2022 och ett överskott på 0,1 % 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot, 24,7 % av BNP 2022 och 25,1 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan öka Luxemburgs potentiella tillväxt.

| (14) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 0,7 % av BNP 2021 till 0,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,8 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst i en skattelättnad på energi, sociala transfereringar till låginkomsthushåll, sänkning av indirekta skatter på energiförbrukning samt produktionssubventioner. Samtidigt nåddes en överenskommelse med arbetsmarknadens parter om att skjuta upp en förväntad utlösning av inflationsindexeringsmekanismen från sommaren 2022 till april 2023 och eventuella efterföljande trancher till tidigast april 2024. Dessa åtgärder har angetts vara mestadels tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, framför allt den generella sänkningen av punktskatter på bränsle under 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 0,2 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(14)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 0,7 % av BNP 2021 till 0,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,8 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består främst i en skattelättnad på energi, sociala transfereringar till låginkomsthushåll, sänkning av indirekta skatter på energiförbrukning samt produktionssubventioner. Samtidigt nåddes en överenskommelse med arbetsmarknadens parter om att skjuta upp en förväntad utlösning av inflationsindexeringsmekanismen från sommaren 2022 till april 2023 och eventuella efterföljande trancher till tidigast april 2024. Dessa åtgärder har angetts vara mestadels tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, framför allt den generella sänkningen av punktskatter på bränsle under 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP under 2022 och 0,2 % 2023 (13).

| (15) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Luxemburg att under 2022 bedriva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Luxemburg rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(15)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Luxemburg att under 2022 bedriva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Luxemburg rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (16) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Luxemburgs stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Luxemburg planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen, inbegripet genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas bli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Luxemburg att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar ytterligare påverkan från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala konsekvenserna av stigande energipriser (0,5 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som högre ersättning till anställda och sociala överföringar också förväntas bidra (0,3 % av BNP) till ökningen av de löpande utgifterna. |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Luxemburgs stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Luxemburg planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen, inbegripet genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas bli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Luxemburg att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar ytterligare påverkan från åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala konsekvenserna av stigande energipriser (0,5 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som högre ersättning till anställda och sociala överföringar också förväntas bidra (0,3 % av BNP) till ökningen av de löpande utgifterna.

| (17) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Luxemburg förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,3 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Luxemburg förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,3 % av BNP).

| (18) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,3 % av BNP 2024 och till 0,2 % 2025. Saldot i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för stabilitetsprogrammet 2022. De här beräkningarna förutsätter något högre intäkter och stabila utgifter som en procentandel av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, närmare bestämt med en ökning till 26,2 % av BNP 2024 och en stabilisering på 26,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(18)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,3 % av BNP 2024 och till 0,2 % 2025. Saldot i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för stabilitetsprogrammet 2022. De här beräkningarna förutsätter något högre intäkter och stabila utgifter som en procentandel av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, närmare bestämt med en ökning till 26,2 % av BNP 2024 och en stabilisering på 26,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (19) | Covid-19-krisen hade mindre påverkan på de offentliga finanserna i Luxemburg än i andra medlemsstater och relevanta indikatorer förväntas förbättras under 2022. Den demografiska utvecklingens påverkan på de offentliga utgifterna kommer dock att intensifieras under de kommande decennierna. Framför allt beror det på att antalet pensionärer per arbetstagare förväntas öka stadigt på grund av den åldrande befolkningen och nedgången i nettomigrationsflödena. Med ett scenario med oförändrad politik kommer Luxemburg att stå inför en av de snabbaste ökningarna i unionen av pensionsutgifter, uttryckt som en del av BNP till 2070. Detta skulle leda till pensionsutgifter på ungefär 18 % av BNP (jämfört med 9 % 2019), vilket är bland de högsta i unionen. Detta kommer att orsaka en betydande ökning av statsskulden och äventyra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. En höjning av den faktiska pensionsåldern skulle ha bäst makroekonomisk effekt, eftersom denna faktor har störst potential att minska pensionsutgifterna. En större andel äldre arbetstagare i sysselsättning skulle också gynna den ekonomiska tillväxten. I återhämtnings- och resiliensplanen behandlas inte pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, och inte heller de negativa effekterna av systemen för förtida uttag av pension och av ekonomiska incitament att lämna arbetsmarknaden tidigt, som förklarar den låga sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare. En tidig start med reformer i syfte att begränsa förtida uttag av pension och förändra äldre arbetstagares vilja att arbeta längre, skulle möjliggöra ett successivt genomförande och öka rättvisan mellan generationerna. |
| --- | --- |

(19)

Covid-19-krisen hade mindre påverkan på de offentliga finanserna i Luxemburg än i andra medlemsstater och relevanta indikatorer förväntas förbättras under 2022. Den demografiska utvecklingens påverkan på de offentliga utgifterna kommer dock att intensifieras under de kommande decennierna. Framför allt beror det på att antalet pensionärer per arbetstagare förväntas öka stadigt på grund av den åldrande befolkningen och nedgången i nettomigrationsflödena. Med ett scenario med oförändrad politik kommer Luxemburg att stå inför en av de snabbaste ökningarna i unionen av pensionsutgifter, uttryckt som en del av BNP till 2070. Detta skulle leda till pensionsutgifter på ungefär 18 % av BNP (jämfört med 9 % 2019), vilket är bland de högsta i unionen. Detta kommer att orsaka en betydande ökning av statsskulden och äventyra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. En höjning av den faktiska pensionsåldern skulle ha bäst makroekonomisk effekt, eftersom denna faktor har störst potential att minska pensionsutgifterna. En större andel äldre arbetstagare i sysselsättning skulle också gynna den ekonomiska tillväxten. I återhämtnings- och resiliensplanen behandlas inte pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, och inte heller de negativa effekterna av systemen för förtida uttag av pension och av ekonomiska incitament att lämna arbetsmarknaden tidigt, som förklarar den låga sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare. En tidig start med reformer i syfte att begränsa förtida uttag av pension och förändra äldre arbetstagares vilja att arbeta längre, skulle möjliggöra ett successivt genomförande och öka rättvisan mellan generationerna.

| (20) | Kampen mot aggressiv skatteplanering i EU är väsentlig för att i) förebygga snedvridningen av konkurrensen mellan företag, ii) säkerställa rättvis behandling av skattebetalare, och iii) skydda de offentliga finanserna. Luxemburg är en liten, öppen ekonomi, med en stor integrerad finanssektor, vilket till stor del förklarar att det finns stora finansiella flöden. Dessa stora finansiella flöden återspeglar dock också den stora närvaron av utländskt kontrollerade företag i landet, vilka är involverade i koncernintern finansierings- och likviditetsverksamhet. Ett särskilt orosmoment är det faktum att ingen källskatt eller motsvarande avgift tas ut på ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt, andra än de länder som står med på EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner (18). Utgående ränte- och royaltybetalningar från Luxemburgbaserade företag till jurisdiktioner utanför EU skulle kunna omfattas av låg eller ingen beskattning om dessa betalningar inte beskattas eller beskattas på låg nivå i mottagande jurisdiktion. Luxemburg har vidtagit vissa åtgärder för att bekämpa aggressiv skatteplanering. Hittills har dock åtgärderna varit begränsade och otillräckliga för att kunna motverka problemet med utgående betalningar i skattesystemet, vilket multinationella bolag skulle kunna utnyttja för aggressiv skatteplanering. |
| --- | --- |

(20)

Kampen mot aggressiv skatteplanering i EU är väsentlig för att i) förebygga snedvridningen av konkurrensen mellan företag, ii) säkerställa rättvis behandling av skattebetalare, och iii) skydda de offentliga finanserna. Luxemburg är en liten, öppen ekonomi, med en stor integrerad finanssektor, vilket till stor del förklarar att det finns stora finansiella flöden. Dessa stora finansiella flöden återspeglar dock också den stora närvaron av utländskt kontrollerade företag i landet, vilka är involverade i koncernintern finansierings- och likviditetsverksamhet. Ett särskilt orosmoment är det faktum att ingen källskatt eller motsvarande avgift tas ut på ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt, andra än de länder som står med på EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner (18). Utgående ränte- och royaltybetalningar från Luxemburgbaserade företag till jurisdiktioner utanför EU skulle kunna omfattas av låg eller ingen beskattning om dessa betalningar inte beskattas eller beskattas på låg nivå i mottagande jurisdiktion. Luxemburg har vidtagit vissa åtgärder för att bekämpa aggressiv skatteplanering. Hittills har dock åtgärderna varit begränsade och otillräckliga för att kunna motverka problemet med utgående betalningar i skattesystemet, vilket multinationella bolag skulle kunna utnyttja för aggressiv skatteplanering.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Luxemburg från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Dessa utmaningar rör särskilt hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, arbetsmarknadsintegrationen och investeringar i den gröna och den digitala omställningen, liksom bristen på boenden till rimlig kostnad och den institutionella resiliensen i reglerna mot penningtvätt. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar åtgärder för att öka den offentliga tillgången till boenden till rimlig kostnad. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar också investeringar i produktion av förnybar energi och hållbara transporter, vilket ska bidra till att successivt fasa ut koldioxiden från ekonomin. Digitala offentliga tjänster och ett stort offentligt forsknings- och innovationsprojekt inom kvantkommunikationsteknik skulle uppmuntra företagsinvesteringar och öka produktivitetstillväxten på medellång sikt. När det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism omfattar återhämtnings- och resiliensplanen en kombination av åtgärder som ska förbättra insynen och stärka regelverket för tillsyn av leverantörer av finansiella tjänster. Den kompetensstrategi och de utbildningsprogram som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet ett särskilt mål för äldre arbetstagare, bör bidra till att arbetsmarknadsintegrationen ökar. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Luxemburg från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Dessa utmaningar rör särskilt hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, arbetsmarknadsintegrationen och investeringar i den gröna och den digitala omställningen, liksom bristen på boenden till rimlig kostnad och den institutionella resiliensen i reglerna mot penningtvätt. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar åtgärder för att öka den offentliga tillgången till boenden till rimlig kostnad. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar också investeringar i produktion av förnybar energi och hållbara transporter, vilket ska bidra till att successivt fasa ut koldioxiden från ekonomin. Digitala offentliga tjänster och ett stort offentligt forsknings- och innovationsprojekt inom kvantkommunikationsteknik skulle uppmuntra företagsinvesteringar och öka produktivitetstillväxten på medellång sikt. När det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism omfattar återhämtnings- och resiliensplanen en kombination av åtgärder som ska förbättra insynen och stärka regelverket för tillsyn av leverantörer av finansiella tjänster. Den kompetensstrategi och de utbildningsprogram som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet ett särskilt mål för äldre arbetstagare, bör bidra till att arbetsmarknadsintegrationen ökar.

| (22) | Genomförandet av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Luxemburg står för 61 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 32 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Luxemburg snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Luxemburg står för 61 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 32 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Luxemburg snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Luxemburg har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse eller de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (19). I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Luxemburg beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Luxemburg har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse eller de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (19). I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Luxemburg beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Luxemburg inför ett antal andra utmaningar, framför allt vad gäller ökande ojämlikheter i utbildningssystemet. Luxemburgs utbildningssystem kännetecknas av att man använder tre språk i undervisningen (luxemburgska, tyska och franska) och av ett stort antal elever med olika socioekonomiska och språkliga bakgrunder. Internationella testresultat visar att elevernas grundläggande färdigheter är lägre än unionsgenomsnittet och har en stark koppling till elevernas socioekonomiska och språkliga bakgrund. I 2018 års Pisa-undersökning som genomfördes av OECD uppvisade Luxemburg en av unionens största poängskillnader i läsfärdighet mellan gynnade och mindre gynnade elever. Ojämlikheterna förstärks av skolundervisning på flera språk och det sätt på vilket eleverna i tidig ålder delas upp i olika skolspår. Utbildningssystemet ger inte alla elever tillräckliga flerspråkiga och grundläggande färdigheter för att tillgodose arbetsmarknadens behov i landet. Individanpassat stöd till elever skulle bidra till att den fulla utvecklingspotentialen för och den övergripande inkluderingen av alla elever skulle kunna uppnås. I linje med slutsatserna från det nationella centrumet för skolkvalitet från 2020 finns det utrymme för att förbättra styrningen av utbildningssystemet, ytterligare utveckla utvärderingsverktyg och mätbara mål som främjar kvalitet och lika möjligheter, både vad gäller de formella och de icke-formella aspekterna av utbildningssystemet. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen står Luxemburg inför ett antal andra utmaningar, framför allt vad gäller ökande ojämlikheter i utbildningssystemet. Luxemburgs utbildningssystem kännetecknas av att man använder tre språk i undervisningen (luxemburgska, tyska och franska) och av ett stort antal elever med olika socioekonomiska och språkliga bakgrunder. Internationella testresultat visar att elevernas grundläggande färdigheter är lägre än unionsgenomsnittet och har en stark koppling till elevernas socioekonomiska och språkliga bakgrund. I 2018 års Pisa-undersökning som genomfördes av OECD uppvisade Luxemburg en av unionens största poängskillnader i läsfärdighet mellan gynnade och mindre gynnade elever. Ojämlikheterna förstärks av skolundervisning på flera språk och det sätt på vilket eleverna i tidig ålder delas upp i olika skolspår. Utbildningssystemet ger inte alla elever tillräckliga flerspråkiga och grundläggande färdigheter för att tillgodose arbetsmarknadens behov i landet. Individanpassat stöd till elever skulle bidra till att den fulla utvecklingspotentialen för och den övergripande inkluderingen av alla elever skulle kunna uppnås. I linje med slutsatserna från det nationella centrumet för skolkvalitet från 2020 finns det utrymme för att förbättra styrningen av utbildningssystemet, ytterligare utveckla utvärderingsverktyg och mätbara mål som främjar kvalitet och lika möjligheter, både vad gäller de formella och de icke-formella aspekterna av utbildningssystemet.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Luxemburgs energisystem kännetecknas av det höga importberoendet av fossila bränslen. Enligt data från 2020 (20) är Luxemburg unionens största nettoimportör av energi i förhållande till folkmängden. Landet är nästan helt beroende av import av primärenergi med en beroendegrad på 92,5 %. De överlägset dominerande primära energikällorna är olja och gas. Olja står för 68,5 % av energiförbrukningen och gas för 17,8 %. Luxemburg importerar ingen olja från Ryssland, medan unionsgenomsnittet ligger på 26 % av råoljeimporten. Ryssland är dock fortfarande en relativt viktig källa till gasimport eftersom den ryska gasimporten utgör 27 % av Luxemburgs import av naturgas, även om detta är under unionsgenomsnittet på 44 %. Luxemburg har integrerat sin gasmarknad med Belgiens marknad. Beträffande el finns det visserligen inte några större flaskhalsar på kort sikt men det kommer att behövas ytterligare investeringar för att följa med i omställningen till förnybar energi, framför allt vad gäller förstärkning och uppgradering av näten. Gasbehovet inom industrin har på senare år legat på jämn nivå och gasbehovet inom den kommersiella sektorn har ökat måttligt. Den främsta ökningen av gasförbrukningen beror på ökad förbrukning inom bostadssektorn. Luxemburg måste hantera utmaningen med det otillräckliga bostadsutbudet och samtidigt uppnå sina energi- och klimatmål. Man behöver också renovera det befintliga bostadsbeståndet. Med 20,8 % av den totala energibesparingspotentialen (i fråga om GWh) utgör sektorn för bostadsbyggande och renovering den näst största källan till sammanlagd energibesparingspotential till 2030. Luxemburg ökade andelen förnybar energi från 5 % 2015 till 12 % 2020. Ändå är landet fortfarande en av medlemsstaterna med lägst andel. Luxemburg behöver vidta kraftfulla åtgärder för att nå sina energimål för 2030 om att minst 25 % ska vara energi från förnybara källor och att minska den totala energiförbrukningen med 40 % till 44 % jämfört med 2007. Kommunerna har en viktig roll i detta avseende. Trafikstockningar inverkar negativt på hållbarheten inom ekonomin och miljön, eftersom transporter står för en betydande andel av oljeförbrukningen och för 59 % av de totala utsläppen av växthusgaser, vilket kan jämföras med ett unionsgenomsnitt på 24 % 2019.
  Åtgärder inriktade på effektivare och mer hållbara transporter kan därmed i hög grad bidra till att minska oljeberoendet. Detta återspeglas i Luxemburgs nationella energi- och klimatplan, där målet är 40 % elfordon och laddhybridfordon till 2030. Luxemburg har satt sitt mål för att bli klimatneutralt till senast 2050. Luxemburg måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Luxemburgs energisystem kännetecknas av det höga importberoendet av fossila bränslen. Enligt data från 2020 (20) är Luxemburg unionens största nettoimportör av energi i förhållande till folkmängden. Landet är nästan helt beroende av import av primärenergi med en beroendegrad på 92,5 %. De överlägset dominerande primära energikällorna är olja och gas. Olja står för 68,5 % av energiförbrukningen och gas för 17,8 %. Luxemburg importerar ingen olja från Ryssland, medan unionsgenomsnittet ligger på 26 % av råoljeimporten. Ryssland är dock fortfarande en relativt viktig källa till gasimport eftersom den ryska gasimporten utgör 27 % av Luxemburgs import av naturgas, även om detta är under unionsgenomsnittet på 44 %. Luxemburg har integrerat sin gasmarknad med Belgiens marknad. Beträffande el finns det visserligen inte några större flaskhalsar på kort sikt men det kommer att behövas ytterligare investeringar för att följa med i omställningen till förnybar energi, framför allt vad gäller förstärkning och uppgradering av näten. Gasbehovet inom industrin har på senare år legat på jämn nivå och gasbehovet inom den kommersiella sektorn har ökat måttligt. Den främsta ökningen av gasförbrukningen beror på ökad förbrukning inom bostadssektorn. Luxemburg måste hantera utmaningen med det otillräckliga bostadsutbudet och samtidigt uppnå sina energi- och klimatmål. Man behöver också renovera det befintliga bostadsbeståndet. Med 20,8 % av den totala energibesparingspotentialen (i fråga om GWh) utgör sektorn för bostadsbyggande och renovering den näst största källan till sammanlagd energibesparingspotential till 2030. Luxemburg ökade andelen förnybar energi från 5 % 2015 till 12 % 2020. Ändå är landet fortfarande en av medlemsstaterna med lägst andel. Luxemburg behöver vidta kraftfulla åtgärder för att nå sina energimål för 2030 om att minst 25 % ska vara energi från förnybara källor och att minska den totala energiförbrukningen med 40 % till 44 % jämfört med 2007. Kommunerna har en viktig roll i detta avseende. Trafikstockningar inverkar negativt på hållbarheten inom ekonomin och miljön, eftersom transporter står för en betydande andel av oljeförbrukningen och för 59 % av de totala utsläppen av växthusgaser, vilket kan jämföras med ett unionsgenomsnitt på 24 % 2019.

Åtgärder inriktade på effektivare och mer hållbara transporter kan därmed i hög grad bidra till att minska oljeberoendet. Detta återspeglas i Luxemburgs nationella energi- och klimatplan, där målet är 40 % elfordon och laddhybridfordon till 2030. Luxemburg har satt sitt mål för att bli klimatneutralt till senast 2050. Luxemburg måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Luxemburg, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Luxemburg använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Luxemburg, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Luxemburg använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (29) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Luxemburg återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Luxemburg återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Förbättra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, särskilt genom att begränsa förtida uttag av pension och genom att öka sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare. Vidta åtgärder för att ändamålsenligt hantera aggressiv skatteplanering, inbegripet genom att säkerställa tillräcklig beskattning av utgående ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska påverkan från ojämlikhet på elevernas resultat och främja lika möjligheter för alla elever i utbildningssystemet.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda införandet av förnybar energi, elöverföringskapacitet och investeringar i energieffektivitet inom såväl bostadssektorn som andra sektorer. Stödja kommunerna med att ta fram detaljerade lokala planer för införandet av förnybar energi, inbegripet vindkraft och solceller, och system för fjärrvärme och fjärrkyla. Ytterligare främja elektrifieringen av transporter och investera i offentliga transportnät och infrastruktur.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 73).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10155/2021.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Luxemburgs nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 177).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

14

(15)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP.

17

(18)  Rådets slutsatser av den 24 februari 2022 om EU:s reviderade förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner på skatteområdet (EUT C 103, 3.3.2022, s. 1).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

19

(20)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och råolja. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Luxemburg omfattar den totala importen handel inom unionen.

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/136 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/136

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Ungerns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2022

(2022/C 334/17)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Ungern inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Ungern inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (3) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (4), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har tillgängliggjorts för Ungern inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (3) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (4), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har tillgängliggjorts för Ungern inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (5) med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (6). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (7) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (5) med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (6). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (7) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 29 april 2022 lade Ungern fram sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för 2022. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. |
| --- | --- |

(9)

Den 29 april 2022 lade Ungern fram sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för 2022. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

| (10) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Ungern. Den innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021. I landsrapporten bedömdes också Ungerns framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(10)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Ungern. Den innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021. I landsrapporten bedömdes också Ungerns framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (11) | Den 29 april 2022 lämnade Ungern in sitt konvergensprogram 2022 i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. |
| --- | --- |

(11)

Den 29 april 2022 lämnade Ungern in sitt konvergensprogram 2022 i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Ungerns budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Ungerns budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte uppnådde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (8) rekommenderade rådet Ungern att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Ungern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Ungerns underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,8 % av BNP 2020 till 6,8 %. Ungerns finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,0 % av BNP 2020 till 0,8 % 2021. De åtgärder som Ungern vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen vidtog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga eller motsvarades av kompensationsåtgärder, och bestod främst av en sänkning av arbetsgivarnas socialförsäkringsavgifter, avskaffande av utbildningsavgiften, befrielse från inkomstskatt för anställda under 25 år, återinförande av 13:e månadspensionen och en höjning av läkarlönerna. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 79,6 % av BNP 2020 till 76,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (8) rekommenderade rådet Ungern att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Ungern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Ungerns underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,8 % av BNP 2020 till 6,8 %. Ungerns finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,0 % av BNP 2020 till 0,8 % 2021. De åtgärder som Ungern vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen vidtog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga eller motsvarades av kompensationsåtgärder, och bestod främst av en sänkning av arbetsgivarnas socialförsäkringsavgifter, avskaffande av utbildningsavgiften, befrielse från inkomstskatt för anställda under 25 år, återinförande av 13:e månadspensionen och en höjning av läkarlönerna. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 79,6 % av BNP 2020 till 76,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,3 % 2022 och med 4,1 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 3,6 % 2022 och 2,6 % 2023, främst på grund av antagandet om mer ihållande makroekonomiska effekter av Rysslands anfallskrig i Ukraina. I kommissionens prognos förutses en svagare tillväxt i den privata konsumtionen, särskilt under 2023, och en långsammare investeringstillväxt både 2022 och 2023. I konvergensprogrammet 2022 förutspår regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 4,9 % av BNP 2022 och till 3,5 % 2023. Minskningen under 2022 beror främst på en fortsatt dynamisk tillväxt i nominell BNP. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 76,1 % av BNP 2022 och sjunka till 73,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 6,0 % respektive 4,9 % av BNP. Detta är högre än det underskott som beräknades i 2022 års konvergensprogram, främst på grund av de mindre gynnsamma makroekonomiska utsikterna, särskilt för 2023, och högre utgiftsökningar, som inbegriper kapitaltillskott till allmännyttiga företag på 1,1 % av BNP 2022 och ytterligare 0,7 % 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 76,4 % av BNP 2022 och 76,1 % 2023. Skillnaden beror på ett högre primärsaldo och en mindre gynnsam nominell BNP-dynamik. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Ungerns potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,3 % 2022 och med 4,1 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 3,6 % 2022 och 2,6 % 2023, främst på grund av antagandet om mer ihållande makroekonomiska effekter av Rysslands anfallskrig i Ukraina. I kommissionens prognos förutses en svagare tillväxt i den privata konsumtionen, särskilt under 2023, och en långsammare investeringstillväxt både 2022 och 2023. I konvergensprogrammet 2022 förutspår regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 4,9 % av BNP 2022 och till 3,5 % 2023. Minskningen under 2022 beror främst på en fortsatt dynamisk tillväxt i nominell BNP. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 76,1 % av BNP 2022 och sjunka till 73,8 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 6,0 % respektive 4,9 % av BNP. Detta är högre än det underskott som beräknades i 2022 års konvergensprogram, främst på grund av de mindre gynnsamma makroekonomiska utsikterna, särskilt för 2023, och högre utgiftsökningar, som inbegriper kapitaltillskott till allmännyttiga företag på 1,1 % av BNP 2022 och ytterligare 0,7 % 2023. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 76,4 % av BNP 2022 och 76,1 % 2023. Skillnaden beror på ett högre primärsaldo och en mindre gynnsam nominell BNP-dynamik. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Ungerns potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 0,8 % av BNP 2021 till 0,0 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,2 % av BNP 2022 och 0,7 % av BNP 2023 (9). Dessa åtgärder består av ersättning från staten till allmännyttiga företag med kapitaltransfereringar för förväntade förluster till följd av reglerade energipriser, en tillfällig sänkning av punktskatterna på bränslen och kompensation till små bensinstationer. Alla åtgärder utöver de permanenta pristaken på gas- och elpriser i detaljistledet har aviserats som tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade till sin natur, framför allt de allmänna pristaken på energi i detaljistledet och sänkningen av punktskatterna. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas uppgå till 0,2 % av BNP 2022 och 0,3 % 2023 (10). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 0,8 % av BNP 2021 till 0,0 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,2 % av BNP 2022 och 0,7 % av BNP 2023 (9). Dessa åtgärder består av ersättning från staten till allmännyttiga företag med kapitaltransfereringar för förväntade förluster till följd av reglerade energipriser, en tillfällig sänkning av punktskatterna på bränslen och kompensation till små bensinstationer. Alla åtgärder utöver de permanenta pristaken på gas- och elpriser i detaljistledet har aviserats som tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade till sin natur, framför allt de allmänna pristaken på energi i detaljistledet och sänkningen av punktskatterna. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos 2022 väntas uppgå till 0,2 % av BNP 2022 och 0,3 % 2023 (10).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Ungern att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Ungern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Ungern att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Ungern rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Ungerns konvergensprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen i stort sett vara neutral med – 0,1 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (11). Ungern planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2021 på grund av en förväntad lägre utnyttjandegrad av unionsmedel (12). Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (13). Därför planerar Ungern att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). Flera diskretionära åtgärder bidrar också till ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (efter avdrag för nya inkomståtgärder), såsom återinförande av den 13:e månadspensionen, löneförmåner för tjänstemän inom brottsbekämpning och militärer och en minskning av arbetsgivarnas sociala avgifter och utbildningsavgifter. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Ungerns konvergensprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen i stort sett vara neutral med – 0,1 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (11). Ungern planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas minska med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2021 på grund av en förväntad lägre utnyttjandegrad av unionsmedel (12). Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (13). Därför planerar Ungern att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). Flera diskretionära åtgärder bidrar också till ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (efter avdrag för nya inkomståtgärder), såsom återinförande av den 13:e månadspensionen, löneförmåner för tjänstemän inom brottsbekämpning och militärer och en minskning av arbetsgivarnas sociala avgifter och utbildningsavgifter.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,9 % av BNP vid oförändrad politik (14). Ungern förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,3 procentenheter av BNP 2023. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (15). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,9 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,9 % av BNP vid oförändrad politik (14). Ungern förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,3 procentenheter av BNP 2023. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (15). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,9 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,5 % av BNP 2024 och till 1,5 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför återgå till en nivå under 3 % av BNP 2024. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt genom att minska till 70,4 % av BNP 2024 och sedan till 66,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,5 % av BNP 2024 och till 1,5 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför återgå till en nivå under 3 % av BNP 2024. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, närmare bestämt genom att minska till 70,4 % av BNP 2024 och sedan till 66,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | Effekterna av befolkningens åldrande och ökningen av den offentliga skulden under covid-19-krisen kommer att intensifiera de långsiktiga utmaningarna för den finanspolitiska hållbarheten i Ungern. Pensionsutgifterna beräknas öka avsevärt, från omkring 8 % 2019 till över 12 % av BNP 2070. Indikatorerna för finanspolitisk hållbarhet pekar på medelhöga hållbarhetsrisker på medellång sikt och höga risker på lång sikt. Den senaste tidens politiska åtgärder förvärrar hållbarhetsproblemet genom att öka regeringens långfristiga pensionsåtaganden. Den 13:e månadspension som återinfördes 2021 och 2022 förväntas öka utgifterna för pensioner. Förändringar av skatte- och pensionssystemen under det senaste årtiondet beräknas öka utgifterna för pensionerna för högavlönade pensionärer och öka ojämlikheten bland pensionärerna. Bland dessa åtgärder ingår avskaffandet av taket för pensionsinkomster och pensioner och införandet av en fast personlig inkomstskatt, vilket ökar höginkomsttagarnas pensionsinkomster. Minimipensionen är nominellt oförändrad sedan 2008, vilket påverkar situationen för personer med avbruten anställningshistorik och låga genomsnittsinkomster under sin karriär. |
| --- | --- |

(20)

Effekterna av befolkningens åldrande och ökningen av den offentliga skulden under covid-19-krisen kommer att intensifiera de långsiktiga utmaningarna för den finanspolitiska hållbarheten i Ungern. Pensionsutgifterna beräknas öka avsevärt, från omkring 8 % 2019 till över 12 % av BNP 2070. Indikatorerna för finanspolitisk hållbarhet pekar på medelhöga hållbarhetsrisker på medellång sikt och höga risker på lång sikt. Den senaste tidens politiska åtgärder förvärrar hållbarhetsproblemet genom att öka regeringens långfristiga pensionsåtaganden. Den 13:e månadspension som återinfördes 2021 och 2022 förväntas öka utgifterna för pensioner. Förändringar av skatte- och pensionssystemen under det senaste årtiondet beräknas öka utgifterna för pensionerna för högavlönade pensionärer och öka ojämlikheten bland pensionärerna. Bland dessa åtgärder ingår avskaffandet av taket för pensionsinkomster och pensioner och införandet av en fast personlig inkomstskatt, vilket ökar höginkomsttagarnas pensionsinkomster. Minimipensionen är nominellt oförändrad sedan 2008, vilket påverkar situationen för personer med avbruten anställningshistorik och låga genomsnittsinkomster under sin karriär.

| (21) | Ungern lämnade in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (16) den 30 december 2021 och programmet för ekonomisk utveckling och innovation + den 26 januari 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Ungern beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(21)

Ungern lämnade in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (16) den 30 december 2021 och programmet för ekonomisk utveckling och innovation + den 26 januari 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Ungern beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (22) | Ungerns arbetsmarknad är överlag i god form, men utmaningar kvarstår när det gäller den låga sysselsättningsgraden bland kvinnor och missgynnade grupper. Mödrar med små barn tenderar att vara borta från arbetet under lång tid, delvis på grund av bristen på barnomsorgsplatser för barn under tre år. Antalet barnomsorgsplatser ökar gradvis tack vare särskilda program, men förskolorna lider också av personalbrist. Det finns stort utrymme för att öka sysselsättningsgraden för vissa missgynnade grupper, såsom lågutbildade, långtidsarbetslösa, personer med funktionsnedsättning och romer. Dessa grupper skulle kunna mobiliseras bättre genom att utrustas med kompetens och genom aktiv hjälp att hitta arbete. Stödet under jobbsökandet är begränsat och endast hälften av de registrerade arbetslösa får ekonomiska förmåner. Arbetslöshetsersättningens varaktighet är bland de kortaste i unionen. Arbetslösheten är koncentrerad till mindre utvecklade regioner och landsbygdsområden. |
| --- | --- |

(22)

Ungerns arbetsmarknad är överlag i god form, men utmaningar kvarstår när det gäller den låga sysselsättningsgraden bland kvinnor och missgynnade grupper. Mödrar med små barn tenderar att vara borta från arbetet under lång tid, delvis på grund av bristen på barnomsorgsplatser för barn under tre år. Antalet barnomsorgsplatser ökar gradvis tack vare särskilda program, men förskolorna lider också av personalbrist. Det finns stort utrymme för att öka sysselsättningsgraden för vissa missgynnade grupper, såsom lågutbildade, långtidsarbetslösa, personer med funktionsnedsättning och romer. Dessa grupper skulle kunna mobiliseras bättre genom att utrustas med kompetens och genom aktiv hjälp att hitta arbete. Stödet under jobbsökandet är begränsat och endast hälften av de registrerade arbetslösa får ekonomiska förmåner. Arbetslöshetsersättningens varaktighet är bland de kortaste i unionen. Arbetslösheten är koncentrerad till mindre utvecklade regioner och landsbygdsområden.

| (23) | Fattigdomsrisken har minskat markant, men många människor har fortfarande inte råd med grundläggande förnödenheter. Den materiella och sociala fattigdomen är fortfarande bland de högsta i unionen, särskilt bland barn. Fattigdom och social utestängning är koncentrerad till särskilda grupper och territorier. Fattigdomen är tre till fyra gånger högre för romer på grund av deras mer begränsade tillgång till arbetsmarknaden och offentliga tjänster. Det sociala skyddsnätet har försvagats för familjer utan stabil sysselsättning under det senaste årtiondet och fattigdomsklyftan har ökat på senare tid. Skattesystemet belastar de lågavlönade arbetstagarna på ett oproportionerligt sätt. Sannolikheten är också mindre för låginkomstfamiljer att gynnas av inkomstskatteavdraget per barn. Deras viktigaste inkomstkällor, såsom lön för offentligt arbete, minimiinkomst och familjebidrag, har inte hållit jämna steg med levnadskostnaderna. De reglerade priserna för bostadsenergi har förblivit oförändrade, vilket delvis skyddar hushållen från de senaste råvaruprisökningarna. Detta hjälper dock inte fattiga hushåll på landsbygden som använder fasta bränslen för uppvärmning. Stigande bostadspriser utgör ytterligare en utmaning för låginkomstfamiljer, som har svårt att få tillgång till offentliga bostadsstöd. Samtidigt har det blivit ont om subventionerade bostäder och de är ofta nedgångna. |
| --- | --- |

(23)

Fattigdomsrisken har minskat markant, men många människor har fortfarande inte råd med grundläggande förnödenheter. Den materiella och sociala fattigdomen är fortfarande bland de högsta i unionen, särskilt bland barn. Fattigdom och social utestängning är koncentrerad till särskilda grupper och territorier. Fattigdomen är tre till fyra gånger högre för romer på grund av deras mer begränsade tillgång till arbetsmarknaden och offentliga tjänster. Det sociala skyddsnätet har försvagats för familjer utan stabil sysselsättning under det senaste årtiondet och fattigdomsklyftan har ökat på senare tid. Skattesystemet belastar de lågavlönade arbetstagarna på ett oproportionerligt sätt. Sannolikheten är också mindre för låginkomstfamiljer att gynnas av inkomstskatteavdraget per barn. Deras viktigaste inkomstkällor, såsom lön för offentligt arbete, minimiinkomst och familjebidrag, har inte hållit jämna steg med levnadskostnaderna. De reglerade priserna för bostadsenergi har förblivit oförändrade, vilket delvis skyddar hushållen från de senaste råvaruprisökningarna. Detta hjälper dock inte fattiga hushåll på landsbygden som använder fasta bränslen för uppvärmning. Stigande bostadspriser utgör ytterligare en utmaning för låginkomstfamiljer, som har svårt att få tillgång till offentliga bostadsstöd. Samtidigt har det blivit ont om subventionerade bostäder och de är ofta nedgångna.

| (24) | Utbildningsresultaten i Ungern ligger under unionsgenomsnittet. Vid 15 års ålder är de grundläggande färdigheterna betydligt lägre än genomsnittet i unionen och de regionala genomsnitten, och de har minskat under det senaste årtiondet. I motsats till de europeiska trenderna har andelen elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning inte minskat under det senaste årtiondet och låg på 12,0 % under 2021, vilket är över unionsgenomsnittet på 9,7 %. Andelen unga med högst grundskoleutbildning är högre i de minst utvecklade distrikten och sex gånger högre bland romerna än bland icke-romer. Andelen personer i åldersgruppen 25–34 år med högskoleexamen har ökat sedan 2010, men är fortfarande bland de lägsta i unionen. Deltagandet i vuxenutbildning ligger strax över hälften av unionsgenomsnittet. Det saknas digitala färdigheter, särskilt bland fattigare människor. I de två lägsta inkomstkvartilerna har endast 13 % och 18 % av ungrarna åtminstone grundläggande digitala färdigheter, vilket är bland de lägsta nivåerna i unionen. Missgynnade elever har små chanser att ta sig in på banorna för högre utbildning. Ojämlikhet när det gäller utbildning begränsar möjligheterna till social rörlighet. Den låga effektiviteten och rättvisan i skolsystemet beror sannolikt på den låga nivån på skolans självständighet, bristen på socioekonomisk mångfald i skolorna och låga lärarlöner. Bristen på lärare blir ett allt större problem. Även om aggregerade indikatorer, såsom förhållandet mellan lärare och elev, inte tyder på akuta brister, visar en mer detaljerad analys att det råder brist inom specifika ämnen som matematik, naturvetenskap och främmande språk. Lärarbristen är också kopplad till fragmenteringen av skolsystemet, eftersom hälften av alla grundskole- och gymnasieskolor har färre än 150 elever. Skolor med en stor andel missgynnade elever tenderar att drabbas särskilt hårt av bristen på kvalificerade lärare. Mer än hälften av alla utexaminerade från lärarutbildningen byter karriärbana på grund av den höga arbetsbördan och de låga lönerna för lärare, särskilt i början av karriären. Dessutom medför den centraliserade skolförvaltningen begränsningar för rektorerna i fråga om självständighet och verktyg för att förbättra undervisningens kvalitet. |
| --- | --- |

(24)

Utbildningsresultaten i Ungern ligger under unionsgenomsnittet. Vid 15 års ålder är de grundläggande färdigheterna betydligt lägre än genomsnittet i unionen och de regionala genomsnitten, och de har minskat under det senaste årtiondet. I motsats till de europeiska trenderna har andelen elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning inte minskat under det senaste årtiondet och låg på 12,0 % under 2021, vilket är över unionsgenomsnittet på 9,7 %. Andelen unga med högst grundskoleutbildning är högre i de minst utvecklade distrikten och sex gånger högre bland romerna än bland icke-romer. Andelen personer i åldersgruppen 25–34 år med högskoleexamen har ökat sedan 2010, men är fortfarande bland de lägsta i unionen. Deltagandet i vuxenutbildning ligger strax över hälften av unionsgenomsnittet. Det saknas digitala färdigheter, särskilt bland fattigare människor. I de två lägsta inkomstkvartilerna har endast 13 % och 18 % av ungrarna åtminstone grundläggande digitala färdigheter, vilket är bland de lägsta nivåerna i unionen. Missgynnade elever har små chanser att ta sig in på banorna för högre utbildning. Ojämlikhet när det gäller utbildning begränsar möjligheterna till social rörlighet. Den låga effektiviteten och rättvisan i skolsystemet beror sannolikt på den låga nivån på skolans självständighet, bristen på socioekonomisk mångfald i skolorna och låga lärarlöner. Bristen på lärare blir ett allt större problem. Även om aggregerade indikatorer, såsom förhållandet mellan lärare och elev, inte tyder på akuta brister, visar en mer detaljerad analys att det råder brist inom specifika ämnen som matematik, naturvetenskap och främmande språk. Lärarbristen är också kopplad till fragmenteringen av skolsystemet, eftersom hälften av alla grundskole- och gymnasieskolor har färre än 150 elever. Skolor med en stor andel missgynnade elever tenderar att drabbas särskilt hårt av bristen på kvalificerade lärare. Mer än hälften av alla utexaminerade från lärarutbildningen byter karriärbana på grund av den höga arbetsbördan och de låga lönerna för lärare, särskilt i början av karriären. Dessutom medför den centraliserade skolförvaltningen begränsningar för rektorerna i fråga om självständighet och verktyg för att förbättra undervisningens kvalitet.

| (25) | Hälsoresultaten släpar efter de flesta andra medlemsstater, vilket återspeglar både en ohälsosam livsstil och hälso- och sjukvårdens begränsade effektivitet. Nivåerna av rökning, alkoholmissbruk och fetma är bland de högsta i unionen. Ungrarna tillhör dem i unionen som mest sannolikt kommer att dö i förtid på grund av dålig luftkvalitet. Antalet dödsfall som skulle kunna undvikas är ett av de högsta i unionen, delvis på grund av otillräcklig screening och primärvård. Det finns betydande socioekonomiska skillnader i tillgången till vård av god kvalitet på grund av en betydande brist på hälso- och sjukvårdspersonal, särskilt allmänläkare och sjuksköterskor. Sjukhusnätverket är fragmenterat och har ett stort antal sjukhussängar. Ungerska patienter tillbringar längst tid på sjukhus i hela unionen, eftersom användningen av dagkirurgi har förblivit låg i jämförelse med unionsgenomsnittet. Nyligen genomförda reformer har uppmuntrat allmänpraktiserande läkare att samarbeta, vilket skulle förbättra tillhandahållandet av tjänster. Betydande åtgärder vidtogs för att avskaffa förmånsutbetalningar och åtgärda bristen på läkare. |
| --- | --- |

(25)

Hälsoresultaten släpar efter de flesta andra medlemsstater, vilket återspeglar både en ohälsosam livsstil och hälso- och sjukvårdens begränsade effektivitet. Nivåerna av rökning, alkoholmissbruk och fetma är bland de högsta i unionen. Ungrarna tillhör dem i unionen som mest sannolikt kommer att dö i förtid på grund av dålig luftkvalitet. Antalet dödsfall som skulle kunna undvikas är ett av de högsta i unionen, delvis på grund av otillräcklig screening och primärvård. Det finns betydande socioekonomiska skillnader i tillgången till vård av god kvalitet på grund av en betydande brist på hälso- och sjukvårdspersonal, särskilt allmänläkare och sjuksköterskor. Sjukhusnätverket är fragmenterat och har ett stort antal sjukhussängar. Ungerska patienter tillbringar längst tid på sjukhus i hela unionen, eftersom användningen av dagkirurgi har förblivit låg i jämförelse med unionsgenomsnittet. Nyligen genomförda reformer har uppmuntrat allmänpraktiserande läkare att samarbeta, vilket skulle förbättra tillhandahållandet av tjänster. Betydande åtgärder vidtogs för att avskaffa förmånsutbetalningar och åtgärda bristen på läkare.

| (26) | Brister när det gäller oberoende kontrollsystem och de täta förbindelserna mellan den politiska sfären och vissa företag befrämjar korruption. När allvarliga anklagelser framförs, saknas systematiskt handlingskraften att utreda och lagföra korruption som kan beröra högt uppsatta tjänstemän eller deras närmaste krets. Ansvarsskyldighet för beslut om att avsluta utredningar är fortfarande ett problem, eftersom det inte finns några verkningsfulla rättsmedel mot åklagarmyndighetens beslut att inte väcka åtal för påstådd brottslig verksamhet. Ramverket mot korruption försvagas ytterligare av att allmänhetens möjligheter till insyn minskar i takt med inskränkningarna i mediefriheten, den fientliga inställningen till det civila samhällets organisationer och de återkommande utmaningarna när det gäller tillämpningen av reglerna för insyn och tillgång till offentliga uppgifter. I december 2021 sköt regeringen upp genomförandet av de flesta åtgärderna i sin strategi mot korruption för åren 2020–2022 (17). |
| --- | --- |

(26)

Brister när det gäller oberoende kontrollsystem och de täta förbindelserna mellan den politiska sfären och vissa företag befrämjar korruption. När allvarliga anklagelser framförs, saknas systematiskt handlingskraften att utreda och lagföra korruption som kan beröra högt uppsatta tjänstemän eller deras närmaste krets. Ansvarsskyldighet för beslut om att avsluta utredningar är fortfarande ett problem, eftersom det inte finns några verkningsfulla rättsmedel mot åklagarmyndighetens beslut att inte väcka åtal för påstådd brottslig verksamhet. Ramverket mot korruption försvagas ytterligare av att allmänhetens möjligheter till insyn minskar i takt med inskränkningarna i mediefriheten, den fientliga inställningen till det civila samhällets organisationer och de återkommande utmaningarna när det gäller tillämpningen av reglerna för insyn och tillgång till offentliga uppgifter. I december 2021 sköt regeringen upp genomförandet av de flesta åtgärderna i sin strategi mot korruption för åren 2020–2022 (17).

| (27) | Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är avgörande för att locka till sig företag och för att möjliggöra ekonomisk tillväxt. Oron över rättsväsendets oberoende kvarstår. Nationella rättsliga rådet ha fortfarande svårigheter att utgöra en motvikt till domstolsmyndighetens ordförande. Reglerna om val av ordförande för högsta domstolen innebär en risk för politiskt inflytande över landets högsta domstol. Bristen på insyn i systemet för tilldelning av ärenden gör det inte möjligt för parterna att kontrollera om någon otillbörlig skönsmässig bedömning har tillämpats. Frågor har tagits upp om författningsdomstolens roll, som består av ledamöter som väljs av parlamentet utan medverkan av rättsväsendet, när det gäller att se över domar från de allmänna domstolarna. |
| --- | --- |

(27)

Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är avgörande för att locka till sig företag och för att möjliggöra ekonomisk tillväxt. Oron över rättsväsendets oberoende kvarstår. Nationella rättsliga rådet ha fortfarande svårigheter att utgöra en motvikt till domstolsmyndighetens ordförande. Reglerna om val av ordförande för högsta domstolen innebär en risk för politiskt inflytande över landets högsta domstol. Bristen på insyn i systemet för tilldelning av ärenden gör det inte möjligt för parterna att kontrollera om någon otillbörlig skönsmässig bedömning har tillämpats. Frågor har tagits upp om författningsdomstolens roll, som består av ledamöter som väljs av parlamentet utan medverkan av rättsväsendet, när det gäller att se över domar från de allmänna domstolarna.

| (28) | Ungern rankas lågt bland medlemsstaterna i den sociala dialogen, intressenternas engagemang i utvecklingen av primärrätten, samråd med arbetsmarknadens parter, det civila samhället och användningen av evidensbaserade instrument. Nationella bestämmelser om obligatoriskt offentligt samråd om utkast till rättsakter och deras konsekvensbedömningar har systematiskt ignorerats. Antalet lagar som är föremål för samråd har minskat avsevärt under de senaste åren. |
| --- | --- |

(28)

Ungern rankas lågt bland medlemsstaterna i den sociala dialogen, intressenternas engagemang i utvecklingen av primärrätten, samråd med arbetsmarknadens parter, det civila samhället och användningen av evidensbaserade instrument. Nationella bestämmelser om obligatoriskt offentligt samråd om utkast till rättsakter och deras konsekvensbedömningar har systematiskt ignorerats. Antalet lagar som är föremål för samråd har minskat avsevärt under de senaste åren.

| (29) | Åtgärder har vidtagits för att förbättra skattesystemet ytterligare, men vissa problem kvarstår. Skattetrycket på arbete har minskat, men är fortfarande högt för många låginkomsttagare. Sektorspecifika skatter och ett stort antal små skatter komplicerar skattesystemet och ökar efterlevnadskostnaderna, särskilt för mindre företag. |
| --- | --- |

(29)

Åtgärder har vidtagits för att förbättra skattesystemet ytterligare, men vissa problem kvarstår. Skattetrycket på arbete har minskat, men är fortfarande högt för många låginkomsttagare. Sektorspecifika skatter och ett stort antal små skatter komplicerar skattesystemet och ökar efterlevnadskostnaderna, särskilt för mindre företag.

| (30) | Hinder i form av regleringar och statlig inblandning på produktmarknader står i vägen för valet av effektiva företag och begränsar konkurrensen. Tillfälliga undantag för affärstransaktioner från konkurrensgranskning hindrar marknaden från att fungera och hämmar investeringar. Oförutsägbarhet när det gäller regelverket är ytterligare ett problem, särskilt inom detaljhandeln, som under de senaste åren har ställts inför många regeländringar. Regleringar och skatter kan hindra företag från att växa, särskilt inom detaljhandeln och allmännyttiga företag. Regleringen av yrken är fortfarande restriktiv. Långsamma och kostsamma insolvensförfaranden kan hindra omstruktureringen av konkurshotade företag. Upphandlingsmarknaden är fortfarande sårbar för konkurrensbegränsande metoder. Andelen kontrakt som tilldelats i förfaranden där det bara fanns en anbudsgivare är fortfarande bland de högsta i unionen. Myndigheterna förbättrade övervakningen av korrektheten i offentlig upphandling som en reaktion på de tidigare resultaten av kommissionens successiva revisioner av förvaltningen av unionsmedel, som genomfördes 2014, 2015 och 2017 och där allvarliga systembrister och oriktigheter konstaterades, särskilt i samband med användningen av ramavtal. Det återstår att se om alla tidigare identifierade brister har åtgärdats fullt ut i praktiken. På senare tid har det uppstått nya risker i och med att truster för allmänintresset uppenbart utesluts från reglerna för offentlig upphandling. I februari 2021 satte regeringen upp ett ambitiöst mål om att minska andelen offentliga upphandlingsförfaranden med endast ett anbud till mindre än 15 %, dock utan en fast tidsplan. |
| --- | --- |

(30)

Hinder i form av regleringar och statlig inblandning på produktmarknader står i vägen för valet av effektiva företag och begränsar konkurrensen. Tillfälliga undantag för affärstransaktioner från konkurrensgranskning hindrar marknaden från att fungera och hämmar investeringar. Oförutsägbarhet när det gäller regelverket är ytterligare ett problem, särskilt inom detaljhandeln, som under de senaste åren har ställts inför många regeländringar. Regleringar och skatter kan hindra företag från att växa, särskilt inom detaljhandeln och allmännyttiga företag. Regleringen av yrken är fortfarande restriktiv. Långsamma och kostsamma insolvensförfaranden kan hindra omstruktureringen av konkurshotade företag. Upphandlingsmarknaden är fortfarande sårbar för konkurrensbegränsande metoder. Andelen kontrakt som tilldelats i förfaranden där det bara fanns en anbudsgivare är fortfarande bland de högsta i unionen. Myndigheterna förbättrade övervakningen av korrektheten i offentlig upphandling som en reaktion på de tidigare resultaten av kommissionens successiva revisioner av förvaltningen av unionsmedel, som genomfördes 2014, 2015 och 2017 och där allvarliga systembrister och oriktigheter konstaterades, särskilt i samband med användningen av ramavtal. Det återstår att se om alla tidigare identifierade brister har åtgärdats fullt ut i praktiken. På senare tid har det uppstått nya risker i och med att truster för allmänintresset uppenbart utesluts från reglerna för offentlig upphandling. I februari 2021 satte regeringen upp ett ambitiöst mål om att minska andelen offentliga upphandlingsförfaranden med endast ett anbud till mindre än 15 %, dock utan en fast tidsplan.

| (31) | Omställningen till en klimatneutral ekonomi befinner sig fortfarande i ett tidigt skede. Hälften av Ungerns territorium är kraftigt utsatt för klimatförändringsrisker, bland annat torka och översvämningar. Detta skapar ett behov av hållbara klimatanpassningslösningar, framför allt genom naturbaserad vattenupptagning, bland annat genom återställande av naturlig hydrologi, anpassning av jordbruksmetoder och noggrann övervakning av grund- och ytvattenuttag för bevattning. Luft- och vattenkvaliteten är fortfarande ett problem. De huvudsakliga källorna till luftföroreningar är förbränning av fast bränsle i bostäder samt utsläpp från jordbruk och transporter. En stor del av dricksvattennätet är dåligt utformat och regelverket skapar hinder för investeringar. Den cirkulära ekonomin befinner sig fortfarande i en inledningsfas, återvinningen av kommunalt avfall är underutvecklad och de ekonomiska instrumenten räcker inte till för att hantera miljöproblem. Avfallshanteringen omorganiserades av regeringen i flera steg. Förändringarna begränsade konkurrensen inom sektorn, vilket medförde sidoeffekterna sjunkande effektivitet och återvinningsgrad. Sektorer som sannolikt kommer att minska eller förändras på grund av den gröna omställningen tillhandahåller arbetstillfällen för nästan 4 % av alla arbetstagare, vilka särskilt kan behöva kompetensutveckling och omskolning. Brist på arbetskraft inom energisektorn skulle kunna hindra omställningen till klimatneutralitet. |
| --- | --- |

(31)

Omställningen till en klimatneutral ekonomi befinner sig fortfarande i ett tidigt skede. Hälften av Ungerns territorium är kraftigt utsatt för klimatförändringsrisker, bland annat torka och översvämningar. Detta skapar ett behov av hållbara klimatanpassningslösningar, framför allt genom naturbaserad vattenupptagning, bland annat genom återställande av naturlig hydrologi, anpassning av jordbruksmetoder och noggrann övervakning av grund- och ytvattenuttag för bevattning. Luft- och vattenkvaliteten är fortfarande ett problem. De huvudsakliga källorna till luftföroreningar är förbränning av fast bränsle i bostäder samt utsläpp från jordbruk och transporter. En stor del av dricksvattennätet är dåligt utformat och regelverket skapar hinder för investeringar. Den cirkulära ekonomin befinner sig fortfarande i en inledningsfas, återvinningen av kommunalt avfall är underutvecklad och de ekonomiska instrumenten räcker inte till för att hantera miljöproblem. Avfallshanteringen omorganiserades av regeringen i flera steg. Förändringarna begränsade konkurrensen inom sektorn, vilket medförde sidoeffekterna sjunkande effektivitet och återvinningsgrad. Sektorer som sannolikt kommer att minska eller förändras på grund av den gröna omställningen tillhandahåller arbetstillfällen för nästan 4 % av alla arbetstagare, vilka särskilt kan behöva kompetensutveckling och omskolning. Brist på arbetskraft inom energisektorn skulle kunna hindra omställningen till klimatneutralitet.

| (32) | Transportinfrastrukturen kännetecknas av ett tätt motorvägsnät och elektrifierat järnvägsnät. Ungern har upplevt en kraftig ökning av utsläppen inom transportsektorn, som snabbt håller på att bli den största utsläppssektorn. Ungern är en av de mest trafiköverbelastade medlemsstaterna, och antalet förlorade timmar per förare fortsätter att öka i stadsområdena. Andelen nyregistrerade utsläppsfria personbilar och antalet laddningsstationer ökar stadigt. Även om motsvarande indikatorer visar på en ledande ställning bland regionala motsvarigheter ligger man fortfarande under unionsgenomsnittet. |
| --- | --- |

(32)

Transportinfrastrukturen kännetecknas av ett tätt motorvägsnät och elektrifierat järnvägsnät. Ungern har upplevt en kraftig ökning av utsläppen inom transportsektorn, som snabbt håller på att bli den största utsläppssektorn. Ungern är en av de mest trafiköverbelastade medlemsstaterna, och antalet förlorade timmar per förare fortsätter att öka i stadsområdena. Andelen nyregistrerade utsläppsfria personbilar och antalet laddningsstationer ökar stadigt. Även om motsvarande indikatorer visar på en ledande ställning bland regionala motsvarigheter ligger man fortfarande under unionsgenomsnittet.

| (33) | Forskning och innovation är en viktig drivkraft för långsiktig tillväxt och konkurrenskraft. Ungern rankas som en innovatör på uppgång. Utgifterna för forskning och utveckling ökar och uppgick till 1,61 % av BNP 2020. Bristen på högkvalificerad arbetskraft är ett stort hinder för innovation. Andelen personer med högskoleutbildning är bland de lägsta i unionen. Den nyligen genomförda befrielsen för unga arbetstagare från inkomstskatt och andra strukturella förändringar som hindrar akademisk frihet minskar den högre utbildningens attraktionskraft. De digitala färdigheterna och användningen av digital teknik i företag och offentliga tjänster ligger fortfarande under unionsgenomsnittet. |
| --- | --- |

(33)

Forskning och innovation är en viktig drivkraft för långsiktig tillväxt och konkurrenskraft. Ungern rankas som en innovatör på uppgång. Utgifterna för forskning och utveckling ökar och uppgick till 1,61 % av BNP 2020. Bristen på högkvalificerad arbetskraft är ett stort hinder för innovation. Andelen personer med högskoleutbildning är bland de lägsta i unionen. Den nyligen genomförda befrielsen för unga arbetstagare från inkomstskatt och andra strukturella förändringar som hindrar akademisk frihet minskar den högre utbildningens attraktionskraft. De digitala färdigheterna och användningen av digital teknik i företag och offentliga tjänster ligger fortfarande under unionsgenomsnittet.

| (34) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(34)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (35) | Ungerns energisektor är starkt beroende av Ryssland för fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 (18) kommer nästan all importerad gas från Ryssland (95 % jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %). Beroendet av Ryssland när det gäller olja ligger också över unionsgenomsnittet (61 % jämfört med 26 %), men när det gäller kol är det lägre (22 % jämfört med 54 %). Naturgasens andel av energimixen är högre än unionsgenomsnittet (35 % jämfört med 24 %), medan andelen olja (30 % jämfört med 33 %) och kol (7 % jämfört med 11 %) är lägre. Andelen förnybara energikällor på 13,9 % av den slutliga energianvändningen (brutto) är en av de lägsta i unionen. Ungern har för avsikt att förlita sig mer på solenergi, samtidigt som potentialen hos vindkraft och geotermisk energi fortfarande är underutnyttjad. Elnätet kräver investeringar, såsom smarta mätare, prosumentsystem, energisamhällen och dynamisk prissättning för att hantera mer förnybar energi. Dessutom skulle tillståndsförfarandena för installation av anläggningar som använder förnybara energikällor kunna förenklas. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. För att ytterligare minska beroendet finns det stora möjligheter att förbättra energieffektiviteten i bostadsbyggnadssektorn. Tillämpningen av strängare miljönormer för nya bostäder sköts upp med 18 månader till juni 2022. Det nuvarande programmet för renovering av bostäder är inte inriktat på energieffektivitet och utesluter i praktiken de mest utsatta familjerna. Den enhetligt låga nivån på reglerade energipriser, oavsett hushållens inkomster eller konsumtionsnivå, ökar inkomstskillnaderna och skapar inga incitament för energibesparingar. Ungern måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(35)

Ungerns energisektor är starkt beroende av Ryssland för fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 (18) kommer nästan all importerad gas från Ryssland (95 % jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %). Beroendet av Ryssland när det gäller olja ligger också över unionsgenomsnittet (61 % jämfört med 26 %), men när det gäller kol är det lägre (22 % jämfört med 54 %). Naturgasens andel av energimixen är högre än unionsgenomsnittet (35 % jämfört med 24 %), medan andelen olja (30 % jämfört med 33 %) och kol (7 % jämfört med 11 %) är lägre. Andelen förnybara energikällor på 13,9 % av den slutliga energianvändningen (brutto) är en av de lägsta i unionen. Ungern har för avsikt att förlita sig mer på solenergi, samtidigt som potentialen hos vindkraft och geotermisk energi fortfarande är underutnyttjad. Elnätet kräver investeringar, såsom smarta mätare, prosumentsystem, energisamhällen och dynamisk prissättning för att hantera mer förnybar energi. Dessutom skulle tillståndsförfarandena för installation av anläggningar som använder förnybara energikällor kunna förenklas. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. För att ytterligare minska beroendet finns det stora möjligheter att förbättra energieffektiviteten i bostadsbyggnadssektorn. Tillämpningen av strängare miljönormer för nya bostäder sköts upp med 18 månader till juni 2022. Det nuvarande programmet för renovering av bostäder är inte inriktat på energieffektivitet och utesluter i praktiken de mest utsatta familjerna. Den enhetligt låga nivån på reglerade energipriser, oavsett hushållens inkomster eller konsumtionsnivå, ökar inkomstskillnaderna och skapar inga incitament för energibesparingar. Ungern måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (36) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Ungern, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Ungern använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(36)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Ungern, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Ungern använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Förbättra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet och samtidigt bevara tillräckligheten, särskilt genom att ta itu med inkomstklyftorna.

2.

Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Fortsätta att integrera de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden, särskilt genom kompetensutveckling och förlängning av utbetalningsperioden för arbetslöshetsersättning. Förbättra tillräckligheten för det sociala biståndet och säkerställa tillgång till grundläggande tjänster och lämpliga bostäder för alla. Förbättra utbildningsresultaten och se till att mindre gynnade grupper, särskilt romer, i större utsträckning deltar i allmän utbildning av hög kvalitet. Förbättra tillgången till förebyggande vård och primärvård.

4.

Stärka regelverket mot korruption, bland annat genom att förbättra lagföringen och tillgången till offentlig information samt stärka rättsväsendets oberoende. Förbättra kvaliteten på och insynen i beslutsprocessen genom verksam social dialog och samverkan med andra berörda parter samt genom regelbundna konsekvensbedömningar. Fortsätta att förenkla skattesystemet. Förbättra förutsebarheten i lagstiftningen och konkurrensen inom tjänstesektorn, särskilt inom detaljhandel och allmännyttiga tjänster, och systematiskt tillämpa konkurrenskontroll vid affärstransaktioner. Öka konkurrensen inom offentlig upphandling.

5.

Främja reformer och investeringar i hållbar vatten- och avfallshantering och ekonomins cirkularitet, digitalisering av företag, grön och digital kompetens samt forskning och innovation.

6.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, särskilt genom att rationalisera tillståndsförfarandena och uppgradera elinfrastrukturen. Diversifiera importen av fossila bränslen, bland annat genom att stärka sammanlänkningen med deltagande av andra länder. Minska beroendet av fossila bränslen i byggnader och transporter genom att intensifiera insatserna för energieffektivitetsåtgärder för alla, särskilt när det gäller bostadshus och hållbara transporter, framför allt genom elektrifiering.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

3

(4)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 78).

5

(6)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

6

(7)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

7

(8)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Ungerns nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 107).

8

(9)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

9

(10)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

10

(11)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

11

(12)  Detta är kommissionens prognoser. Kommissionen har ännu inte bedömt Ungerns återhämtnings- och resiliensplan.

12

(13)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP, vilket i hög grad beror på de finanspolitiska effekterna av rekapitaliseringen till allmännyttiga företag.

13

(14)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

14

(15)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP, vilket i hög grad beror på utfasningen av renoveringssubventionerna till familjer och på lägre värderade rekapitaliseringar till allmännyttiga företag än under 2022.

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

16

(17)  Kommissionen sände en skrivelse till Ungern den 27 april i enlighet med artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2092 av den 16 december 2020 om en generell villkorlighetsordning för skydd av unionsbudgeten (EUT L 433I, 22.12.2020, s. 1).

17

(18)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Ungern omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. Det bör noteras att även om Ungerns importberoende av rysk gas är stort, exporterar Ungern en stor mängd gas till grannländerna. Därför är dess gasberoende för inhemsk förbrukning sannolikt lägre än de rapporterade siffrorna, även om det fortfarande är betydande.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

(20)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/146 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/146

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Maltas nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/18)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Malta inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Malta inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 13 juli 2021 lämnade Malta in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 5 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Maltas återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Malta på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 13 juli 2021 lämnade Malta in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 5 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Maltas återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Malta på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 15 april 2022 lämnade Malta in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 2 maj 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Maltas halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 15 april 2022 lämnade Malta in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 2 maj 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Maltas halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Malta. Den innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Maltas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Maltas framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Malta. Den innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Maltas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Maltas framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Maltas budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Maltas budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Malta att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Malta rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Maltas underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,5 % av BNP 2020 till 8,0 %. Maltas finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 6,3 % av BNP 2020 till 4,7 % 2021. De åtgärder som Malta vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 53,4 % av BNP 2020 till 57,0 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Malta att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Malta rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Maltas underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 9,5 % av BNP 2020 till 8,0 %. Maltas finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 6,3 % av BNP 2020 till 4,7 % 2021. De åtgärder som Malta vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 53,4 % av BNP 2020 till 57,0 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,4 % 2022 och med 3,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real tillväxt i BNP på 4,2 % 2022 och en högre tillväxt på 4,0 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 5,4 % av BNP 2022 och till 4,6 % 2023. Minskningen under 2022 speglar i huvudsak den ökade ekonomiska aktiviteten och nettoeffekten av att krisstödsåtgärderna delvis har avvecklats, medan nya åtgärder har vidtagits för att möta de höga energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 58,6 % av BNP under 2022 och fortsätta att öka till 59,4 % under 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023, på 5,6 % respektive 4,6 % av BNP. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 58,5 % av BNP 2022 och 59,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 4,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Maltas potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,4 % 2022 och med 3,9 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real tillväxt i BNP på 4,2 % 2022 och en högre tillväxt på 4,0 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 5,4 % av BNP 2022 och till 4,6 % 2023. Minskningen under 2022 speglar i huvudsak den ökade ekonomiska aktiviteten och nettoeffekten av att krisstödsåtgärderna delvis har avvecklats, medan nya åtgärder har vidtagits för att möta de höga energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 58,6 % av BNP under 2022 och fortsätta att öka till 59,4 % under 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023, på 5,6 % respektive 4,6 % av BNP. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 58,5 % av BNP 2022 och 59,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 4,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Maltas potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,7 % av BNP 2021 till 1,3 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,0 % av BNP 2022 och 0,6 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består framför allt av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energiproduktion för att kompensera för prisökningarna på importerad el och koldioxidutsläpp. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet subventionerna till energiproduktion och sänkningarna av bränslepunktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,7 % av BNP 2021 till 1,3 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,0 % av BNP 2022 och 0,6 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder består framför allt av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energiproduktion för att kompensera för prisökningarna på importerad el och koldioxidutsläpp. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet subventionerna till energiproduktion och sänkningarna av bränslepunktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,1 % 2023 (13).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Malta att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Malta rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Malta att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Malta rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Maltas stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,5 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Malta planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Av det skälet planerar inte Malta att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Regeringen gav dessutom ekonomiskt stöd till hushållen (0,3 % av BNP) och ökade avgiftsfinansierade och icke avgiftsfinansierade pensionsförmåner utöver levnadskostnadsjusteringen (0,2 % av BNP), samtidigt som tillväxttakten för insatsförbrukning (ej inräknat åtgärder) var fortsatt stark (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Maltas stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,5 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Malta planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Av det skälet planerar inte Malta att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,5 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Regeringen gav dessutom ekonomiskt stöd till hushållen (0,3 % av BNP) och ökade avgiftsfinansierade och icke avgiftsfinansierade pensionsförmåner utöver levnadskostnadsjusteringen (0,2 % av BNP), samtidigt som tillväxttakten för insatsförbrukning (ej inräknat åtgärder) var fortsatt stark (0,4 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 1,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Malta förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,3 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Här ingår effekter av utfasningen av åtgärderna mot höjda energipriser (0,4 % av BNP), av det tillfälliga ekonomiska stödet till hushållen (0,3 % av BNP) och av de avgiftsfinansierade och icke avgiftsfinansierade pensionsförmånerna utöver levnadskostnadsjusteringen (0,2 % av BNP). Dessutom förväntas insatsförbrukningen (ej inräknat åtgärder) öka mindre än BNP i löpande priser (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 1,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Malta förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,3 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Här ingår effekter av utfasningen av åtgärderna mot höjda energipriser (0,4 % av BNP), av det tillfälliga ekonomiska stödet till hushållen (0,3 % av BNP) och av de avgiftsfinansierade och icke avgiftsfinansierade pensionsförmånerna utöver levnadskostnadsjusteringen (0,2 % av BNP). Dessutom förväntas insatsförbrukningen (ej inräknat åtgärder) öka mindre än BNP i löpande priser (0,4 % av BNP).

| (19) | I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 4,6 % av BNP 2023, till 2,8 % 2024 och till 2,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2024. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 58,6 % av BNP 2024 och till 57,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 4,6 % av BNP 2023, till 2,8 % 2024 och till 2,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2024. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 58,6 % av BNP 2024 och till 57,2 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Malta från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är ambitiös och innehåller reformer och investeringar för att möta utmaningar inom hälso- och sjukvård, sysselsättning, utbildning och kompetens, den gröna och den digitala omställningen, rättskipning samt kampen mot korruption och penningtvätt. God förvaltning är en av hörnstenarna i regeringens långsiktiga ekonomiska vision, och återhämtnings- och resiliensplanen innehåller betydande insatser för att hantera utmaningar inom detta område. Investeringar i utbildning har också en framträdande plats i återhämtnings- och resiliensplanen, med relevanta åtgärder för att korrigera svagheter i utbildningssystemet. En stor del av de planerade investeringarna fokuserar på den gröna och den digitala omställningen, och följer därmed de landsspecifika rekommendationerna om investeringar inom dessa områden. De utmaningar som identifierats med avseende på aggressiv skatteplanering, forskning och utbildning (FoI) samt pensionssystemets hållbarhet hanteras delvis i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Malta från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Återhämtnings- och resiliensplanen är ambitiös och innehåller reformer och investeringar för att möta utmaningar inom hälso- och sjukvård, sysselsättning, utbildning och kompetens, den gröna och den digitala omställningen, rättskipning samt kampen mot korruption och penningtvätt. God förvaltning är en av hörnstenarna i regeringens långsiktiga ekonomiska vision, och återhämtnings- och resiliensplanen innehåller betydande insatser för att hantera utmaningar inom detta område. Investeringar i utbildning har också en framträdande plats i återhämtnings- och resiliensplanen, med relevanta åtgärder för att korrigera svagheter i utbildningssystemet. En stor del av de planerade investeringarna fokuserar på den gröna och den digitala omställningen, och följer därmed de landsspecifika rekommendationerna om investeringar inom dessa områden. De utmaningar som identifierats med avseende på aggressiv skatteplanering, forskning och utbildning (FoI) samt pensionssystemets hållbarhet hanteras delvis i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (21) | Genomförandet av Maltas återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Malta står för 53,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Malta snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(21)

Genomförandet av Maltas återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Malta står för 53,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 25,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Malta snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (22) | Malta har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Malta beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Malta har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Malta beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som hanteras genom återhämtnings- och resiliensplanen står Malta inför ett antal andra utmaningar som rör inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering. Åtgärder mot aggressiv skatteplanering fortsätter att vara en förutsättning för att skattesystemet ska bli effektivare och rättvisare, vilket konstateras i 2022 års rekommendation om euroområdet. Den aggressiva skatteplaneringen får spridningseffekter mellan medlemsstaterna och kräver att unionslagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Malta har vidtagit åtgärder för att motverka aggressiva skatteplaneringsmetoder genom att genomföra tidigare överenskomna internationella och europeiska initiativ, och genom att i återhämtnings- och resiliensplanen åta sig att göra en oberoende granskning av utgående och ingående betalningar (dvs. mellan personer bosatta i unionen och personer bosatta i tredjeländer) som ska följas upp av genomförandelagstiftning i linje med den granskningens slutsatser. Utgående betalningar av räntor, royaltyer och utdelningar från Maltabaserade bolag till noll- eller lågskatteländer (dvs. länder med en lagstadgad bolagsskattesats som understiger den lägsta lagstadgade bolagsskattesatsen i unionen, vilken är 9 %) kan dock leda till att dessa betalningar undgår att beskattas helt till dess att källskatter, eller motsvarande defensiva åtgärder, införs i Malta för att säkerställa att sådana betalningar beskattas på rätt sätt. Dessutom riskerar behandlingen av bolag som är skattemässigt hemmahörande i Malta men som inte har sin hemvist där att fortsätta leda till dubbel icke-beskattning för både bolag och enskilda personer. |
| --- | --- |

(23)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som hanteras genom återhämtnings- och resiliensplanen står Malta inför ett antal andra utmaningar som rör inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering. Åtgärder mot aggressiv skatteplanering fortsätter att vara en förutsättning för att skattesystemet ska bli effektivare och rättvisare, vilket konstateras i 2022 års rekommendation om euroområdet. Den aggressiva skatteplaneringen får spridningseffekter mellan medlemsstaterna och kräver att unionslagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Malta har vidtagit åtgärder för att motverka aggressiva skatteplaneringsmetoder genom att genomföra tidigare överenskomna internationella och europeiska initiativ, och genom att i återhämtnings- och resiliensplanen åta sig att göra en oberoende granskning av utgående och ingående betalningar (dvs. mellan personer bosatta i unionen och personer bosatta i tredjeländer) som ska följas upp av genomförandelagstiftning i linje med den granskningens slutsatser. Utgående betalningar av räntor, royaltyer och utdelningar från Maltabaserade bolag till noll- eller lågskatteländer (dvs. länder med en lagstadgad bolagsskattesats som understiger den lägsta lagstadgade bolagsskattesatsen i unionen, vilken är 9 %) kan dock leda till att dessa betalningar undgår att beskattas helt till dess att källskatter, eller motsvarande defensiva åtgärder, införs i Malta för att säkerställa att sådana betalningar beskattas på rätt sätt. Dessutom riskerar behandlingen av bolag som är skattemässigt hemmahörande i Malta men som inte har sin hemvist där att fortsätta leda till dubbel icke-beskattning för både bolag och enskilda personer.

| (24) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (25) | Malta släpar efter med att uppnå sitt mål att senast 2030 minska (med 19 % från 2005 års nivåer) de växthusgasutsläpp som inte ingår i unionens utsläppshandelssystem utan som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (19). Maltas åtagande att bli klimatneutralt senast 2050 kommer att kräva löpande investeringar av hushåll, företag och myndigheter. Unionens klimatambitioner skärps och inriktas på mer ekonomiskt överkomlig, säker och hållbar energi, och ytterligare insatser krävs för att utnyttja Maltas sol- och vindpotential, bland annat flytande havsbaserad energi, med tanke på att den förnybara energin endast står för 8 % av energimixen. Malta är kraftigt beroende av olja (48 %) och naturgas (44 %). Naturgas användes för att generera 86 % av Maltas el under 2020. Malta importerar inte gas eller olja från Ryssland (20), men den snabba ökningen av energipriserna har börjat påverka landet. Malta avser att förbättra energiförsörjningstryggheten genom att bygga en andra elsammanlänkning. Ett minskat beroende av fossila bränslen skulle även kräva en uppgradering av el- och distributionsnäten, liksom investeringar i ellagring för att kunna tillhandahålla avbrottsfri, flexibel och snabbreagerande energi. Fokus på byggnaders energieffektivitet, framför allt i bostadsbyggnader, till exempel genom att installera värmepumpar och andra gröna lösningar, skulle bidra till att minska energiefterfrågan. Malta måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet. Dessutom ökar utsläppen från vägtransporter kontinuerligt och är den största källan till växthusgasutsläpp som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Minskad trafikträngsel skulle kräva en bättre kollektivtrafik, införande av intelligenta transportsystem och investeringar i infrastruktur för mjuk rörlighet (som trottoarer och cykelbanor) för att vara ett säkert alternativ till privat bilanvändning. |
| --- | --- |

(25)

Malta släpar efter med att uppnå sitt mål att senast 2030 minska (med 19 % från 2005 års nivåer) de växthusgasutsläpp som inte ingår i unionens utsläppshandelssystem utan som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (19). Maltas åtagande att bli klimatneutralt senast 2050 kommer att kräva löpande investeringar av hushåll, företag och myndigheter. Unionens klimatambitioner skärps och inriktas på mer ekonomiskt överkomlig, säker och hållbar energi, och ytterligare insatser krävs för att utnyttja Maltas sol- och vindpotential, bland annat flytande havsbaserad energi, med tanke på att den förnybara energin endast står för 8 % av energimixen. Malta är kraftigt beroende av olja (48 %) och naturgas (44 %). Naturgas användes för att generera 86 % av Maltas el under 2020. Malta importerar inte gas eller olja från Ryssland (20), men den snabba ökningen av energipriserna har börjat påverka landet. Malta avser att förbättra energiförsörjningstryggheten genom att bygga en andra elsammanlänkning. Ett minskat beroende av fossila bränslen skulle även kräva en uppgradering av el- och distributionsnäten, liksom investeringar i ellagring för att kunna tillhandahålla avbrottsfri, flexibel och snabbreagerande energi. Fokus på byggnaders energieffektivitet, framför allt i bostadsbyggnader, till exempel genom att installera värmepumpar och andra gröna lösningar, skulle bidra till att minska energiefterfrågan. Malta måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet. Dessutom ökar utsläppen från vägtransporter kontinuerligt och är den största källan till växthusgasutsläpp som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Minskad trafikträngsel skulle kräva en bättre kollektivtrafik, införande av intelligenta transportsystem och investeringar i infrastruktur för mjuk rörlighet (som trottoarer och cykelbanor) för att vara ett säkert alternativ till privat bilanvändning.

| (26) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom många sektorer, kan Malta, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Malta använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(26)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom många sektorer, kan Malta, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Malta använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (27) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (28) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Malta återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(28)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Malta återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Malta att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 5 oktober 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Vidta åtgärder för att på ett ändamålsenligt sätt korrigera delar av skattesystemet som kan underlätta aggressiv skatteplanering för enskilda personer och multinationella företag, bland annat genom att säkerställa tillräcklig beskattning av utgående betalningar av räntor, royaltyer och utdelningar, samt ändra reglerna för utländska företag som inte har sin skattehemvist i Malta.

4.

Minska det generella beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, möjliggöra och främja investeringar i vind- och solenergi, däribland flytande havsbaserad energi, ytterligare uppgradera Maltas elöverförings- och eldistributionsnät samt skapa initiativ för ellagring för att man ska kunna tillhandahålla avbrottsfri, flexibel och snabbreagerande energi. Minska energiefterfrågan genom förbättrad energieffektivitet, särskilt i bostadsbyggnader. Minska utsläppen från vägtransporter genom att förbättra framkomligheten genom bättre servicekvalitet inom kollektivtrafiken, intelligenta transportsystem och investeringar i infrastruktur för mjuk rörlighet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 83).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 11941/2021, ST 11941/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Maltas nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 28.6.2020, s. 116).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).

19

(20)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Malta omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/154 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/154

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Nederländernas ekonomiska politik med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/19)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Nederländerna var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Nederländerna var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 29 april 2022 lämnade Nederländerna in sitt stabilitetsprogram för 2022 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. Nederländerna har ännu inte lämnat in ett nationellt reformprogram, eftersom det programmet kommer att ingå som en del av återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(9)

Den 29 april 2022 lämnade Nederländerna in sitt stabilitetsprogram för 2022 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. Nederländerna har ännu inte lämnat in ett nationellt reformprogram, eftersom det programmet kommer att ingå som en del av återhämtnings- och resiliensplanen.

| (10) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Nederländerna. Där bedömdes Nederländernas framsteg med att genomföra de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021 och att ta itu med nya och framväxande utmaningar, inbegripet de som härrör från Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Nederländernas framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(10)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Nederländerna. Där bedömdes Nederländernas framsteg med att genomföra de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021 och att ta itu med nya och framväxande utmaningar, inbegripet de som härrör från Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Nederländernas framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (11) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Nederländerna och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att det förekommer makroekonomiska obalanser i Nederländerna. I synnerhet finns sårbarheter som beror på den höga privata skuldsättningen och det stora överskottet i bytesbalansen, vilka har gränsöverskridande betydelse. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Nederländerna och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att det förekommer makroekonomiska obalanser i Nederländerna. I synnerhet finns sårbarheter som beror på den höga privata skuldsättningen och det stora överskottet i bytesbalansen, vilka har gränsöverskridande betydelse.

| (12) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Nederländerna att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Nederländerna rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Nederländernas underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 3,7 % av BNP 2020 till 2,5 %. Nederländernas finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna uppgick till 3,3 % av BNP både 2020 och 2021. De åtgärder som Nederländerna vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 54,3 % av BNP 2020 till 52,1 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(12)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Nederländerna att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Nederländerna rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Nederländernas underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 3,7 % av BNP 2020 till 2,5 %. Nederländernas finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna uppgick till 3,3 % av BNP både 2020 och 2021. De åtgärder som Nederländerna vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 54,3 % av BNP 2020 till 52,1 % av BNP 2021.

| (13) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,6 % 2022 och med 1,7 % 2023. Kommissionens vårprognos 2022 visar en liknande real tillväxt i BNP på 3,3 % 2022 och 1,6 % 2023. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förutspår regeringen att det totala underskottet kommer att ligga kvar på 2,5 % av BNP under 2022 och minska till 2,3 % 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 53,1 % 2022 och till 52,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 2,7 % respektive 2,1 % av BNP. Det är ett större underskott än vad som förutsågs 2022 i stabilitetsprogrammet för 2022, vilket främst beror på att stabilitetsprogrammet 2022 endast delvis omfattade åtgärder för att ta itu med de höga energipriserna. Underskottet för 2023 är däremot något lägre, främst på grund av en lägre nivå av fasta bruttoinvesteringar och andra utgifter än vad kommissionen hade förväntat sig. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot på 51,4 % av BNP 2022 och 50,9 % 2023. Skillnaden beror på att det gjorts en annan prognos för BNP i löpande priser. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,5 %. |
| --- | --- |

(13)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,6 % 2022 och med 1,7 % 2023. Kommissionens vårprognos 2022 visar en liknande real tillväxt i BNP på 3,3 % 2022 och 1,6 % 2023. I sitt stabilitetsprogram för 2022 förutspår regeringen att det totala underskottet kommer att ligga kvar på 2,5 % av BNP under 2022 och minska till 2,3 % 2023. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 53,1 % 2022 och till 52,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 2,7 % respektive 2,1 % av BNP. Det är ett större underskott än vad som förutsågs 2022 i stabilitetsprogrammet för 2022, vilket främst beror på att stabilitetsprogrammet 2022 endast delvis omfattade åtgärder för att ta itu med de höga energipriserna. Underskottet för 2023 är däremot något lägre, främst på grund av en lägre nivå av fasta bruttoinvesteringar och andra utgifter än vad kommissionen hade förväntat sig. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot på 51,4 % av BNP 2022 och 50,9 % 2023. Skillnaden beror på att det gjorts en annan prognos för BNP i löpande priser. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,5 %.

| (14) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, vilket innebär att de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,4 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och som avvecklade 2023 (11). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. En av dessa åtgärder är inte riktad, i synnerhet sänkningen av indirekta skatter på energiförbrukning. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP både 2022 och 2023 (12), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter (0,1 % av BNP 2023). |
| --- | --- |

(14)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, vilket innebär att de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,4 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och som avvecklade 2023 (11). Dessa åtgärder består huvudsakligen av sociala transfereringar till fattigare hushåll och sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. En av dessa åtgärder är inte riktad, i synnerhet sänkningen av indirekta skatter på energiförbrukning. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP både 2022 och 2023 (12), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter (0,1 % av BNP 2023).

| (15) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Nederländerna att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Nederländerna rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(15)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Nederländerna att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Nederländerna rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, driva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (16) | Enligt kommissionens vårprognos 2022 och även informationen i Nederländerna stabilitetsprogram 2022 väntas den finanspolitiska inriktningen under 2022 vara stödjande och uppgå till – 2,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2021 (14). Nationellt finansierade investeringar väntas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter under 2022 (15). Därför planerar Nederländerna att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inkluderar den extra effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de höjda energipriserna (0,7 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda fördrivna människor från Ukraina tillfälligt skydd (0,1 % av BNP). Samtidigt förväntas bland annat ytterligare klimatåtgärder (för att minska växthusgasutsläppen och främja hållbar energi) och åtgärder på utbildningsområdet (omskolning och utbildning av lärare) också bidra med 0,3 % respektive 0,2 % av BNP till ökningen av de löpande nettoutgifterna. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens vårprognos 2022 och även informationen i Nederländerna stabilitetsprogram 2022 väntas den finanspolitiska inriktningen under 2022 vara stödjande och uppgå till – 2,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2021 (14). Nationellt finansierade investeringar väntas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter under 2022 (15). Därför planerar Nederländerna att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag inkluderar den extra effekten av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala konsekvenserna av de höjda energipriserna (0,7 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda fördrivna människor från Ukraina tillfälligt skydd (0,1 % av BNP). Samtidigt förväntas bland annat ytterligare klimatåtgärder (för att minska växthusgasutsläppen och främja hållbar energi) och åtgärder på utbildningsområdet (omskolning och utbildning av lärare) också bidra med 0,3 % respektive 0,2 % av BNP till ökningen av de löpande nettoutgifterna.

| (17) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, förväntas förbli oförändrat jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,0 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,7 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 0,5 % av BNP vid oförändrad politik (16). Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, förväntas förbli oförändrat jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,0 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att hantera de ökade energipriserna (0,7 % av BNP).

| (18) | I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,5 % av BNP under 2024, för att därefter öka till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP inom stabilitetsprogramperioden 2022. Dessa prognoser förutsätter vissa ytterligare finanspolitiska konsolideringsåtgärder som ännu inte har specificerats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, närmare bestämt till 53,1 % av BNP under 2024 och till 54,4 % under 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(18)

I 2022 års stabilitetsprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,5 % av BNP under 2024, för att därefter öka till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP inom stabilitetsprogramperioden 2022. Dessa prognoser förutsätter vissa ytterligare finanspolitiska konsolideringsåtgärder som ännu inte har specificerats. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka fram till 2025, närmare bestämt till 53,1 % av BNP under 2024 och till 54,4 % under 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (19) | Snedvridningar på bostadsmarknaden bidrar till snabbt stigande bostadspriser och hög skuldsättning hos hushållen, vilket gör hushållen sårbara för ekonomiska kriser. Bostadspriserna ökade kraftigt under 2021, med en årlig tillväxttakt på 15 %, och det finns allt tydligare tecken på att det förekommer övervärdering på bostadsmarknaden, vilket leder till större risker och sårbarheter. Möjligheterna till skatteavdrag för bolåneräntor håller gradvis på att begränsas, men denna begränsning är endast partiell och skattelättnaderna för räntebetalningar på bolån är fortfarande stora. I kombination med de relativt höga gränserna för lån (belåningsgrad) kvarstår starka incitament för hushållen att ta lån. Samtidigt är den privata hyresmarknaden fortfarande liten och underutvecklad. Avsaknaden av ett välfungerande mellansegment på hyresmarknaden uppmuntrar hushållen att köpa i stället för att hyra, vilket bidrar till stora skulder och ekonomisk sårbarhet. Stelbenthet på utbudssidan bidrar även det till snedvridningar på bostadsmarknaden. Den relativt oflexibla tillgången på bostäder ökar risken för att politiska åtgärder som är avsedda att leda till mer överkomliga bostadspriser i stället stimulerar efterfrågan och i slutändan driver upp bostadspriserna ytterligare, vilket undergräver politikens ursprungliga mål. |
| --- | --- |

(19)

Snedvridningar på bostadsmarknaden bidrar till snabbt stigande bostadspriser och hög skuldsättning hos hushållen, vilket gör hushållen sårbara för ekonomiska kriser. Bostadspriserna ökade kraftigt under 2021, med en årlig tillväxttakt på 15 %, och det finns allt tydligare tecken på att det förekommer övervärdering på bostadsmarknaden, vilket leder till större risker och sårbarheter. Möjligheterna till skatteavdrag för bolåneräntor håller gradvis på att begränsas, men denna begränsning är endast partiell och skattelättnaderna för räntebetalningar på bolån är fortfarande stora. I kombination med de relativt höga gränserna för lån (belåningsgrad) kvarstår starka incitament för hushållen att ta lån. Samtidigt är den privata hyresmarknaden fortfarande liten och underutvecklad. Avsaknaden av ett välfungerande mellansegment på hyresmarknaden uppmuntrar hushållen att köpa i stället för att hyra, vilket bidrar till stora skulder och ekonomisk sårbarhet. Stelbenthet på utbudssidan bidrar även det till snedvridningar på bostadsmarknaden. Den relativt oflexibla tillgången på bostäder ökar risken för att politiska åtgärder som är avsedda att leda till mer överkomliga bostadspriser i stället stimulerar efterfrågan och i slutändan driver upp bostadspriserna ytterligare, vilket undergräver politikens ursprungliga mål.

| (20) | Pensionssystemet ger tillräckliga pensioner och hållbara offentliga finanser, men inom tjänstepensionssystemet (den andra pelaren) finns problem när det gäller rättvisa mellan generationerna, insyn i pensionsrättigheterna och flexibilitet. Avgifterna för pensionssystemets andra pelare är höga, och det kommer eventuellt att krävas betydande anpassningar av avgifterna för att åtgärda obalanser i pensionsfondernas balansräkningar. De stora obligatoriska besparingarna bidrar också till överskottet i bytesbalansen. En reform av pensionssystemet skulle kunna göra pensionsfonderna mer motståndskraftiga mot kriser. Efter att ett ramavtal om allmänna principer för en reform av pensionssystemet träffats 2019 enades regeringen och arbetsmarknadens parter i juni 2020 om en ny avtalsstruktur för den andra pelaren. På det hela taget syftar den planerade reformen till att åtgärda de största sårbarheterna inom pensionssystemet. Lagstiftningsåtgärder för att genomföra den överenskomna pensionsreformen kommer att diskuteras och antas av det nederländska parlamentet under 2022. Den största utmaningen kommer då att vara att genomföra reformen fullt ut, och detta kommer att behöva övervakas noggrant. |
| --- | --- |

(20)

Pensionssystemet ger tillräckliga pensioner och hållbara offentliga finanser, men inom tjänstepensionssystemet (den andra pelaren) finns problem när det gäller rättvisa mellan generationerna, insyn i pensionsrättigheterna och flexibilitet. Avgifterna för pensionssystemets andra pelare är höga, och det kommer eventuellt att krävas betydande anpassningar av avgifterna för att åtgärda obalanser i pensionsfondernas balansräkningar. De stora obligatoriska besparingarna bidrar också till överskottet i bytesbalansen. En reform av pensionssystemet skulle kunna göra pensionsfonderna mer motståndskraftiga mot kriser. Efter att ett ramavtal om allmänna principer för en reform av pensionssystemet träffats 2019 enades regeringen och arbetsmarknadens parter i juni 2020 om en ny avtalsstruktur för den andra pelaren. På det hela taget syftar den planerade reformen till att åtgärda de största sårbarheterna inom pensionssystemet. Lagstiftningsåtgärder för att genomföra den överenskomna pensionsreformen kommer att diskuteras och antas av det nederländska parlamentet under 2022. Den största utmaningen kommer då att vara att genomföra reformen fullt ut, och detta kommer att behöva övervakas noggrant.

| (21) | Nederländerna lämnade in de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 22 december 2021, den 23 december 2021 och den 22 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Nederländerna beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(21)

Nederländerna lämnade in de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 22 december 2021, den 23 december 2021 och den 22 mars 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Nederländerna beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (22) | Andelen flexibla anställningsförhållanden är fortfarande hög och utgör en stor del av arbetsmarknaden i Nederländerna. Detta tyder på en ökad risk för segmentering av arbetsmarknaden. Användningen av dessa anställningsformer påverkas i hög grad av institutionella faktorer och nationella politiska val, såsom skillnader i skattemässig behandling (för egenföretagare utan anställda), socialförsäkringsskydd och bestämmelser för skydd av arbetstagare. Dessa olika drivkrafter och institutionella faktorer skapar stora finansiella (negativa) incitament, med särskilt snedvridande effekter i utkanten av arbetsmarknaden. Covid-19-pandemin belyste också riskerna med en segmenterad arbetsmarknad och den ogynnsamma sysselsättningssituationen och sociala situationen för vissa grupper samt de stora utmaningarna när det gäller tillgången till fullgott socialt skydd för egenföretagare, som oftare är underförsäkrade mot sjukdom, funktionsnedsättning, arbetslöshet och ålderdom. Dessutom skulle ytterligare åtgärder för att förtydliga klassificeringen av egenföretagares arbetsförhållanden och tillämpningen av tillämpliga regler kunna bidra till att minska det falska egenföretagandet. |
| --- | --- |

(22)

Andelen flexibla anställningsförhållanden är fortfarande hög och utgör en stor del av arbetsmarknaden i Nederländerna. Detta tyder på en ökad risk för segmentering av arbetsmarknaden. Användningen av dessa anställningsformer påverkas i hög grad av institutionella faktorer och nationella politiska val, såsom skillnader i skattemässig behandling (för egenföretagare utan anställda), socialförsäkringsskydd och bestämmelser för skydd av arbetstagare. Dessa olika drivkrafter och institutionella faktorer skapar stora finansiella (negativa) incitament, med särskilt snedvridande effekter i utkanten av arbetsmarknaden. Covid-19-pandemin belyste också riskerna med en segmenterad arbetsmarknad och den ogynnsamma sysselsättningssituationen och sociala situationen för vissa grupper samt de stora utmaningarna när det gäller tillgången till fullgott socialt skydd för egenföretagare, som oftare är underförsäkrade mot sjukdom, funktionsnedsättning, arbetslöshet och ålderdom. Dessutom skulle ytterligare åtgärder för att förtydliga klassificeringen av egenföretagares arbetsförhållanden och tillämpningen av tillämpliga regler kunna bidra till att minska det falska egenföretagandet.

| (23) | Bristen på arbetskraft har ökat ytterligare och den har också blivit mer framträdande i alla sektorer i takt med den övergripande ekonomiska återhämtningen och den allt större efterfrågan på arbetskraft. Arbetsmarknadsprognoserna tyder på en fortsatt stram arbetsmarknad i framtiden, särskilt på områdena utbildning, hälso- och sjukvård, teknik samt informations- och kommunikationsteknik. På kort sikt är bristen också mycket stor inom byggsektorn. Den strama arbetsmarknaden riskerar att hämma de stora investeringar som behövs som en del av den gröna och den digitala omställningen. Samtidigt finns det outnyttjad eller underutnyttjad arbetskraft, särskilt bland personer med invandrarbakgrund, som har en lägre sysselsättningsgrad, och deltidsanställda, som utgör en relativt stor grupp. Att ge incitament till att öka antalet arbetade timmar för deltidsanställda, varav många är kvinnor (62,5 % av kvinnorna på arbetsmarknaden arbetade deltid 2021), skulle kunna minska den nuvarande bristen på arbetskraft och den genomsnittliga löne- och pensionsklyftan mellan könen ytterligare. Aktivering av och kompetensutveckling eller omskolning för personer som står utanför arbetsmarknaden (dvs. personer som varken arbetar eller söker arbete), långtidsarbetslösa och personer som befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden genom riktade och skräddarsydda åtgärder skulle kunna bidra till att minska bristen på arbetskraft och kompetens och samtidigt främja lika möjligheter och aktiv inkludering. |
| --- | --- |

(23)

Bristen på arbetskraft har ökat ytterligare och den har också blivit mer framträdande i alla sektorer i takt med den övergripande ekonomiska återhämtningen och den allt större efterfrågan på arbetskraft. Arbetsmarknadsprognoserna tyder på en fortsatt stram arbetsmarknad i framtiden, särskilt på områdena utbildning, hälso- och sjukvård, teknik samt informations- och kommunikationsteknik. På kort sikt är bristen också mycket stor inom byggsektorn. Den strama arbetsmarknaden riskerar att hämma de stora investeringar som behövs som en del av den gröna och den digitala omställningen. Samtidigt finns det outnyttjad eller underutnyttjad arbetskraft, särskilt bland personer med invandrarbakgrund, som har en lägre sysselsättningsgrad, och deltidsanställda, som utgör en relativt stor grupp. Att ge incitament till att öka antalet arbetade timmar för deltidsanställda, varav många är kvinnor (62,5 % av kvinnorna på arbetsmarknaden arbetade deltid 2021), skulle kunna minska den nuvarande bristen på arbetskraft och den genomsnittliga löne- och pensionsklyftan mellan könen ytterligare. Aktivering av och kompetensutveckling eller omskolning för personer som står utanför arbetsmarknaden (dvs. personer som varken arbetar eller söker arbete), långtidsarbetslösa och personer som befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden genom riktade och skräddarsydda åtgärder skulle kunna bidra till att minska bristen på arbetskraft och kompetens och samtidigt främja lika möjligheter och aktiv inkludering.

| (24) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (25) | Beroendet av fossila bränslen är mycket stort. Enligt uppgifter från 2020 (19) ligger beroendet av fossila bränslen från Ryssland på samma nivå som unionsgenomsnittet för kol (54 %) och råolja (26 %), men är lägre när det gäller naturgas (30 % jämfört med 44 %). Andelarna av energimixen som utgörs av olja (39 % jämfört med 33 %) och naturgas (44 % jämfört med 24 %) ligger båda över unionsgenomsnittet, medan andelen kol är lägre (6 % jämfört med 11 %). Beroendet av fossila bränslen skulle totalt sett kunna minskas genom ökade investeringar i förnybar energi och elektrifiering, åtgärdande av flaskhalsar i infrastrukturen och ökad energieffektivitet. Det är mycket viktigt att intensifiera insatserna för att uppnå unionens mål för förnybar energi för 2030. Nederländerna hade det femte sämsta resultatet bland medlemsstaterna i fråga om andelen förnybar energi i den slutliga bruttoenergianvändningen 2020, och landet har en av de största klyftorna mellan andelen förnybar energi 2020 och unionens mål för förnybar energi för 2030. Det behövs ytterligare investeringar för att öka utbyggnaden av förnybar energi och öka nätkapaciteten för överföring av förnybar energi från produktionsanläggningar till förbrukningsplatser. Att öka nätkapaciteten är särskilt viktigt med tanke på att kapacitetsbegränsningarna i elnätet fortsatte att öka under 2021, vilket ledde till förseningar i genomförandet av projekt för förnybar energi. De administrativa förfarandena för utbyggnad av kapaciteten för förnybar energi skulle kunna förenklas och effektiviseras ytterligare. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Att öka energieffektiviteten ger dessutom en kostnadseffektiv möjlighet att ytterligare minska koldioxidutsläppen och beroendet av fossila bränslen, inbegripet import från Ryssland. Framför allt finns det utrymme för förbättringar när det gäller renovering av byggnader och ökningen av värmepumpar och fjärrvärme i byggsektorn, samt genom elektrifiering av och tillhandahållande av ren energi till energiintensiva industrier.
  Nederländerna måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(25)

Beroendet av fossila bränslen är mycket stort. Enligt uppgifter från 2020 (19) ligger beroendet av fossila bränslen från Ryssland på samma nivå som unionsgenomsnittet för kol (54 %) och råolja (26 %), men är lägre när det gäller naturgas (30 % jämfört med 44 %). Andelarna av energimixen som utgörs av olja (39 % jämfört med 33 %) och naturgas (44 % jämfört med 24 %) ligger båda över unionsgenomsnittet, medan andelen kol är lägre (6 % jämfört med 11 %). Beroendet av fossila bränslen skulle totalt sett kunna minskas genom ökade investeringar i förnybar energi och elektrifiering, åtgärdande av flaskhalsar i infrastrukturen och ökad energieffektivitet. Det är mycket viktigt att intensifiera insatserna för att uppnå unionens mål för förnybar energi för 2030. Nederländerna hade det femte sämsta resultatet bland medlemsstaterna i fråga om andelen förnybar energi i den slutliga bruttoenergianvändningen 2020, och landet har en av de största klyftorna mellan andelen förnybar energi 2020 och unionens mål för förnybar energi för 2030. Det behövs ytterligare investeringar för att öka utbyggnaden av förnybar energi och öka nätkapaciteten för överföring av förnybar energi från produktionsanläggningar till förbrukningsplatser. Att öka nätkapaciteten är särskilt viktigt med tanke på att kapacitetsbegränsningarna i elnätet fortsatte att öka under 2021, vilket ledde till förseningar i genomförandet av projekt för förnybar energi. De administrativa förfarandena för utbyggnad av kapaciteten för förnybar energi skulle kunna förenklas och effektiviseras ytterligare. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Att öka energieffektiviteten ger dessutom en kostnadseffektiv möjlighet att ytterligare minska koldioxidutsläppen och beroendet av fossila bränslen, inbegripet import från Ryssland. Framför allt finns det utrymme för förbättringar när det gäller renovering av byggnader och ökningen av värmepumpar och fjärrvärme i byggsektorn, samt genom elektrifiering av och tillhandahållande av ren energi till energiintensiva industrier.

Nederländerna måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (26) | Ytterligare investeringar i transportinfrastruktur skulle kunna bidra till att undanröja flaskhalsar och främja hållbar mobilitet. Järnvägs- och väginfrastrukturen är överbelastad. Det nederländska järnvägsnätet är det mest använda i Europa. Nederländerna håller på att införa det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg för att göra det lättare att öka kapaciteten på landets järnvägar. Under 2019 beräknades trafikstockningarna i landet, som visserligen ligger något under unionsgenomsnittet, ha kostat 4 % av Nederländernas årliga BNP. Investeringar i infrastruktur för hållbar mobilitet kan få positiva spridningseffekter på den inre marknaden, med tanke på de nederländska transportknutpunkternas betydelse (Rotterdams hamn, Schiphols flygplats) och ytterligare minska landets stora beroende av olja (39 % av energimixen 2020). |
| --- | --- |

(26)

Ytterligare investeringar i transportinfrastruktur skulle kunna bidra till att undanröja flaskhalsar och främja hållbar mobilitet. Järnvägs- och väginfrastrukturen är överbelastad. Det nederländska järnvägsnätet är det mest använda i Europa. Nederländerna håller på att införa det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg för att göra det lättare att öka kapaciteten på landets järnvägar. Under 2019 beräknades trafikstockningarna i landet, som visserligen ligger något under unionsgenomsnittet, ha kostat 4 % av Nederländernas årliga BNP. Investeringar i infrastruktur för hållbar mobilitet kan få positiva spridningseffekter på den inre marknaden, med tanke på de nederländska transportknutpunkternas betydelse (Rotterdams hamn, Schiphols flygplats) och ytterligare minska landets stora beroende av olja (39 % av energimixen 2020).

| (27) | Alltför stora kvävedepositioner skadar miljön och hämmar både bygg- och jordbruksverksamheten. Kväveöverskottet är fyra gånger högre än unionsgenomsnittet, och ammoniakutsläppen per hektar är de högsta i Europa. Kvävedepositionen är alltför stor för att målen för biologisk mångfald ska kunna uppnås. Den påverkar även vattenkvaliteten och gör så att Nederländerna överskrider gränsvärdena i rådets direktiv 91/676/EEG (20) (nitratdirektivet). Till följd av ett avgörande från Högsta förvaltningsdomstolen 2019 måste den nederländska regeringen vidta åtgärder för att minska kvävedepositionen i Natura 2000-områden. För att ytterligare minska kvävedepositionen krävs en övergång till ett hållbart jordbruk, vilket i sin tur kräver betydande investeringar. Jordbruket står för 45 % av kvävedepositionen, särskilt på grund av intensiv djurhållning. Det gör Nederländerna till den medlemsstat som har den högsta djurtätheten i unionen. |
| --- | --- |

(27)

Alltför stora kvävedepositioner skadar miljön och hämmar både bygg- och jordbruksverksamheten. Kväveöverskottet är fyra gånger högre än unionsgenomsnittet, och ammoniakutsläppen per hektar är de högsta i Europa. Kvävedepositionen är alltför stor för att målen för biologisk mångfald ska kunna uppnås. Den påverkar även vattenkvaliteten och gör så att Nederländerna överskrider gränsvärdena i rådets direktiv 91/676/EEG (20) (nitratdirektivet). Till följd av ett avgörande från Högsta förvaltningsdomstolen 2019 måste den nederländska regeringen vidta åtgärder för att minska kvävedepositionen i Natura 2000-områden. För att ytterligare minska kvävedepositionen krävs en övergång till ett hållbart jordbruk, vilket i sin tur kräver betydande investeringar. Jordbruket står för 45 % av kvävedepositionen, särskilt på grund av intensiv djurhållning. Det gör Nederländerna till den medlemsstat som har den högsta djurtätheten i unionen.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Nederländerna, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Nederländerna använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Nederländerna, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Nederländerna använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Nederländerna återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 3. |
| --- | --- |

(30)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Nederländerna återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 3.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2022. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 4. Rekommendation 1 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första av rekommendationerna om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder och andra åtgärder som det hänvisas till i rekommendationerna 1 och 4 hjälper bland annat till att åtgärda obalanser med koppling till det stora överskottet i bytesbalansen. De åtgärder som det hänvisas till i rekommendation 1 bidrar också till att hantera obalanser med koppling till den höga privata skuldsättningen. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2022. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 4. Rekommendation 1 bidrar också till genomförandet av rekommendationen om euroområdet 2022, särskilt den första av rekommendationerna om euroområdet. De finanspolitiska åtgärder och andra åtgärder som det hänvisas till i rekommendationerna 1 och 4 hjälper bland annat till att åtgärda obalanser med koppling till det stora överskottet i bytesbalansen. De åtgärder som det hänvisas till i rekommendation 1 bidrar också till att hantera obalanser med koppling till den höga privata skuldsättningen.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Minska incitamenten för hushållen att ta lån och snedvridningarna på bostadsmarknaden, inbegripet genom att stödja utvecklingen av den privata hyressektorn och vidta åtgärder för att öka utbudet av bostäder. Anta och genomföra den reform av pensionssystemet som man enades om 2019 och 2020.

2.

Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Främja ett fullgott socialt skydd för egenföretagare utan anställda, ta itu med falskt egenföretagande och minska incitamenten att använda flexibla eller tillfälliga anställningar. Ta itu med bristen på arbetskraft och kompetens, särskilt inom hälso- och sjukvård, utbildning, digitala och tekniska yrken och byggsektorn, bland annat genom att använda den underutnyttjade arbetskraftspotential som härstammar från den höga andelen deltidsanställningar och den lägre sysselsättningsgraden hos personer med invandrarbakgrund. Stärka möjligheterna till kompetensutveckling och omskolning, i synnerhet för personer som befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden eller helt står utanför denna.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, särskilt genom att främja kompletterande investeringar i nätinfrastruktur och genom att förenkla tillståndsförfarandena ytterligare, öka energieffektiviteten, särskilt i byggnader, och påskynda investeringar i hållbara transporter och hållbart jordbruk.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 88).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Nederländernas nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 122).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Detta är kommissionens prognoser baserade på en linjär utgiftsprofil. Kommissionen har ännu inte mottagit Nederländernas återhämtnings- och resiliensplan.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet av BNP. Det beror delvis på investeringsfonder som görs tillgängliga för kommuner för genomförandet av klimatpolitik och extra finansiering för ungdomar.

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet av BNP. Det beror delvis på investeringsfonder som görs tillgängliga för kommuner för genomförandet av klimatpolitik och extra finansiering för ungdomar.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas och råolja. För genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Nederländerna omfattar den totala importen handel inom EU.

19

(20)  Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (EGT L 375, 31.12.1991, s. 1).

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/162 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/162

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Österrikes nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/20)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Österrike inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Österrike inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Österrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Österrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Österrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Österrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 27 april 2022 lämnade Österrike in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i linje med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Österrikes halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2022 lämnade Österrike in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i linje med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Österrikes halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Österrike. Den innehöll en bedömning av hur väl Österrike hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Österrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Österrikes framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Österrike. Den innehöll en bedömning av hur väl Österrike hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Österrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Österrikes framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Österrikes budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen under våren 2022 inget inledande av nya förfaranden vid alltför stora underskott, och kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om eventuella nya sådana förfaranden ska inledas. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Österrikes budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen under våren 2022 inget inledande av nya förfaranden vid alltför stora underskott, och kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om eventuella nya sådana förfaranden ska inledas.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Österrike att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Österrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Österrikes underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 8,0 % av BNP 2020 till 5,9 %. Österrikes finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,8 % av BNP 2020 till 4,3 % 2021. De åtgärder som Österrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av en betydande skattelättnad för hushåll och företag genom den ”miljösociala” skattereformen. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 83,3 % av BNP 2020 till 82,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Österrike att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Österrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Österrikes underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 8,0 % av BNP 2020 till 5,9 %. Österrikes finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,8 % av BNP 2020 till 4,3 % 2021. De åtgärder som Österrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av en betydande skattelättnad för hushåll och företag genom den ”miljösociala” skattereformen. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 83,3 % av BNP 2020 till 82,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,9 % 2022 och med 2,0 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt på 3,9 % 2022 och 1,9 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 3,1 % av BNP 2022 och till 1,5 % 2023. Minskningen 2022 återspeglar främst en stark tillväxt i den ekonomiska aktiviteten och en avveckling av de flesta av krisåtgärderna. Om inga andra åtgärder hade vidtagits, exempelvis de som rör de höjda energipriserna, skulle underskottet ha minskat ytterligare. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 80,0 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 77,1 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 3,1 % respektive 1,5 % av BNP. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 80,0 % av BNP 2022 och 77,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Österrikes potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,9 % 2022 och med 2,0 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en real BNP-tillväxt på 3,9 % 2022 och 1,9 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 3,1 % av BNP 2022 och till 1,5 % 2023. Minskningen 2022 återspeglar främst en stark tillväxt i den ekonomiska aktiviteten och en avveckling av de flesta av krisåtgärderna. Om inga andra åtgärder hade vidtagits, exempelvis de som rör de höjda energipriserna, skulle underskottet ha minskat ytterligare. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 80,0 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 77,1 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 3,1 % respektive 1,5 % av BNP. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 80,0 % av BNP 2022 och 77,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Österrikes potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,3 % av BNP 2021 till 1,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder utgörs i huvudsak av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och tillfälliga inkomstskattelättnader för pendlare. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,3 % av BNP under 2022 och 0,4 % 2023 (13). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 4,3 % av BNP 2021 till 1,1 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,2 % av BNP 2023 (12). Dessa åtgärder utgörs i huvudsak av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och tillfälliga inkomstskattelättnader för pendlare. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,3 % av BNP under 2022 och 0,4 % 2023 (13).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Österrike att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Österrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Österrike att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Österrike rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Österrikes stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Österrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP 2022 jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Österrike att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,3 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Österrikes stabilitetsprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Österrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP 2022 jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Österrike att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,3 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,4 % av BNP vid oförändrad politik (16). Österrike förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,2 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,4 % av BNP vid oförändrad politik (16). Österrike förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas förbli stabilt jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekterna av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,2 % av BNP) och de ytterligare kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,7 % av BNP 2024 och till 0,3 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP från 2023 och fram till slutet av programperioden. Dessa prognoser förutsätter en minskning av de offentliga utgifterna under denna tidsperiod (från 50,4 % av BNP under 2023 till 49,6 % 2024 och 49,4 % 2025). Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 74,5 % av BNP 2024 och till 72,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,7 % av BNP 2024 och till 0,3 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP från 2023 och fram till slutet av programperioden. Dessa prognoser förutsätter en minskning av de offentliga utgifterna under denna tidsperiod (från 50,4 % av BNP under 2023 till 49,6 % 2024 och 49,4 % 2025). Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 74,5 % av BNP 2024 och till 72,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | Österrike löper en medelhög risk för de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt, vilket framför allt beror på ökat budgettryck på grund av en åldrande befolkning. Förhållandet mellan befolkningen i arbetsför ålder (personer i åldersgruppen 20–64 år) och äldre vuxna förväntas minska från tre arbetstagare till cirka två arbetstagare per person över 65 år under de kommande 50 åren. På det hela taget väntas, enligt det riskscenario från arbetsgruppen för åldrandefrågor som tas upp i kommissionens åldranderapport för 2021, de offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg öka drastiskt från 1,8 % av BNP 2019 till 2,3 % av BNP 2030. Utöver den demografiska utvecklingen förväntas även ett ökat behov av intensivvård på grund av åldersrelaterade sjukdomar bidra till att driva upp kostnaderna för långvarig vård och omsorg. En omfattande reform av systemet för långvarig vård och omsorg har aviserats men har ännu inte genomförts. Hittills har en särskild arbetsgrupp sammanfattat de viktigaste resultaten av ett offentligt samråd. Enligt arbetsgruppens rapport kommer en av reformens prioriteringar att vara att skapa en samordnad kontroll av systemet. Det inbegriper en tydlig ansvarsfördelning mellan olika myndighetsnivåer och transparens i fråga om varifrån finansieringen kommer och hur den används. |
| --- | --- |

(20)

Österrike löper en medelhög risk för de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt, vilket framför allt beror på ökat budgettryck på grund av en åldrande befolkning. Förhållandet mellan befolkningen i arbetsför ålder (personer i åldersgruppen 20–64 år) och äldre vuxna förväntas minska från tre arbetstagare till cirka två arbetstagare per person över 65 år under de kommande 50 åren. På det hela taget väntas, enligt det riskscenario från arbetsgruppen för åldrandefrågor som tas upp i kommissionens åldranderapport för 2021, de offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg öka drastiskt från 1,8 % av BNP 2019 till 2,3 % av BNP 2030. Utöver den demografiska utvecklingen förväntas även ett ökat behov av intensivvård på grund av åldersrelaterade sjukdomar bidra till att driva upp kostnaderna för långvarig vård och omsorg. En omfattande reform av systemet för långvarig vård och omsorg har aviserats men har ännu inte genomförts. Hittills har en särskild arbetsgrupp sammanfattat de viktigaste resultaten av ett offentligt samråd. Enligt arbetsgruppens rapport kommer en av reformens prioriteringar att vara att skapa en samordnad kontroll av systemet. Det inbegriper en tydlig ansvarsfördelning mellan olika myndighetsnivåer och transparens i fråga om varifrån finansieringen kommer och hur den används.

| (21) | Österrikes finanspolitiska federalism kännetecknas av en stor obalans mellan befogenheterna för utgifter och skatteuppbörd på delstatsnivå. I stället för att vara skattemässigt självständiga fylls delstaternas kassor genom ett komplicerat system för skattefördelning och transfereringar. Det minskar den finanspolitiska transparensen, det politiska ansvarstagandet och incitamenten till effektiva offentliga utgifter. Eftersom behoven av reformer kvarstår bör de hanteras i förhandlingarna om nästa skatteutjämningslag, som förväntas börja i december 2022. Utöver reformer av det finanspolitiska ramverket kan utgiftsöversyner utnyttjas på ett bättre sätt för att stärka de offentliga utgifternas ändamålsenlighet och effektivitet, eftersom de kan stödja granskningen av ekonomiska anslag i förhållande till politiska prioriteringar. |
| --- | --- |

(21)

Österrikes finanspolitiska federalism kännetecknas av en stor obalans mellan befogenheterna för utgifter och skatteuppbörd på delstatsnivå. I stället för att vara skattemässigt självständiga fylls delstaternas kassor genom ett komplicerat system för skattefördelning och transfereringar. Det minskar den finanspolitiska transparensen, det politiska ansvarstagandet och incitamenten till effektiva offentliga utgifter. Eftersom behoven av reformer kvarstår bör de hanteras i förhandlingarna om nästa skatteutjämningslag, som förväntas börja i december 2022. Utöver reformer av det finanspolitiska ramverket kan utgiftsöversyner utnyttjas på ett bättre sätt för att stärka de offentliga utgifternas ändamålsenlighet och effektivitet, eftersom de kan stödja granskningen av ekonomiska anslag i förhållande till politiska prioriteringar.

| (22) | Österrikes skattesystem kan fortfarande göras mer rättvist och tillväxtvänligt. Skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete genom löneskatter och sociala avgifter, och de sociala avgifterna betalas av både anställda och arbetsgivare. Detta utgör ett hinder för jobbskapande. Samtidigt fungerar höga marginalskatter som ett negativt incitament för människor att arbeta, särskilt när det gäller den lägre delen av inkomstskalan och den andra familjeförsörjaren. Den nyligen antagna miljösociala skattereformen är ett steg i rätt riktning, och införandet av en prissättning på koldioxid för sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet är ett viktigt projekt i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan. Trots det kvarstår strukturella utmaningar. Det finns utrymme att ytterligare minska lönebikostnaderna för att främja jobbskapande och öka arbetskraftsutbudet, särskilt när det gäller låginkomsttagare. En bättre användning av mer tillväxtfrämjande skatter skulle kunna bidra till att skapa det budgetutrymme som behövs och göra skattesystemet mer rättvist. |
| --- | --- |

(22)

Österrikes skattesystem kan fortfarande göras mer rättvist och tillväxtvänligt. Skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete genom löneskatter och sociala avgifter, och de sociala avgifterna betalas av både anställda och arbetsgivare. Detta utgör ett hinder för jobbskapande. Samtidigt fungerar höga marginalskatter som ett negativt incitament för människor att arbeta, särskilt när det gäller den lägre delen av inkomstskalan och den andra familjeförsörjaren. Den nyligen antagna miljösociala skattereformen är ett steg i rätt riktning, och införandet av en prissättning på koldioxid för sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet är ett viktigt projekt i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan. Trots det kvarstår strukturella utmaningar. Det finns utrymme att ytterligare minska lönebikostnaderna för att främja jobbskapande och öka arbetskraftsutbudet, särskilt när det gäller låginkomsttagare. En bättre användning av mer tillväxtfrämjande skatter skulle kunna bidra till att skapa det budgetutrymme som behövs och göra skattesystemet mer rättvist.

| (23) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Österrike från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Åtgärderna i planen bidrar till att åtgärda en betydande del av de utmaningar som fastställts i de landsspecifika rekommendationerna under senare år inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Planerade förändringar av skattesystemet kommer att hjälpa till att minska växthusgasutsläppen samtidigt som de bidrar till en skatteväxling bort från arbete och beaktar ekologiska och sociala aspekter. Kvinnors deltagande på arbetsmarknaden kan gynnas av den förbättrade tillgången till god barnomsorg i tidig ålder. Den sedan länge erkända utmaningen med skillnader i pension mellan kvinnor och män hanteras också delvis. Den gröna omställningen främjas av investeringar i i) energieffektivitet, ii) förnybara energikällor, iii) utfasning av fossila bränslen i industrin, iv) biologisk mångfald och v) den cirkulära ekonomin, och därmed sammanhängande reformer, inbegripet en översyn av stödramen för förnybara energikällor och utfasningen av oljebaserade uppvärmningssystem. Planen kommer även att bidra till en betydande ökning av företagens digitala kapacitet. Den administrativa bördan för företag kommer att minskas genom gemensamma digitala kontaktpunkter. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Österrike från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Åtgärderna i planen bidrar till att åtgärda en betydande del av de utmaningar som fastställts i de landsspecifika rekommendationerna under senare år inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Planerade förändringar av skattesystemet kommer att hjälpa till att minska växthusgasutsläppen samtidigt som de bidrar till en skatteväxling bort från arbete och beaktar ekologiska och sociala aspekter. Kvinnors deltagande på arbetsmarknaden kan gynnas av den förbättrade tillgången till god barnomsorg i tidig ålder. Den sedan länge erkända utmaningen med skillnader i pension mellan kvinnor och män hanteras också delvis. Den gröna omställningen främjas av investeringar i i) energieffektivitet, ii) förnybara energikällor, iii) utfasning av fossila bränslen i industrin, iv) biologisk mångfald och v) den cirkulära ekonomin, och därmed sammanhängande reformer, inbegripet en översyn av stödramen för förnybara energikällor och utfasningen av oljebaserade uppvärmningssystem. Planen kommer även att bidra till en betydande ökning av företagens digitala kapacitet. Den administrativa bördan för företag kommer att minskas genom gemensamma digitala kontaktpunkter.

| (24) | Genomförandet av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen står för 58,7 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala ekonomiska tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 52,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala ekonomiska tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Österrike snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(24)

Genomförandet av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen står för 58,7 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala ekonomiska tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 52,8 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala ekonomiska tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Österrike snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (25) | Kommissionen godkände Österrikes partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 2 maj 2022. Österrike lämnade in de program för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Fonden för en rättvis omställning (FRO) som föreskrivs i den förordningen den 21 oktober 2021, vilka kommissionen skickade tillbaka med synpunkter den 4 januari 2022. Österrike har ännu inte lämnat in sitt program för Europeiska socialfonden+. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Österrike beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen godkände Österrikes partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 2 maj 2022. Österrike lämnade in de program för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Fonden för en rättvis omställning (FRO) som föreskrivs i den förordningen den 21 oktober 2021, vilka kommissionen skickade tillbaka med synpunkter den 4 januari 2022. Österrike har ännu inte lämnat in sitt program för Europeiska socialfonden+. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Österrike beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (26) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Österrike inför ett antal andra utmaningar vad gäller arbetsmarknaden. Österrikes starka sociala trygghetssystem och omfattande politiska åtgärder har begränsat de sociala effekterna av covid-19-pandemin. Österrike har uppnått goda resultat för de flesta aspekterna av den europeiska pelaren för sociala rättigheter men vissa utmaningar kvarstår. Utmaningarna gäller i synnerhet att potentialen hos kvinnor, lågutbildade arbetstagare, äldre arbetstagare och personer med migrantbakgrund inte utnyttjas till fullo. Detta är särskilt problematiskt eftersom det råder brist på kvalificerad arbetskraft. Genom att tillvarata den underutnyttjade potentialen hos dessa grupper skulle trycket på den österrikiska arbetsmarknaden kunna minskas. |
| --- | --- |

(26)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Österrike inför ett antal andra utmaningar vad gäller arbetsmarknaden. Österrikes starka sociala trygghetssystem och omfattande politiska åtgärder har begränsat de sociala effekterna av covid-19-pandemin. Österrike har uppnått goda resultat för de flesta aspekterna av den europeiska pelaren för sociala rättigheter men vissa utmaningar kvarstår. Utmaningarna gäller i synnerhet att potentialen hos kvinnor, lågutbildade arbetstagare, äldre arbetstagare och personer med migrantbakgrund inte utnyttjas till fullo. Detta är särskilt problematiskt eftersom det råder brist på kvalificerad arbetskraft. Genom att tillvarata den underutnyttjade potentialen hos dessa grupper skulle trycket på den österrikiska arbetsmarknaden kunna minskas.

| (27) | Sysselsättningsgraden bland kvinnor ligger visserligen klart över unionsgenomsnittet, men andelen deltidsarbetande kvinnor i Österrike är näst högst i unionen. År 2021 arbetade 49,9 % av kvinnorna i Österrike deltid, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 28,3 %. Det innebär att det finns en stor potential för att öka antalet kvinnor som arbetar heltid. En begränsad tillgång till barnomsorg av hög kvalitet till ett överkomligt pris gör det svårt för kvinnor att delta mer aktivt på arbetsmarknaden. Bara 21,1 % av barn under tre år deltar i formell barnomsorg, vilket är en av de lägsta andelarna i unionen och långt under Barcelonamålet om att 33 % av barn under tre år ska delta i formell barnomsorg, som Europeiska rådet fastställde 2002. Den höga andelen deltidsarbetande utgör tillsammans med kvinnors överrepresentation i sektorer med lägre löner de främsta bidragande orsakerna till Österrikes stora lönegap och relativt stora pensionsklyfta mellan könen. Covid-19-pandemin har förstärkt dessa könsrelaterade ojämlikheter ytterligare i och med att en stor andel kvinnor kombinerar arbete med omsorgsansvar. Att öka utbudet av barnomsorg av god kvalitet genom att höja kvalitetsnormerna och erbjuda längre öppettider för barnomsorg samt att åtgärda de negativa incitamenten för att gå upp i arbetstid (t.ex. genom förbättrade skatteincitament) är avgörande för att Österrike bättre ska kunna utnyttja kvinnors arbetsmarknadspotential. |
| --- | --- |

(27)

Sysselsättningsgraden bland kvinnor ligger visserligen klart över unionsgenomsnittet, men andelen deltidsarbetande kvinnor i Österrike är näst högst i unionen. År 2021 arbetade 49,9 % av kvinnorna i Österrike deltid, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 28,3 %. Det innebär att det finns en stor potential för att öka antalet kvinnor som arbetar heltid. En begränsad tillgång till barnomsorg av hög kvalitet till ett överkomligt pris gör det svårt för kvinnor att delta mer aktivt på arbetsmarknaden. Bara 21,1 % av barn under tre år deltar i formell barnomsorg, vilket är en av de lägsta andelarna i unionen och långt under Barcelonamålet om att 33 % av barn under tre år ska delta i formell barnomsorg, som Europeiska rådet fastställde 2002. Den höga andelen deltidsarbetande utgör tillsammans med kvinnors överrepresentation i sektorer med lägre löner de främsta bidragande orsakerna till Österrikes stora lönegap och relativt stora pensionsklyfta mellan könen. Covid-19-pandemin har förstärkt dessa könsrelaterade ojämlikheter ytterligare i och med att en stor andel kvinnor kombinerar arbete med omsorgsansvar. Att öka utbudet av barnomsorg av god kvalitet genom att höja kvalitetsnormerna och erbjuda längre öppettider för barnomsorg samt att åtgärda de negativa incitamenten för att gå upp i arbetstid (t.ex. genom förbättrade skatteincitament) är avgörande för att Österrike bättre ska kunna utnyttja kvinnors arbetsmarknadspotential.

| (28) | Flera missgynnade grupper skulle kunna integreras bättre på arbetsmarknaden, framför allt lågutbildade och äldre arbetstagare samt arbetstagare med migrantbakgrund. Nästan hälften av de långtidsarbetslösa i Österrike har bara gått ut grundskolan (Pflichtschule). Arbetsmarknadsdeltagandet hos personer med migrantbakgrund är fortfarande lågt, med en sysselsättningsnivå som 2020 var 12,7 procentenheter lägre än för inrikes födda. Detta är särskilt problematiskt eftersom utbildningsresultat, jobbmöjligheter och framtida inkomstnivåer för barn i Österrike i hög grad tenderar att avgöras av vad som gällt för deras föräldrar. Åtgärderna för att främja omskolning och fortbildning i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan kommer att bemöta dessa utmaningar genom stöd till utbildning av lågutbildade arbetstagare och långtidsarbetslösa. Samtidigt löser de planerade åtgärderna inte helt det underliggande problemet med arbetsmarknadsdeltagandet bland personer med migrantbakgrund och lågutbildade arbetstagare. För dessa grupper behöver dessutom utbildningsresultaten förbättras mycket tidigare i livet. Det behövs fortfarande ytterligare möjligheter till omskolning och livslångt lärande för arbetstagare i alla åldrar. |
| --- | --- |

(28)

Flera missgynnade grupper skulle kunna integreras bättre på arbetsmarknaden, framför allt lågutbildade och äldre arbetstagare samt arbetstagare med migrantbakgrund. Nästan hälften av de långtidsarbetslösa i Österrike har bara gått ut grundskolan (Pflichtschule). Arbetsmarknadsdeltagandet hos personer med migrantbakgrund är fortfarande lågt, med en sysselsättningsnivå som 2020 var 12,7 procentenheter lägre än för inrikes födda. Detta är särskilt problematiskt eftersom utbildningsresultat, jobbmöjligheter och framtida inkomstnivåer för barn i Österrike i hög grad tenderar att avgöras av vad som gällt för deras föräldrar. Åtgärderna för att främja omskolning och fortbildning i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan kommer att bemöta dessa utmaningar genom stöd till utbildning av lågutbildade arbetstagare och långtidsarbetslösa. Samtidigt löser de planerade åtgärderna inte helt det underliggande problemet med arbetsmarknadsdeltagandet bland personer med migrantbakgrund och lågutbildade arbetstagare. För dessa grupper behöver dessutom utbildningsresultaten förbättras mycket tidigare i livet. Det behövs fortfarande ytterligare möjligheter till omskolning och livslångt lärande för arbetstagare i alla åldrar.

| (29) | Den tilltagande kompetensbristen (Fachkräftemangel) är ett växande problem för företag som är beroende av högkvalificerad personal, till exempel it-experter, och av kvalificerad arbetskraft för den snabba utbyggnaden av förnybar energi. Bristen på kvalificerad arbetskraft har flera orsaker och har förvärrats av covid-19-pandemin. Ökade möjligheter att använda sig av utländska högkvalificerade arbetstagare för de tjänster som inte kan tillsättas med arbetskraft från Österrike eller unionen skulle kunna minska bristen. För närvarande innebär de befintliga förfarandena en betydande administrativ börda för företag som vill rekrytera arbetstagare utanför EU, vilket gör det svårt att attrahera de utländska begåvningar som behövs. Det hämmar produktivitetstillväxten, särskilt i tjänstesektorn och framför allt inom it-sektorn. Reformerna 2019 och 2020 av Österrikes system med ”snabbspår” för kvalificerad arbetskraft från länder utanför EU (Rot-Weiß-Rot-Karte) har inte visat sig vara en effektiv lösning på det övergripande problemet. Ytterligare åtgärder skulle därför kunna vidtas för att förbättra företagens möjligheter att rekrytera kvalificerad arbetskraft från utlandet. Det inbegriper snabbare förfaranden som är mer inriktade på de enskilda företagens behov. |
| --- | --- |

(29)

Den tilltagande kompetensbristen (Fachkräftemangel) är ett växande problem för företag som är beroende av högkvalificerad personal, till exempel it-experter, och av kvalificerad arbetskraft för den snabba utbyggnaden av förnybar energi. Bristen på kvalificerad arbetskraft har flera orsaker och har förvärrats av covid-19-pandemin. Ökade möjligheter att använda sig av utländska högkvalificerade arbetstagare för de tjänster som inte kan tillsättas med arbetskraft från Österrike eller unionen skulle kunna minska bristen. För närvarande innebär de befintliga förfarandena en betydande administrativ börda för företag som vill rekrytera arbetstagare utanför EU, vilket gör det svårt att attrahera de utländska begåvningar som behövs. Det hämmar produktivitetstillväxten, särskilt i tjänstesektorn och framför allt inom it-sektorn. Reformerna 2019 och 2020 av Österrikes system med ”snabbspår” för kvalificerad arbetskraft från länder utanför EU (Rot-Weiß-Rot-Karte) har inte visat sig vara en effektiv lösning på det övergripande problemet. Ytterligare åtgärder skulle därför kunna vidtas för att förbättra företagens möjligheter att rekrytera kvalificerad arbetskraft från utlandet. Det inbegriper snabbare förfaranden som är mer inriktade på de enskilda företagens behov.

| (30) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(30)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (31) | Den geopolitiska utveckling som utlöstes av Rysslands invasion av Ukraina har visat på risker för Österrikes energitrygghet. Österrike är i hög grad beroende av gasimport från Ryssland. År 2020 kom runt 80 % av Österrikes gasimport från Ryssland, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 44 %. Gas står också för en betydande andel av Österrikes energibehov (22,7 %, något lägre än unionsgenomsnittet på 24,4 %), framför allt för industriella ändamål och uppvärmning. Österrikes beroende av Ryssland för olja är dock mindre (10 % av råoljan kommer från Ryssland, vilket är betydligt lägre än unionsgenomsnittet på 26 %) (19). Diversifiering av energiförsörjningen och ökad flexibilitet och kapacitet för reversibla flöden i den redan väl utbyggda sammanlänkningen med andra medlemsstater kommer att vara avgörande för att minska beroendet av rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Ett minskat beroende av rysk gas inbegriper även investeringar i produktion av förnybar gas (exempelvis förnybar vätgas och hållbar biometan), vilket skulle göra det möjligt att ersätta naturgas, framför allt i de sektorer och regioner som är mest känsliga för försörjningsstörningar. Andra förnybara energikällor, som geotermisk energi, är fortfarande underutnyttjade och skulle kunna utredas ytterligare. |
| --- | --- |

(31)

Den geopolitiska utveckling som utlöstes av Rysslands invasion av Ukraina har visat på risker för Österrikes energitrygghet. Österrike är i hög grad beroende av gasimport från Ryssland. År 2020 kom runt 80 % av Österrikes gasimport från Ryssland, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 44 %. Gas står också för en betydande andel av Österrikes energibehov (22,7 %, något lägre än unionsgenomsnittet på 24,4 %), framför allt för industriella ändamål och uppvärmning. Österrikes beroende av Ryssland för olja är dock mindre (10 % av råoljan kommer från Ryssland, vilket är betydligt lägre än unionsgenomsnittet på 26 %) (19). Diversifiering av energiförsörjningen och ökad flexibilitet och kapacitet för reversibla flöden i den redan väl utbyggda sammanlänkningen med andra medlemsstater kommer att vara avgörande för att minska beroendet av rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Ett minskat beroende av rysk gas inbegriper även investeringar i produktion av förnybar gas (exempelvis förnybar vätgas och hållbar biometan), vilket skulle göra det möjligt att ersätta naturgas, framför allt i de sektorer och regioner som är mest känsliga för försörjningsstörningar. Andra förnybara energikällor, som geotermisk energi, är fortfarande underutnyttjade och skulle kunna utredas ytterligare.

| (32) | År 2020 stod förnybara energikällor för 37 % av den slutliga energianvändningen i Österrike, vilket låg över målet på 34 % för samma år. Den reform från 2021 av stödet för förnybara energikällor som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen har skapat den ram som behövs för att öka andelen förnybar energi i elförbrukningen. Reformen kommer att möjliggöra en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh från förnybara energikällor senast 2030 och kommer därmed att bidra till att uppnå målet på 100 % senast 2030 (jämfört med 81 % 2020). Investeringar i förnybar energi försvåras dock av långdragna förfaranden för fysisk planering och tillstånd, ett problem som också devis beror på en komplicerad fördelning av befogenheter mellan federala och regionala myndighetsnivåer och bemanningsproblem inom förvaltningen. För att underlätta den planerade utbyggnaden av energiproduktionen från förnybara energikällor skulle Österrike kunna överväga att öka investeringarna i nätinfrastruktur (t.ex. lagring, distribution och överföring) betydligt och säkerställa att utbyggnaden av denna infrastruktur görs i god tid. En höjd ambitionsnivå i fråga om energieffektivitet i bygg- och industrisektorerna kommer att minska beroendet av fossila bränslen. Österrikes långsiktiga renoveringsstrategi fastställer tydliga delmål fram till 2050 och har ambitionen att uppnå en 80-procentig utfasning av fossila bränslen i byggnadsbeståndet. Den nationella återhämtnings- och resiliensplanen kommer att påskynda utfasningen av värmepannor för fossila bränslen i byggnadssektorn och ersätta dem med förnybar uppvärmningsteknik eller fjärrvärme. Österrikes energieffektivitetsmål för 2030 ligger dock på en låg ambitionsnivå, och landet skulle kunna påskynda investeringar i genomgripande renoveringar av byggnader, ersättning av värmesystem för fossila bränslen med förnybar uppvärmning och bättre hantering av energiförbrukningen genom digitalisering av energiförsörjningen (t.ex. smarta mätare och termostater). Samtidigt skulle ytterligare insatser för att fasa ut fossila bränslen, bland annat med hjälp förnybar gas, kunna bidra till att minska efterfrågan på gas och skydda företag från prisvolatilitet. Österrike måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(32)

År 2020 stod förnybara energikällor för 37 % av den slutliga energianvändningen i Österrike, vilket låg över målet på 34 % för samma år. Den reform från 2021 av stödet för förnybara energikällor som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen har skapat den ram som behövs för att öka andelen förnybar energi i elförbrukningen. Reformen kommer att möjliggöra en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh från förnybara energikällor senast 2030 och kommer därmed att bidra till att uppnå målet på 100 % senast 2030 (jämfört med 81 % 2020). Investeringar i förnybar energi försvåras dock av långdragna förfaranden för fysisk planering och tillstånd, ett problem som också devis beror på en komplicerad fördelning av befogenheter mellan federala och regionala myndighetsnivåer och bemanningsproblem inom förvaltningen. För att underlätta den planerade utbyggnaden av energiproduktionen från förnybara energikällor skulle Österrike kunna överväga att öka investeringarna i nätinfrastruktur (t.ex. lagring, distribution och överföring) betydligt och säkerställa att utbyggnaden av denna infrastruktur görs i god tid. En höjd ambitionsnivå i fråga om energieffektivitet i bygg- och industrisektorerna kommer att minska beroendet av fossila bränslen. Österrikes långsiktiga renoveringsstrategi fastställer tydliga delmål fram till 2050 och har ambitionen att uppnå en 80-procentig utfasning av fossila bränslen i byggnadsbeståndet. Den nationella återhämtnings- och resiliensplanen kommer att påskynda utfasningen av värmepannor för fossila bränslen i byggnadssektorn och ersätta dem med förnybar uppvärmningsteknik eller fjärrvärme. Österrikes energieffektivitetsmål för 2030 ligger dock på en låg ambitionsnivå, och landet skulle kunna påskynda investeringar i genomgripande renoveringar av byggnader, ersättning av värmesystem för fossila bränslen med förnybar uppvärmning och bättre hantering av energiförbrukningen genom digitalisering av energiförsörjningen (t.ex. smarta mätare och termostater). Samtidigt skulle ytterligare insatser för att fasa ut fossila bränslen, bland annat med hjälp förnybar gas, kunna bidra till att minska efterfrågan på gas och skydda företag från prisvolatilitet. Österrike måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att man ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (33) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen i vissa sektorer kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Österrike, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Österrike använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(33)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen i vissa sektorer kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Österrike, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Österrike använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (34) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(34)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (35) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Österrike återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(35)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Österrike återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Säkerställa att systemet för långvarig vård och omsorg är ändamålsenligt och finanspolitiskt hållbart. Förenkla och rationalisera de statsfinansiella relationerna och ansvarsfördelningen mellan olika förvaltningsnivåer och bättre definiera ansvarsnivåerna för finansiering och utgifter. Förbättra skattemixen för att främja en inkluderande och hållbar tillväxt.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, bland annat genom utökad barnomsorg av god kvalitet, och förbättra arbetsmarknadsresultaten för missgynnade grupper.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi och den infrastruktur som krävs, i synnerhet genom att förenkla planerings- och tillståndsförfaranden, förbättra energieffektiviteten, framför allt inom industri- och byggnadssektorerna, diversifiera försörjningskällor och tillförselvägar för energi, samt öka flexibiliteten och kapaciteten för reversibla flöden i sammanlänkningar.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 93).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10159/2021, ST 10159/2021 ADD 1, ST 10159/2021 COR 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Österrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 129).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP. Detta beror främst på inrättandet av en strategisk gasreserv, vilket också anges i stabilitetsprogrammet 2022.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen naturgas och råolja importerad från Ryssland i förhållande till den totala importen. Genomsnittet för EU-27 grundas på importen från länder utanför EU-27. Sedan mars 2022 har Österrike slutat importera råolja från Ryssland.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/171 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/171

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Polens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2022

(2022/C 334/21)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/2415 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/2415 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Polen inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Polen inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och den extra förfinansieringen inom React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 3 maj 2021 lämnade Polen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 17 juni 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Polen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 3 maj 2021 lämnade Polen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 17 juni 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Polen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Polen in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 28 april 2022 sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Polen in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 28 april 2022 sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Polen. Den innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021. I landsrapporten bedömdes också Polens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Polen. Den innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021. I landsrapporten bedömdes också Polens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Polens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 väntas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Polens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 väntas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Polen att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Polen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Polens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 6,9 % av BNP 2020 till 1,9 %. Polens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,5 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Polen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärderna som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller uppvägdes av kompenserande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 57,1 % av BNP 2020 till 53,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Polen att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Polen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat sjönk Polens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 6,9 % av BNP 2020 till 1,9 %. Polens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 4,5 % av BNP 2020 till 2,7 % 2021. De åtgärder som Polen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärderna som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller uppvägdes av kompenserande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 57,1 % av BNP 2020 till 53,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,8 % under 2022 och med 3,2 % under 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real tillväxt i BNP, 3,7 % 2022 och 3,0 % 2023. Detta beror främst på den beräknade inflationsökningen, som förväntas hämma privat konsumtion och investeringar, och ett lägre bidrag från nettoexport. I 2022 års konvergensprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 4,3 % av BNP under 2022 och därefter minska till 3,7 % 2023. Ökningen 2022 avspeglar främst de höga kostnaderna för stöd till fördrivna människor från Ukraina, åtgärder i samband med de höga energipriserna och en omfattande skattereform (den polska uppgörelsen). Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 52,1 % 2022 och till 51,5 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,0 % och 4,4 % av BNP för 2022 respektive 2023. För 2022 är detta lägre än det underskott som förväntades i konvergensprogrammet 2022, främst på grund av högre förväntad nominell BNP. För 2023 är det förväntade underskottet högre än i konvergensprogrammet, vilket främst beror på lägre inkomster och den förväntade kostnadsökningen för stöd till fördrivna människor från Ukraina. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot på 50,8 % av BNP 2022 och 49,8 % 2023. Skillnaden beror på högre förväntad inflation och olika antaganden om stockflödesjusteringar 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Polens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,8 % under 2022 och med 3,2 % under 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real tillväxt i BNP, 3,7 % 2022 och 3,0 % 2023. Detta beror främst på den beräknade inflationsökningen, som förväntas hämma privat konsumtion och investeringar, och ett lägre bidrag från nettoexport. I 2022 års konvergensprogram förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 4,3 % av BNP under 2022 och därefter minska till 3,7 % 2023. Ökningen 2022 avspeglar främst de höga kostnaderna för stöd till fördrivna människor från Ukraina, åtgärder i samband med de höga energipriserna och en omfattande skattereform (den polska uppgörelsen). Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 52,1 % 2022 och till 51,5 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,0 % och 4,4 % av BNP för 2022 respektive 2023. För 2022 är detta lägre än det underskott som förväntades i konvergensprogrammet 2022, främst på grund av högre förväntad nominell BNP. För 2023 är det förväntade underskottet högre än i konvergensprogrammet, vilket främst beror på lägre inkomster och den förväntade kostnadsökningen för stöd till fördrivna människor från Ukraina. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en lägre offentlig skuldkvot på 50,8 % av BNP 2022 och 49,8 % 2023. Skillnaden beror på högre förväntad inflation och olika antaganden om stockflödesjusteringar 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,4 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Polens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 har regeringen fasat ut de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,0 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,0 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023 (11). Dessa åtgärder utgörs i huvudsak av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och sociala transfereringar till fattigare hushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet övergripande sänkningar av mervärdesskatt och punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,6 % av BNP 2022 och 0,8 % 2023 (12). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 har regeringen fasat ut de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,7 % av BNP 2021 till 0,0 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 1,0 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023 (11). Dessa åtgärder utgörs i huvudsak av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och sociala transfereringar till fattigare hushåll. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av dessa åtgärder är inte riktade, i synnerhet övergripande sänkningar av mervärdesskatt och punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,6 % av BNP 2022 och 0,8 % 2023 (12).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Polen att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Polen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Polen att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Polen rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Polens konvergensprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Polen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021 (14). Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Polen att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (1,0 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna människor från Ukraina (0,6 % av BNP). Ett nytt vårdnadsbidrag för småbarn (familjevårdkapitalet) förväntas också bidra (med 0,1 % av BNP) till de ökade löpande nettoutgifterna.
  På inkomstsidan förväntas även de sänkta marginalskattesatserna enligt den polska uppgörelsen (0,7 % av BNP) och de sänkta bolagsskattesatserna (0,1 % av BNP) bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Konsumentpriserna har ökat mer jämfört med BNP-deflatorn, vilket förväntas påverka det expansiva bidraget till nationellt finansierade primära löpande utgifter 2022 genom ökade utgifter för statens förbrukning av varor och tjänster. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas, enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Polens konvergensprogram 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 3,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (13). Polen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021 (14). Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Polen att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (1,0 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna människor från Ukraina (0,6 % av BNP). Ett nytt vårdnadsbidrag för småbarn (familjevårdkapitalet) förväntas också bidra (med 0,1 % av BNP) till de ökade löpande nettoutgifterna.

På inkomstsidan förväntas även de sänkta marginalskattesatserna enligt den polska uppgörelsen (0,7 % av BNP) och de sänkta bolagsskattesatserna (0,1 % av BNP) bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Konsumentpriserna har ökat mer jämfört med BNP-deflatorn, vilket förväntas påverka det expansiva bidraget till nationellt finansierade primära löpande utgifter 2022 genom ökade utgifter för statens förbrukning av varor och tjänster.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen under 2023 ligga på + 1,7 % av BNP vid oförändrad politik (16). Polen förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,9 % av BNP) samt ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen under 2023 ligga på + 1,7 % av BNP vid oförändrad politik (16). Polen förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekten av utfasningen av åtgärderna för att motverka de ökade energipriserna (0,9 % av BNP) samt ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,2 % av BNP).

| (19) | Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas underskottet i de offentliga finanserna gradvis sjunka till 3,1 % av BNP 2024 och till 2,5 % av BNP 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Inga uppgifter lämnas dock om de planerade underliggande konsolideringsåtgärderna. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 51,0 % av BNP 2024 och till 49,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas underskottet i de offentliga finanserna gradvis sjunka till 3,1 % av BNP 2024 och till 2,5 % av BNP 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå under 3 % av BNP 2025. Inga uppgifter lämnas dock om de planerade underliggande konsolideringsåtgärderna. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka fram till och med 2025, med en minskning till 51,0 % av BNP 2024 och till 49,7 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | När den pågående reformen av budgetsystemet har genomförts fullständigt förväntas detta förbättra effektiviteten i utgifterna genom att långvariga brister i budgetprocessen åtgärdas. Bristerna rör bland annat komplexa och omoderna budgetklassificeringar, undermålig registrering av information, avsaknad av verklig planering på medellång sikt och avsaknad av en direkt hävstångseffekt av utgiftsöversynerna på budgetförfarandet. I Polen förväntas offentliga finanser utsättas för press i form av högre utgifter på lång sikt, särskilt med tanke på befolkningens åldrande. Dessa faktorer förstärker behovet av nya verktyg för bättre förvaltning av utgifter, bland annat regelbunden bedömning av ändamålsenlighet och effektivitet. Under pandemin kanaliserades dock de flesta av utgifterna för covid19-åtgärder via en särskild fond som förvaltades av utvecklingsbanken och ett finansiellt verktyg utanför budgeten. Detta gav myndigheterna större flexibilitet i hanteringen av krisrelaterade utgifter och gjorde att de lyckades undvika risken att statens skuldnivå överskreds, men det begränsade även den parlamentariska kontrollen av utgifter och allmänhetens tillgång till aktuell information om offentliga utgifter. |
| --- | --- |

(20)

När den pågående reformen av budgetsystemet har genomförts fullständigt förväntas detta förbättra effektiviteten i utgifterna genom att långvariga brister i budgetprocessen åtgärdas. Bristerna rör bland annat komplexa och omoderna budgetklassificeringar, undermålig registrering av information, avsaknad av verklig planering på medellång sikt och avsaknad av en direkt hävstångseffekt av utgiftsöversynerna på budgetförfarandet. I Polen förväntas offentliga finanser utsättas för press i form av högre utgifter på lång sikt, särskilt med tanke på befolkningens åldrande. Dessa faktorer förstärker behovet av nya verktyg för bättre förvaltning av utgifter, bland annat regelbunden bedömning av ändamålsenlighet och effektivitet. Under pandemin kanaliserades dock de flesta av utgifterna för covid19-åtgärder via en särskild fond som förvaltades av utvecklingsbanken och ett finansiellt verktyg utanför budgeten. Detta gav myndigheterna större flexibilitet i hanteringen av krisrelaterade utgifter och gjorde att de lyckades undvika risken att statens skuldnivå överskreds, men det begränsade även den parlamentariska kontrollen av utgifter och allmänhetens tillgång till aktuell information om offentliga utgifter.

| (21) | Polen hör till de länder i unionen där befolkningen åldras snabbast, vilket innebär att de demografiska trenderna kommer att påverka pensionssystemet på lång sikt. Det nuvarande avgiftsbaserade pensionssystemet är finansiellt balanserat, men beaktar inte lämpligheten av framtida förmåner. På grund av den låga faktiska pensionsåldern, den ökade medellivslängden och vissa andra inslag i systemet kommer de framtida pensionsförmånerna dock att minska kraftigt i förhållande till slutlönen. Detta skulle innebära att många pensionärer riskerar fattigdom. Kommissionens analys visar att Polen skulle behöva använda ytterligare 6,7 % av BNP fram till 2070 bara för att upprätthålla förmånerna på den nuvarande nivån. De största problemen i det polska pensionssystemet är den låga faktiska pensionsåldern och de särskilda pensionsordningarna (t.ex. jordbrukare, uniformerad personal), som är kostsamma och gynnar de personer som omfattas av ordningarna jämfört med det allmänna systemet. |
| --- | --- |

(21)

Polen hör till de länder i unionen där befolkningen åldras snabbast, vilket innebär att de demografiska trenderna kommer att påverka pensionssystemet på lång sikt. Det nuvarande avgiftsbaserade pensionssystemet är finansiellt balanserat, men beaktar inte lämpligheten av framtida förmåner. På grund av den låga faktiska pensionsåldern, den ökade medellivslängden och vissa andra inslag i systemet kommer de framtida pensionsförmånerna dock att minska kraftigt i förhållande till slutlönen. Detta skulle innebära att många pensionärer riskerar fattigdom. Kommissionens analys visar att Polen skulle behöva använda ytterligare 6,7 % av BNP fram till 2070 bara för att upprätthålla förmånerna på den nuvarande nivån. De största problemen i det polska pensionssystemet är den låga faktiska pensionsåldern och de särskilda pensionsordningarna (t.ex. jordbrukare, uniformerad personal), som är kostsamma och gynnar de personer som omfattas av ordningarna jämfört med det allmänna systemet.

| (22) | Polen lämnade in sina sammanhållningspolitiska programdokument, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 15 december 2021. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Polen beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(22)

Polen lämnade in sina sammanhållningspolitiska programdokument, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 15 december 2021. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Polen beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (23) | Arbetslösheten i Polen är rekordlåg, men vissa gruppers deltagande på arbetsmarknaden är fortsatt begränsat. Inskrivningskvoten för barn under tre år i formell barnomsorg är fortfarande en av de lägsta bland medlemsstaterna, och begränsad tillgång till barnomsorg hindrar kvinnor från att komma in på arbetsmarknaden. Det otillräckliga stödet till långtidssjukvården och den sänkta pensionsåldern leder dessutom till ett utflöde av arbetskraft från marknaden. Skillnaderna på arbetsmarknaden påverkar även personer med funktionsnedsättning, äldre och lågutbildade personer, vars sysselsättningsgrad är lägre än respektive unionsgenomsnitt. En konstant minskning av atypiska anställningskontrakt har visserligen observerats under de senaste åren, men andelen tillfälliga anställningsavtal och egenföretagande med låga sociala bidrag är fortfarande hög, särskilt bland unga och lågutbildade arbetstagare, vilket ökar risken för att deras framtida pensioner inte kommer att vara tillräckliga. |
| --- | --- |

(23)

Arbetslösheten i Polen är rekordlåg, men vissa gruppers deltagande på arbetsmarknaden är fortsatt begränsat. Inskrivningskvoten för barn under tre år i formell barnomsorg är fortfarande en av de lägsta bland medlemsstaterna, och begränsad tillgång till barnomsorg hindrar kvinnor från att komma in på arbetsmarknaden. Det otillräckliga stödet till långtidssjukvården och den sänkta pensionsåldern leder dessutom till ett utflöde av arbetskraft från marknaden. Skillnaderna på arbetsmarknaden påverkar även personer med funktionsnedsättning, äldre och lågutbildade personer, vars sysselsättningsgrad är lägre än respektive unionsgenomsnitt. En konstant minskning av atypiska anställningskontrakt har visserligen observerats under de senaste åren, men andelen tillfälliga anställningsavtal och egenföretagande med låga sociala bidrag är fortfarande hög, särskilt bland unga och lågutbildade arbetstagare, vilket ökar risken för att deras framtida pensioner inte kommer att vara tillräckliga.

| (24) | Polens utbildningssystem har fortfarande problem när det gäller kvalitet och inkludering. Dessa problem har förvärrats till följd av pandemin, med långa perioder av distanslärande. Såväl lärare som elever och befolkningen i allmänhet saknar tillräcklig digital kompetens. Samtidigt har skolor och hushåll med barn fortfarande inte tillräcklig tillgång till IKT-utrustning och anslutning. Kvaliteten på den grundläggande lärarutbildningen är bristfällig. Lärarlönerna är dessutom förhållandevis låga jämfört med OECD:s normer. Detta påverkar läraryrkets ekonomiska attraktionskraft, vilket tillsammans med avsaknaden av yrkesmässig utveckling ger upphov till en betydande personalbrist. Den stora tillströmningen av fördrivna personer från Ukraina kräver betydande resurser och även finansiering för att bemöta behoven på utbildningsområdet. Ett stort glapp mellan kompetens och arbetsmarknadens behov leder till brist på arbetskraft, vilket märks på att arbetsgivare har svårt att tillsätta lediga tjänster. |
| --- | --- |

(24)

Polens utbildningssystem har fortfarande problem när det gäller kvalitet och inkludering. Dessa problem har förvärrats till följd av pandemin, med långa perioder av distanslärande. Såväl lärare som elever och befolkningen i allmänhet saknar tillräcklig digital kompetens. Samtidigt har skolor och hushåll med barn fortfarande inte tillräcklig tillgång till IKT-utrustning och anslutning. Kvaliteten på den grundläggande lärarutbildningen är bristfällig. Lärarlönerna är dessutom förhållandevis låga jämfört med OECD:s normer. Detta påverkar läraryrkets ekonomiska attraktionskraft, vilket tillsammans med avsaknaden av yrkesmässig utveckling ger upphov till en betydande personalbrist. Den stora tillströmningen av fördrivna personer från Ukraina kräver betydande resurser och även finansiering för att bemöta behoven på utbildningsområdet. Ett stort glapp mellan kompetens och arbetsmarknadens behov leder till brist på arbetskraft, vilket märks på att arbetsgivare har svårt att tillsätta lediga tjänster.

| (25) | De totala utgifterna för hälso- och sjukvård är fortfarande låga, och uppgår endast till 6,5 % jämfört med ett genomsnitt på 9,9 % för unionen 2019. Det polska hälso- och sjukvårdssystemet är alltför beroende av sjukhus, som lider av en försämrad finansiell situation, avsaknad av kvalitetsbedömningar och brister i förvaltningen. Primär- och öppenvården är underutnyttjad. Vårdyrken är inte särskilt attraktiva, vilket förvärrar personalbristen. Antalet läkare och sjuksköterskor per 1 000 invånare (2,4 respektive 5,1) hör till de lägsta bland medlemsstaterna. Primärvårdssystemet är underbemannat och tjänsterna är överbelastade. Dess potential är fortfarande outnyttjad, vilket i sin tur överbelastar vård på högre nivå. Även om ökade e-hälsotjänster bidrar till att en del av utmaningarna med hälso- och sjukvårdssystemet hanteras, har användningen av dem hittills varit begränsad. |
| --- | --- |

(25)

De totala utgifterna för hälso- och sjukvård är fortfarande låga, och uppgår endast till 6,5 % jämfört med ett genomsnitt på 9,9 % för unionen 2019. Det polska hälso- och sjukvårdssystemet är alltför beroende av sjukhus, som lider av en försämrad finansiell situation, avsaknad av kvalitetsbedömningar och brister i förvaltningen. Primär- och öppenvården är underutnyttjad. Vårdyrken är inte särskilt attraktiva, vilket förvärrar personalbristen. Antalet läkare och sjuksköterskor per 1 000 invånare (2,4 respektive 5,1) hör till de lägsta bland medlemsstaterna. Primärvårdssystemet är underbemannat och tjänsterna är överbelastade. Dess potential är fortfarande outnyttjad, vilket i sin tur överbelastar vård på högre nivå. Även om ökade e-hälsotjänster bidrar till att en del av utmaningarna med hälso- och sjukvårdssystemet hanteras, har användningen av dem hittills varit begränsad.

| (26) | En betydande del av de sociala utgifterna beaktar inte olika inkomstnivåer, vilket innebär att de bör riktas bättre. Vissa sociala utgifter är inte riktade och behovsprövade. Samtidigt är täckningen av sociala förmåner för vissa personer med privaträttsliga anställningsavtal begränsad, vilket gör den gruppen mer utsatt. Utmaningar kvarstår, trots att andelen av befolkningen som riskerar fattigdom har fortsatt att minska från 21 % 2016 till 17 % 2020. Risken för att hamna i fattigdom förväntas öka främst bland en del äldre. Detta problem kommer i synnerhet att påverka kvinnor eftersom deras arbetsliv är kortare, vilket innebär att de får lägre framtida pensionsförmåner. Bättre riktning av förmånerna, t.ex. ökad användning av behovsprövning, skulle leda till en mer effektiv användning av offentliga medel för att bekämpa fattigdom och hjälpa de mest behövande. |
| --- | --- |

(26)

En betydande del av de sociala utgifterna beaktar inte olika inkomstnivåer, vilket innebär att de bör riktas bättre. Vissa sociala utgifter är inte riktade och behovsprövade. Samtidigt är täckningen av sociala förmåner för vissa personer med privaträttsliga anställningsavtal begränsad, vilket gör den gruppen mer utsatt. Utmaningar kvarstår, trots att andelen av befolkningen som riskerar fattigdom har fortsatt att minska från 21 % 2016 till 17 % 2020. Risken för att hamna i fattigdom förväntas öka främst bland en del äldre. Detta problem kommer i synnerhet att påverka kvinnor eftersom deras arbetsliv är kortare, vilket innebär att de får lägre framtida pensionsförmåner. Bättre riktning av förmånerna, t.ex. ökad användning av behovsprövning, skulle leda till en mer effektiv användning av offentliga medel för att bekämpa fattigdom och hjälpa de mest behövande.

| (27) | Polen kommer allt mer att förlita sig på vetenskap och innovation för att säkerställa långsiktig hållbar ekonomisk tillväxt och konkurrenskraft. Trots vissa framsteg ligger Polen fortfarande efter när det gäller innovationsresultat. De totala utgifterna för forskning och utveckling (FoU) ligger lågt på 1,39 % av BNP. Företagens FoU-utgifter ligger fortfarande långt under unionsgenomsnittet på 0,87 % 2020, och andelen innovativa företag är fortfarande låg enligt gemenskapens innovationsundersökning. Polen fick det fjärde sämsta resultatet 2021 i den europeiska resultattavlan för innovation och hamnade på sista plats i kategorin framväxande innovatörer. De nuvarande instrumenten för forskningsstöd blir alltmer splittrade, vilket förhindrar samarbete mellan forskare och företag. Detta utgör ett stort hinder för stärkt innovation. Bristande ledarskapsförmåga och begränsat införande av teknik hos företagen bidrar dessutom till betydande produktivitetsskillnader mellan små och medelstora företag och stora företag, vilket begränsar innovationen och produktionsökningen. |
| --- | --- |

(27)

Polen kommer allt mer att förlita sig på vetenskap och innovation för att säkerställa långsiktig hållbar ekonomisk tillväxt och konkurrenskraft. Trots vissa framsteg ligger Polen fortfarande efter när det gäller innovationsresultat. De totala utgifterna för forskning och utveckling (FoU) ligger lågt på 1,39 % av BNP. Företagens FoU-utgifter ligger fortfarande långt under unionsgenomsnittet på 0,87 % 2020, och andelen innovativa företag är fortfarande låg enligt gemenskapens innovationsundersökning. Polen fick det fjärde sämsta resultatet 2021 i den europeiska resultattavlan för innovation och hamnade på sista plats i kategorin framväxande innovatörer. De nuvarande instrumenten för forskningsstöd blir alltmer splittrade, vilket förhindrar samarbete mellan forskare och företag. Detta utgör ett stort hinder för stärkt innovation. Bristande ledarskapsförmåga och begränsat införande av teknik hos företagen bidrar dessutom till betydande produktivitetsskillnader mellan små och medelstora företag och stora företag, vilket begränsar innovationen och produktionsökningen.

| (28) | Polen släpar efter med digitaliseringen. Låg digital kompetens hindrar i synnerhet företagens förmåga att investera i avancerade digitala lösningar och avancera uppåt i värdekedjan, vilket i sin tur bidrar till brist på arbetskraft och kompetens. När det gäller digital infrastruktur ökar utnyttjandet av fast bredband, men Polen har fortfarande stora problem med utvecklingen av 5G. Endast 34 % av hushållen täcktes av 5G-teknik 2021, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 65 %, och 5G-beredskapen utvecklas inte eftersom det harmoniserade radiospektrumet för införandet av 5G fortfarande inte har tilldelats. Ökad användning av digitala tekniker inom offentlig förvaltning skulle kunna förbättra myndigheternas tillhandahållande av tjänster och bidra till att minska onödiga regelbördor och administrativa bördor. |
| --- | --- |

(28)

Polen släpar efter med digitaliseringen. Låg digital kompetens hindrar i synnerhet företagens förmåga att investera i avancerade digitala lösningar och avancera uppåt i värdekedjan, vilket i sin tur bidrar till brist på arbetskraft och kompetens. När det gäller digital infrastruktur ökar utnyttjandet av fast bredband, men Polen har fortfarande stora problem med utvecklingen av 5G. Endast 34 % av hushållen täcktes av 5G-teknik 2021, vilket är lägre än unionsgenomsnittet på 65 %, och 5G-beredskapen utvecklas inte eftersom det harmoniserade radiospektrumet för införandet av 5G fortfarande inte har tilldelats. Ökad användning av digitala tekniker inom offentlig förvaltning skulle kunna förbättra myndigheternas tillhandahållande av tjänster och bidra till att minska onödiga regelbördor och administrativa bördor.

| (29) | Ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och mer gynnsamma förutsättningar för investeringar är viktiga faktorer både för den ekonomiska återhämtningen efter pandemin och en hållbar ekonomisk tillväxt på medellång till lång sikt. Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar i detta avseende. Rättsstatsprincipen har urholkats i Polen och rättsväsendets oberoende ger fortfarande anledning till allvarlig oro, vilket framgår av flera avgöranden från EU-domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen inledde dessutom ett överträdelseförfarande mot Polen 2021 till följd av vissa avgöranden från den polska författningsdomstolen, där domstolen bestred unionsrättens företräde, vilket äventyrar Polens rättsordning och unionsrättens funktion. |
| --- | --- |

(29)

Ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och mer gynnsamma förutsättningar för investeringar är viktiga faktorer både för den ekonomiska återhämtningen efter pandemin och en hållbar ekonomisk tillväxt på medellång till lång sikt. Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar i detta avseende. Rättsstatsprincipen har urholkats i Polen och rättsväsendets oberoende ger fortfarande anledning till allvarlig oro, vilket framgår av flera avgöranden från EU-domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen inledde dessutom ett överträdelseförfarande mot Polen 2021 till följd av vissa avgöranden från den polska författningsdomstolen, där domstolen bestred unionsrättens företräde, vilket äventyrar Polens rättsordning och unionsrättens funktion.

| (30) | Ett sunt och stabilt regelverk är grunden för en hållbar ekonomisk tillväxt och privata investeringar. Investeringsklimatet hindras dock fortfarande av ett oförutsägbart och betungande regelverk. Lagarna ändras ofta, vilket ökar osäkerheten och efterlevnadskostnaderna för företagen. Detta beror främst på bristande samråd med berörda aktörer under lagstiftningsprocessen. Den privata sektorns investeringar, mätt som andel av BNP, har minskat sedan 2016 och är låg, 18,5 % 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet och andra länder i regionen. Detta kan begränsa ytterligare produktivitetsvinster och hämma Polens förmåga att upprätthålla ekonomisk tillväxt på lång sikt, särskilt med tanke på att de ökande arbetskraftskostnaderna motverkar kostnadskonkurrenskraften. |
| --- | --- |

(30)

Ett sunt och stabilt regelverk är grunden för en hållbar ekonomisk tillväxt och privata investeringar. Investeringsklimatet hindras dock fortfarande av ett oförutsägbart och betungande regelverk. Lagarna ändras ofta, vilket ökar osäkerheten och efterlevnadskostnaderna för företagen. Detta beror främst på bristande samråd med berörda aktörer under lagstiftningsprocessen. Den privata sektorns investeringar, mätt som andel av BNP, har minskat sedan 2016 och är låg, 18,5 % 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet och andra länder i regionen. Detta kan begränsa ytterligare produktivitetsvinster och hämma Polens förmåga att upprätthålla ekonomisk tillväxt på lång sikt, särskilt med tanke på att de ökande arbetskraftskostnaderna motverkar kostnadskonkurrenskraften.

| (31) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(31)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (32) | Polens energimix är fortfarande kraftigt beroende av fossila bränslen, som svarade för 86 % av landets energiförsörjning 2020. Kol stod ensamt för 40 %. Naturgas utgör 17 % av energimixen, medan olja står för 28,9 %. Oljans andel har ökat under de senaste åren. Polens koldioxidminskning har varit långsam. Fram till 2020 visade den polska ekonomin en minskning på endast 8 % av de totala utsläppen jämfört med 2005 (19). Ekonomins växthusgasintensitet ligger över 54 % jämfört med unionsgenomsnittet. En reviderad och mer långtgående energipolitik och riktade åtgärder för sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet är nödvändiga för att öka utsläppsminskningarna i ekonomin. Polen producerar omkring 80 % av det kol som landet konsumerar, men dess beroende av Ryssland – beräknat som andelen import från Ryssland av den totala kolimporten – har ökat och nådde 74 % 2020 jämfört med unionsgenomsnittet på 54 %. När det gäller olja är Polen beroende av leverantörer från andra länder för nästan hela sin efterfrågan. Importen från Ryssland svarar för 72 % av den totala försörjningen från utlandet, jämfört med EU-genomsnittet på 26 %. Polens beroende av Rysslands naturgas uppgick till 55 % 2020, jämfört med unionsgenomsnittet på 44 % (20). Pågående och planerade infrastrukturprojekt inom Polen och tillsammans med grannländer (bland annat GIPL-sammanlänkningen med Litauen som togs i drift den 1 maj 2022) förväntas kombinerat med motsvarande försörjningsavtal till fullo ersätta Polens beroende av rysk gas. Det rekommenderas att nya investeringar i infrastruktur och nät på gasområdet framtidssäkras när så är möjligt, för att undvika koldioxidinlåsning och strandade tillgångar och underlätta investeringarnas långsiktiga hållbarhet genom framtida omställning till hållbara bränslen. Polens långfristiga gasförsörjningsavtal med Rysslands Gazprom löper ut vid utgången av 2022, och Polen har inga planer på att förlänga det.
  Gazprom drog in gasleveranserna från och med april 2022, men den direkta effekten på Polens energitrygghet begränsas betydligt av att Polen har tillgång till alternativa försörjningskällor, både inom och utanför unionen. Avbrottet i leveranserna kräver dock att pågående och planerade projekt för diversifiering av försörjningen påskyndas och att samordningen kring ytterligare åtgärder inom unionen ökas. |
| --- | --- |

(32)

Polens energimix är fortfarande kraftigt beroende av fossila bränslen, som svarade för 86 % av landets energiförsörjning 2020. Kol stod ensamt för 40 %. Naturgas utgör 17 % av energimixen, medan olja står för 28,9 %. Oljans andel har ökat under de senaste åren. Polens koldioxidminskning har varit långsam. Fram till 2020 visade den polska ekonomin en minskning på endast 8 % av de totala utsläppen jämfört med 2005 (19). Ekonomins växthusgasintensitet ligger över 54 % jämfört med unionsgenomsnittet. En reviderad och mer långtgående energipolitik och riktade åtgärder för sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet är nödvändiga för att öka utsläppsminskningarna i ekonomin. Polen producerar omkring 80 % av det kol som landet konsumerar, men dess beroende av Ryssland – beräknat som andelen import från Ryssland av den totala kolimporten – har ökat och nådde 74 % 2020 jämfört med unionsgenomsnittet på 54 %. När det gäller olja är Polen beroende av leverantörer från andra länder för nästan hela sin efterfrågan. Importen från Ryssland svarar för 72 % av den totala försörjningen från utlandet, jämfört med EU-genomsnittet på 26 %. Polens beroende av Rysslands naturgas uppgick till 55 % 2020, jämfört med unionsgenomsnittet på 44 % (20). Pågående och planerade infrastrukturprojekt inom Polen och tillsammans med grannländer (bland annat GIPL-sammanlänkningen med Litauen som togs i drift den 1 maj 2022) förväntas kombinerat med motsvarande försörjningsavtal till fullo ersätta Polens beroende av rysk gas. Det rekommenderas att nya investeringar i infrastruktur och nät på gasområdet framtidssäkras när så är möjligt, för att undvika koldioxidinlåsning och strandade tillgångar och underlätta investeringarnas långsiktiga hållbarhet genom framtida omställning till hållbara bränslen. Polens långfristiga gasförsörjningsavtal med Rysslands Gazprom löper ut vid utgången av 2022, och Polen har inga planer på att förlänga det.

Gazprom drog in gasleveranserna från och med april 2022, men den direkta effekten på Polens energitrygghet begränsas betydligt av att Polen har tillgång till alternativa försörjningskällor, både inom och utanför unionen. Avbrottet i leveranserna kräver dock att pågående och planerade projekt för diversifiering av försörjningen påskyndas och att samordningen kring ytterligare åtgärder inom unionen ökas.

| (33) | Det är mycket viktigt att Polen påskyndar införandet av ny kapacitet för produktion av förnybar energi för att minska landets beroende av import av fossila bränslen och för att minska utsläppen av växthusgaser. Polens nuvarande mål för förnybar energi enligt de nationella energi- och klimatplanerna är inte tillräckligt ambitiösa. Det finns dock stora rättsliga, förfarandemässiga och administrativa hinder som begränsar införandet av kapacitet för förnybar energi och saktar ned integreringen av förnybara energikällor i nätet. Det handlar bland annat om restriktiva regler för energikooperativ, restriktiva regler och utdragna tillståndsförfaranden för utveckling av landbaserad vindkraft samt komplexa och instabila skattebestämmelser eller utdragna förfaranden för nätanslutning. Infrastrukturhinder såsom bristande kapacitet i distributionsnätet innebär även att integreringen av förnybara energikällor går långsammare, vilket bör lösas med hjälp av lämpliga incitament. I kommissionens meddelande av den 18 maj 2022 (REPowerEU-meddelandet) anger kommissionen dessutom att ökad produktion av hållbar biometan kommer att bidra till att fasa ut unionens beroende av fossila bränslen från Ryssland. I detta sammanhang har Polen utrymme för att använda den outnyttjade potentialen för biometan och samtidigt uppfylla de relevanta hållbarhetskriterierna genom en lämplig strategi för att inrätta en marknad för hållbar biometan och konkreta förslag för hur den bör utformas. Hållbar biometan kan användas inom kraftvärme och förnybar vätgas, vilket kan bidra till att minska koldioxidutsläppen inom sektorer där en minskning anses vara svår att genomföra. Polens nationella renoveringsplan är ett viktigt incitament för att ersätta luftförorenande värmepannor och förbättra byggnaders energieffektivitet. Planen kan dock rationaliseras ytterligare och inriktas mer på låginkomsthushåll och de byggnader som har sämst energiprestanda.
  Bidragen till ersättning av värmekällor kan dessutom utformas bättre för att undvika gasinlåsning och ge starkare incitament för djupgående renoveringar och införandet av värmepumpar i linje med målen i strategin för renoveringsvågen och REPowerEU-meddelandet. Det finns stora möjligheter till kostnadsbesparingar för att förbättra energieffektiviteten, vilket möjliggör användning av återbetalningsbara finansieringsinstrument. Sådana instrument bör därför införas för att öka renoveringstakten för bostadshus och offentliga och kommersiella byggnader. Detta skulle ytterligare förbättra luftkvaliteten, påskynda energibesparingarna och minska efterfrågan på fossila bränslen för uppvärmning. Polen måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(33)

Det är mycket viktigt att Polen påskyndar införandet av ny kapacitet för produktion av förnybar energi för att minska landets beroende av import av fossila bränslen och för att minska utsläppen av växthusgaser. Polens nuvarande mål för förnybar energi enligt de nationella energi- och klimatplanerna är inte tillräckligt ambitiösa. Det finns dock stora rättsliga, förfarandemässiga och administrativa hinder som begränsar införandet av kapacitet för förnybar energi och saktar ned integreringen av förnybara energikällor i nätet. Det handlar bland annat om restriktiva regler för energikooperativ, restriktiva regler och utdragna tillståndsförfaranden för utveckling av landbaserad vindkraft samt komplexa och instabila skattebestämmelser eller utdragna förfaranden för nätanslutning. Infrastrukturhinder såsom bristande kapacitet i distributionsnätet innebär även att integreringen av förnybara energikällor går långsammare, vilket bör lösas med hjälp av lämpliga incitament. I kommissionens meddelande av den 18 maj 2022 (REPowerEU-meddelandet) anger kommissionen dessutom att ökad produktion av hållbar biometan kommer att bidra till att fasa ut unionens beroende av fossila bränslen från Ryssland. I detta sammanhang har Polen utrymme för att använda den outnyttjade potentialen för biometan och samtidigt uppfylla de relevanta hållbarhetskriterierna genom en lämplig strategi för att inrätta en marknad för hållbar biometan och konkreta förslag för hur den bör utformas. Hållbar biometan kan användas inom kraftvärme och förnybar vätgas, vilket kan bidra till att minska koldioxidutsläppen inom sektorer där en minskning anses vara svår att genomföra. Polens nationella renoveringsplan är ett viktigt incitament för att ersätta luftförorenande värmepannor och förbättra byggnaders energieffektivitet. Planen kan dock rationaliseras ytterligare och inriktas mer på låginkomsthushåll och de byggnader som har sämst energiprestanda.

Bidragen till ersättning av värmekällor kan dessutom utformas bättre för att undvika gasinlåsning och ge starkare incitament för djupgående renoveringar och införandet av värmepumpar i linje med målen i strategin för renoveringsvågen och REPowerEU-meddelandet. Det finns stora möjligheter till kostnadsbesparingar för att förbättra energieffektiviteten, vilket möjliggör användning av återbetalningsbara finansieringsinstrument. Sådana instrument bör därför införas för att öka renoveringstakten för bostadshus och offentliga och kommersiella byggnader. Detta skulle ytterligare förbättra luftkvaliteten, påskynda energibesparingarna och minska efterfrågan på fossila bränslen för uppvärmning. Polen måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (34) | Transport är den näst mest förorenade sektorn efter energiproduktion och svarar för omkring 70 % av den totala oljeförbrukningen. Vägtransporter svarar för merparten av sektorns utsläpp. Snabbare åtgärder för att minska koldioxidutsläppen från mobilitet är därför av avgörande vikt. Incitament för kollektivtrafik och koldioxidsnåla och aktiva transportsätt kan bidra i detta avseende. Åtgärder för att göra kollektivtrafiken mer attraktiv och tillgänglig, även i landsbygdsområden, och förbättra förbindelserna mellan förorter och tätorter skulle bidra till att minska luftföroreningarna, bidra till att hantera problemet med utestängning och förbättra livskvaliteten. Antalet fordon med nollutsläpp var 0,8 % 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet på 5,3 %. Ytterligare stöd för att underlätta köp av elfordon och betydande investeringar i laddningsinfrastruktur bör övervägas. |
| --- | --- |

(34)

Transport är den näst mest förorenade sektorn efter energiproduktion och svarar för omkring 70 % av den totala oljeförbrukningen. Vägtransporter svarar för merparten av sektorns utsläpp. Snabbare åtgärder för att minska koldioxidutsläppen från mobilitet är därför av avgörande vikt. Incitament för kollektivtrafik och koldioxidsnåla och aktiva transportsätt kan bidra i detta avseende. Åtgärder för att göra kollektivtrafiken mer attraktiv och tillgänglig, även i landsbygdsområden, och förbättra förbindelserna mellan förorter och tätorter skulle bidra till att minska luftföroreningarna, bidra till att hantera problemet med utestängning och förbättra livskvaliteten. Antalet fordon med nollutsläpp var 0,8 % 2020, vilket är mycket lägre än unionsgenomsnittet på 5,3 %. Ytterligare stöd för att underlätta köp av elfordon och betydande investeringar i laddningsinfrastruktur bör övervägas.

| (35) | Målen i Polens nationella energistrategi bör revideras uppåt i linje med unionens mer långtgående klimatmål för 2030. En robust, stabil och aktuell strategisk ram är avgörande för att vägleda och stimulera offentliga och privata investeringar i den gröna omställningen. Polen bör överväga att höja sin ambitionsnivå för att skapa säkerhet för investerare och göra förhållandena mer förutsägbara för näringslivet, samtidigt som landet påskyndar energiomställningen i linje med REPowerEU-meddelandet. |
| --- | --- |

(35)

Målen i Polens nationella energistrategi bör revideras uppåt i linje med unionens mer långtgående klimatmål för 2030. En robust, stabil och aktuell strategisk ram är avgörande för att vägleda och stimulera offentliga och privata investeringar i den gröna omställningen. Polen bör överväga att höja sin ambitionsnivå för att skapa säkerhet för investerare och göra förhållandena mer förutsägbara för näringslivet, samtidigt som landet påskyndar energiomställningen i linje med REPowerEU-meddelandet.

| (36) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom många sektorer, kan Polen, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Polen använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(36)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom många sektorer, kan Polen, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Polen använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (21), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Förbättra effektiviteten i de offentliga utgifterna, bland annat genom att fortsätta med reformen av budgetsystemet. Säkerställa tillräckliga framtida pensionsförmåner och ett hållbart pensionssystem genom att vidta åtgärder för att öka den faktiska pensionsåldern och genom att reformera förmånspensionssystemen.

2.

Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Öka deltagandet på arbetsmarknaden, bland annat genom att förbättra tillgången till barnomsorg och långtidssjukvård samt genom att undanröja återstående hinder för mer permanenta anställningsformer. Gynna utbildning av hög kvalitet och kompetens som är relevant på arbetsmarknaden, särskilt genom vuxenutbildning, och förbättra den digitala kompetensen. Rikta sociala förmåner bättre och säkerställa tillgång för dem som behöver det.

4.

Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, tillgänglighet och ändamålsenlighet, bland annat genom att tillhandahålla tillräckliga resurser för att vända på vårdpyramiden och påskynda utbyggnaden av e-hälsotjänster. Stärka ekonomins innovationskapacitet, bland annat genom att stödja forskningsinstitutioner och deras närmare samarbete med näringslivet. Öka digitaliseringen av företag och offentliga förvaltningar, bland annat genom utveckling av infrastruktur.

5.

Förbättra investeringsklimatet, i synnerhet genom att säkra rättsväsendets oberoende. Säkerställa ändamålsenliga offentliga samråd och deltagandet av arbetsmarknadens parter i den politiska beslutsprocessen.

6.

Minska det allmänna beroendet av fossila bränslen genom att undanröja rättsliga, administrativa och infrastrukturmässiga hinder för att påskynda tillståndsförfaranden och utbyggnaden av förnybara energikällor. Reformera de politiska åtgärderna för renovering av byggnader och stödsystem för att främja ökad energieffektivitet, energibesparingar och en snabbare utfasning av fossila bränslen för uppvärmning samt påskynda utbyggnaden av värmepumpar. Påskynda övergången till kollektivtrafik och aktiv mobilitet samt främja ett snabbare införande av elfordon med hjälp av incitament och investeringar i laddningsinfrastruktur. Förbättra den lång- och medelfristiga strategiska planeringen för den gröna omställningen genom att uppdatera den nationella energipolitiken i linje med målen för den europeiska gröna given och REPowerEU-meddelandet för att skapa säkerhet för näringslivet och använda finansieringen på ett effektivt sätt i syfte att påskynda investeringar i ren energi.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 98).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 9728/2022, ST 9728/2022 ADD1.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Polens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 135).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

13

(14)  Detta är kommissionens prognoser. Kommissionen har ännu inte utvärderat Polens återhämtnings- och resiliensplan.

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP, inbegripet överföringar till Polens utvecklingsbank (BGK).

15

(16)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

16

(17)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  EU:s lägesrapport om klimatåtgärder (2021).

19

(20)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Polen omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. Från och med den 27 april 2022 tar Polen inte längre emot gas från Ryssland.

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

21

(22)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/181 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/181

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Portugals nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/22)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Portugal var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. On the same date, the Commission also adopted a recommendation for a Council recommendation on the economic policy of the euro area and a proposal for the 2022 Joint Employment Report, which analyses the implementation of the Employment Guidelines and the principles of the European Pillar of Social RightsThe Council adopted the Recommendation on the economic policy of the euro area (4) (”2022 Recommendation on the euro area”) on 5 April 2022 and the Joint Employment Report on 14 March 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Portugal var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. On the same date, the Commission also adopted a recommendation for a Council recommendation on the economic policy of the euro area and a proposal for the 2022 Joint Employment Report, which analyses the implementation of the Employment Guidelines and the principles of the European Pillar of Social RightsThe Council adopted the Recommendation on the economic policy of the euro area (4) (”2022 Recommendation on the euro area”) on 5 April 2022 and the Joint Employment Report on 14 March 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 22 april 2021 lämnade Portugal in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Portugals återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Portugal på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 22 april 2021 lämnade Portugal in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Portugals återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Portugal på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Portugal in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Portugals halvårsvisa rapporter om framstegen i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Portugal in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Portugals halvårsvisa rapporter om framstegen i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Portugal. Den innehöll en bedömning av hur väl Portugal hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Portugals genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Portugals framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Portugal. Den innehöll en bedömning av hur väl Portugal hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Portugals genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Portugals framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Portugal och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Portugal har makroekonomiska obalanser. Landets sårbarhet visar sig framför allt i en hög extern, privat och offentlig skuld i kombination med en låg produktivitetstillväxt. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Portugal och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Portugal har makroekonomiska obalanser. Landets sårbarhet visar sig framför allt i en hög extern, privat och offentlig skuld i kombination med en låg produktivitetstillväxt.

| (13) | Den 14 april 2022 lämnade Portugal in ett nytt utkast till budgetplan för 2022. En fullständig bedömning av den planen kommer att presenteras i ett yttrande från kommissionen i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (11). |
| --- | --- |

(13)

Den 14 april 2022 lämnade Portugal in ett nytt utkast till budgetplan för 2022. En fullständig bedömning av den planen kommer att presenteras i ett yttrande från kommissionen i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (11).

| (14) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (12) rekommenderade rådet Portugal att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Portugal rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Portugals underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 2,8 %. Portugals finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,3 % av BNP 2020 till 2,2 % 2021. De åtgärder som Portugal vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. Samtidigt antog regeringen under perioden 2020–2021 ett antal diskretionära åtgärder som inte var tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. Dessa utgjordes främst av sjukvårdsrelaterade utgifter, däribland för anställningen av ytterligare sjukvårdspersonal i det nationella sjukvårdssystemet för att öka dess insatsförmåga. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 135,2 % av BNP 2020 till 127,4 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(14)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (12) rekommenderade rådet Portugal att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Portugal rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Portugals underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,8 % av BNP 2020 till 2,8 %. Portugals finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,3 % av BNP 2020 till 2,2 % 2021. De åtgärder som Portugal vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. Samtidigt antog regeringen under perioden 2020–2021 ett antal diskretionära åtgärder som inte var tillfälliga eller kompenserades av uppvägande åtgärder. Dessa utgjordes främst av sjukvårdsrelaterade utgifter, däribland för anställningen av ytterligare sjukvårdspersonal i det nationella sjukvårdssystemet för att öka dess insatsförmåga. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 135,2 % av BNP 2020 till 127,4 % av BNP 2021.

| (15) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet är försiktigt 2022 och därefter realistiskt (13). Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 5,0 % 2022 och med 3,3 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en starkare real BNP-tillväxt, 5,8 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 2,7 % 2023. Skillnaden beror på en starkare tillväxt i privatkonsumtion och nettoexport i kommissionens prognos för 2022 och en lägre tillväxt i investeringar och nettoexport för 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att underskottet i de offentliga finanserna minskar till 1,9 % av BNP 2022 och till 0,7 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar i första hand den starka tillväxten inom den ekonomiska verksamheten och upphävandet av de flesta pandemirelaterade nödåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 120,8 % av BNP 2022 och minska till 115,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 1,9 % respektive 1,0 % av BNP. Detta är i linje med det underskott som förväntas i 2022 års stabilitetsprogram för 2022 och något högre för 2023, främst på grund av de högre löpande utgifterna i kommissionens prognos för det sistnämnda året. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 119,9 % av BNP 2022 och en liknande offentlig skuldkvot på 115,3 % 2023. Skillnaden för 2022 beror på att kommissionen förväntar sig en starkare tillväxt av BNP i löpande priser under det året. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Portugals potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(15)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet är försiktigt 2022 och därefter realistiskt (13). Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 5,0 % 2022 och med 3,3 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en starkare real BNP-tillväxt, 5,8 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 2,7 % 2023. Skillnaden beror på en starkare tillväxt i privatkonsumtion och nettoexport i kommissionens prognos för 2022 och en lägre tillväxt i investeringar och nettoexport för 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att underskottet i de offentliga finanserna minskar till 1,9 % av BNP 2022 och till 0,7 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar i första hand den starka tillväxten inom den ekonomiska verksamheten och upphävandet av de flesta pandemirelaterade nödåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 120,8 % av BNP 2022 och minska till 115,4 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna för 2022 och 2023 på 1,9 % respektive 1,0 % av BNP. Detta är i linje med det underskott som förväntas i 2022 års stabilitetsprogram för 2022 och något högre för 2023, främst på grund av de högre löpande utgifterna i kommissionens prognos för det sistnämnda året. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 119,9 % av BNP 2022 och en liknande offentlig skuldkvot på 115,3 % 2023. Skillnaden för 2022 beror på att kommissionen förväntar sig en starkare tillväxt av BNP i löpande priser under det året. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Portugals potentiella tillväxt.

| (16) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,2 % av BNP 2021 till 0,7 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,6 % av BNP 2022 för att sedan avvecklas helt under 2023 (14). Dessa åtgärder utgörs främst av sociala transfereringar till fattiga hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner för energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet den allmänna sänkningen av bränsleskatten. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina, som i kommissionens vårprognos för 2022 beräknas till 0,1 % av BNP under 2022 (15). |
| --- | --- |

(16)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,2 % av BNP 2021 till 0,7 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,6 % av BNP 2022 för att sedan avvecklas helt under 2023 (14). Dessa åtgärder utgörs främst av sociala transfereringar till fattiga hushåll, sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner för energiförbrukning. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 skulle dock vissa av dessa åtgärder kunna bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, i synnerhet den allmänna sänkningen av bränsleskatten. Det offentliga underskottet påverkas även av kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina, som i kommissionens vårprognos för 2022 beräknas till 0,1 % av BNP under 2022 (15).

| (17) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Portugal under 2022 borde använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stödja återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade även Portugal att begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Det rekommenderade också Portugal att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(17)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Portugal under 2022 borde använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stödja återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom bör landet upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade även Portugal att begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Det rekommenderade också Portugal att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (18) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Portugals stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,0 % av BNP (16). Portugal planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (17). Därför planerar Portugal att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (0,6 % av BNP), såväl som kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som en ökning av lönekostnaderna i den offentliga sektorn, utgifter relaterade till en åldrande befolkning och insatsförbrukningen förväntas fortsätta att pressa upp de löpande utgifterna. Framför allt förväntas den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn också påverka det expansiva bidraget av nationellt finansierade primära löpande utgifter till den övergripande inriktningen på finanspolitiken 2022 genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster. Portugal förväntas totalt sett begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under 2022, eftersom det betydande expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter under 2022 främst beror på de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina. |
| --- | --- |

(18)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Portugals stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,0 % av BNP (16). Portugal planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,5 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (17). Därför planerar Portugal att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (0,6 % av BNP), såväl som kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP), samtidigt som en ökning av lönekostnaderna i den offentliga sektorn, utgifter relaterade till en åldrande befolkning och insatsförbrukningen förväntas fortsätta att pressa upp de löpande utgifterna. Framför allt förväntas den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn också påverka det expansiva bidraget av nationellt finansierade primära löpande utgifter till den övergripande inriktningen på finanspolitiken 2022 genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster. Portugal förväntas totalt sett begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under 2022, eftersom det betydande expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter under 2022 främst beror på de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (18). Portugal förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (19). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,6 % av BNP). Samtidigt förväntas den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn under 2022 påverka bidraget av nationellt finansierade primära löpande utgifter till den övergripande inriktningen på finanspolitiken 2023 genom ökade utgifter för pensioner och sociala förmåner till följd av indexreglering. |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,0 % av BNP vid oförändrad politik (18). Portugal förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (19). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,6 % av BNP). Samtidigt förväntas den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn under 2022 påverka bidraget av nationellt finansierade primära löpande utgifter till den övergripande inriktningen på finanspolitiken 2023 genom ökade utgifter för pensioner och sociala förmåner till följd av indexreglering.

| (20) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,3 % av BNP 2024 och nå ett jämviktsläge under 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en minskning till 109,8 % av BNP 2024 och en ytterligare nedgång till 105,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(20)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 0,3 % av BNP 2024 och nå ett jämviktsläge under 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en minskning till 109,8 % av BNP 2024 och en ytterligare nedgång till 105,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (21) | En mer tillväxtfrämjande sammansättning av de offentliga finanserna, både på intäktssidan och utgiftssidan av den offentliga budgeten, skulle öka Portugals finanspolitiska hållbarhet på lång sikt, förbättra företagsklimatet och bidra till en återhämtning för alla. När det gäller Portugals skattesystem finns det uppgifter (20) som visar att landets skatteförmånssystem är relativt svårhanterligt och inte tillräckligt transparent (minst 500 skatteförmåner har identifierats i fler än 60 rättsakter), och att skatteutgifternas ekonomiska effektivitet skulle gynnas av en regelbunden övervakning och bedömning. Vidare påverkas bolagsskattens struktur av statliga och kommunala tilläggsavgifter, vilket medför en komplicerad situation för skattebetalarna och en ytterligare börda för skattemyndigheten. Den preliminära skatten är ofta för hög, vilket leder till betydande återbetalningskrav under det efterföljande året. Den återkommande kostnaden för skatteuppbörd är relativt hög (under 2019 var den omkring 20 % högre än genomsnittet för EU-27), och skattemyndighetens investering i informations- och kommunikationsteknik är låg jämfört med unionsgenomsnittet (5,7 % av myndighetens driftsutgifter 2019, dvs. nära hälften av genomsnittet för EU-27). Mot denna bakgrund skulle en effektivare skatteförvaltning i Portugal bidra till att minska såväl tiden för skattebetalning som nivån på kvarskatten (med 37,1 % av de totala nettointäkterna vid utgången av 2019 var kvarskatten bland de högsta i unionen). När det gäller Portugals system för social trygghet är ändamålsenligheten i de sociala transfereringarna för att minska fattigdom och ojämlikhet sämre än unionsgenomsnittet. Framför allt är minimiinkomsten otillräcklig, bara 37,5 % av fattigdomsgränsen (58,9 % för unionen som helhet). Samtidigt finns det en mängd olika sociala förmåner som verkar tjäna samma mål, vilket ökar komplexiteten. Fragmenteringen av det sociala trygghetssystemet leder till en relativt låg grad av utnyttjande och ett bristande fokus på de som har störst behov, vilket begränsar andelen personer som omfattas och minskar nyttan av de sociala förmånerna. I detta sammanhang är genomförandet av den nationella strategin för fattigdomsbekämpning särskilt viktig. |
| --- | --- |

(21)

En mer tillväxtfrämjande sammansättning av de offentliga finanserna, både på intäktssidan och utgiftssidan av den offentliga budgeten, skulle öka Portugals finanspolitiska hållbarhet på lång sikt, förbättra företagsklimatet och bidra till en återhämtning för alla. När det gäller Portugals skattesystem finns det uppgifter (20) som visar att landets skatteförmånssystem är relativt svårhanterligt och inte tillräckligt transparent (minst 500 skatteförmåner har identifierats i fler än 60 rättsakter), och att skatteutgifternas ekonomiska effektivitet skulle gynnas av en regelbunden övervakning och bedömning. Vidare påverkas bolagsskattens struktur av statliga och kommunala tilläggsavgifter, vilket medför en komplicerad situation för skattebetalarna och en ytterligare börda för skattemyndigheten. Den preliminära skatten är ofta för hög, vilket leder till betydande återbetalningskrav under det efterföljande året. Den återkommande kostnaden för skatteuppbörd är relativt hög (under 2019 var den omkring 20 % högre än genomsnittet för EU-27), och skattemyndighetens investering i informations- och kommunikationsteknik är låg jämfört med unionsgenomsnittet (5,7 % av myndighetens driftsutgifter 2019, dvs. nära hälften av genomsnittet för EU-27). Mot denna bakgrund skulle en effektivare skatteförvaltning i Portugal bidra till att minska såväl tiden för skattebetalning som nivån på kvarskatten (med 37,1 % av de totala nettointäkterna vid utgången av 2019 var kvarskatten bland de högsta i unionen). När det gäller Portugals system för social trygghet är ändamålsenligheten i de sociala transfereringarna för att minska fattigdom och ojämlikhet sämre än unionsgenomsnittet. Framför allt är minimiinkomsten otillräcklig, bara 37,5 % av fattigdomsgränsen (58,9 % för unionen som helhet). Samtidigt finns det en mängd olika sociala förmåner som verkar tjäna samma mål, vilket ökar komplexiteten. Fragmenteringen av det sociala trygghetssystemet leder till en relativt låg grad av utnyttjande och ett bristande fokus på de som har störst behov, vilket begränsar andelen personer som omfattas och minskar nyttan av de sociala förmånerna. I detta sammanhang är genomförandet av den nationella strategin för fattigdomsbekämpning särskilt viktig.

| (22) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Portugal från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt bidrar återhämtnings- och resiliensplanen till att främja investeringar för den gröna och den digitala omställningen. Förbättringar av de offentliga finansernas kvalitet och de statsägda företagens finansiella hållbarhet är centrala delar av planen. Planen är ambitiös när det gäller att stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och förbättra tillgången till hälso- och sjukvård och långtidsvård av hög kvalitet. Syftet med planen är att höja befolkningens övergripande kunskapsnivå, däribland när det gäller digitala färdigheter i olika grupper, och att utöka utbudet av yrkesutbildning. Planen omfattar betydande investeringar för att förbättra de sociala tjänsterna, däribland genom att öka tillgången till subventionerade bostäder till rimlig kostnad. Genom planen införs relevanta åtgärder för att minska segmenteringen på arbetsmarknaden, stödja sysselsättning av god kvalitet och skapa och bevara arbetstillfällen. Syftet med planen är i synnerhet att främja invånarnas och företagens användning av digital teknik. Genom planen införs omfattande åtgärder för att öka tillgången till finansiering, särskilt för små och medelstora företag, och att främja privata och offentliga investeringar för landets ekonomiska återhämtning. I planen ingår betydande reformer och investeringar för att locka investeringar i forskning och innovation och att göra dessa mer effektiva och ändamålsenliga. Planen är ambitiös när det gäller att hantera utmaningarna för företagsklimatet och förbättra rättsväsendets effektivitet. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Portugal från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt bidrar återhämtnings- och resiliensplanen till att främja investeringar för den gröna och den digitala omställningen. Förbättringar av de offentliga finansernas kvalitet och de statsägda företagens finansiella hållbarhet är centrala delar av planen. Planen är ambitiös när det gäller att stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och förbättra tillgången till hälso- och sjukvård och långtidsvård av hög kvalitet. Syftet med planen är att höja befolkningens övergripande kunskapsnivå, däribland när det gäller digitala färdigheter i olika grupper, och att utöka utbudet av yrkesutbildning. Planen omfattar betydande investeringar för att förbättra de sociala tjänsterna, däribland genom att öka tillgången till subventionerade bostäder till rimlig kostnad. Genom planen införs relevanta åtgärder för att minska segmenteringen på arbetsmarknaden, stödja sysselsättning av god kvalitet och skapa och bevara arbetstillfällen. Syftet med planen är i synnerhet att främja invånarnas och företagens användning av digital teknik. Genom planen införs omfattande åtgärder för att öka tillgången till finansiering, särskilt för små och medelstora företag, och att främja privata och offentliga investeringar för landets ekonomiska återhämtning. I planen ingår betydande reformer och investeringar för att locka investeringar i forskning och innovation och att göra dessa mer effektiva och ändamålsenliga. Planen är ambitiös när det gäller att hantera utmaningarna för företagsklimatet och förbättra rättsväsendets effektivitet.

| (23) | Genomförandet av Portugals återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Portugal står för 37,9 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 22,1 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Portugal snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(23)

Genomförandet av Portugals återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Portugal står för 37,9 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 22,1 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Portugal snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (24) | Portugal lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (21) den 4 mars 2022, medan andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen lämnades in den 4 juni 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Portugal beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(24)

Portugal lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (21) den 4 mars 2022, medan andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen lämnades in den 4 juni 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Portugal beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (25) | Vid sidan av de ekonomiska och sociala utmaningar som behandlas i återhämtnings- och resiliensplanen står Portugal inför ett antal ytterligare utmaningar när det gäller den cirkulära ekonomin. I synnerhet ligger Portugal långt under unionsgenomsnittet för indikatorerna för avfallshantering. Den genomsnittliga återvinningsgraden i kommunerna är låg och minskande, med vissa regionala skillnader. Portugal nådde inte upp till unionsmålet att 50 % av det kommunala avfallet skulle återvinnas senast 2020. Den totala återvinningsgraden var 29 % under 2019 och 26,5 % under 2020 (preliminära uppgifter), jämfört med unionsgenomsnittet på 48 %. Det kommer att krävas betydande insatser för att uppnå unionsmålen för nästa årtionde, däribland målet att 55 % av det kommunala avfallet ska återvinnas senast 2025. Förbättringar behövs för att förebygga, minimera, sortera, återanvända och återvinna avfall, och därigenom undvika att avfallet går till deponering eller förbränning, och för att modernisera anläggningarna för återvinning och behandling. En höjning av avgifterna för deponering och förbränning, införande av en skatt på restavfall och en höjning av avgifterna för kommuner som inte uppfyller återvinningsmålen är några goda exempel på hur dessa mål bättre kan uppnås. Dessutom kan en utökning av källsorteringen av avfall och en ytterligare utveckling av systemen för enhetsbaserad prissättning påskynda processen. |
| --- | --- |

(25)

Vid sidan av de ekonomiska och sociala utmaningar som behandlas i återhämtnings- och resiliensplanen står Portugal inför ett antal ytterligare utmaningar när det gäller den cirkulära ekonomin. I synnerhet ligger Portugal långt under unionsgenomsnittet för indikatorerna för avfallshantering. Den genomsnittliga återvinningsgraden i kommunerna är låg och minskande, med vissa regionala skillnader. Portugal nådde inte upp till unionsmålet att 50 % av det kommunala avfallet skulle återvinnas senast 2020. Den totala återvinningsgraden var 29 % under 2019 och 26,5 % under 2020 (preliminära uppgifter), jämfört med unionsgenomsnittet på 48 %. Det kommer att krävas betydande insatser för att uppnå unionsmålen för nästa årtionde, däribland målet att 55 % av det kommunala avfallet ska återvinnas senast 2025. Förbättringar behövs för att förebygga, minimera, sortera, återanvända och återvinna avfall, och därigenom undvika att avfallet går till deponering eller förbränning, och för att modernisera anläggningarna för återvinning och behandling. En höjning av avgifterna för deponering och förbränning, införande av en skatt på restavfall och en höjning av avgifterna för kommuner som inte uppfyller återvinningsmålen är några goda exempel på hur dessa mål bättre kan uppnås. Dessutom kan en utökning av källsorteringen av avfall och en ytterligare utveckling av systemen för enhetsbaserad prissättning påskynda processen.

| (26) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(26)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (27) | Portugal har en hög andel förnybara bränslen i sin energimix (omkring en tredjedel) och är inte särskilt beroende av fossila bränslen från Ryssland. Olja och gas (främst flytande naturgas, LNG) står emellertid fortfarande för två tredjedelar av landets primära energiförsörjning, med 42 respektive 24 % enligt 2020 års uppgifter. Kolet i elproduktionen fasades ut under 2021, men gasförbrukningen har ökat snabbt under de senaste åren. Detta beror delvis på att vattenkraften har minskat på grund av torka. Tack vare en omfattande användning av LNG kommer endast 10 % av Portugals gasimport från Ryssland, vilket är långt under unionsgenomsnittet på 44 %. Landet importerar varken olja eller kol från Ryssland (22). Portugal importerar emellertid 100 % av sina fossila bränslen. En minskning av detta importberoende genom ökade klimatambitioner på unionsnivå med inriktning på billigare, säkrare och mer hållbar energi kommer att kräva en ytterligare utbyggnad av Portugals potential för sol- och vindkraft, främst i havsbaserade anläggningar, framför allt genom att förenkla tillståndsförfarandena och utöka den administrativa kapaciteten. En uppgradering av näten för överföring och distribution av elektricitet, däribland med likströmsteknik, i kombination med investeringar för att möjliggöra lagring av el och förnybar vätgas med respektive ytterligare kapacitet för förnybar energi, skulle göra det möjligt att leverera flexibel och snabbt tillgänglig energi, vilket krävs för förvaltningen av ett system med en hög andel förnybara energikällor. Den begränsade utbyggnaden av elsammanlänkningar med Spanien (och i förlängningen med Frankrike) är också en utmaning för resiliensen i Portugals och unionens elsystem. Ytterligare sammanlänkningar över gränserna skulle kunna bidra till en bättre integrering av förnybar kapacitet från Iberiska halvön på den inre marknaden för energi, inbegripet gasinfrastruktur med beredskap för vätgas, eftersom det skulle kunna bidra till att diversifiera gas supply in the internal market and help tap into the long-term potential for renewable hydrogen.
  När det gäller att förbättra energieffektiviteten i byggnader skulle investeringarnas effektivitet kunna öka avsevärt genom lämpliga finansieringsprogram, informationskampanjer och utveckling av grön kompetens. In addition, there is a need to further decarbonise the transport sector, including by speeding up the deployment of e-charging infrastructure and advancing key railway, cycling and public transport projects. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Sverige ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(27)

Portugal har en hög andel förnybara bränslen i sin energimix (omkring en tredjedel) och är inte särskilt beroende av fossila bränslen från Ryssland. Olja och gas (främst flytande naturgas, LNG) står emellertid fortfarande för två tredjedelar av landets primära energiförsörjning, med 42 respektive 24 % enligt 2020 års uppgifter. Kolet i elproduktionen fasades ut under 2021, men gasförbrukningen har ökat snabbt under de senaste åren. Detta beror delvis på att vattenkraften har minskat på grund av torka. Tack vare en omfattande användning av LNG kommer endast 10 % av Portugals gasimport från Ryssland, vilket är långt under unionsgenomsnittet på 44 %. Landet importerar varken olja eller kol från Ryssland (22). Portugal importerar emellertid 100 % av sina fossila bränslen. En minskning av detta importberoende genom ökade klimatambitioner på unionsnivå med inriktning på billigare, säkrare och mer hållbar energi kommer att kräva en ytterligare utbyggnad av Portugals potential för sol- och vindkraft, främst i havsbaserade anläggningar, framför allt genom att förenkla tillståndsförfarandena och utöka den administrativa kapaciteten. En uppgradering av näten för överföring och distribution av elektricitet, däribland med likströmsteknik, i kombination med investeringar för att möjliggöra lagring av el och förnybar vätgas med respektive ytterligare kapacitet för förnybar energi, skulle göra det möjligt att leverera flexibel och snabbt tillgänglig energi, vilket krävs för förvaltningen av ett system med en hög andel förnybara energikällor. Den begränsade utbyggnaden av elsammanlänkningar med Spanien (och i förlängningen med Frankrike) är också en utmaning för resiliensen i Portugals och unionens elsystem. Ytterligare sammanlänkningar över gränserna skulle kunna bidra till en bättre integrering av förnybar kapacitet från Iberiska halvön på den inre marknaden för energi, inbegripet gasinfrastruktur med beredskap för vätgas, eftersom det skulle kunna bidra till att diversifiera gas supply in the internal market and help tap into the long-term potential for renewable hydrogen.

När det gäller att förbättra energieffektiviteten i byggnader skulle investeringarnas effektivitet kunna öka avsevärt genom lämpliga finansieringsprogram, informationskampanjer och utveckling av grön kompetens. In addition, there is a need to further decarbonise the transport sector, including by speeding up the deployment of e-charging infrastructure and advancing key railway, cycling and public transport projects. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Sverige ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Sverige, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Sverige använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Sverige, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Sverige använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (23), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (24) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationen 2022 om euroområdet. För Portugal återspeglas detta i synnerhet i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(30)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationen 2022 om euroområdet. För Portugal återspeglas detta i synnerhet i rekommendationerna 1 och 2.

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar även till genomförandet av 2022 års rekommendation för euroområdet, särskilt de första och fjärde rekommendationerna för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att hantera obalanser med koppling till hög statsskuld i samband med låg produktivitetstillväxt. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att minska den offentliga, privata och externa skulden, eftersom ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att främja tillväxten och samtidigt stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 4 bidrar bland annat till att hantera sårbarheter med koppling till höga externa skulder på längre sikt. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och stabilitetsprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4. Rekommendationerna 1 och 2 bidrar även till genomförandet av 2022 års rekommendation för euroområdet, särskilt de första och fjärde rekommendationerna för euroområdet. De finanspolitiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar bland annat till att hantera obalanser med koppling till hög statsskuld i samband med låg produktivitetstillväxt. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 2 bidrar bland annat till att minska den offentliga, privata och externa skulden, eftersom ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen kommer att främja tillväxten och samtidigt stärka ekonomins resiliens. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 4 bidrar bland annat till att hantera sårbarheter med koppling till höga externa skulder på längre sikt.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Portugal att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, framför allt genom att begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter till en nivå under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som är mest sårbara för stigande energipriser och till personer som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. For the period beyond 2023, pursue a fiscal policy aimed at achieving prudent medium-term fiscal positions and ensuring credible and gradual debt reduction and fiscal sustainability in the medium term through gradual consolidation, investment and reforms. Improve the effectiveness of the tax and social protection systems, in particular by simplifying both frameworks, strengthening the efficiency of their respective administrations, and reducing the associated administrative burden.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Enhance the conditions for a transition towards a circular economy, in particular by increasing waste prevention, recycling and reuse to divert waste away from landfills and incinerators.

4.

Reduce overall reliance on fossil fuels, including in the transport sector. Accelerate the deployment of renewables by upgrading electricity transmission and distribution grids, enabling investments in electricity storage and streamlining permitting procedures to allow for further development of wind, particularly offshore, and solar electricity production, as well as renewable hydrogen production. Strengthen the incentives framework for energy efficiency investments in buildings. Increase energy interconnections.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EGT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 102).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10149/2021 + ADD 1 REV 1.

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

11

(12)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Portugals nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 142).

12

(13)  Det stabilitetsprogram för 2022 som lämnades in till kommissionen och rådet den 29 april 2022 hade ett brytdatum den 25 mars 2022, då det lades fram för det nationella parlamentet. I det utkast till budgetplan för 2022 som Portugal lämnade in till kommissionen och Eurogruppen den 14 april 2022 var det makroekonomiska scenariot för 2022 en aning uppdaterat jämfört med scenariot i stabilitetsprogrammet. Mer i detalj innebar 2022 års utkast till budgetplan en mindre nedskrivning av den reala tillväxten i BNP till 4,9 % under 2022 (från 5,0 % i stabilitetsprogrammet) och en uppskrivning av konsumentprisernas ökningstakt (HICP) till 4,0 % under samma år (från 3,3 % i stabilitetsprogrammet). Trots en något annorlunda sammansättning av de offentliga finanserna i 2022 års utkast till budgetplan bibehölls målet för det offentliga underskottet på 1,9 % av BNP för 2022.

13

(14)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

14

(15)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,2 procentenhet av BNP.

17

(18)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

18

(19)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,2 procentenhet av BNP.

19

(20)  Tax benefits in Portugal – concept, methodology and practice, Working Group on Tax Benefits, maj 2019.

20

Tax benefits in Portugal – concept, methodology and practice

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

21

(22)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Sverige omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

23

(24)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

24

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/190 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/190

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Rumäniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2022

(2022/C 334/23)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Rumänien inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och genom den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner ) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionella stödåtgärder har gjorts tillgängliga för Rumänien inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och genom den extra förfinansieringen inom programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner ) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(6)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (7) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(7)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (8) | Den 31 maj 2021 lämnade Rumänien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 3 november 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Rumänien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(8)

Den 31 maj 2021 lämnade Rumänien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 3 november 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Rumänien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (9) | Den 12 maj 2022 lämnade Rumänien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 4 maj 2022 sitt konvergensprogram för samma år, efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Rumäniens halvårsvisa rapporter om genomförandet avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(9)

Den 12 maj 2022 lämnade Rumänien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 4 maj 2022 sitt konvergensprogram för samma år, efter den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Rumäniens halvårsvisa rapporter om genomförandet avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (10) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Rumänien. Den innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Rumäniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Rumäniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(10)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Rumänien. Den innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Rumäniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Rumäniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (11) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Rumänien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller särskilt betalningsbalansen, kopplat till ett stort budgetunderskott och till återkommande problem som rör konkurrenskraften. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Rumänien och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller särskilt betalningsbalansen, kopplat till ett stort budgetunderskott och till återkommande problem som rör konkurrenskraften.

| (12) | Den 3 april 2020 antog rådet beslut (EU) 2020/509 (7) om att det föreligger ett alltför stort underskott i Rumänien på grund av bristande efterlevnad av underskottskriteriet 2019. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation (8) i syfte att åtgärda situationen med det alltför stora offentliga underskottet i Rumänien senast 2022. Med tanke på den djupa nedgången i den ekonomiska aktiviteten som är en följd av covid-19-pandemin, och vikten av att finanspolitiken därför stöttar en återhämtning under 2021 och 2022, utfärdade rådet den 18 juni 2021 en ny rekommendation till Rumänien (9) för att senast 2024 få slut på det alltför stora underskottet. Rumänien bör nå ett överordnat mål för underskottet i de offentliga finanserna på 8,0 % av BNP 2021, 6,2 % av BNP 2022, 4,4 % av BNP 2023 och 2,9 % av BNP 2024, vilket är förenligt med en nominell ökning i de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % 2024. Detta motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % 2022, 1,7 % 2023 och 1,5 % 2024. Förfarandet har hållits vilande sedan hösten 2021 efter det att kommissionen gjort en bedömning av effektiva åtgärder. |
| --- | --- |

(12)

Den 3 april 2020 antog rådet beslut (EU) 2020/509 (7) om att det föreligger ett alltför stort underskott i Rumänien på grund av bristande efterlevnad av underskottskriteriet 2019. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation (8) i syfte att åtgärda situationen med det alltför stora offentliga underskottet i Rumänien senast 2022. Med tanke på den djupa nedgången i den ekonomiska aktiviteten som är en följd av covid-19-pandemin, och vikten av att finanspolitiken därför stöttar en återhämtning under 2021 och 2022, utfärdade rådet den 18 juni 2021 en ny rekommendation till Rumänien (9) för att senast 2024 få slut på det alltför stora underskottet. Rumänien bör nå ett överordnat mål för underskottet i de offentliga finanserna på 8,0 % av BNP 2021, 6,2 % av BNP 2022, 4,4 % av BNP 2023 och 2,9 % av BNP 2024, vilket är förenligt med en nominell ökning i de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % 2024. Detta motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % 2022, 1,7 % 2023 och 1,5 % 2024. Förfarandet har hållits vilande sedan hösten 2021 efter det att kommissionen gjort en bedömning av effektiva åtgärder.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat var Rumäniens underskott i de offentliga finanserna 7.1 % av BNP, medan den offentliga skuldkvoten steg från 47,2 % av BNP 2020 till 48,8 % av BNP. Detta är i linje med 2021 års nominella underskottsmål i enlighet med rådets rekommendation. Anpassningen av det strukturella saldot för 2021 är 1,5 procentenheter av BNP, över rekommenderade 0,7 procentenheter. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat var Rumäniens underskott i de offentliga finanserna 7.1 % av BNP, medan den offentliga skuldkvoten steg från 47,2 % av BNP 2020 till 48,8 % av BNP. Detta är i linje med 2021 års nominella underskottsmål i enlighet med rådets rekommendation. Anpassningen av det strukturella saldot för 2021 är 1,5 procentenheter av BNP, över rekommenderade 0,7 procentenheter.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är realistiskt för 2022 och gynnsamt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,9 % 2022 och med 4,4 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,6 % 2022 och 3,6 % 2023. Skillnaderna beror främst på den höga inflationen som påverkar hushållens köpkraft, det eventuellt fortsatta försämrade förtroendet på grund av den internationella miljön och dess effekt på konsumtion och investeringar och på ett negativ bidrag från nettoexporten eftersom priset på energiprodukter förväntas fortsätta att stiga. I konvergensprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 6,2 % av BNP 2022 och till 4,4 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst den starka tillväxten av BNP i löpande priser, en förväntad ökning av ändamålsenligheten i skatteuppbörden, en frysning av lönerna i större delen av den offentliga sektorn och planen att hålla nere ökningen av utgifter för varor och tjänster, socialt bistånd och andra transfereringar under tillväxttakten för BNP i löpande priser. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 49,4 % av BNP 2022 och till 49,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 7,5 % av BNP för 2022 och på 6,3 % av BNP för 2023. Detta är mer än det underskott som förutsågs i 2022 års konvergensprogram, främst beroende på högre förväntade sociala utgifter och ränteutgifter, högre beräknad nettoeffekt av åtgärderna för att hantera den kraftiga ökningen av energipriserna, ett försiktigare antagande om förväntade ökningar av skatteuppbörden och bristen på specificerade finanspolitiska konsolideringsåtgärder på utgiftssidan i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 50,9 % av BNP 2022 och 52,6 % 2023. Skillnaden beror främst på det högre förväntade underskottet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Rumäniens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är realistiskt för 2022 och gynnsamt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,9 % 2022 och med 4,4 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,6 % 2022 och 3,6 % 2023. Skillnaderna beror främst på den höga inflationen som påverkar hushållens köpkraft, det eventuellt fortsatta försämrade förtroendet på grund av den internationella miljön och dess effekt på konsumtion och investeringar och på ett negativ bidrag från nettoexporten eftersom priset på energiprodukter förväntas fortsätta att stiga. I konvergensprogrammet 2022 förväntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att minska till 6,2 % av BNP 2022 och till 4,4 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst den starka tillväxten av BNP i löpande priser, en förväntad ökning av ändamålsenligheten i skatteuppbörden, en frysning av lönerna i större delen av den offentliga sektorn och planen att hålla nere ökningen av utgifter för varor och tjänster, socialt bistånd och andra transfereringar under tillväxttakten för BNP i löpande priser. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 49,4 % av BNP 2022 och till 49,7 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 7,5 % av BNP för 2022 och på 6,3 % av BNP för 2023. Detta är mer än det underskott som förutsågs i 2022 års konvergensprogram, främst beroende på högre förväntade sociala utgifter och ränteutgifter, högre beräknad nettoeffekt av åtgärderna för att hantera den kraftiga ökningen av energipriserna, ett försiktigare antagande om förväntade ökningar av skatteuppbörden och bristen på specificerade finanspolitiska konsolideringsåtgärder på utgiftssidan i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 50,9 % av BNP 2022 och 52,6 % 2023. Skillnaden beror främst på det högre förväntade underskottet. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 3,6 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Rumäniens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 1,1 % av BNP 2021 till 0,2 % av BNP 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och 0,1 % av BNP 2023 (10). Dessa åtgärder består främst i pristak på detaljhandels- och grossistpriser på utgiftssidan och beskattning av energiproducenters extra förtjänster på intäktssidan. Andra åtgärder är bland annat ersättningssystem för hushållens och små och medelstora företags energi- och gasräkningar samt energibidrag till utsatta konsumenter. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det allmänna pristaket på energipriser för hushåll. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 2023 (11), liksom de ökade kostnaderna för försvarsutgifter med 0,5 procentenheter av BNP 2023. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 1,1 % av BNP 2021 till 0,2 % av BNP 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,7 % av BNP 2022 och 0,1 % av BNP 2023 (10). Dessa åtgärder består främst i pristak på detaljhandels- och grossistpriser på utgiftssidan och beskattning av energiproducenters extra förtjänster på intäktssidan. Andra åtgärder är bland annat ersättningssystem för hushållens och små och medelstora företags energi- och gasräkningar samt energibidrag till utsatta konsumenter. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt det allmänna pristaket på energipriser för hushåll. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 2023 (11), liksom de ökade kostnaderna för försvarsutgifter med 0,5 procentenheter av BNP 2023.

| (16) | Det förväntade samlade underskottet för 2022 i kommissionens vårprognos 2022 är 1,3 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till – 0,2 procentenheter av BNP 2022, jämfört med de rekommenderade 1,8 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2022 förväntas tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 9,6 % i kommissionens vårprognos 2022, över rekommenderade 1,3 %. Den förväntade ökningen av aggregerade utgifter under 2022 beror främst på ökningen av de sociala utgifterna på grund av pensionsindexering och budgeterade sociala åtgärder och på budgetkostnader för åtgärder för att införa ett tak för energipriserna (netto av intäktsåtgärderna) och för att hantera strömmen av fördrivna personer från Ukraina. Ökningen av utgifterna för insatsförbrukning, som främst beror på hög förväntad konsumentprisinflation, spelar också in, om än i mindre utsträckning. Nettoutgiftsökningens avvikelse från rådets rekommendation av den 18 juni 2021 går åt samma håll som avvikelsen för justeringen av det strukturella saldot, men med en större omfattning (2,7 procentenheter av BNP när det gäller nettoutgiftsökningen jämfört med 2,0 procentenheter av BNP när det gäller det strukturella saldot). Skillnaden kan delvis förklaras med den högre inkomstkvot som förutses för 2022 i kommissionens vårprognos 2022 jämfört med kommissionens vårprognos 2021 (0,9 procentenheter av BNP högre), vilket förbättrar det strukturella saldot men påverkar inte utgiftsriktmärket. Av denna noggranna analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2022, vilka fastställdes i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. |
| --- | --- |

(16)

Det förväntade samlade underskottet för 2022 i kommissionens vårprognos 2022 är 1,3 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till – 0,2 procentenheter av BNP 2022, jämfört med de rekommenderade 1,8 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2022 förväntas tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 9,6 % i kommissionens vårprognos 2022, över rekommenderade 1,3 %. Den förväntade ökningen av aggregerade utgifter under 2022 beror främst på ökningen av de sociala utgifterna på grund av pensionsindexering och budgeterade sociala åtgärder och på budgetkostnader för åtgärder för att införa ett tak för energipriserna (netto av intäktsåtgärderna) och för att hantera strömmen av fördrivna personer från Ukraina. Ökningen av utgifterna för insatsförbrukning, som främst beror på hög förväntad konsumentprisinflation, spelar också in, om än i mindre utsträckning. Nettoutgiftsökningens avvikelse från rådets rekommendation av den 18 juni 2021 går åt samma håll som avvikelsen för justeringen av det strukturella saldot, men med en större omfattning (2,7 procentenheter av BNP när det gäller nettoutgiftsökningen jämfört med 2,0 procentenheter av BNP när det gäller det strukturella saldot). Skillnaden kan delvis förklaras med den högre inkomstkvot som förutses för 2022 i kommissionens vårprognos 2022 jämfört med kommissionens vårprognos 2021 (0,9 procentenheter av BNP högre), vilket förbättrar det strukturella saldot men påverkar inte utgiftsriktmärket. Av denna noggranna analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2022, vilka fastställdes i rådets rekommendation av den 18 juni 2021.

| (17) | Det förväntade samlade underskottet för 2023 i kommissionens vårprognos 2022 är 1,9 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderar i sin rekommendation av den 18 juni 2021, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till 0,0 procentenheter av BNP 2022, jämfört med de rekommenderade 1,7 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2023 förväntas tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 1,7 % i kommissionens vårprognos 2022, vilket är över rekommenderade 0,9 % på grund av det inte finns några konkreta åtgärder för att uppnå målen. Av denna noggranna analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2023, vilka fastställdes i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Med tanke på risken att de rekommenderade finanspolitiska målen 2022 och 2023 inte uppfylls, verkar det lämpligt att vidta ytterligare budgetåtgärder för att följa anpassningsbanan och uppnå korrigering av det alltför stora underskottet till 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det förväntade samlade underskottet för 2023 i kommissionens vårprognos 2022 är 1,9 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderar i sin rekommendation av den 18 juni 2021, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till 0,0 procentenheter av BNP 2022, jämfört med de rekommenderade 1,7 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2023 förväntas tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 1,7 % i kommissionens vårprognos 2022, vilket är över rekommenderade 0,9 % på grund av det inte finns några konkreta åtgärder för att uppnå målen. Av denna noggranna analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2023, vilka fastställdes i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Med tanke på risken att de rekommenderade finanspolitiska målen 2022 och 2023 inte uppfylls, verkar det lämpligt att vidta ytterligare budgetåtgärder för att följa anpassningsbanan och uppnå korrigering av det alltför stora underskottet till 2024.

| (18) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,95 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå ner till en nivå under 3 % av BNP 2024. Konsolideringen av de offentliga finanserna förväntas främst ske på budgetens utgiftssida. Ingen information ges dock om de planerade underliggande konsolideringsåtgärderna. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten stabiliseras till 2025, närmare bestämt med en minskning till 49,4 % 2024 och till 48,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(18)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,95 % av BNP 2024 och till 2,9 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför gå ner till en nivå under 3 % av BNP 2024. Konsolideringen av de offentliga finanserna förväntas främst ske på budgetens utgiftssida. Ingen information ges dock om de planerade underliggande konsolideringsåtgärderna. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten stabiliseras till 2025, närmare bestämt med en minskning till 49,4 % 2024 och till 48,9 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (19) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Rumänien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt ingår i återhämtnings- och resiliensplanen en fullständig digitalisering av skatteförvaltningen och en successiv utfasning av alltför stora skatteincitament i syfte att förbättra kvaliteten och hållbarheten i de offentliga finanserna. Återhämtnings- och resiliensplanen bidrar också till att säkerställa hållbarhet och rättvisa i det offentliga pensionssystemet. Sjukvårdsreformer, åtföljda av investeringar i digitalisering, förväntas förbättra tillgången till hälso- och sjukvården liksom dess kostnadseffektivitet och resiliens. Evidensbaserat beslutsfattande, långsiktig planering och offentliga samråd, liksom åtgärder i syfte att förbättra den offentliga upphandlingsprocessen förväntas bidra till att förbättra kvaliteten och ändamålsenligheten i den offentliga förvaltningen och på så sätt leda till ett bättre utnyttjande av unionsmedel. Genom att stärka oberoendet och öka effektiviteten i domstolsväsendet, förbättra tillgången till rättslig prövning och intensifiera kampen mot korruption, syftar återhämtnings- och resiliensplanen till att åtgärda betydande problem vad gäller rättsstatsprincipen i Rumänien i enlighet med relevant rättstillämpning i Europeiska unionens domstol, och beakta rekommendationerna i rapporterna från samarbets- och kontrollmekanismen, rapporterna från Gruppen av stater mot korruption (Greco), yttrandena från Venedigkommissionen och rapporterna om rättsstatsprincipen. Viktiga reformer av fastställande av minimilöner och minimiinkomst, av stärkt bolagsstyrning av statsägda företag och av den sociala dialogen åtgärdar också tidigare landsspecifika landsrekommendationer.
  Genom återhämtnings- och resiliensplanen inrättas också ett enhetligt och inkluderande förskole- och barnomsorgssystem av hög kvalitet åtföljt av investeringar i barnomsorg. Återhämtnings- och resiliensplanen främjar hållbara och digitala investeringar och stöder forsknings- och utvecklingsverksamhet. Viktiga reformer och investeringar i utfasning av fossila bränslen, inrättande av statliga molntjänster och införande av det elektroniska id-kortet bidrar till att stödja den gröna och den digitala omställningen. |
| --- | --- |

(19)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Rumänien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt ingår i återhämtnings- och resiliensplanen en fullständig digitalisering av skatteförvaltningen och en successiv utfasning av alltför stora skatteincitament i syfte att förbättra kvaliteten och hållbarheten i de offentliga finanserna. Återhämtnings- och resiliensplanen bidrar också till att säkerställa hållbarhet och rättvisa i det offentliga pensionssystemet. Sjukvårdsreformer, åtföljda av investeringar i digitalisering, förväntas förbättra tillgången till hälso- och sjukvården liksom dess kostnadseffektivitet och resiliens. Evidensbaserat beslutsfattande, långsiktig planering och offentliga samråd, liksom åtgärder i syfte att förbättra den offentliga upphandlingsprocessen förväntas bidra till att förbättra kvaliteten och ändamålsenligheten i den offentliga förvaltningen och på så sätt leda till ett bättre utnyttjande av unionsmedel. Genom att stärka oberoendet och öka effektiviteten i domstolsväsendet, förbättra tillgången till rättslig prövning och intensifiera kampen mot korruption, syftar återhämtnings- och resiliensplanen till att åtgärda betydande problem vad gäller rättsstatsprincipen i Rumänien i enlighet med relevant rättstillämpning i Europeiska unionens domstol, och beakta rekommendationerna i rapporterna från samarbets- och kontrollmekanismen, rapporterna från Gruppen av stater mot korruption (Greco), yttrandena från Venedigkommissionen och rapporterna om rättsstatsprincipen. Viktiga reformer av fastställande av minimilöner och minimiinkomst, av stärkt bolagsstyrning av statsägda företag och av den sociala dialogen åtgärdar också tidigare landsspecifika landsrekommendationer.

Genom återhämtnings- och resiliensplanen inrättas också ett enhetligt och inkluderande förskole- och barnomsorgssystem av hög kvalitet åtföljt av investeringar i barnomsorg. Återhämtnings- och resiliensplanen främjar hållbara och digitala investeringar och stöder forsknings- och utvecklingsverksamhet. Viktiga reformer och investeringar i utfasning av fossila bränslen, inrättande av statliga molntjänster och införande av det elektroniska id-kortet bidrar till att stödja den gröna och den digitala omställningen.

| (20) | Genomförandet av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Rumänien står för 41 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Rumänien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(20)

Genomförandet av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Rumänien står för 41 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Rumänien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (21) | Rumänien lämnade in de sammanhållningspolitiska programdokumenten den 14 april 2022 för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (12), och den 6 maj 2022 för sitt första program. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Rumänien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(21)

Rumänien lämnade in de sammanhållningspolitiska programdokumenten den 14 april 2022 för den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (12), och den 6 maj 2022 för sitt första program. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Rumänien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (22) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(22)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (23) | Enligt uppgifter från 2020 (13) bygger Rumäniens energimix i hög grad på fossila bränslen. Olja och gas utgör cirka 30 % vardera medan kol står för ytterligare 10 %. Rumänien producerar ungefär 80 % av sin gasförbrukning, medan resten kommer från Ryssland (i hela unionen står i allmänhet gasimporten för den mesta förbrukningen och i genomsnitt 44 % av importen från Ryssland). När det gäller råolja utgör importen från Ryssland 32 % av den totala importen, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 26 %. Rumänien har åtagit sig att fasa ut kol till 2032. För att detta ambitiösa mål ska kunna uppnås omfattar den rumänska återhämtnings- och resiliensplanen, och andra EU-fonder som moderniseringsfonden som inrättats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/37/EG (14), betydande investeringar för att främja utfasningen av fossila bränslen genom installation av ny förnybar energikapacitet. Den gröna omställningen och den stora förväntade ökningen av energiförbrukningen kommer att kräva betydande uppgraderingar av överföringsnäten och ett påskyndande av införandet av grön infrastruktur. Det kommer att kräva ett förbättrat regelverk och större investeringar, och konsumenterna måste få möjlighet att aktivt delta, individuellt eller kollektivt, i energigemenskaper på elmarknaden. En tidigareläggning av investeringar i infrastruktur som lagring, och sammanlänkningar av gas- och elnät med grannländer skulle kunna öka diversifieringen av energiförsörjningen, marknadsstabiliteten och anpassningsförmågan till regionala variationer. Detta ska betraktas mot bakgrund av såväl Rysslands invasion av Ukraina som en minskning av importberoendet, eftersom energisystemet fortfarande är starkt beroende av fossila bränslen. Dessutom erbjuder de offshoregasfält som upptäckts i Svarta havet en viktig möjlighet för Rumänien att öka sitt energioberoende och i betydande grad stödja angränsande medlemsstater så att de kan minska sitt beroende av import av rysk naturgas.
  Investeringar i ny infrastruktur och nya nät för gas rekommenderas för att landet där det är möjligt ska vara framtidssäkrat, vilket kan underlätta den långsiktiga hållbarheten genom att infrastruktur och nät senare kan anpassas till hållbara bränslen. Samtidigt planeras i den rumänska återhämtnings- och resiliensplanen 3 miljarder euro till energieffektivitetsåtgärder i offentliga och privata bostadshus och inom industrin. Efter den här första renoveringsvågen blir det nödvändigt att gå vidare för att minska energiförbrukningen och beroendet av fossila bränslen, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen inte täcker hela byggnadsbeståndet. Rumänien måste ytterligare förbättra den politiska ramen för att påskynda renoveringen av byggnader. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(23)

Enligt uppgifter från 2020 (13) bygger Rumäniens energimix i hög grad på fossila bränslen. Olja och gas utgör cirka 30 % vardera medan kol står för ytterligare 10 %. Rumänien producerar ungefär 80 % av sin gasförbrukning, medan resten kommer från Ryssland (i hela unionen står i allmänhet gasimporten för den mesta förbrukningen och i genomsnitt 44 % av importen från Ryssland). När det gäller råolja utgör importen från Ryssland 32 % av den totala importen, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 26 %. Rumänien har åtagit sig att fasa ut kol till 2032. För att detta ambitiösa mål ska kunna uppnås omfattar den rumänska återhämtnings- och resiliensplanen, och andra EU-fonder som moderniseringsfonden som inrättats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/37/EG (14), betydande investeringar för att främja utfasningen av fossila bränslen genom installation av ny förnybar energikapacitet. Den gröna omställningen och den stora förväntade ökningen av energiförbrukningen kommer att kräva betydande uppgraderingar av överföringsnäten och ett påskyndande av införandet av grön infrastruktur. Det kommer att kräva ett förbättrat regelverk och större investeringar, och konsumenterna måste få möjlighet att aktivt delta, individuellt eller kollektivt, i energigemenskaper på elmarknaden. En tidigareläggning av investeringar i infrastruktur som lagring, och sammanlänkningar av gas- och elnät med grannländer skulle kunna öka diversifieringen av energiförsörjningen, marknadsstabiliteten och anpassningsförmågan till regionala variationer. Detta ska betraktas mot bakgrund av såväl Rysslands invasion av Ukraina som en minskning av importberoendet, eftersom energisystemet fortfarande är starkt beroende av fossila bränslen. Dessutom erbjuder de offshoregasfält som upptäckts i Svarta havet en viktig möjlighet för Rumänien att öka sitt energioberoende och i betydande grad stödja angränsande medlemsstater så att de kan minska sitt beroende av import av rysk naturgas.

Investeringar i ny infrastruktur och nya nät för gas rekommenderas för att landet där det är möjligt ska vara framtidssäkrat, vilket kan underlätta den långsiktiga hållbarheten genom att infrastruktur och nät senare kan anpassas till hållbara bränslen. Samtidigt planeras i den rumänska återhämtnings- och resiliensplanen 3 miljarder euro till energieffektivitetsåtgärder i offentliga och privata bostadshus och inom industrin. Efter den här första renoveringsvågen blir det nödvändigt att gå vidare för att minska energiförbrukningen och beroendet av fossila bränslen, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen inte täcker hela byggnadsbeståndet. Rumänien måste ytterligare förbättra den politiska ramen för att påskynda renoveringen av byggnader. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att uppnå målen i 55 %-paketet.

| (24) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Rumänien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Rumänien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (15), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(24)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Rumänien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Rumänien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (15), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (25) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och konvergensprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3. Finanspolitiken som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till det stora och ihållande underskottet i bytesbalansen eftersom bättre offentliga finanser kommer att bidra till att minska de stora externa finansieringsbehoven i Rumäniens ekonomi som helhet. Politiken som avses i rekommendation 2 bidrar till att hantera bland annat sårbarheter kopplade till konkurrenskraft. Politiken som avses i rekommendation 3 bidrar till att hantera bland annat sårbarheter kopplade till betalningsbalansen på längre sikt. |
| --- | --- |

(25)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och konvergensprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3. Finanspolitiken som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till det stora och ihållande underskottet i bytesbalansen eftersom bättre offentliga finanser kommer att bidra till att minska de stora externa finansieringsbehoven i Rumäniens ekonomi som helhet. Politiken som avses i rekommendation 2 bidrar till att hantera bland annat sårbarheter kopplade till konkurrenskraft. Politiken som avses i rekommendation 3 bidrar till att hantera bland annat sårbarheter kopplade till betalningsbalansen på längre sikt.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Bedriva en finanspolitik i enlighet med rådets rekommendation av den 18 juni 2021 i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott i de offentliga finanserna att upphöra i Rumänien.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 3 november 2021. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Underlätta en ytterligare utvidgning av hållbar energiproduktion genom att påskynda utvecklingen av förnybar energi, uppgradera överföringsnäten för energi och öka sammanlänkningen med angränsande medlemsstater. Öka takten och ambitionen för renoveringar för att öka energieffektiviteten i byggnadsbeståndet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  ST 12319/21, ST12319/21 ADD1.

6

(7)  Rådets beslut (EU) 2020/509 av den 3 april 2020 om förekomsten av ett alltför stort underskott i Rumänien (EUT L 110, 8.4.2020, s. 58).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 3 april 2020 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra i Rumänien (EUT C 116, 8.4.2020, s. 1).

8

(9)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 107).

9

(10)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

12

(13)  Eurostat (2020), andelen import från Ryssland av den totala importen. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Rumänien omfattar den totala importen handel inom EU. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

13

(14)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

15

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/197 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/197

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Sloveniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/24)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovenien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovenien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Slovenien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Slovenien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Slovenien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Slovenien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2022 lämnade Slovenien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Sloveniens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2022 lämnade Slovenien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 29 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Sloveniens halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Slovenien. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovenien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Sloveniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även de nya och framväxande utmaningarna, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Sloveniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Slovenien. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovenien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Sloveniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även de nya och framväxande utmaningarna, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Sloveniens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Sloveniens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Sloveniens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP). Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med kommissionens meddelande av den 2 mars 2022 föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och kommer att göra en ny bedömning av om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Slovenien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Slovenien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sloveniens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,8 % av BNP 2020 till 5,2 %. Sloveniens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 5,1 % av BNP 2020 till 3,8 % 2021. De åtgärder som Slovenien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 79,8 % av BNP 2020 till 74,7 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Slovenien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Slovenien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sloveniens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 7,8 % av BNP 2020 till 5,2 %. Sloveniens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 5,1 % av BNP 2020 till 3,8 % 2021. De åtgärder som Slovenien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 79,8 % av BNP 2020 till 74,7 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,2 % 2022 och med 3,0 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 3,7 % 2022 och 3,1 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 4,1 % av BNP 2022 och till 3,0 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst avvecklingen av de flesta krisåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 73,3 % av BNP 2022 och minska till 71,5 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 4,3 % respektive 3,4 % av BNP. Detta är högre än det underskott som förväntades i 2022 års stabilitetsprogram, främst beroende på högre förväntade löpande utgifter och lägre förväntade intäkter från inkomstskatt. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 74,1 % av BNP 2022 och 72,7 % 2023. Skillnaden beror på det högre underskottet under båda dessa år och lägre förväntad ekonomisk tillväxt under 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Sloveniens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet 2022 är optimistiskt för 2022 och realistiskt därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,2 % 2022 och med 3,0 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 3,7 % 2022 och 3,1 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 4,1 % av BNP 2022 och till 3,0 % 2023. Minskningen under 2022 återspeglar främst avvecklingen av de flesta krisåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 73,3 % av BNP 2022 och minska till 71,5 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna 2022 och 2023 på 4,3 % respektive 3,4 % av BNP. Detta är högre än det underskott som förväntades i 2022 års stabilitetsprogram, främst beroende på högre förväntade löpande utgifter och lägre förväntade intäkter från inkomstskatt. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en högre offentlig skuldkvot, 74,1 % av BNP 2022 och 72,7 % 2023. Skillnaden beror på det högre underskottet under båda dessa år och lägre förväntad ekonomisk tillväxt under 2022. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,5 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Sloveniens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,8 % av BNP 2021 till 0,5 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av de indirekta skatterna på energiförbrukning, undantag från att betala nätavgifter och pristak på detaljhandels- och grossistpriserna på bränsle. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, främst pristaket på bränslepriser och den allmänna sänkningen av punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP både under 2022 och 2023 (13). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,8 % av BNP 2021 till 0,5 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och som förväntas vara utfasade 2023 (12). Dessa åtgärder består främst av sociala transfereringar till fattigare hushåll, sänkningar av de indirekta skatterna på energiförbrukning, undantag från att betala nätavgifter och pristak på detaljhandels- och grossistpriserna på bränsle. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, främst pristaket på bränslepriser och den allmänna sänkningen av punktskatter. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, som enligt kommissionens vårprognos väntas uppgå till 0,1 % av BNP både under 2022 och 2023 (13).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovenien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Slovenien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovenien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Slovenien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Sloveniens stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,6 % av BNP (14). Slovenien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,9 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Slovenien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn förväntas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022, genom att den offentliga sektorns utgifter för konsumtion av varor och tjänster ökar liksom för sociala förmåner till följd av indexeringen och för löner i den offentliga sektorn till följd av ett ökat lönetryck. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Sloveniens stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 2,6 % av BNP (14). Slovenien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,9 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Slovenien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar den ytterligare effekten från åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Den större ökningen av konsumentpriserna jämfört med BNP-deflatorn förväntas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022, genom att den offentliga sektorns utgifter för konsumtion av varor och tjänster ökar liksom för sociala förmåner till följd av indexeringen och för löner i den offentliga sektorn till följd av ett ökat lönetryck.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Slovenien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,6 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,1 % av BNP vid oförändrad politik (16). Slovenien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,6 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,1 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför nå 3 % av BNP till 2023 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för stabilitetsprogrammet 2022. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 2025, närmare bestämt sjunka till 69,5 % av BNP under 2024 och sedan ytterligare till 68 % under 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,1 % av BNP 2024 och till 1,7 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför nå 3 % av BNP till 2023 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för stabilitetsprogrammet 2022. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 2025, närmare bestämt sjunka till 69,5 % av BNP under 2024 och sedan ytterligare till 68 % under 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (20) | Den offentliga finansieringen av hälso- och sjukvårdssystemet ligger under unionsgenomsnittet (72,8 % 2019 mot 79,7 % i unionen). Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas dock öka med 1,5 procentenheter av BNP mellan 2019 och 2070 och kostnaderna för långvarig vård och omsorg kommer att fördubblas till 2055. Förutom problem med tillgången till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg, problem som redan täcks väl i återhämtnings- och resiliensplanen, står Slovenien inför höga finanspolitiska hållbarhetsrisker på medellång och lång sikt, främst på grund av utgifter kopplade till den åldrande befolkningen. Landet har på senare år inlett omfattande reformer inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Dessa kommer att genomföras i flera steg och mestadels utöka tillgången till tjänster av hög kvalitet och förbättra tillgången till sociala rättigheter och social inkludering. Även om detta kommer att utgöra en ytterligare påfrestning på de offentliga finanserna, kommer det att vara mycket viktigt för Slovenien att lägga fram ett antal åtgärder som kan etablera en stabil intäktsgrund som inte undergräver budgetbalansen på medellång och lång sikt. |
| --- | --- |

(20)

Den offentliga finansieringen av hälso- och sjukvårdssystemet ligger under unionsgenomsnittet (72,8 % 2019 mot 79,7 % i unionen). Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas dock öka med 1,5 procentenheter av BNP mellan 2019 och 2070 och kostnaderna för långvarig vård och omsorg kommer att fördubblas till 2055. Förutom problem med tillgången till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg, problem som redan täcks väl i återhämtnings- och resiliensplanen, står Slovenien inför höga finanspolitiska hållbarhetsrisker på medellång och lång sikt, främst på grund av utgifter kopplade till den åldrande befolkningen. Landet har på senare år inlett omfattande reformer inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Dessa kommer att genomföras i flera steg och mestadels utöka tillgången till tjänster av hög kvalitet och förbättra tillgången till sociala rättigheter och social inkludering. Även om detta kommer att utgöra en ytterligare påfrestning på de offentliga finanserna, kommer det att vara mycket viktigt för Slovenien att lägga fram ett antal åtgärder som kan etablera en stabil intäktsgrund som inte undergräver budgetbalansen på medellång och lång sikt.

| (21) | Den 11 mars 2022 antog nationalförsamlingen ändringar av lagen om personlig inkomstskatt som beräknas ge en negativ proportionell budgeteffekt på 0,4 % 2022, 0,3 % 2023, 0,3 % 2024 och 0,3 % av BNP 2025. Simuleringar som gjorts av Sloveniens finanspolitiska råd visar att sänkningar av den personliga inkomstskatten skulle kunna öka den offentliga skulden med mellan 4 och 14 procentenheter av BNP på medellång sikt. Inga kompenserande åtgärder har hittills föreslagits, fastän det finns stort utrymme för att öka skatteintäkterna i Slovenien. Exempelvis skulle Slovenien kunna generera mer intäkter genom miljöbeskattning, genom att undanröja miljöskadliga subventioner (som återbetalning av punktskatter för kommersiella transporter), indexera energiskatter eller införa avståndsbaserade avgifter för personbilar. En annan potentiell inkomstkälla skulle kunna vara högre skatt på fast egendom eftersom de löpande inkomsterna är relativt låga i Slovenien (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 % av BNP). Att få upp egendomsvärdet i linje med marknadsvärdena och ta hänsyn till byggnaders energiprestanda skulle vara tillväxtvänligt, minska ojämlikhet och främja energieffektivitet. |
| --- | --- |

(21)

Den 11 mars 2022 antog nationalförsamlingen ändringar av lagen om personlig inkomstskatt som beräknas ge en negativ proportionell budgeteffekt på 0,4 % 2022, 0,3 % 2023, 0,3 % 2024 och 0,3 % av BNP 2025. Simuleringar som gjorts av Sloveniens finanspolitiska råd visar att sänkningar av den personliga inkomstskatten skulle kunna öka den offentliga skulden med mellan 4 och 14 procentenheter av BNP på medellång sikt. Inga kompenserande åtgärder har hittills föreslagits, fastän det finns stort utrymme för att öka skatteintäkterna i Slovenien. Exempelvis skulle Slovenien kunna generera mer intäkter genom miljöbeskattning, genom att undanröja miljöskadliga subventioner (som återbetalning av punktskatter för kommersiella transporter), indexera energiskatter eller införa avståndsbaserade avgifter för personbilar. En annan potentiell inkomstkälla skulle kunna vara högre skatt på fast egendom eftersom de löpande inkomsterna är relativt låga i Slovenien (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 % av BNP). Att få upp egendomsvärdet i linje med marknadsvärdena och ta hänsyn till byggnaders energiprestanda skulle vara tillväxtvänligt, minska ojämlikhet och främja energieffektivitet.

| (22) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Slovenien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Särskilt omfattar planen lämpliga lösningar på en mängd ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar i Slovenien. Med återhämtnings- och resiliensplanen införs reformer och investeringar för att åtgärda en betydande del av de utmaningar som fastställts i de landsspecifika rekommendationerna till Slovenien som en del av den europeiska planeringsterminen. Framför allt behandlar återhämtnings- och resiliensplanen utmaningar avseende finanspolitik och offentliga finanser, sociala skyddsnät, sysselsättning och sociala frågor, företagsklimat och investeringar i forskning och utveckling och den gröna och den digitala omställningen. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Slovenien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Särskilt omfattar planen lämpliga lösningar på en mängd ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar i Slovenien. Med återhämtnings- och resiliensplanen införs reformer och investeringar för att åtgärda en betydande del av de utmaningar som fastställts i de landsspecifika rekommendationerna till Slovenien som en del av den europeiska planeringsterminen. Framför allt behandlar återhämtnings- och resiliensplanen utmaningar avseende finanspolitik och offentliga finanser, sociala skyddsnät, sysselsättning och sociala frågor, företagsklimat och investeringar i forskning och utveckling och den gröna och den digitala omställningen.

| (23) | Genomförandet av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Slovenien står för 42,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Slovenien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(23)

Genomförandet av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Slovenien står för 42,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21,4 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Slovenien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (24) | Slovenien har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Slovenien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(24)

Slovenien har ännu inte lämnat in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) och de övriga sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Slovenien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (25) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(25)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (26) | Slovenien har åtagit sig att fasa ut kol inom elproduktionen till 2033. För att man ska kunna nå detta ambitiösa mål omfattar Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan betydande reformer och investeringar i syfte att i) öka andelen förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto), ii) underlätta tillgången till och integreringen av elnätet med produktionsanläggningar som använder förnybara energikällor och iii) öka energieffektiviteten och renoveringen av offentliga byggnader. De här åtgärderna inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen är ett viktigt steg när det gäller att få bort hinder orsakade av tillståndsförfaranden, men Slovenien skulle kunna öka sina satsningar ännu mer. Landet skulle kunna vidta ytterligare åtgärder utanför den aktuella återhämtnings- och resiliensplanen för att underlätta tillståndsgivning för förnybara energikällor, inbegripet vind- och solkraftsprojekt på land. I sin nationella energi- och klimatplan har Slovenien satt upp ett mål på 27 % som sitt bidrag till unionens mål för förnybar energi till 2030. Det är betydligt under andelen förnybar energi på 37 % 2030 utifrån bilaga II i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (19). Slovenien nådde sitt mål för 2020 för andelen energi från förnybara källor i slutlig energianvändning (brutto) genom att använda unionsmekanismen för gränsöverskridande samarbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2018/2001/EU (20) (genom statistiska överföringar). Slovenien måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.
  Den höjda ambitionen avseende förnybar energi på unionsnivå och behovet att diversifiera energiförsörjningen, vilket har framgått ännu tydligare på grund av den nya geopolitiska verkligheten och energimarknaden, kräver att strategier och åtgärder intensifieras till stöd för ökad spridning av förnybar energi. Naturgas står för endast 11,3 % av energimixen men Slovenien importerar 100 % av sin naturgas från Ryssland, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 44 %, enligt uppgifter från 2020. Olja står för 30,9 % av Sloveniens energimix men endast 13 % av oljan importeras från Ryssland (21). Gas spelar fortfarande en viktig roll i Sloveniens energimix och är en viktig energikälla för industrin, samtidigt som den ger den nödvändiga flexibiliteten inom energisektorn. På grund av det stora beroendet av rysk gas kan det uppstå behov att förbättra sammanlänkningarna av energinät med angränsande medlemsstater och tillhörande gasinfrastruktur för att diversifiera gasförsörjningen. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. |
| --- | --- |

(26)

Slovenien har åtagit sig att fasa ut kol inom elproduktionen till 2033. För att man ska kunna nå detta ambitiösa mål omfattar Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan betydande reformer och investeringar i syfte att i) öka andelen förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto), ii) underlätta tillgången till och integreringen av elnätet med produktionsanläggningar som använder förnybara energikällor och iii) öka energieffektiviteten och renoveringen av offentliga byggnader. De här åtgärderna inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen är ett viktigt steg när det gäller att få bort hinder orsakade av tillståndsförfaranden, men Slovenien skulle kunna öka sina satsningar ännu mer. Landet skulle kunna vidta ytterligare åtgärder utanför den aktuella återhämtnings- och resiliensplanen för att underlätta tillståndsgivning för förnybara energikällor, inbegripet vind- och solkraftsprojekt på land. I sin nationella energi- och klimatplan har Slovenien satt upp ett mål på 27 % som sitt bidrag till unionens mål för förnybar energi till 2030. Det är betydligt under andelen förnybar energi på 37 % 2030 utifrån bilaga II i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (19). Slovenien nådde sitt mål för 2020 för andelen energi från förnybara källor i slutlig energianvändning (brutto) genom att använda unionsmekanismen för gränsöverskridande samarbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2018/2001/EU (20) (genom statistiska överföringar). Slovenien måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

Den höjda ambitionen avseende förnybar energi på unionsnivå och behovet att diversifiera energiförsörjningen, vilket har framgått ännu tydligare på grund av den nya geopolitiska verkligheten och energimarknaden, kräver att strategier och åtgärder intensifieras till stöd för ökad spridning av förnybar energi. Naturgas står för endast 11,3 % av energimixen men Slovenien importerar 100 % av sin naturgas från Ryssland, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 44 %, enligt uppgifter från 2020. Olja står för 30,9 % av Sloveniens energimix men endast 13 % av oljan importeras från Ryssland (21). Gas spelar fortfarande en viktig roll i Sloveniens energimix och är en viktig energikälla för industrin, samtidigt som den ger den nödvändiga flexibiliteten inom energisektorn. På grund av det stora beroendet av rysk gas kan det uppstå behov att förbättra sammanlänkningarna av energinät med angränsande medlemsstater och tillhörande gasinfrastruktur för att diversifiera gasförsörjningen. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Slovenien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Slovenien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (22), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Slovenien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Slovenien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (22), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (23) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (23) återspeglas i rekommendation 1.

| (29) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Slovenien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Slovenien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Säkerställa hållbara offentliga finanser inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Införa kompenserande åtgärder för att slutföra övergången från beskattning av arbete, inbegripet genom att utjämna till grönare och mer tillväxtvänliga skatter.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 28 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att avsluta förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet av dem.

3.

Diversifiera importen av fossila bränslen och minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi, särskilt genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfaranden, och stärka eldistributionsnäten. Öka genomförandet av energieffektivitetsåtgärder, särskilt inom byggnadssektorn, och av elektrifieringen av transportsektorn och säkerställa att energiinfrastrukturen och sammanlänkningar av energinät får tillräcklig kapacitet.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2021, EUT C 304, 29.7.2021, s. 116.

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10612/2021, ST 10612/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Sloveniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 157).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

20

(21)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Slovenien omfattar den totala importen handel inom unionen. Siffran för olja avser raffinerade oljeprodukter.

21

(22)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

22

(23)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

23

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/205 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/205

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Slovakiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/25)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovakien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovakien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2022 års rekommendation om euroområdet) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionellt stöd görs tillgängligt för Slovakien inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och genom ytterligare förfinansiering inom ramen för programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands anfallskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. Exceptionellt stöd görs tillgängligt för Slovakien inom ramen för initiativet Sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care) och genom ytterligare förfinansiering inom ramen för programmet React-EU (återhämtningsstöd för sammanhållning och till Europas regioner) i syfte att snabbt kunna ta emot och integrera människor som flytt från Ukraina.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands anfallskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 29 april 2021 lämnade Slovakien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Slovakien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 29 april 2021 lämnade Slovakien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Slovakien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Slovakien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 28 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Slovakiens halvårsvisa rapporter om framstegen som gjorts i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Slovakien in sitt nationella reformprogram för 2022 och den 28 april 2022 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Slovakiens halvårsvisa rapporter om framstegen som gjorts i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Slovakien. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Slovakiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Slovakiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Slovakien. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Slovakiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Slovakiens framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlas Slovakiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I rapporten slogs fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt, men att skuldkriteriet var uppfyllt. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 ansåg kommissionen, i sin bedömning av alla relevanta faktorer, att efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som riskerar att äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlas Slovakiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 överskred fördragets referensvärde på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP), samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I rapporten slogs fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt, men att skuldkriteriet var uppfyllt. I enlighet med meddelandet av den 2 mars 2022 ansåg kommissionen, i sin bedömning av alla relevanta faktorer, att efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som riskerar att äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är nödvändigt att föreslå att sådana förfaranden inleds.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Slovakien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Slovakien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Slovakiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,5 % av BNP 2020 till 6,2 %. Slovakiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,3 % av BNP 2020 till 3,3 % 2021. De åtgärder som Slovakien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen vidtog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. De bestod främst av höjningar av den 13:e pensionen, ändrad pensionsålder för föräldrar, en sänkning av skatten på motorfordon och borttagande av bankavgiften. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 59,7 % av BNP 2020 till 63,1 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Slovakien att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Slovakien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Slovakiens underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,5 % av BNP 2020 till 6,2 %. Slovakiens finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisåtgärderna ökade från 2,3 % av BNP 2020 till 3,3 % 2021. De åtgärder som Slovakien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Samtidigt var vissa av de diskretionära åtgärder som regeringen vidtog under perioden 2020–2021 inte tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. De bestod främst av höjningar av den 13:e pensionen, ändrad pensionsålder för föräldrar, en sänkning av skatten på motorfordon och borttagande av bankavgiften. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade den offentliga bruttoskulden från 59,7 % av BNP 2020 till 63,1 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års stabilitetsprogram är realistiskt för 2022 och gynnsamt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % 2022 och med 5,3 % 2023. Som jämförelse beräknas i kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 2,3 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 3,6 % 2023, främst på grund av inflationens beräknade högre inverkan på den privata konsumtionen och en långsammare återhämtning av exporten. I sitt stabilitetsprogram för 2022 räknar regeringen med att det samlade underskottet kommer att minska till 5,1 % av BNP 2022 och till 2,4 % 2023. Minskningen under 2022 beror främst på avvecklingen av de flesta krisåtgärder och en stark nominell BNP-tillväxt. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 61,6 % av BNP 2022 och till 58,0 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,6 % av BNP för 2022 och 2,6 % för 2023. Detta är lägre än det förutsedda underskottet i 2022 års stabilitetsprogram för 2022 och högre för 2023, främst på grund av den mer optimistiska arbetsmarknadsutvecklingen som väntas för 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 61,7 % av BNP 2022 och 58,3 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Slovakiens potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års stabilitetsprogram är realistiskt för 2022 och gynnsamt för 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % 2022 och med 5,3 % 2023. Som jämförelse beräknas i kommissionens vårprognos 2022 en högre real BNP-tillväxt på 2,3 % 2022 och en lägre real BNP-tillväxt på 3,6 % 2023, främst på grund av inflationens beräknade högre inverkan på den privata konsumtionen och en långsammare återhämtning av exporten. I sitt stabilitetsprogram för 2022 räknar regeringen med att det samlade underskottet kommer att minska till 5,1 % av BNP 2022 och till 2,4 % 2023. Minskningen under 2022 beror främst på avvecklingen av de flesta krisåtgärder och en stark nominell BNP-tillväxt. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 61,6 % av BNP 2022 och till 58,0 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,6 % av BNP för 2022 och 2,6 % för 2023. Detta är lägre än det förutsedda underskottet i 2022 års stabilitetsprogram för 2022 och högre för 2023, främst på grund av den mer optimistiska arbetsmarknadsutvecklingen som väntas för 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 61,7 % av BNP 2022 och 58,3 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 2,0 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Slovakiens potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,3 % av BNP 2021 till 1,0 % 2022. Det offentliga underskottet påverkas av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (12). |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 3,3 % av BNP 2021 till 1,0 % 2022. Det offentliga underskottet påverkas av kostnaden för att erbjuda fördrivna personer från Ukraina tillfälligt skydd, vilken i kommissionens vårprognos 2022 uppskattas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (12).

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovakien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Slovakien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovakien att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Slovakien rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Slovakiens stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara kontraktiv med + 0,3 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (13). Slovakien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Slovakien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar de ytterligare effekterna av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). På grund av en fördröjd indexering med inflationen har stora offentliga utgifter, såsom sociala förmåner andra än in natura eller ersättningar till anställda, en tillväxttakt som är lägre än inflationen under 2022 och bidrar till den kontraktiva inriktningen. |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och inbegripet uppgifterna i Slovakiens stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara kontraktiv med + 0,3 % av BNP, medan rådet rekommenderade en stödjande finanspolitisk inriktning (13). Slovakien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,7 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2022 (14). Därför planerar Slovakien att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 1,6 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar de ytterligare effekterna av kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). På grund av en fördröjd indexering med inflationen har stora offentliga utgifter, såsom sociala förmåner andra än in natura eller ersättningar till anställda, en tillväxttakt som är lägre än inflationen under 2022 och bidrar till den kontraktiva inriktningen.

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,8 % av BNP vid oförändrad politik (15). Slovakien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar extra kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på – 0,8 % av BNP vid oförändrad politik (15). Slovakien förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 1,0 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (16). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,2 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar extra kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet för 2022 förväntas det offentliga underskottet successivt minska till 2,3 % 2024 och till 2,0 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför hamna under 3 % av BNP 2023 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter att de offentliga utgifternas tillväxt, inklusive ersättningar till anställda och sociala transfereringar in natura, begränsas i en takt som är lägre än inkomsttillväxten och lägre än den stabila nominella BNP-tillväxten. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en ökning till 58,2 % av BNP 2024 och en minskning till 57,3 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet för 2022 förväntas det offentliga underskottet successivt minska till 2,3 % 2024 och till 2,0 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför hamna under 3 % av BNP 2023 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Dessa prognoser förutsätter att de offentliga utgifternas tillväxt, inklusive ersättningar till anställda och sociala transfereringar in natura, begränsas i en takt som är lägre än inkomsttillväxten och lägre än den stabila nominella BNP-tillväxten. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska fram till 2025, specifikt med en ökning till 58,2 % av BNP 2024 och en minskning till 57,3 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara höga på medellång sikt.

| (20) | Slovakiens skattesystem skulle kunna reformeras för att öka den ekonomiska effektiviteten, främja miljömässig och finanspolitisk hållbarhet och göra det mer rättvist och samtidigt stödja bredare politiska mål. Skattetrycket på arbete är särskilt högt för låginkomsttagare jämfört med andra medlemsstater. Miljö- och fastighetsbeskattningen utnyttjas däremot inte till sin fulla potential. En förändring av skattemixen skulle kunna stödja tillväxten och även bidra till att främja den gröna omställningen och miljöhållbarheten. Ekonomins energiintensitet ligger betydligt över unionsgenomsnittet, men intäkterna från miljöskatter uppgick 2020 till 2,4 %, vilket ligger nära unionsgenomsnittet. Miljöavgifter i samband med avfallshantering och luftföroreningar främjar inte effektivt resursutnyttjande i tillräcklig grad och minskar inte kostnaderna för miljön och samhället. Vägskatter och fordonsregistreringsavgifter återspeglar inte utsläppsintensiteten på ett bra sätt. Miljöskatter och miljöavgifter är inte indexerade, vilket minskar de gröna intäkterna med tiden på grund av inflationen. När det gäller fastighetsbeskattning var intäkterna från periodiskt återkommande fastighetsskatter relativt låga 2020 (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 %). Slovakien har för närvarande inte tillräckliga uppgifter för att kunna uppdatera och indexera fastighetsskattebasen i linje med marknadsvärdena, vilket också delvis skulle kunna dämpa den fortsatt starka efterfrågan på bostäder och den därmed sammanhängande kraftiga bostadsprisökningen. Dessutom kan ytterligare insatser för att förenkla skatterna och förbättra efterlevnaden öka de offentliga intäkterna och därmed stödja finanspolitisk hållbarhet och öka rättvisan. Trots förbättringar var momsgapet fortfarande stort under 2019 (16,1 % jämfört med 10,4 % i unionen). Ytterligare förbättringar av skatteförvaltningen, t.ex. elektronisk fakturering, förhandsifyllda skattedeklarationer och mer digitalisering, skulle kunna bidra till att ytterligare minska läckaget i skattesystemet. |
| --- | --- |

(20)

Slovakiens skattesystem skulle kunna reformeras för att öka den ekonomiska effektiviteten, främja miljömässig och finanspolitisk hållbarhet och göra det mer rättvist och samtidigt stödja bredare politiska mål. Skattetrycket på arbete är särskilt högt för låginkomsttagare jämfört med andra medlemsstater. Miljö- och fastighetsbeskattningen utnyttjas däremot inte till sin fulla potential. En förändring av skattemixen skulle kunna stödja tillväxten och även bidra till att främja den gröna omställningen och miljöhållbarheten. Ekonomins energiintensitet ligger betydligt över unionsgenomsnittet, men intäkterna från miljöskatter uppgick 2020 till 2,4 %, vilket ligger nära unionsgenomsnittet. Miljöavgifter i samband med avfallshantering och luftföroreningar främjar inte effektivt resursutnyttjande i tillräcklig grad och minskar inte kostnaderna för miljön och samhället. Vägskatter och fordonsregistreringsavgifter återspeglar inte utsläppsintensiteten på ett bra sätt. Miljöskatter och miljöavgifter är inte indexerade, vilket minskar de gröna intäkterna med tiden på grund av inflationen. När det gäller fastighetsbeskattning var intäkterna från periodiskt återkommande fastighetsskatter relativt låga 2020 (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 %). Slovakien har för närvarande inte tillräckliga uppgifter för att kunna uppdatera och indexera fastighetsskattebasen i linje med marknadsvärdena, vilket också delvis skulle kunna dämpa den fortsatt starka efterfrågan på bostäder och den därmed sammanhängande kraftiga bostadsprisökningen. Dessutom kan ytterligare insatser för att förenkla skatterna och förbättra efterlevnaden öka de offentliga intäkterna och därmed stödja finanspolitisk hållbarhet och öka rättvisan. Trots förbättringar var momsgapet fortfarande stort under 2019 (16,1 % jämfört med 10,4 % i unionen). Ytterligare förbättringar av skatteförvaltningen, t.ex. elektronisk fakturering, förhandsifyllda skattedeklarationer och mer digitalisering, skulle kunna bidra till att ytterligare minska läckaget i skattesystemet.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Slovakien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I synnerhet kan återhämtnings- och resiliensplanens starka fokus på inkluderande utbildning, offentlig styrning och produktivitetshöjande investeringar i den gröna och den digitala omställningen, liksom dess planerade bidrag till att minska regionala skillnader, anses vara ett övergripande och adekvat svar på de utmaningar som Slovakien står inför. Utmaningen att påskynda den gröna och den digitala omställningen hanteras med beslutsamhet och ett brett spektrum av åtgärder. Långvariga utmaningar inom utbildning, barnomsorg, hälso- och sjukvård samt forskning och innovation (FoI) hanteras också med omfattande åtgärder för de allvarligaste bristerna, såsom utbildningens låga kvalitet och inkludering, fragmenterad samordning av forsknings- och innovationspolitiken, otillräckligt offentlig-privat samarbete och svaga resultat inom forskning och innovation. Ytterligare åtgärder som föreslås i återhämtnings- och resiliensplanen för att förbättra rättsväsendet, offentlig upphandling och kampen mot penningtvätt kan göra det möjligt att hantera många av de underliggande utmaningarna, om de antas och genomförs i enlighet med kraven i unionslagstiftningen om lämpliga skyddsåtgärder och rättsväsendets oberoende och med vederbörligt deltagande av berörda parter. Slutligen förväntas flera reformer förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. På det hela taget innehåller återhämtnings- och resiliensplanen ambitiösa reformer och investeringar, särskilt inom hälso- och sjukvård, den gröna och den digitala omställningen och den offentliga förvaltningen. De är dessutom inriktade på att ytterligare öka konvergensen i euroområdet och stimulera den ekonomiska tillväxten. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Slovakien från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. I synnerhet kan återhämtnings- och resiliensplanens starka fokus på inkluderande utbildning, offentlig styrning och produktivitetshöjande investeringar i den gröna och den digitala omställningen, liksom dess planerade bidrag till att minska regionala skillnader, anses vara ett övergripande och adekvat svar på de utmaningar som Slovakien står inför. Utmaningen att påskynda den gröna och den digitala omställningen hanteras med beslutsamhet och ett brett spektrum av åtgärder. Långvariga utmaningar inom utbildning, barnomsorg, hälso- och sjukvård samt forskning och innovation (FoI) hanteras också med omfattande åtgärder för de allvarligaste bristerna, såsom utbildningens låga kvalitet och inkludering, fragmenterad samordning av forsknings- och innovationspolitiken, otillräckligt offentlig-privat samarbete och svaga resultat inom forskning och innovation. Ytterligare åtgärder som föreslås i återhämtnings- och resiliensplanen för att förbättra rättsväsendet, offentlig upphandling och kampen mot penningtvätt kan göra det möjligt att hantera många av de underliggande utmaningarna, om de antas och genomförs i enlighet med kraven i unionslagstiftningen om lämpliga skyddsåtgärder och rättsväsendets oberoende och med vederbörligt deltagande av berörda parter. Slutligen förväntas flera reformer förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt. På det hela taget innehåller återhämtnings- och resiliensplanen ambitiösa reformer och investeringar, särskilt inom hälso- och sjukvård, den gröna och den digitala omställningen och den offentliga förvaltningen. De är dessutom inriktade på att ytterligare öka konvergensen i euroområdet och stimulera den ekonomiska tillväxten.

| (22) | Genomförandet av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Slovakien står för 45 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Slovakien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att den övergripande politiska agendan har en bred förankring. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Slovakien står för 45 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Slovakien snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att den övergripande politiska agendan har en bred förankring.

| (23) | Slovakien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 8 april 2022, men har ännu inte lämnat in andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Slovakien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. Framför allt bör regionala skillnader i konkurrenskraft och sociala indikatorer hanteras med hjälp av en kombination av de olika medel som är tillgängliga. |
| --- | --- |

(23)

Slovakien lämnade in den partnerskapsöverenskommelse som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (17) den 8 april 2022, men har ännu inte lämnat in andra sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Slovakien beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. Framför allt bör regionala skillnader i konkurrenskraft och sociala indikatorer hanteras med hjälp av en kombination av de olika medel som är tillgängliga.

| (24) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (25) | Sedan 2015 har framstegen med att minska nettoutsläppen av växthusgaser i stort sett avstannat. Den slovakiska ekonomin har en hög energiintensitet, delvis på grund av industrins omfattande beroende av import av fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 är Slovakien särskilt beroende av Ryssland för naturgas (85 % jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %) och råolja (100 % jämfört med unionsgenomsnittet på 26 %). Beroendet av Ryssland när det gäller stenkol är dock mindre än unionsgenomsnittet (35 % jämfört med 54 %) (18). Naturgasens andel av energimixen ligger något över unionsgenomsnittet (24,9 % jämfört med 24,4 % för unionen) och fasta fossila bränslen (14 % jämfört med 10,8 % för unionen), medan andelen olja är lägre (21,9 % jämfört med 32,7 % för unionen). Kärnenergins andel av energimixen uppgick till 24,6 % 2020 (jämfört med 13,1 % för unionen). Ett snabbare införande av förnybar energi skulle bidra till att minska Slovakiens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland och minska risken för energifattigdom till följd av stigande energipriser. Ytterligare reformer på området marknadsutformning och stöd till förnybar energi planeras under 2022 som en del av återhämtnings- och resiliensplanen. Det går att påskynda införandet av förnybar energi ytterligare genom att höja tröskelvärdena för undantag från bygglov när det gäller småskalig förnybar energi, rationalisera administrativa förfaranden och tillståndsförfaranden så att de utförs i en enda instans. Dessutom kan man sänka avgifterna för nätanslutning och förbättra åtkomsten till tillgänglig nätkapacitet. Slovakien avslutade moratoriet för anslutning av nya förnybara energikällor till nätet i april 2021. Det finns fortfarande behov av att införa en framåtblickande mekanism som ger öppen och tillförlitlig information om kapaciteten att ansluta nya intermittenta förnybara energikällor till nätet. För att tillgodose den ökande volymen förnybar el bör Slovakien modernisera överförings- och distributionsnäten, skapa nya energilagringsanläggningar och komplettera regelverket för förnybar vätgas.
  Ytterligare investeringar i geotermisk energi, hållbara biometanstationer och förnybara vätgasbaserade lösningar, som uppfyller relevanta hållbarhetskriterier skulle bidra till att täcka den höga inhemska förbrukningen av naturgas. Det finns också utrymme för att öka fjärrvärmesystemens energieffektivitet och snabbt utnyttja förnybara värmekällor som ersätter naturgas. Insatserna för att minska koldioxidutsläppen kan också förbättras på regional nivå genom inrättandet av regionala centrum för hållbar energi. |
| --- | --- |

(25)

Sedan 2015 har framstegen med att minska nettoutsläppen av växthusgaser i stort sett avstannat. Den slovakiska ekonomin har en hög energiintensitet, delvis på grund av industrins omfattande beroende av import av fossila bränslen. Enligt uppgifter från 2020 är Slovakien särskilt beroende av Ryssland för naturgas (85 % jämfört med unionsgenomsnittet på 44 %) och råolja (100 % jämfört med unionsgenomsnittet på 26 %). Beroendet av Ryssland när det gäller stenkol är dock mindre än unionsgenomsnittet (35 % jämfört med 54 %) (18). Naturgasens andel av energimixen ligger något över unionsgenomsnittet (24,9 % jämfört med 24,4 % för unionen) och fasta fossila bränslen (14 % jämfört med 10,8 % för unionen), medan andelen olja är lägre (21,9 % jämfört med 32,7 % för unionen). Kärnenergins andel av energimixen uppgick till 24,6 % 2020 (jämfört med 13,1 % för unionen). Ett snabbare införande av förnybar energi skulle bidra till att minska Slovakiens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland och minska risken för energifattigdom till följd av stigande energipriser. Ytterligare reformer på området marknadsutformning och stöd till förnybar energi planeras under 2022 som en del av återhämtnings- och resiliensplanen. Det går att påskynda införandet av förnybar energi ytterligare genom att höja tröskelvärdena för undantag från bygglov när det gäller småskalig förnybar energi, rationalisera administrativa förfaranden och tillståndsförfaranden så att de utförs i en enda instans. Dessutom kan man sänka avgifterna för nätanslutning och förbättra åtkomsten till tillgänglig nätkapacitet. Slovakien avslutade moratoriet för anslutning av nya förnybara energikällor till nätet i april 2021. Det finns fortfarande behov av att införa en framåtblickande mekanism som ger öppen och tillförlitlig information om kapaciteten att ansluta nya intermittenta förnybara energikällor till nätet. För att tillgodose den ökande volymen förnybar el bör Slovakien modernisera överförings- och distributionsnäten, skapa nya energilagringsanläggningar och komplettera regelverket för förnybar vätgas.

Ytterligare investeringar i geotermisk energi, hållbara biometanstationer och förnybara vätgasbaserade lösningar, som uppfyller relevanta hållbarhetskriterier skulle bidra till att täcka den höga inhemska förbrukningen av naturgas. Det finns också utrymme för att öka fjärrvärmesystemens energieffektivitet och snabbt utnyttja förnybara värmekällor som ersätter naturgas. Insatserna för att minska koldioxidutsläppen kan också förbättras på regional nivå genom inrättandet av regionala centrum för hållbar energi.

| (26) | Ytterligare insatser kommer att krävas när det gäller energieffektivitet. Det finns i synnerhet ett behov av att fokusera på genomgripande och gröna renoveringar, minska värmeförbrukningen och öka investeringarna i förnybara värmekällor, inklusive värmepumpar. Slovakien skulle kunna påskynda byggnadsrenoveringar ytterligare genom att dra till sig fler privata investeringar, bland annat när det gäller offentliga byggnader, ge tekniskt stöd, förbättra genomförandekapaciteten och strategin med en enda instans samt investera i grön kompetens. Dessutom kräver en hög grad av kompetensglapp i ekonomin en förstärkning av vuxenutbildningspolitiken, även i samband med den gröna omställningen. Det krävs ytterligare insatser för att avhjälpa energifattigdomen och reformera investeringarna i subventionerat boende. Dessutom bör man vidta flera lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder för att påskynda bygglovsprocessen, förenkla genomförandebestämmelserna, anpassa renoveringssystemen och förbättra samordningen mellan olika offentliga myndigheter och finansieringsprogram. För att hantera den höga energiintensiteten inom industrin, även i små och medelstora företag, kan ytterligare åtgärder och incitament användas. Däri ingår investeringssystem för att förbättra energieffektiviteten på grundval av energibesiktningar. Stödsystemen bör komplettera varandra (t.ex. med systemet för minskade koldioxidutsläpp) och stödjas genom privat finansiering och finansieringsinstrument. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och höja energieffektivitetsmålen för att Slovakien ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(26)

Ytterligare insatser kommer att krävas när det gäller energieffektivitet. Det finns i synnerhet ett behov av att fokusera på genomgripande och gröna renoveringar, minska värmeförbrukningen och öka investeringarna i förnybara värmekällor, inklusive värmepumpar. Slovakien skulle kunna påskynda byggnadsrenoveringar ytterligare genom att dra till sig fler privata investeringar, bland annat när det gäller offentliga byggnader, ge tekniskt stöd, förbättra genomförandekapaciteten och strategin med en enda instans samt investera i grön kompetens. Dessutom kräver en hög grad av kompetensglapp i ekonomin en förstärkning av vuxenutbildningspolitiken, även i samband med den gröna omställningen. Det krävs ytterligare insatser för att avhjälpa energifattigdomen och reformera investeringarna i subventionerat boende. Dessutom bör man vidta flera lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder för att påskynda bygglovsprocessen, förenkla genomförandebestämmelserna, anpassa renoveringssystemen och förbättra samordningen mellan olika offentliga myndigheter och finansieringsprogram. För att hantera den höga energiintensiteten inom industrin, även i små och medelstora företag, kan ytterligare åtgärder och incitament användas. Däri ingår investeringssystem för att förbättra energieffektiviteten på grundval av energibesiktningar. Stödsystemen bör komplettera varandra (t.ex. med systemet för minskade koldioxidutsläpp) och stödjas genom privat finansiering och finansieringsinstrument. Det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och höja energieffektivitetsmålen för att Slovakien ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (27) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Slovakien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Slovakien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(27)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Slovakien, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Slovakien använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (19), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (28) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (29) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion rekommenderade rådet euroområdets medlemsstater att vidta åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Slovakien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion rekommenderade rådet euroområdets medlemsstater att vidta åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra rekommendationerna i 2022 års rekommendation om euroområdet. För Slovakien återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovakien att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Skapa en effektivare skattemix som bättre stöder en hållbar tillväxt för alla, bland annat genom att utnyttja potentialen för miljö- och fastighetsbeskattning. Fortsätta att stärka efterlevnaden av skattereglerna, bland annat genom att ytterligare digitalisera skatteförvaltningen.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021. Lämna in de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att slutföra förhandlingarna med kommissionen och därefter påbörja genomförandet.

3.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av fossila bränslen. Påskynda användningen av förnybar energi genom att ytterligare underlätta nättillträdet, införa åtgärder för att rationalisera tillståndsförfaranden och administrativa förfaranden och modernisera elnätet. Minska beroendet av naturgas vid uppvärmning och inom industrin. Anpassa renoveringspolitiken för att påskynda och ge incitament till totalrenoveringar av byggnader.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 121).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 10156/2021 + COR 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Slovakiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 164).

11

(12)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

12

(13)  Om indikatorn ligger på plus innebär detta att underskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är kontraktiv.

13

(14)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara expansivt, 0,2 procentenhet av BNP.

14

(15)  Om indikatorn ligger på minus innebär detta att överskottet i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

15

(16)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

17

(18)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Slovakien omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

18

(19)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/213 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/213

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Finlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2022

(2022/C 334/26)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Finland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Finland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (rekommendation om euroområdet 2022) den 5 april 2022 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (5) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (6), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (7) med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (8). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (9) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 27 maj 2021 lämnade Finland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Finlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Finland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 27 maj 2021 lämnade Finland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Finlands återhämtnings- och resiliensplan (10). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Finland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 13 april 2022 lämnade Finland in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Finlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022. |
| --- | --- |

(10)

Den 13 april 2022 lämnade Finland in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med den tidsfrist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Finlands halvårsvisa rapporter om de framsteg som gjorts med genomförandet av dess återhämtnings- och resiliensplan också återspeglas i det nationella reformprogrammet för 2022.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Finland. Den innehöll en bedömning av hur väl Finland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Finlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Finlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Finland. Den innehöll en bedömning av hur väl Finland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Finlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Finlands framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Finlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga skuld 2021 överskred fördragets referensvärde på 60 % av bruttonationalprodukten (BNP) och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 maj 2022 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Finlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga skuld 2021 överskred fördragets referensvärde på 60 % av bruttonationalprodukten (BNP) och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 2 mars 2022 övervägde kommissionen, vid sin bedömning av alla relevanta faktorer, om efterlevnaden av riktmärket för skuldminskning skulle medföra en alltför krävande tidigarelagd finanspolitisk insats som kan äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Som aviserats föreslog kommissionen inte att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, och den kommer att göra en ny bedömning av om det är lämpligt att föreslå att sådana förfaranden ska inledas under hösten 2022.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Finland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Finland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Finlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,5 % av BNP 2020 till 2,6 %. Finlands finanspolitiska insatser stödde den ekonomiska återhämtningen 2021, medan de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,8 % av BNP 2020 till 1,7 %. De åtgärder som Finland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 69,0 % av BNP 2020 till 65,8 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (11) rekommenderade rådet Finland att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Finland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Finlands underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 5,5 % av BNP 2020 till 2,6 %. Finlands finanspolitiska insatser stödde den ekonomiska återhämtningen 2021, medan de tillfälliga krisåtgärderna minskade från 2,8 % av BNP 2020 till 1,7 %. De åtgärder som Finland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 69,0 % av BNP 2020 till 65,8 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,5 % 2022 och med 1,7 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en något högre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2022 och 1,7 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 2,2 % av BNP 2022 och till 1,7 % 2023. Minskningen 2022 speglar i huvudsak den kraftiga ökningen av den ekonomiska verksamheten och utfasningen av de flesta krisåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 66,2 % av BNP 2022 och till 66,9 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,2 % respektive 1,7 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 65,9 % av BNP 2022 och 66,6 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Finlands potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,5 % 2022 och med 1,7 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en något högre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2022 och 1,7 % 2023. I stabilitetsprogrammet 2022 förväntar regeringen sig att det samlade underskottet kommer att minska till 2,2 % av BNP 2022 och till 1,7 % 2023. Minskningen 2022 speglar i huvudsak den kraftiga ökningen av den ekonomiska verksamheten och utfasningen av de flesta krisåtgärderna. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 66,2 % av BNP 2022 och till 66,9 % 2023. Utifrån de politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,2 % respektive 1,7 % av BNP för 2022 och 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 65,9 % av BNP 2022 och 66,6 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,2 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Finlands potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 1,7 % av BNP 2021 till 0,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023. (12) Dessa åtgärder består i huvudsak av tillfälliga skatteåtgärder (t.ex. avdrag för resekostnader). Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter på 0,3 % av BNP 2022 och 0,1 % av BNP 2023. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 1,7 % av BNP 2021 till 0,2 % 2022. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,1 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023. (12) Dessa åtgärder består i huvudsak av tillfälliga skatteåtgärder (t.ex. avdrag för resekostnader). Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Underskottet i de offentliga finanserna påverkas också av kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022 och 0,2 % 2023 (13), samt av de ökade kostnaderna för försvarsutgifter på 0,3 % av BNP 2022 och 0,1 % av BNP 2023.

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Finland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Finland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Finland att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Finland rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Finlands stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 0,6 % av BNP (14). Finland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Finland planerar att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar ytterligare effekter av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och uppgifterna i Finlands stabilitetsprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 0,6 % av BNP (14). Finland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Finland planerar att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar ytterligare effekter av åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,3 % av BNP vid oförändrad politik (16). Finland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder för att motverka de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på 0,3 % av BNP vid oförändrad politik (16). Finland förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder för att motverka de ökade energipriserna (0,1 % av BNP) och ytterligare kostnader för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (19) | I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % 2024 och till 1,8 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 68,0 % av BNP 2024 och en ökning till 69,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I stabilitetsprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % 2024 och till 1,8 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 2025, närmare bestämt med en ökning till 68,0 % av BNP 2024 och en ökning till 69,1 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara medelhöga på medellång sikt.

| (20) | Finlands sociala trygghetssystem är relativt heltäckande och ger ett ändamålsenligt skydd mot fattigdom, men kännetecknas också av stor komplexitet och en viss inbyggd ineffektivitet. Det märks framför allt när arbetstagare vill kombinera arbetsinkomster med sociala förmåner eller då man försöker råda bot på långtidsarbetslösheten. Det skulle behövas en övergripande reform av det sociala trygghetssystemet för att göra det mer effektivt och öka incitamenten för att arbeta samtidigt som det sociala skyddet finns kvar samt öka sysselsättningen, i linje med regeringens långsiktiga mål. En sådan reform borde öka statens inkomster från inkomstbeskattningen och förbättra effektiviteten när det gäller utgifterna för det sociala skyddet och på så sätt stödja de offentliga finansernas hållbarhet. År 2020 tillsattes en parlamentarisk kommitté för att bereda en reform senast 2027. I januari 2022 offentliggjorde kommittén resultaten av sin problemkartläggning, och nästa steg är att ta fram möjliga lösningar till de fastställda problemen och analysera alternativa sätt att ordna social trygghet. Att anta en statlig färdplan för reformen av den sociala tryggheten, baserad på kommitténs arbete, skulle driva på förberedelserna inför reformen och bana väg för dess genomförande. |
| --- | --- |

(20)

Finlands sociala trygghetssystem är relativt heltäckande och ger ett ändamålsenligt skydd mot fattigdom, men kännetecknas också av stor komplexitet och en viss inbyggd ineffektivitet. Det märks framför allt när arbetstagare vill kombinera arbetsinkomster med sociala förmåner eller då man försöker råda bot på långtidsarbetslösheten. Det skulle behövas en övergripande reform av det sociala trygghetssystemet för att göra det mer effektivt och öka incitamenten för att arbeta samtidigt som det sociala skyddet finns kvar samt öka sysselsättningen, i linje med regeringens långsiktiga mål. En sådan reform borde öka statens inkomster från inkomstbeskattningen och förbättra effektiviteten när det gäller utgifterna för det sociala skyddet och på så sätt stödja de offentliga finansernas hållbarhet. År 2020 tillsattes en parlamentarisk kommitté för att bereda en reform senast 2027. I januari 2022 offentliggjorde kommittén resultaten av sin problemkartläggning, och nästa steg är att ta fram möjliga lösningar till de fastställda problemen och analysera alternativa sätt att ordna social trygghet. Att anta en statlig färdplan för reformen av den sociala tryggheten, baserad på kommitténs arbete, skulle driva på förberedelserna inför reformen och bana väg för dess genomförande.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Finland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt går återhämtnings- och resiliensplanen ut på att uppdatera klimatlagen och reformen av det kontinuerliga lärandet samt social- och hälsovårdsreformen som fortfarande pågår. Åtgärder för att öka sysselsättningen, bekämpa penningtvätt och stödja upprättandet av ett positivt kreditupplysningsregister ingår också i planen. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Finland från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt går återhämtnings- och resiliensplanen ut på att uppdatera klimatlagen och reformen av det kontinuerliga lärandet samt social- och hälsovårdsreformen som fortfarande pågår. Åtgärder för att öka sysselsättningen, bekämpa penningtvätt och stödja upprättandet av ett positivt kreditupplysningsregister ingår också i planen.

| (22) | Genomförandet av Finlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Finland står för 50,1 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 27,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Finland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Finlands återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Finland står för 50,1 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 27,5 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Finland snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Kommissionen godkände de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) för Finland, utom för Fonden för en rättvis omställning och det sammanhållningspolitiska programmet för Åland, den 5 maj 2022. Åland lämnade in det sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i förordning (EU) 2021/1060 den 4 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Finland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen godkände de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18) för Finland, utom för Fonden för en rättvis omställning och det sammanhållningspolitiska programmet för Åland, den 5 maj 2022. Åland lämnade in det sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i förordning (EU) 2021/1060 den 4 april 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Finland beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (25) | Även om den finländska ekonomin är en av de mest energiintensiva i unionen har Finland satt som mål att bli koldioxidneutralt senast 2035 och världens första fossilfria välfärdssamhälle kort därefter. Energi-, industri-, transport- och byggbranschen är de främsta sektorer som kommer att bli tvungna att göra stora minskningar av växthusgasutsläppen. Utmaningarna för att nå detta mål består av ett betydande privat och offentligt investeringsgap och förseningar i investeringarna i förnybar energi som beror på att behandlingen av miljötillstånd släpar efter. Enligt uppgifter för 2020 var Finland kraftigt beroende av import av gas (67 % jämfört med 44 % i unionen), olja (84 % jämfört med 26 % i unionen) och kol (55 % jämfört med 54 % i unionen) från Ryssland (19). Den finländska ekonomin är emellertid endast till en del beroende av gasimport (som stod för 6,9 % av energimixen 2020), och importen av samtliga tre resurser kan i stor utsträckning ersättas av andra bränslen eller import från andra länder. I Finland finns en beredskap för att säkerställa att sektorer som är beroende av dessa bränslen kan fortsätta sin verksamhet vid störningar i utbudet och landet håller på att vidta åtgärder för att diversifiera sin energiimport och frigöra sig från importen från Ryssland. I Finland är det ytterst ovanligt att hus värms upp med gas, och i kraftverken kan gas i allmänhet bytas ut mot andra bränslen. Finland har inte tillgång till egna gaslagringsanläggningar, men Balticconnectors dubbelriktade gasledning togs i bruk 2020 och landet förväntas slutföra sin tredje terminal för flytande naturgas (LNG) under andra halvåret 2022. Tillsammans med de två redan befintliga LNG-terminalerna och potentiella framtida projekt väntas den totala kapaciteten för gasimporten snart täcka största delen av Finlands behov av gasimport. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Finland undertecknade ett tioårigt leasingavtal för en flytande LNG-terminal den 20 maj 2022.
  Uppskattningsvis en tredjedel av Finlands energimix består fortfarande av olja och kol, även om Finland också håller på att diversifiera sig och frigöra sig från import av olja och kol från Ryssland, och avser att öka den inhemska hållbara biogasproduktionen, även för tung transport. Kärnkraften stod för 17 % av energimixen 2020, med Ryssland som en viktig källa för kärnbränsle. Finlands elsammanlänkningsnivå är för närvarande 29 %, men andelen väntas öka på medellång sikt. Elöverföringen inom Finland skulle kunna stärkas. Även om Finland håller på att frigöra sig från sitt begränsade beroende av import av fossila bränslen från Ryssland kräver de nuvarande omständigheterna att investeringarna för att minska koldioxidutsläppen påskyndas och ökas, och att energieffektiviteten och försörjningstryggheten säkerställs. Tillståndsförfarandena bör därför ytterligare rationaliseras så att eftersläpningen av energiinvesteringar under handläggning arbetas bort och ytterligare prioriterade investeringar underlättas. Finland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(25)

Även om den finländska ekonomin är en av de mest energiintensiva i unionen har Finland satt som mål att bli koldioxidneutralt senast 2035 och världens första fossilfria välfärdssamhälle kort därefter. Energi-, industri-, transport- och byggbranschen är de främsta sektorer som kommer att bli tvungna att göra stora minskningar av växthusgasutsläppen. Utmaningarna för att nå detta mål består av ett betydande privat och offentligt investeringsgap och förseningar i investeringarna i förnybar energi som beror på att behandlingen av miljötillstånd släpar efter. Enligt uppgifter för 2020 var Finland kraftigt beroende av import av gas (67 % jämfört med 44 % i unionen), olja (84 % jämfört med 26 % i unionen) och kol (55 % jämfört med 54 % i unionen) från Ryssland (19). Den finländska ekonomin är emellertid endast till en del beroende av gasimport (som stod för 6,9 % av energimixen 2020), och importen av samtliga tre resurser kan i stor utsträckning ersättas av andra bränslen eller import från andra länder. I Finland finns en beredskap för att säkerställa att sektorer som är beroende av dessa bränslen kan fortsätta sin verksamhet vid störningar i utbudet och landet håller på att vidta åtgärder för att diversifiera sin energiimport och frigöra sig från importen från Ryssland. I Finland är det ytterst ovanligt att hus värms upp med gas, och i kraftverken kan gas i allmänhet bytas ut mot andra bränslen. Finland har inte tillgång till egna gaslagringsanläggningar, men Balticconnectors dubbelriktade gasledning togs i bruk 2020 och landet förväntas slutföra sin tredje terminal för flytande naturgas (LNG) under andra halvåret 2022. Tillsammans med de två redan befintliga LNG-terminalerna och potentiella framtida projekt väntas den totala kapaciteten för gasimporten snart täcka största delen av Finlands behov av gasimport. Det rekommenderas att nya investeringar i gasinfrastruktur och gasnät om möjligt ska vara framtidssäkrade så att de är hållbara på lång sikt och i framtiden kan ställas om till hållbara bränslen. Finland undertecknade ett tioårigt leasingavtal för en flytande LNG-terminal den 20 maj 2022.

Uppskattningsvis en tredjedel av Finlands energimix består fortfarande av olja och kol, även om Finland också håller på att diversifiera sig och frigöra sig från import av olja och kol från Ryssland, och avser att öka den inhemska hållbara biogasproduktionen, även för tung transport. Kärnkraften stod för 17 % av energimixen 2020, med Ryssland som en viktig källa för kärnbränsle. Finlands elsammanlänkningsnivå är för närvarande 29 %, men andelen väntas öka på medellång sikt. Elöverföringen inom Finland skulle kunna stärkas. Även om Finland håller på att frigöra sig från sitt begränsade beroende av import av fossila bränslen från Ryssland kräver de nuvarande omständigheterna att investeringarna för att minska koldioxidutsläppen påskyndas och ökas, och att energieffektiviteten och försörjningstryggheten säkerställs. Tillståndsförfarandena bör därför ytterligare rationaliseras så att eftersläpningen av energiinvesteringar under handläggning arbetas bort och ytterligare prioriterade investeringar underlättas. Finland måste ytterligare höja ambitionsnivån när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att landet ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (26) | Även om den påskyndade omställningen till koldioxidneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Finland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Finland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(26)

Även om den påskyndade omställningen till koldioxidneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Finland, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Finland använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (27) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (28) | Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Finland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2. |
| --- | --- |

(28)

Med hänsyn till de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till Ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, inbegripet genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att genomföra de rekommendationer som anges i rekommendationen om euroområdet 2022. För Finland återspeglas detta särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Finland att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Lägga fram politiska förslag till reformen av den sociala tryggheten, som syftar till att öka effektiviteten i systemet för sociala förmåner, förbättra incitamenten att arbeta och även stödja de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 29 oktober 2021. Fortsätta genomförandet av det överenskomna sammanhållningspolitiska programmet 2021–2027 för Finland och snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 för Åland och Fonden för en rättvis omställning i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera importen av fossila bränslen. Påskynda användningen av förnybar energi, bland annat genom att ytterligare rationalisera tillståndsförfarandena, och främja investeringar som leder till minskade koldioxidutsläpp inom industrin och transporterna, inbegripet elektrifiering av transportsektorn. Utveckla energiinfrastrukturen för att öka försörjningstryggheten.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 153, 7.4.2022, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

5

(6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 126).

7

(8)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

8

(9)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

9

(10)  ST 12524/2021, ST 12524/2021 ADD 1.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Finlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 171).

11

(12)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Finland omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter. Från och med maj 2022 tar Finland inte längre emot gasleveranser från Ryssland till följd av det ensidiga upphävandet av gasleveranserna från Gazprom.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---

| 1.9.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 334/221 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 334/221

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 12 juli 2022

om Sveriges nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2022

(2022/C 334/27)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten för återhämtning och resiliens ger ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. Den bidrar till den ekonomiska återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet för att främja den gröna och den digitala omställningen, och stärker samtidigt resiliensen och den potentiella tillväxten i medlemsstaternas ekonomier. Den bidrar också till hållbara offentliga finanser och ökar tillväxt och jobbskapande på medellång och lång sikt. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att uppdateras i juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Sverige var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022. |
| --- | --- |

(2)

Den 24 november 2021 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2022 års europeiska planeringstermin. I översikten togs vederbörlig hänsyn till det sociala åtagandet från Porto som undertecknades den 7 maj 2021 om att fortsätta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 25 mars 2022 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Den 24 november 2021 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Sverige var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett förslag till 2022 års gemensamma sysselsättningsrapport, som innehöll en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitik och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog den gemensamma sysselsättningsrapporten den 14 mars 2022.

| (3) | Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd. |
| --- | --- |

(3)

Rysslands invasion av Ukraina, som följde tätt inpå den globala pandemin, har avsevärt förändrat den geopolitiska och ekonomiska situationen. Invasionens påverkan på medlemsstaternas ekonomier har märkts genom bland annat högre priser på energi, livsmedel och råvaror samt svagare tillväxtutsikter. De ökande energipriserna slår särskilt hårt mot de mest utsatta hushållen som redan lever i eller riskerar att drabbas av energifattigdom liksom mot de företag som är mest sårbara för energiprishöjningar. Unionen märker också av en exceptionell ström av människor på flykt från Ukraina. De ekonomiska effekterna av Rysslands aggressionskrig har påverkat medlemsstaterna på ett asymmetriskt sätt. I detta sammanhang utlöstes den 4 mars 2022 rådets direktiv 2001/55/EG (4) för första gången genom rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 (5), och därigenom ges fördrivna människor från Ukraina rätt att lagligen vistas i unionen och att få tillgång till skolgång och utbildning, arbetsmarknaden, hälso- och sjukvård, bostäder och social välfärd.

| (4) | Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in. |
| --- | --- |

(4)

Med hänsyn till den snabbt föränderliga ekonomiska och geopolitiska situationen återupptar den europeiska planeringsterminen den breda politiska samordningen vad gäller ekonomi och sysselsättning 2022, samtidigt som en utveckling sker i enlighet med genomförandekraven i faciliteten för återhämtning och resiliens, enligt vad som angavs i 2022 års årliga översikt över hållbar tillväxt. Genomförandet av de antagna återhämtnings- och resiliensplanerna är viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdades i 2019 och 2020 års europeiska planeringsterminer. De landsspecifika rekommendationerna från 2019 och 2020 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241, utöver eventuella andra landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då sådana granskade, uppdaterade eller ändrade återhämtnings- och resiliensplaner lämnades in.

| (5) | Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 med titeln Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser förde kommissionen fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i unionen eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

| (6) | I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar. |
| --- | --- |

(6)

I enlighet med riktlinjen i rådets rekommendation av den 18 juni 2021 (6) med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2021 mäts den samlade finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen), men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt (7). För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade (8) primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och utan att beakta tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen) och investeringar.

| (7) | Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022. |
| --- | --- |

(7)

Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 (den finanspolitiska vägledningen) som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 noterade kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, samtidigt som det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i den europeiska planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

| (8) | När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina. |
| --- | --- |

(8)

När det gäller den finanspolitiska vägledningen beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med kommissionens vinterprognos 2022. Mot bakgrund av dessa överväganden måste de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning samt hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, inbegripet utmaningarna till följd av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina när det gäller försvar och säkerhet, och bör se olika ut för olika medlemsstater enligt deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

| (9) | Den 28 maj 2021 lämnade Sverige in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Sverige på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 maj 2021 lämnade Sverige in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen bedömde enligt artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan (9). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 som anger att Sverige på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2022 lämnade Sverige in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2022 lämnade Sverige in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

| (11) | Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Sverige. Den innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Sveriges genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Sveriges framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Sverige. Den innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Sveriges genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten bedömdes också Sveriges framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå Förenta nationernas mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Sverige och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller höga och stigande bostadspriser och hushållens höga skuldsättning. Den privata skuldsättningen ökade 2020 till 216 % av bruttonationalprodukten (BNP), vilket är ett problem på grund av den stora del av skulden som används till att köpa egendom. Finansinstitut är exponerade för fastighetsmarknaden genom hypoteksutlåning och kredit till kommersiella fastigheter och byggföretag. Hushållen har – pådrivna av bostadsbristen, en överreglerad hyresmarknad, skatteincitament för att ta hypotekslån och sjunkande räntor – skuldsatt sig allt mer för att finansiera bostadsinköp. Detta gör dem sårbara för eventuella förändringar av ränteläget. I slutet av 2020 uppgick hushållens skuldsättning till 188 % av den disponibla inkomsten och till 95 % av BNP. En korrigering skulle kunna få negativ inverkan på ekonomin och på banksektorn. Detta skulle kunna ge följdverkningar för länder som har ekonomiska och finansiella kopplingar till Sveriges ekonomi och banksektor. På senare år har vissa åtgärder vidtagits för att komma till rätta med dessa obalanser men de har haft begränsad effekt. Det finns fortfarande ett betydande utrymme för politiska åtgärder, särskilt när det gäller skatteincitament för lånefinansierat bostadsägande, bostadsutbud och hyresmarknaden. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Sverige och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller höga och stigande bostadspriser och hushållens höga skuldsättning. Den privata skuldsättningen ökade 2020 till 216 % av bruttonationalprodukten (BNP), vilket är ett problem på grund av den stora del av skulden som används till att köpa egendom. Finansinstitut är exponerade för fastighetsmarknaden genom hypoteksutlåning och kredit till kommersiella fastigheter och byggföretag. Hushållen har – pådrivna av bostadsbristen, en överreglerad hyresmarknad, skatteincitament för att ta hypotekslån och sjunkande räntor – skuldsatt sig allt mer för att finansiera bostadsinköp. Detta gör dem sårbara för eventuella förändringar av ränteläget. I slutet av 2020 uppgick hushållens skuldsättning till 188 % av den disponibla inkomsten och till 95 % av BNP. En korrigering skulle kunna få negativ inverkan på ekonomin och på banksektorn. Detta skulle kunna ge följdverkningar för länder som har ekonomiska och finansiella kopplingar till Sveriges ekonomi och banksektor. På senare år har vissa åtgärder vidtagits för att komma till rätta med dessa obalanser men de har haft begränsad effekt. Det finns fortfarande ett betydande utrymme för politiska åtgärder, särskilt när det gäller skatteincitament för lånefinansierat bostadsägande, bostadsutbud och hyresmarknaden.

| (13) | I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Sverige att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sveriges underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 2,7 % av BNP 2020 till 0,2 %. Sveriges finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,2 % 2021. De åtgärder som Sverige vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av flera utgiftsåtgärder men också sänkningar av inkomstskatten. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 39,6 % av BNP 2020 till 36,7 % av BNP 2021. |
| --- | --- |

(13)

I sin rekommendation av den 20 juli 2020 (10) rekommenderade rådet Sverige att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sveriges underskott i de offentliga finanserna under 2021 från 2,7 % av BNP 2020 till 0,2 %. Sveriges finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,2 % 2021. De åtgärder som Sverige vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, och bestod främst av flera utgiftsåtgärder men också sänkningar av inkomstskatten. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade den offentliga bruttoskulden från 39,6 % av BNP 2020 till 36,7 % av BNP 2021.

| (14) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,1 % 2022 och med 1,6 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,3 % 2022 och 1,4 % 2023. Regeringen förväntar sig att det samlade underskottet kommer att öka till 0,5 % av BNP 2022 och vändas till ett överskott på 0,5 % 2023. Ökningen 2022 återspeglar främst en svagare ekonomisk tillväxt och ytterligare utgiftsprioriteringar, vilket sammantaget dominerar avvecklingen av krisåtgärder. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 33,5 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 30,7 % 2023. Utifrån de annonserade politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP för 2022, vilket vänds till ett överskott på 0,5 % 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 33,8 % av BNP 2022 och 30,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,9 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Sveriges potentiella tillväxt. |
| --- | --- |

(14)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet 2022 är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,1 % 2022 och med 1,6 % 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,3 % 2022 och 1,4 % 2023. Regeringen förväntar sig att det samlade underskottet kommer att öka till 0,5 % av BNP 2022 och vändas till ett överskott på 0,5 % 2023. Ökningen 2022 återspeglar främst en svagare ekonomisk tillväxt och ytterligare utgiftsprioriteringar, vilket sammantaget dominerar avvecklingen av krisåtgärder. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten minska till 33,5 % av BNP 2022 och fortsätta att minska till 30,7 % 2023. Utifrån de annonserade politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP för 2022, vilket vänds till ett överskott på 0,5 % 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet 2022. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 33,8 % av BNP 2022 och 30,5 % 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,9 %. Den beräkningen omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Sveriges potentiella tillväxt.

| (15) | Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,2 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Saldot i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Jämfört med unionsgenomsnittet är energiintensiteten i ekonomin lägre i Sverige liksom energins andel av hushållsutgifterna (12). Dessa åtgärder består i sociala transfereringar till hushåll för att kompensera för högre elpriser, och i sänkningar av bränsleskatten inom jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt transfereringen till hushåll för att täcka högre elpriser. Kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina beräknas i kommissionens vårprognos 2022 till 0,1 % av BNP 2022 och 2023 (13), medan de ökade kostnaderna för försvarsutgifter uppgår till strax under 0,1 % av BNP enbart under 2022. |
| --- | --- |

(15)

Under 2022 fasade regeringen ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisåtgärderna förväntas minska från 2,2 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Saldot i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023 (11). Jämfört med unionsgenomsnittet är energiintensiteten i ekonomin lägre i Sverige liksom energins andel av hushållsutgifterna (12). Dessa åtgärder består i sociala transfereringar till hushåll för att kompensera för högre elpriser, och i sänkningar av bränsleskatten inom jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen. Dessa åtgärder har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, särskilt transfereringen till hushåll för att täcka högre elpriser. Kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina beräknas i kommissionens vårprognos 2022 till 0,1 % av BNP 2022 och 2023 (13), medan de ökade kostnaderna för försvarsutgifter uppgår till strax under 0,1 % av BNP enbart under 2022.

| (16) | I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Sverige att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

(16)

I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Sverige att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

| (17) | Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Sveriges konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 0,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Sverige planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare impuls, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Sverige att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från ovanstående åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). |
| --- | --- |

(17)

Under 2022 förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med beaktande av uppgifterna i Sveriges konvergensprogram 2022 den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med – 0,6 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation (14). Sverige planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare impuls, i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel förväntas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022 (15). Därför planerar Sverige att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från ovanstående åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

| (18) | I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,3 % av BNP vid oförändrad politik (16). Sverige förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett lätt kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP). |
| --- | --- |

(18)

I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2023 ligga på + 1,3 % av BNP vid oförändrad politik (16). Sverige förväntas fortsätta att använda bidragen inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett lätt kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen 2023 (17). Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,1 procentenhet till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP).

| (19) | I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt öka till 0,8 % av BNP 2024 och till 1,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för konvergensprogrammet 2022. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten fortsätta minska, till 28,9 % av BNP 2024 och till 26,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt. |
| --- | --- |

(19)

I konvergensprogrammet 2022 förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt öka till 0,8 % av BNP 2024 och till 1,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden för konvergensprogrammet 2022. Enligt konvergensprogrammet 2022 väntas den offentliga skuldkvoten fortsätta minska, till 28,9 % av BNP 2024 och till 26,4 % 2025. Enligt kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

| (20) | Kombinationen av höga bostadspriser och hushållens skuldsättning skapar risker för en okontrollerad korrigering. Sverige har på senare år genomfört flera makrotillsynsåtgärder för att minska hushållens skulder i förhållande till inkomsten och till den pantsatta egendomens värde. Det finns dock fortfarande andra incitament till att låna och skuldsätta sig. De politiska åtgärder som vidtagits hittills verkar därför ha haft begränsad påverkan på ökningen av hypoteksutlåningen. Bostadspriserna har ökat sedan mitten av 1990-talet, och i snabbare takt än hushållens inkomster. Den här trenden påskyndades under 2021, då de nominella bostadspriserna under tredje kvartalet ökade med 11,3 % jämfört med motsvarande period året innan. De främsta orsakerna till detta är bland annat skatteincitament som gynnar bostadsägande och bolåneskulder, fördelaktiga kreditvillkor och relativt låga amorteringskrav. Det totala skattetrycket på fastigheter är relativt lågt i Sverige på grund av generösa boränteavdrag mot inkomstskatt samt låg fastighetsskatt. Åtgärder avseende skatten på kapitalvinster under 2020 och 2021 har minskat kostnaderna för bostadsägare som vill köpa en annan bostad och flytta, men denna förändring kan genom ökade bostadspriser ha höjt ribban något för förstagångsköpare. Trots en betydande ökning av nybyggnationen under de senaste åren och en ökning av antalet tilldelade bygglov, förväntas bostadsbristen fortsätta under de närmaste åren. Dessutom används inte det befintliga bostadsbeståndet på ett effektivt sätt. Detta gör det sammantaget svårare för människor att byta jobb och bidrar troligen också till ojämlikheter mellan generationerna. På hyresmarknaden gynnas en begränsad grupp hushåll av reglerade hyror under marknadsvärdet. Det finns ingen koppling mellan hyran och hushållens behov och inkomst. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om hyrorna låg närmare marknadspriserna och kompletterades med hyresbidrag grundat på inkomst och nettoförmögenhet. |
| --- | --- |

(20)

Kombinationen av höga bostadspriser och hushållens skuldsättning skapar risker för en okontrollerad korrigering. Sverige har på senare år genomfört flera makrotillsynsåtgärder för att minska hushållens skulder i förhållande till inkomsten och till den pantsatta egendomens värde. Det finns dock fortfarande andra incitament till att låna och skuldsätta sig. De politiska åtgärder som vidtagits hittills verkar därför ha haft begränsad påverkan på ökningen av hypoteksutlåningen. Bostadspriserna har ökat sedan mitten av 1990-talet, och i snabbare takt än hushållens inkomster. Den här trenden påskyndades under 2021, då de nominella bostadspriserna under tredje kvartalet ökade med 11,3 % jämfört med motsvarande period året innan. De främsta orsakerna till detta är bland annat skatteincitament som gynnar bostadsägande och bolåneskulder, fördelaktiga kreditvillkor och relativt låga amorteringskrav. Det totala skattetrycket på fastigheter är relativt lågt i Sverige på grund av generösa boränteavdrag mot inkomstskatt samt låg fastighetsskatt. Åtgärder avseende skatten på kapitalvinster under 2020 och 2021 har minskat kostnaderna för bostadsägare som vill köpa en annan bostad och flytta, men denna förändring kan genom ökade bostadspriser ha höjt ribban något för förstagångsköpare. Trots en betydande ökning av nybyggnationen under de senaste åren och en ökning av antalet tilldelade bygglov, förväntas bostadsbristen fortsätta under de närmaste åren. Dessutom används inte det befintliga bostadsbeståndet på ett effektivt sätt. Detta gör det sammantaget svårare för människor att byta jobb och bidrar troligen också till ojämlikheter mellan generationerna. På hyresmarknaden gynnas en begränsad grupp hushåll av reglerade hyror under marknadsvärdet. Det finns ingen koppling mellan hyran och hushållens behov och inkomst. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om hyrorna låg närmare marknadspriserna och kompletterades med hyresbidrag grundat på inkomst och nettoförmögenhet.

| (21) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Sverige från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt införs reformer och investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, göra hälso- och sjukvården mer resilient, minska risken för penningtvätt och höja utbildnings- och kompetensnivån. |
| --- | --- |

(21)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar med en preliminär tidsplan för genomförandet som ska slutföras senast den 31 augusti 2026. De bidrar till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Sverige från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, utöver eventuella landsspecifika rekommendationer som utfärdats fram till den dag då en återhämtnings- och resiliensplan antogs. Framför allt införs reformer och investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, göra hälso- och sjukvården mer resilient, minska risken för penningtvätt och höja utbildnings- och kompetensnivån.

| (22) | Genomförandet av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Sverige står för 44 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Sverige snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(22)

Genomförandet av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Sverige står för 44 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av återhämtnings- och resiliensplanens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Sverige snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför återhämtnings- och resiliensplanen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (23) | Kommissionen godkände Sveriges partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 25 maj 2022. Sverige lämnade in de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen mellan november 2021 och februari 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Sverige beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen godkände Sveriges partnerskapsöverenskommelse, som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 (18), den 25 maj 2022. Sverige lämnade in de sammanhållningspolitiska program som föreskrivs i den förordningen mellan november 2021 och februari 2022. I enlighet med förordning (EU) 2021/1060 ska Sverige beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan de sammanhållningspolitiska fonderna och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.

| (24) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Sverige inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller i) övervärderade bostadspriser i kombination med en fortsatt ökning av hushållens skuldsättning, ii) ojämlika villkor vad gäller utbildning för elever från mindre gynnade grupper och med migrantbakgrund, och behovet av bättre integrering på arbetsmarknaden av mindre gynnade grupper, och iii) behovet att ytterligare minska beroendet av fossila bränslen, inbegripet från Ryssland. |
| --- | --- |

(24)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen står Sverige inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller i) övervärderade bostadspriser i kombination med en fortsatt ökning av hushållens skuldsättning, ii) ojämlika villkor vad gäller utbildning för elever från mindre gynnade grupper och med migrantbakgrund, och behovet av bättre integrering på arbetsmarknaden av mindre gynnade grupper, och iii) behovet att ytterligare minska beroendet av fossila bränslen, inbegripet från Ryssland.

| (25) | Trots goda resultat totalt sett påverkar ojämlikheterna i det svenska utbildningssystemet nivån på de grundläggande färdigheterna hos elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund. Skillnaderna i resultat mellan elever födda i Sverige och utrikes födda elever har ökat markant, även mot bakgrund av att antalet elever med migrantbakgrund fördubblades mellan 2009 och 2018. Även om internationella testresultat visar att de grundläggande färdigheterna har förbättrats totalt sett, är skillnaderna i läsförmåga mellan elever med och utan migrantbakgrund bland de högsta i unionen. Dessutom är andelen elever med högst grundskoleutbildning mycket högre bland utrikes födda elever. Ojämlikheterna vad gäller utbildning ökar och hör ofta ihop med begränsade skolvalsmöjligheter för elever med migrantbakgrund som nyligen har anlänt till Sverige. Skillnaderna i utbildningsresultat har stor påverkan på mindre gynnade elevers chanser att utveckla de färdigheter som behövs för att få jobb. Det finns möjligheter att förbättra strukturen och styrningen av utbildningssystemet, inbegripet inskrivningsprocessen, och att åtgärda den kvarstående bristen på kvalificerade lärare för att på så sätt främja kvaliteten och jämlikheten i utbildningssystemet. Sverige har också utmaningar vad gäller integreringen på arbetsmarknaden av lågutbildade och utrikes födda personer efter skolåldern. Totalt sett bidrar detta till fortsatta skillnader i arbetsmarknadsdeltagande och färdigheter för en stor grupp arbetstagare. |
| --- | --- |

(25)

Trots goda resultat totalt sett påverkar ojämlikheterna i det svenska utbildningssystemet nivån på de grundläggande färdigheterna hos elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund. Skillnaderna i resultat mellan elever födda i Sverige och utrikes födda elever har ökat markant, även mot bakgrund av att antalet elever med migrantbakgrund fördubblades mellan 2009 och 2018. Även om internationella testresultat visar att de grundläggande färdigheterna har förbättrats totalt sett, är skillnaderna i läsförmåga mellan elever med och utan migrantbakgrund bland de högsta i unionen. Dessutom är andelen elever med högst grundskoleutbildning mycket högre bland utrikes födda elever. Ojämlikheterna vad gäller utbildning ökar och hör ofta ihop med begränsade skolvalsmöjligheter för elever med migrantbakgrund som nyligen har anlänt till Sverige. Skillnaderna i utbildningsresultat har stor påverkan på mindre gynnade elevers chanser att utveckla de färdigheter som behövs för att få jobb. Det finns möjligheter att förbättra strukturen och styrningen av utbildningssystemet, inbegripet inskrivningsprocessen, och att åtgärda den kvarstående bristen på kvalificerade lärare för att på så sätt främja kvaliteten och jämlikheten i utbildningssystemet. Sverige har också utmaningar vad gäller integreringen på arbetsmarknaden av lågutbildade och utrikes födda personer efter skolåldern. Totalt sett bidrar detta till fortsatta skillnader i arbetsmarknadsdeltagande och färdigheter för en stor grupp arbetstagare.

| (26) | Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland. |
| --- | --- |

(26)

Inom ramen för det mandat som unionens stats- och regeringschefer gav i Versaillesförklaringen syftar kommissionens förslag till en REPowerEU-plan till att så snart som möjligt fasa ut unionens beroende av import av fossila bränslen från Ryssland. I detta syfte har kommissionen för avsikt att identifiera de lämpligaste projekten, investeringarna och reformerna på nationell och regional nivå och på unionsnivå i dialog med medlemsstaterna. Målet med dessa åtgärder är att minska det totala beroendet av fossila bränslen och flytta importen av fossilt bränsle från Ryssland.

| (27) | För att målen avseende förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen ska uppnås är det avgörande att satsningarna skyndas på. Även om Sverige är det land i unionen som har den största andelen förnybar energi i sin inhemska bruttoenergiförbrukning (51,1 % 2020), tillhör landet de medlemsstater som har högst energiförbrukning per person. Dessutom kommer en stor andel av Sveriges utsläpp av växthusgaser från transportsektorn, särskilt vägtransporter. Denna sektor är fortfarande starkt beroende av olja, som utgör 17,7 % av den totala energimixen. Vidare fortsatte kapacitetsbegränsningarna vad gäller el och nät att öka under 2021, särskilt i södra Sverige, vilket begränsade expansionen och etableringen av kommersiell verksamhet där. Detta problem förvärrades ytterligare av bristande överföringskapacitet mellan landets norra och södra delar. Om det nationella målet om 100 % förnybar el ska nås senast till 2040 och koldioxidneutralitet till 2045 krävs ytterligare investeringar i förnybar energi, nät och nätkapacitet och sammankoppling mellan landets regioner. En ytterligare rationalisering av tillståndsförfarandena skulle minska bördan vid införandet av förnybar energi, särskilt vindkraft. Det är också viktigt att minska energiförbrukningen genom att öka energieffektiviteten och på så sätt minska koldioxidutsläppen och sänka energikostnaderna för konsumenter och företag. Ökade investeringar i förnybar energi och elektrifiering som riktas in på flaskhalsar i infrastrukturen, ökar energieffektiviteten och minskar konsumtionen av fossila bränslen inom transportsektorn kommer att bidra till att minska det totala beroendet av fossila bränslen, inbegripet från Ryssland. Andelen fossila bränslen (2,6 % gas, 3,2 % kol och 17,7 % olja 2020) i den svenska energimixen är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet (24,4 % gas, 10,8 % kol och 32,7 % olja 2020). Det finns dock utrymme att ytterligare minska Sveriges beroende av fossila bränslen från Ryssland. Det gäller särskilt olja (år 2020 kom 20 % av importen av raffinerad olja och 8 % av den totala importen av råolja från Ryssland) och gas (år 2020 kom 13 % av den totala gasimporten från Ryssland).
  Även om beroendet av gas och olja är betydande ligger det under unionsgenomsnittet på 44 % beroende av importerad gas, 23 % beroende av importerad råolja och 35 % beroende av importerad raffinerad olja från Ryssland (19). Dessutom skulle ett påskyndande av sammankopplingsprojekt med grannländer kunna öka Sveriges energitrygghet och anpassningsbarhet till regionala variationer, mot bakgrund av den senaste tidens geopolitiska händelser. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Sverige ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(27)

För att målen avseende förnybar energi i den nationella energi- och klimatplanen ska uppnås är det avgörande att satsningarna skyndas på. Även om Sverige är det land i unionen som har den största andelen förnybar energi i sin inhemska bruttoenergiförbrukning (51,1 % 2020), tillhör landet de medlemsstater som har högst energiförbrukning per person. Dessutom kommer en stor andel av Sveriges utsläpp av växthusgaser från transportsektorn, särskilt vägtransporter. Denna sektor är fortfarande starkt beroende av olja, som utgör 17,7 % av den totala energimixen. Vidare fortsatte kapacitetsbegränsningarna vad gäller el och nät att öka under 2021, särskilt i södra Sverige, vilket begränsade expansionen och etableringen av kommersiell verksamhet där. Detta problem förvärrades ytterligare av bristande överföringskapacitet mellan landets norra och södra delar. Om det nationella målet om 100 % förnybar el ska nås senast till 2040 och koldioxidneutralitet till 2045 krävs ytterligare investeringar i förnybar energi, nät och nätkapacitet och sammankoppling mellan landets regioner. En ytterligare rationalisering av tillståndsförfarandena skulle minska bördan vid införandet av förnybar energi, särskilt vindkraft. Det är också viktigt att minska energiförbrukningen genom att öka energieffektiviteten och på så sätt minska koldioxidutsläppen och sänka energikostnaderna för konsumenter och företag. Ökade investeringar i förnybar energi och elektrifiering som riktas in på flaskhalsar i infrastrukturen, ökar energieffektiviteten och minskar konsumtionen av fossila bränslen inom transportsektorn kommer att bidra till att minska det totala beroendet av fossila bränslen, inbegripet från Ryssland. Andelen fossila bränslen (2,6 % gas, 3,2 % kol och 17,7 % olja 2020) i den svenska energimixen är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet (24,4 % gas, 10,8 % kol och 32,7 % olja 2020). Det finns dock utrymme att ytterligare minska Sveriges beroende av fossila bränslen från Ryssland. Det gäller särskilt olja (år 2020 kom 20 % av importen av raffinerad olja och 8 % av den totala importen av råolja från Ryssland) och gas (år 2020 kom 13 % av den totala gasimporten från Ryssland).

Även om beroendet av gas och olja är betydande ligger det under unionsgenomsnittet på 44 % beroende av importerad gas, 23 % beroende av importerad råolja och 35 % beroende av importerad raffinerad olja från Ryssland (19). Dessutom skulle ett påskyndande av sammankopplingsprojekt med grannländer kunna öka Sveriges energitrygghet och anpassningsbarhet till regionala variationer, mot bakgrund av den senaste tidens geopolitiska händelser. Det bör noteras att det kommer att behövas en ytterligare höjning av ambitionerna när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten för att Sverige ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (28) | Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Sverige, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Sverige använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

(28)

Även om den påskyndade omställningen till klimatneutralitet och utfasningen av fossila bränslen kommer att orsaka betydande omstruktureringskostnader inom flera sektorer, kan Sverige, för att minska de socioekonomiska effekterna av omställningen i de regioner som påverkas mest, utnyttja mekanismen för en rättvis omställning inom ramen för sammanhållningspolitiken. Dessutom kan Sverige använda Europeiska socialfonden+, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 (20), för att förbättra sysselsättningsmöjligheterna och stärka den sociala sammanhållningen.

| (29) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(29)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet 2022, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (30) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och konvergensprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 2. Den politik som avses i rekommendationerna 1 och 2 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till den dåligt fungerande bostadsmarknaden och övervärderade bostadspriser i kombination med hushållens fortsatt ökande skuldsättning. |
| --- | --- |

(30)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2022 och konvergensprogrammet för samma år. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 2. Den politik som avses i rekommendationerna 1 och 2 bidrar till att hantera bland annat obalanser kopplade till den dåligt fungerande bostadsmarknaden och övervärderade bostadspriser i kombination med hushållens fortsatt ökande skuldsättning.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att 2022 och 2023 vidta följande åtgärder:

1.

Under 2023 säkerställa att tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken, med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. Under perioden efter 2023 bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning. Minska risker kopplade till hushållens höga skuldsättning och obalanser på bostadsmarknaden genom att minska avdragen för utgiftsräntor för bolån eller genom att höja fastighetsskatten. Stimulera investeringar i bostadsbyggande för att motverka de mest akuta bristerna, särskilt genom att ta bort strukturella hinder för byggandet och genom att säkerställa tillgången till byggbar mark. Förbättra effektiviteten på bostadsmarknaden, bland annat genom reformer av hyresmarknaden.

2.

Fortsätta genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, i enlighet med de delmål och mål som angavs i rådets genomförandebeslut av den 4 maj 2022. Snabbt avsluta förhandlingarna med kommissionen om de sammanhållningspolitiska programdokumenten för 2021–2027 i syfte att påbörja genomförandet av dem.

3.

Minska påverkan från elevers socioekonomiska bakgrund och migrantbakgrund på deras utbildningsresultat genom att ge lika möjligheter till tillgång till skolor och genom att åtgärda bristen på kvalificerade lärare. Utveckla mindre gynnade gruppers färdigheter, inbegripet personer med migrantbakgrund, genom att anpassa resurser och metoder efter deras behov och på så sätt bidra till deras integration på arbetsmarknaden.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda användningen av förnybar energi och öka kompletterande investeringar i nätinfrastruktur, stärka de inre näten inom landet för att säkerställa tillräcklig nätkapacitet, förbättra energieffektiviteten och ytterligare förenkla tillståndsförfarandena avseende förnybara energiprojekt.

Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2022.

På rådets vägnar

Z. STANJURA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (EGT L 212, 7.8.2001, s. 12).

4

(5)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2022/382 av den 4 mars 2022 om fastställande av att det föreligger massiv tillströmning av fördrivna personer från Ukraina i den mening som avses i artikel 5 i direktiv 2001/55/EG, med följden att tillfälligt skydd införs (EUT L 71, 4.3.2022, s. 1).

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 131).

6

(7)  Beräkningarna av den finanspolitiska inriktningen och dess delar i denna rekommendation är kommissionens uppskattningar baserade på de antaganden som ligger till grund för kommissionens vårprognos 2022. Kommissionens beräkningar av den potentiella tillväxten på medellång sikt inkluderar inte den positiva effekten av reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka den potentiella tillväxten.

7

(8)  Som inte finansieras med bidrag inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens eller andra unionsmedel.

8

(9)  ST 7772/2022, ST 7772/2022 ADD 1.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Sveriges nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2020 (EUT C 282, 26.8.2020, s. 177).

10

(11)  Siffrorna motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärder som vidtagits sedan hösten 2021, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Energins andel av hushållsutgifterna mäts med energikomponentens vikt i HIKP-korgen.

12

(13)  Det totala antalet fördrivna personer från Ukraina till unionen förväntas successivt öka till 6 miljoner till slutet av 2022, och den geografiska spridningen av dessa personer beräknas utifrån storleken på den diaspora som redan finns, den relativa befolkningen i den mottagande medlemsstaten och den faktiska spridningen av fördrivna personer från Ukraina inom unionen i mars 2022. För budgetkostnader per person grundas beräkningarna på mikrosimuleringsmodellen Euromod från kommissionens gemensamma forskningscentrum, med beaktande av såväl kontantförmåner som människor kan vara berättigade till som naturaförmåner som utbildning och hälso- och sjukvård.

13

(14)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

14

(15)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

15

(16)  Om indikatorn ligger på minus (plus) innebär detta att överskottet (underskottet) i de primära utgifterna är högre än den ekonomiska tillväxten på medellång sikt, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv (kontraktiv).

16

(17)  Bidraget från andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas vara neutralt, 0,0 procentenheter av BNP.

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (EUT L 231, 30.6.2021, s. 159).

18

(19)  Eurostat (2020), andelen rysk import av den totala importen av naturgas, råolja och stenkol. När det gäller genomsnittet för EU-27 baseras den totala importen på import från länder utanför EU-27. För Sverige omfattar den totala importen handel inom unionen. Råolja omfattar inte raffinerade oljeprodukter.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 (EUT L 231, 30.6.2021, s. 21).

20

(21)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

---