# Europeiska unionens C 298/2022

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 298 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången5 augusti 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 298

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången5 augusti 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | II   Meddelanden |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2022/C 298/01 | Kommissionens tillkännagivande – Riktlinjer till stöd för tillämpningen av förordning (EU) 2020/741 om minimikrav för återanvändning av vatten | 1 |
| 2022/C 298/02 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10777 – PLASTIC OMNIUM / VARROC (LIGHTING DIVISION)) (
  1
  ) | 56 |
| 2022/C 298/03 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10748 – MACQUARIE / BCI / NATIONAL GRID / NATIONAL GRID GAS) (
  1
  ) | 57 |

Innehållsförteckning

Sida

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2022/C 298/01

Kommissionens tillkännagivande – Riktlinjer till stöd för tillämpningen av förordning (EU) 2020/741 om minimikrav för återanvändning av vatten

1

2022/C 298/02

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10777 – PLASTIC OMNIUM / VARROC (LIGHTING DIVISION)) (
  1
  )

1

56

2022/C 298/03

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10748 – MACQUARIE / BCI / NATIONAL GRID / NATIONAL GRID GAS) (
  1
  )

1

57

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2022/C 298/04 | Eurons växelkurs — 4 augusti 2022 | 58 |
| 2022/C 298/05 | Yttrande från rådgivande kommittén för koncentrationer avgivet vid dess möte den 14 februari 2022 om ett beslut i ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes – Telefonmöte via Skype for Business – Rapporterande medlemsstat: Ungern (
  1
  ) | 59 |
| 2022/C 298/06 | Förhörsombudets slutrapport – Ärende M.10078 – Cargotec / Konecranes (
  1
  ) | 61 |
| 2022/C 298/07 | Sammanfattning av Kommissionens beslut av den 24 februari 2022 om att förklara en koncentration förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes)
  (delgivet med nummer C(2022) 1070)

   (
  1
  ) | 63 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2022/C 298/04

Eurons växelkurs — 4 augusti 2022

58

2022/C 298/05

Yttrande från rådgivande kommittén för koncentrationer avgivet vid dess möte den 14 februari 2022 om ett beslut i ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes – Telefonmöte via Skype for Business – Rapporterande medlemsstat: Ungern (
  1
  )

1

59

2022/C 298/06

Förhörsombudets slutrapport – Ärende M.10078 – Cargotec / Konecranes (
  1
  )

1

61

2022/C 298/07

Sammanfattning av Kommissionens beslut av den 24 februari 2022 om att förklara en koncentration förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes)
  (delgivet med nummer C(2022) 1070)

   (
  1
  )

(delgivet med nummer C(2022) 1070)

1

63

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2022/C 298/08 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.10814 – HEDIN / MOTOR-CAR) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 70 |
| | ÖVRIGA AKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2022/C 298/09 | Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 | 72 |

V   Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

2022/C 298/08

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.10814 – HEDIN / MOTOR-CAR) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

70

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

2022/C 298/09

Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

72

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/1

---

KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Riktlinjer till stöd för tillämpningen av förordning (EU) 2020/741 om minimikrav för återanvändning av vatten

(2022/C 298/01)

Innehållsförteckning

| 1. | Inledning | 3 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Allmänna och administrativa skyldigheter | 3 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Tillämpningsområde | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.1.1. | Kriterier | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Överlämning och granskning av beslutet | 5 |
| --- | --- | --- |

2.1.2.

| 2.2. | Behörig myndighet | 5 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Kontaktpunkter | 6 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ansvariga parter | 6 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 2.4.1. | Operatörer av återvinningsanläggningar: ansvar för vattnets kvalitet | 7 |
| --- | --- | --- |

2.4.1.

| 2.4.2. | Andra aktörers ansvar | 7 |
| --- | --- | --- |

2.4.2.

| 2.5. | Tillstånd | 8 |
| --- | --- | --- |

2.5.

| 2.5.1. | Myndigheter som beviljar tillstånd | 8 |
| --- | --- | --- |

2.5.1.

| 2.5.2. | Ansökan om tillstånd | 9 |
| --- | --- | --- |

2.5.2.

| 2.5.3. | Tillståndets innehåll | 9 |
| --- | --- | --- |

2.5.3.

| 2.5.4. | Undantag för forsknings- och pilotprojekt | 10 |
| --- | --- | --- |

2.5.4.

| 2.6. | Efterlevnadskontroller | 10 |
| --- | --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Sanktioner | 10 |
| --- | --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Medvetandehöjande kampanjer och informationsutbyte | 11 |
| --- | --- | --- |

2.8.

| 3. | Tekniska aspekter | 12 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Riskhantering | 12 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | Väsentliga riskhanteringskomponenter | 13 |
| --- | --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Systembeskrivning | 15 |
| --- | --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Aktörer och roller | 15 |
| --- | --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Identifiering av faror och riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper | 15 |
| --- | --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Bedömningsmetoder för miljö- och hälsorisker | 18 |
| --- | --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Villkor avseende de ytterligare kraven | 20 |
| --- | --- | --- |

3.1.6.

| 3.1.7. | Förebyggande åtgärder | 20 |
| --- | --- | --- |

3.1.7.

| 3.1.8. | Kvalitetskontrollsystem och miljöövervakningssystem | 20 |
| --- | --- | --- |

3.1.8.

| 3.1.9. | System för att hantera incidenter och nödsituationer och samordning | 21 |
| --- | --- | --- |

3.1.9.

| 3.2. | Typer av grödor och kvalitetsklasser för vatten | 21 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Exempel på bevattningsmetoder och typer av grödor | 22 |
| --- | --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Exempel på tillämpning av barriärer för att uppnå den vattenkvalitet som krävs | 24 |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

| 3.3. | Valideringsövervakning | 26 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Allmänna principer | 26 |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Protokoll för valideringsövervakning | 27 |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Exempel på valideringsövervakning | 28 |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Ytterligare resurser | 29 |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

1.   Inledning

EU:s vattenresurser utsätts för ett allt hårdare tryck. Detta leder till vattenstress när vattenresurserna inte räcker till för att tillgodose behoven och till försämrad vattenkvalitet. Dessutom bidrar klimatförändring, oförutsägbara vädermönster och torka i betydande grad till försämrad tillgång på sötvatten. Återanvändning av återvunnet vatten är en allmänt erkänd metod som bidrar till en mer effektiv förvaltning av vattenresurserna och till att anpassa våra system till klimatförändringen, i linje med EU:s strategi i den europeiska gröna given (1).

Syftet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/741 om minimikrav för återanvändning av vatten (förordningen om återanvändning av vatten) (2) är att underlätta och främja återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket, en sektor som kan vara särskilt sårbar för knappa vattenresurser eller oregelbunden vattenförsörjning, vilket skulle göra EU:s livsmedelssystem mer hållbart och motståndskraftigt (3) och samtidigt skydda folkhälsan och miljön.

I förordningen om återanvändning av vatten, som börjar tillämpas den 26 juni 2023, fastställs enhetliga minimikrav på vattenkvalitet för säker återanvändning av renat avloppsvatten från tätbebyggelse för bevattning inom jordbruket. Harmoniserade minimikrav kommer även att bidra till att säkerställa att den inre marknaden för jordbruksprodukter fungerar smidigt och bör öka konsumenternas förtroende.

Enligt denna förordning måste avloppsvatten från tätbebyggelse som renats enligt kraven i direktiv 91/271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse) (4) genomgå ytterligare rening i syfte att uppfylla de nya minimikvalitetsparametrarna för att vara lämpat för användning inom jordbruket.

Utöver de enhetliga minimikraven för vattenkvalitet fastställer förordningen även enhetliga minimikrav för övervakning, regler för riskhantering för att bedöma och hantera ytterligare potentiella hälso- och miljörisker, skyldigheter som rör tillstånd samt bestämmelser om insyn, enligt vilka viktig information om alla projekt för återanvändning av vatten måste offentliggöras.

Enligt artikel 11.5 i förordningen om återanvändning av vatten ska kommissionen, i samråd med medlemsstaterna, fastställa riktlinjer till stöd för tillämpningen av denna förordning. Dessa riktlinjer fastställs i detta tillkännagivande. Tillkännagivandet har utarbetats i nära samarbete med arbetsgruppen om återanvändning av vatten (5) som inrättats inom ramen för den strategiska samordningsgruppen för vattenpolitik (6). Arbetsgruppen består av medlemsstaternas myndigheter och intresseorganisationer. Arbetsgruppen om återanvändning av vatten diskuterade dokumentet ingående vid två möten den 21–22 oktober 2021 och den 18 februari 2022 och lämnade skriftliga synpunkter.

I avsnitt 2 av dessa riktlinjer behandlas de allmänna och administrativa skyldigheter som fastställs i förordningen och även dess tillämpningsområde. I avsnitt 3 behandlas de mer tekniska aspekterna.

2.   Allmänna och administrativa skyldigheter

Detta avsnitt omfattar följande aspekter: Förordningens tillämpningsområde, särskilt tillämpningen av artikel 2.2. Behörig(a) myndighet(er). Kontaktpunkter och gränsöverskridande samarbete. De olika aktörernas ansvar. Tillstånd. Efterlevnadskontroller. Sanktioner. Medvetandehöjande kampanjer och informationsutbyte.

2.1.   
  Tillämpningsområde

Förordningen gäller när renat avloppsvatten från tätbebyggelse återanvänds för bevattning inom jordbruket. Enligt artikel 2.2 får medlemsstaterna dock besluta att det inte är lämpligt att återanvända vatten för bevattning inom jordbruket i ett eller flera av dess avrinningsdistrikt eller i delar därav.

Beslut enligt artikel 2.2 utgör således ett förbud mot återanvändning av vatten i (en del av) territoriet, vilket innebär att direktivet inte är tillämpligt på dessa områden. Detta innebär kort sagt att om en medlemsstat anser att återanvändning av vatten endast är olämpligt i en del av dess territorium, är förordningen fortfarande fullständigt tillämplig på de områden där det är möjligt att återanvända vatten.

Några av de mer allmänna skyldigheterna i förordningen kan fortfarande vara tillämpliga även om återanvändning av vatten är förbjuden i en medlemsstat. Så kan till exempel vara fallet i följande situationer:

| — | Artikel 2.3 om undantag för forskningsprojekt: om en medlemsstat tillåter sådana projekt ska den utse berörda behöriga myndigheter med ansvar för att kontrollera att de kriterier som anges i artikel 2.3 är uppfyllda. |
| --- | --- |

—

Artikel 2.3 om undantag för forskningsprojekt: om en medlemsstat tillåter sådana projekt ska den utse berörda behöriga myndigheter med ansvar för att kontrollera att de kriterier som anges i artikel 2.3 är uppfyllda.

| — | Artikel 8 om att utse en kontaktpunkt för samarbete med andra myndigheter. |
| --- | --- |

—

Artikel 8 om att utse en kontaktpunkt för samarbete med andra myndigheter.

| — | Artikel 10.1 om att informera allmänheten om kontaktpunkten. |
| --- | --- |

—

Artikel 10.1 om att informera allmänheten om kontaktpunkten.

| — | Artikel 15 om sanktioner för att säkerställa att beslut om att inte tillåta återanvändning efterlevs, dvs. att vatten inte återanvänds, och att eventuella forskningsprojekt som omfattas av undantag uppfyller de tillämpliga villkoren. |
| --- | --- |

—

Artikel 15 om sanktioner för att säkerställa att beslut om att inte tillåta återanvändning efterlevs, dvs. att vatten inte återanvänds, och att eventuella forskningsprojekt som omfattas av undantag uppfyller de tillämpliga villkoren.

Om beslut enligt artikel 2.2 inte har fattats ska ansvariga parter i systemet för återanvändning av vatten kunna ansöka om tillstånd från den dag då förordningen börjar gälla (den 26 juni 2023).

Med andra ord är normalfallet (dvs. om inget annat anges i ett nationellt beslut) att återanvändning av vatten är tillåten på villkor att tillstånd har beviljats enligt förordningen. Enligt tillståndet ska riskhanteringsplanen täcka alla möjliga risker och projektet vara helt förenligt med all EU-lagstiftning på hälso- och miljöområdet.

2.1.1.   Kriterier

Det finns många olika omständigheter och klimatförhållanden i medlemsstaterna som kan påverka beslut om huruvida återanvändning av vatten kan fylla en funktion i den integrerade vattenförvaltningen.

Vissa medlemsstaters klimatförhållanden kan innebära att återanvändning av vatten inte behövs och/eller är oekonomiskt eftersom landet har mycket nederbörd. Även i medlemsstater med vattenbrist och återkommande torka kan det dock finnas omständigheter som innebär att återanvändning av vatten i avsikt att avhjälpa vattenbrist inte är en lämplig metod.

Så kan t.ex. vara fallet om vissa områden är drabbade av lång och utdragen torka och ytvattenförekomsterna är beroende av utsläpp av renat avloppsvatten för det ekologiska flödet och en god vattenstatus. Om utsläpp av renat avloppsvatten riktas om till en återvinningsanläggning och därefter till jordbruket kan detta beröva ytvattnet vattenvolymer som är nödvändiga för att garantera minsta ekologiska flöde.

I sådana fall är det även nödvändigt att bedöma inverkan av användning av alternativa källor, dvs. uttag från (andra) yt- och/eller grundvattenförekomster, eftersom även detta kan inverka på vattenmängden och vattnets kvalitet. Belastningar såsom vattenuttag kan påverka grundvattenförekomsters kvantitativa status, och i sådana fall kan återanvändning av vatten vara en alternativ vattenkälla. Det kan även finnas situationer där det inte råder tryck från uttag och kostnaden för återanvändning av vatten kanske inte kan konkurrera med andra vattenkällor.

Fördelar och nackdelar med återanvändning bör därför avvägas noggrant i sådana beslut. Alla dessa överväganden bör ligga till grund för beslut om att inte återanvända vatten i ett visst område som ett led i den integrerade vattenförvaltningen.

I artikel 2.2 i förordningen anges de kriterier som medlemsstaterna ska beakta för att avgöra huruvida återanvändning av vatten inte är lämplig i vissa avrinningsdistrikt (eller delar av avrinningsdistrikt).

Medlemsstater som fattar sådana beslut enligt artikel 2.2 i förordningen ska vederbörligen motivera beslutet och överlämna det till kommissionen. Om förbudet beror på tryck på kvaliteten hos ytvattenförekomster som är beroende av utsläpp av renat avloppsvatten det ekologiska flödet och en god vattenstatus kan beslutet motiveras genom att ange följande:

| — | Vilka ytvattenförekomster som påverkas. |
| --- | --- |

—

Vilka ytvattenförekomster som påverkas.

| — | Deras aktuella status. |
| --- | --- |

—

Deras aktuella status.

| — | Vilka andra kostnadseffektiva åtgärder som har vidtagits och kan vidtas för att förbättra vattnets status och/eller undvika att det försämras. |
| --- | --- |

—

Vilka andra kostnadseffektiva åtgärder som har vidtagits och kan vidtas för att förbättra vattnets status och/eller undvika att det försämras.

| — | Alternativa vattenkällor för bevattning av jordbruket. |
| --- | --- |

—

Alternativa vattenkällor för bevattning av jordbruket.

| — | Huruvida dessa andra vattenkällor kan leda till överuttag från andra yt- eller grundvattenförekomster, vilket eventuellt kan påverka deras kvantitativa eller kvalitativa status. |
| --- | --- |

—

Huruvida dessa andra vattenkällor kan leda till överuttag från andra yt- eller grundvattenförekomster, vilket eventuellt kan påverka deras kvantitativa eller kvalitativa status.

Om beslutet grundar sig på kriteriet kostnadseffektivitet är det viktigt att beakta alla kostnader, både miljö- och resurskostnader (för det återvunna vattnet och den eller de alternativa källor som medlemsstaten anser vara lämpligare). Den ekonomiska analys som ska utföras enligt artikel 5 och bilaga III till direktiv 2000/60/EG kan ge användbar bakgrundsinformation.

2.1.2.   Överlämning och granskning av beslutet

Ett vederbörligen motiverat beslut med välgrundade argument som baseras på de kriterier som anges i artikel 2.2 i förordningen ska lämnas in skriftligen till kommissionen via de ordinarie kommunikationskanalerna (t.ex. via medlemsstaternas ständiga representation vid EU). Medlemsstaten ska också offentliggöra sådana beslut enligt artikel 10.3.

Enligt artikel 2.2 i förordningen ska sådana beslut ses över vid behov för att beakta förändrade förhållanden. Besluten ska i synnerhet ses över för att ta hänsyn till klimatförändringsprognoser och nationella strategier för klimatanpassning (som uppdateras vartannat år) (7), minst vart sjätte år, med beaktande av de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som utarbetats enligt direktiv 2000/60/EG.

Beslut om att förbjuda återanvändning av vatten ska således vara motiverade inom den bredare ramen för integrerad vattenförvaltning. Sådana beslut ska fullständigt överensstämma med den förvaltningsmetod som anges i de berörda förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt och med politiken för begränsning av och anpassning till klimatförändringar.

Detta innebär att beslut om att förbjuda återanvändning av vatten ska grunda sig på information om vattenstatus, belastningar och de effekter och åtgärder som anges i dessa planer. Detta kräver även en bedömning av miljö- och resurskostnaderna för återvunnet och/eller andra vattenresurser, med beaktande av den ekonomiska analys som utförts enligt artikel 5 i direktiv 2000/60/EG.

2.2.   
  Behörig myndighet

De behöriga myndigheter som avses i artikel 3.1 är ansvariga för

| — | beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, bland annat genom att säkerställa att en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten har tagits fram, |
| --- | --- |

—

beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, bland annat genom att säkerställa att en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten har tagits fram,

| — | fastställa huruvida förordningens kriterier avseende undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt är uppfyllda (i förekommande fall), |
| --- | --- |

—

fastställa huruvida förordningens kriterier avseende undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt är uppfyllda (i förekommande fall),

| — | kontrollera efterlevnaden av de villkor som anges i tillstånden och vidta uppföljningsåtgärder i händelse av överträdelser. |
| --- | --- |

—

kontrollera efterlevnaden av de villkor som anges i tillstånden och vidta uppföljningsåtgärder i händelse av överträdelser.

Dessa ansvarsuppgifter kan t.ex. omfatta följande: Granska riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten och säkerställa att planen omfattar alla aspekter. Regelbundet kontrollera efterlevnaden åtgärder och arbetsuppgifter i planerna. Underlätta kommunikationen mellan olika aktörer i systemet för återanvändning av vatten. Samordna informationsutbytet med andra myndigheter. Medlemsstaterna kan besluta att utse fler än en behörig myndighet beroende på sin administrativa struktur, t.ex. de strukturer som används för att förvalta avrinningsdistrikten.

Om en medlemsstat beslutar att det inte är lämpligt att producera och återanvända återvunnet vatten för bevattning av jordbruk i ett avrinningsdistrikt (i hela territoriet) behöver de enligt artikel 2 endast utse en behörig myndighet om forsknings- och pilotprojekt om återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket genomförs. Om en medlemsstat godkänner produktion av återvunnet vatten men inte att det återvunna vattnet används, krävs likaså en behörig myndighet för att handlägga produktionstillstånd.

2.3.   
  Kontaktpunkter

Enligt artikel 8 i förordningen ska medlemsstaterna utse en kontaktpunkt för samarbete med andra medlemsstaters kontaktpunkter.

Kontaktpunkterna har till uppgift att a) ta emot och vidarebefordra förfrågningar om stöd, b) på begäran tillhandahålla stöd, och c) samordna kommunikationen mellan behöriga myndigheter i olika medlemsstater. De behöriga myndigheterna ska, innan de beviljar ett tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, utbyta information om de villkor som anges i det berörda tillståndet och riskhanteringsplanerna med kontaktpunkten i den medlemsstat där det återvunna vattnet är avsett att användas. Kontaktpunkterna ska besvara förfrågningar om stöd utan onödigt dröjsmål.

Medlemsstaterna behöver inte inrätta en kontaktpunkt om de på grundval av artikel 2.2 beslutar att det inte är lämpligt att använda återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket i något avrinningsdistrikt (i hela territoriet).

Om en medlemsstat inte godkänner att återvunnet vatten används inom dess territorium men exporterar återvunnet vatten till ett grannland måste de dock ha en kontaktpunkt. Medlemsstater som inte producerar återvunnet vatten inom sitt territorium men vill importera återvunnet vatten för bevattning från ett grannland måste också ha en kontaktpunkt.

Projekt som genomförs i en angränsande medlemsstat kan i viss mån påverka ett gemensamt avrinningsområde, vilket kräver samråd mellan de båda medlemsstaternas behöriga myndigheter via kontaktpunkterna.

2.4.   
  Ansvariga parter

I förordningen fastställs ett antal ”ansvariga parter”, dvs. aktörer som utför en uppgift eller aktivitet i systemet för återanvändning av vatten. System för återanvändning av vatten består, enligt definitionen i artikel 3.15, av infrastruktur och andra tekniska element från inloppet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den punkt där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket, inbegripet, i förekommande fall, infrastruktur för distribution och lagring.

Enligt definitionen i artikel 3.14 är ansvariga parter

| — | operatören av återvinningsanläggningen, |
| --- | --- |

—

operatören av återvinningsanläggningen,

| — | operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen, |
| --- | --- |

—

operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen,

| — | den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, och |
| --- | --- |

—

den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, och

| — | i förekommande fall, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

i förekommande fall, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten.

I förordningen beskrivs också de ansvarsområden som operatörer av återvinningsanläggningar minst ska fullgöra (se avsnitt 2.4.1).

I de tillstånd som de behöriga myndigheterna utfärdar anges de andra ansvariga parternas ansvar, med beaktande av de ansvarsområden som fastställs i riskhanteringsplanerna.

Ansvarsuppgifterna för de andra myndigheterna än den behöriga myndigheten kan vara att se över riskhanteringsplanerna för att kontrollera att de överensstämmer med tillämpliga bestämmelser (t.ex. om hälsa, miljö och jordbruk), fastställa särskilda krav inom sitt expertisområde och utfärda yttranden om riskhanteringsplanerna.

Medlemsstaterna får, i förekommande fall och i enlighet med den nationella lagstiftningen, fastställa ytterligare uppgifter och ansvarsområden, under förutsättning att de överensstämmer med minimireglerna.

2.4.1.   Operatörer av återvinningsanläggningar: ansvar för vattnets kvalitet

Operatörer av återvinningsanläggningar driver eller förvaltar återvinningsanläggningar. De kan vara privata aktörer eller offentliga organ. De kan vara andra enheter än operatörer av anläggningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse enligt direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

I artikel 4.1 i förordningen klargörs att operatörer av återvinningsanläggningar har ansvar för kvaliteten på det återvunna vattnet vid efterlevnadspunkten.

Enligt definitionen i artikel 3.11 är efterlevnadspunkten den punkt där operatören av en återvinningsanläggning levererar återvunnet vatten till nästa aktör i kedjan. Beroende på hur systemet för återanvändning är organiserat i medlemsstaterna kan nästa aktör vara slutanvändaren, eller andra aktörer om vattnet transporteras, distribueras eller lagras för framtida bruk.

Vid efterlevnadspunkten, som anges i tillståndet för produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten (se avsnitt 2.5 om tillstånd), ska operatören av en återvinningsanläggning säkerställa att det återvunna vattnet uppfyller de minimikrav som fastställs i bilaga I samt eventuella ytterligare relevanta villkor som den behöriga myndigheten anger i tillståndet och som beskrivs i riskhanteringsplanen.

2.4.2.   Andra aktörers ansvar

Efter efterlevnadspunkten övergår ansvaret för vattnets kvalitet till nästa aktör i kedjan, antingen slutanvändaren eller eventuella mellanhänder som ansvarar för distribution eller lagring.

Villkoren för distribution, lagring och användning ska i förekommande fall anges i riskhanteringsplanen, som också ska innehålla information om vilka parter i systemet för återanvändning av vatten som ansvarar för att uppfylla dessa krav.

Om villkor för slutanvändare fastställs i riskhanteringsplanen ska dessa krav överensstämma med EU:s lagstiftning om livsmedelshygien (och foderhygien) och relaterade rättsakter, särskilt de som anges förordningen om återanvändning av vatten. Följande rättsakter anges i förordningen:

| — | Förordning (EG) nr 178/2002 (8): den ”allmänna livsmedelslagstiftningen”. I artikel 17 fastställs alla livsmedelsföretagares primära ansvar (inklusive primärproducenter, dvs. jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Förordning (EG) nr 178/2002 (8): den ”allmänna livsmedelslagstiftningen”. I artikel 17 fastställs alla livsmedelsföretagares primära ansvar (inklusive primärproducenter, dvs. jordbrukare).

| — | Förordning (EG) nr 852/2004 (9) om livsmedelshygien: I artikel 4.1 upprepas primärproducenternas ansvar att följa de allmänna hygienbestämmelserna (god hygienpraxis) i bilaga I till den förordningen. I bilaga I del A II 5 c anges att livsmedelsföretagare som producerar eller skördar växtprodukter ska vidta adekvata åtgärder och använda dricksvatten, eller rent vatten, när så krävs för att förhindra kontaminering. |
| --- | --- |

—

Förordning (EG) nr 852/2004 (9) om livsmedelshygien: I artikel 4.1 upprepas primärproducenternas ansvar att följa de allmänna hygienbestämmelserna (god hygienpraxis) i bilaga I till den förordningen. I bilaga I del A II 5 c anges att livsmedelsföretagare som producerar eller skördar växtprodukter ska vidta adekvata åtgärder och använda dricksvatten, eller rent vatten, när så krävs för att förhindra kontaminering.

| — | Förordning (EG) nr 2073/2005 (10) om mikrobiologiska kriterier för livsmedel, vilka omfattar kriterier för E. coli för vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (efter skörd). |
| --- | --- |

—

Förordning (EG) nr 2073/2005 (10) om mikrobiologiska kriterier för livsmedel, vilka omfattar kriterier för E. coli för vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung (efter skörd).

| — | Förordning (EU) 2017/625 (11) (som ersätter förordning (EG) nr 882/2004) och utgör den rättsliga ramen för offentlig kontroll av livsmedel och livsmedelssäkerhet i alla produktions-, bearbetnings- och distributionsled. De behöriga myndigheterna ska se till och kontrollera att livsmedelsföretagarna uppfyller livmedelssäkerhetskraven. |
| --- | --- |

—

Förordning (EU) 2017/625 (11) (som ersätter förordning (EG) nr 882/2004) och utgör den rättsliga ramen för offentlig kontroll av livsmedel och livsmedelssäkerhet i alla produktions-, bearbetnings- och distributionsled. De behöriga myndigheterna ska se till och kontrollera att livsmedelsföretagarna uppfyller livmedelssäkerhetskraven.

| — | Kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien (12). |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien (12).

Förordningen om återanvändning av vatten, där vattenkvaliteten hos en viss vattenkälla i ett led före primärproduktionen fastställs (innan vattnet används för bevattning) kompletterar bestämmelserna om livsmedelshygien. Bestämmelserna om livsmedelshygien (och foderhygien) gäller från primärproduktionsledet, inbegripet bevattning, och omfattar alla aspekter av bevattning för alla vattenkällor.

2.5.   
  Tillstånd

Enligt artikel 6.1 i förordningen ska produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten som är avsett för bevattning inom jordbruket vara föremål för ett tillstånd. Alla tillstånd ska grunda sig på riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten och ska ange de skyldigheter som operatören av återvinningsanläggningen och, i förekommande fall, andra ansvariga parter har i enlighet med artikel 6.3.

De uppgifter som ska finnas med i tillstånden anges i förordningen, men det är medlemsstaternas ansvar att besluta hur förfarandena för beviljande av tillstånd ska vara utformade, t.ex. hur behöriga myndigheter ska utses samt vilka tidsfrister som gäller.

Detta avsnitt omfattar därför inte förfarandemässiga frågor. Det ska dock påpekas att det uttryckligen anges i förordningen att medlemsstaterna får tillämpa befintliga förfaranden för beviljande av tillstånd om förfarandena anpassas för att beakta de krav som fastställs i förordningen.

2.5.1.   Myndigheter som beviljar tillstånd

Tillstånd för återanvändning av vatten kan endast beviljas av de behöriga myndigheter som medlemsstaterna har utsett. Det får inte föreligga några intressekonflikter mellan de parter som ansvarar för utarbetandet av utkasten till riskhanteringsplaner för återanvändning av vatten och den myndighet som beviljar tillståndet för produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten.

Vid bedömningen av en ansökan ska den behöriga myndigheten samråda och utbyta information med eventuella andra relevanta myndigheter, i synnerhet vatten- och hälsomyndigheterna (om de inte utgörs av den behöriga myndigheten) samt med eventuella andra parter som den behöriga myndigheten anser vara relevanta.

Exempel

Flera olika strukturer är möjliga på nationell nivå. Nedan följer några exempel.

Exempel 1 – om en anläggning för återvinning av vatten, och således operatören, är densamma som en anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, kan den behöriga myndigheten vara den myndighet som beviljar tillstånd för rening av avloppsvatten, och inte en myndighet med ansvar för vatten eller livsmedel.

I dessa fall krävs nära samarbete mellan de olika myndigheterna för att i) säkerställa att de tillämpliga vattennormerna är uppfyllda och att de maximala nivåerna inte överskrids när minskade volymer av vatten släpps ut i en ytvattenförekomst, och ii) att hälsonormerna är uppfyllda när vattnet används för bevattning.

I sådana situationer kan vatten- eller hälsomyndigheterna bidra till utarbetandet av riskhanteringsplanen och förfarandet för ansökan om tillstånd, eftersom det inte föreligger någon intressekonflikt med den myndighet som beviljar tillståndet.

Exempel 2 – om en anläggning för återvinning av vatten, och således operatören, är inte är densamma som en anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, kan den behöriga myndighet som beviljar tillstånd för återanvändning av vatten vara en annan myndighet än den myndighet som beviljar tillstånd för anläggningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

Det kan t.ex. vara vatten- eller hälsomyndigheten. I ett sådant fall kan dessa myndigheter inte delta i utarbetandet av förfarandet för ansökan om tillstånd eller riskhanteringsplanen, eftersom det skulle föreligga en intressekonflikt mellan den tillståndgivande myndigheten och de parter som utarbetar tillståndsförfarandet och riskhanteringsplanen.

Dessa myndigheter kan dock uppmanas att lämna uppgifter eller annan information som underlag för förfarandet, t.ex. uppgifter om övervakning av vattenresurser eller andra miljöuppgifter. De kan också bistå med vägledning om vilka förfaranden som bör följas osv.

Exempel 3 – Om en anläggning för återvinning av vatten ägs av en behörig myndighet bör det finnas förfaranden för att undvika intressekonflikter säkerställa att förfarandet för ansökan om tillstånd och riskhanteringsplanen utarbetas av de ansvariga parterna och att den person eller avdelning som ansvarar för beviljandet av tillstånd inte är delaktig i detta arbete.

Om alla villkor för tillståndet är uppfyllda bör medlemsstatens behöriga myndighet utan dröjsmål bevilja tillståndet (enligt artikel 6.5). Det ska innehålla alla nödvändiga villkor och åtgärder som fastställts i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten. Syftet med detta är att garantera rättssäkerhet för alla berörda parter.

Om den behöriga myndigheten på grund av en ansökans komplexitet behöver mer än tolv månader från dagen för mottagandet av en fullständig ansökan för att besluta huruvida ett tillstånd ska beviljas, ska den meddela sökanden det förväntade beslutsdatumet.

2.5.2.   Ansökan om tillstånd

Enligt artikel 6.2 kan alla ansvariga parter i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet slutanvändaren där så är relevant i enlighet med nationell rätt, lämna in en ansökan om ett tillstånd eller om en ändring av ett befintligt tillstånd. Ansökan ska lämnas in till den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken återvinningsanläggningen drivs eller är tänkt att drivas.

I vissa projekt för återanvändning av vatten överför operatören av anläggningen för återvinning vattnet direkt till slutanvändaren. I andra projekt deltar även andra parter och det kan finnas behov av en distributionsoperatör för återvunnet vatten eller en lagringsoperatör för återvunnet vatten.

I sådana fall får medlemsstaterna i enlighet med artikel 6.7 kräva att sådana operatörer ska vara föremål för ett särskilt tillstånd. Sådana tillstånd ska ange operatörernas skyldigheter, även eventuella ytterligare krav och barriärer som har identifierats i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten för det systemet, enligt vad som avses i artikel 5.4.

2.5.3.   Tillståndets innehåll

Såsom anges i artikel 6.3 ska tillståndet – eller tillstånden om andra ansvariga parter än operatören av anläggningen för återvinning av vatten måste ha ett särskilt tillstånd (artikel 6.7) – bygga på riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

Riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten ska utarbetas enligt bilaga II till förordningen. Den ska ange de villkor som ska vara uppfyllda för att säkerställa efterlevnad av kraven avseende vattenkvalitet, användning och övervakning i bilaga I till förordningen.

Följande uppgifter ska anges i tillståndet:

| — | Kvalitetsklassen eller kvalitetsklasserna för återvunnet vatten och den användning inom jordbruket för vilken det återvunna vattnet har ett tillstånd. |
| --- | --- |

—

Kvalitetsklassen eller kvalitetsklasserna för återvunnet vatten och den användning inom jordbruket för vilken det återvunna vattnet har ett tillstånd.

| — | Platsen eller platserna för användning. |
| --- | --- |

—

Platsen eller platserna för användning.

| — | Återvinningsanläggningarna, bland annat var anläggningarna är belägna, kontaktuppgifter för operatören och uppskattad årlig volym av det återvunna vatten som ska produceras. |
| --- | --- |

—

Återvinningsanläggningarna, bland annat var anläggningarna är belägna, kontaktuppgifter för operatören och uppskattad årlig volym av det återvunna vatten som ska produceras.

| — | Villkor avseende de minimikrav för vattenkvalitet och övervakning som anges i avsnitt 2 i bilaga I, som ska omfatta specifikationer om typen av rening. |
| --- | --- |

—

Villkor avseende de minimikrav för vattenkvalitet och övervakning som anges i avsnitt 2 i bilaga I, som ska omfatta specifikationer om typen av rening.

| — | Eventuella villkor avseende ytterligare krav på operatören av återvinningsanläggningen som anges i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

—

Eventuella villkor avseende ytterligare krav på operatören av återvinningsanläggningen som anges i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

| — | Eventuella andra villkor som är nödvändiga för att eliminera eventuella oacceptabla risker för miljön och för människors och djurs hälsa. Dessa villkor kan omfatta information om exakta funktioner, uppgifter, verksamheter och ansvar för de andra ansvariga parterna i systemet eller skyldigheter avseende miljöövervakningssystem beroende på resultaten av riskhanteringsplanen samt uppföljningsförfaranden om negativa miljökonsekvenser uppstår. |
| --- | --- |

—

Eventuella andra villkor som är nödvändiga för att eliminera eventuella oacceptabla risker för miljön och för människors och djurs hälsa. Dessa villkor kan omfatta information om exakta funktioner, uppgifter, verksamheter och ansvar för de andra ansvariga parterna i systemet eller skyldigheter avseende miljöövervakningssystem beroende på resultaten av riskhanteringsplanen samt uppföljningsförfaranden om negativa miljökonsekvenser uppstår.

| — | Tillståndets giltighetsperiod. |
| --- | --- |

—

Tillståndets giltighetsperiod.

| — | Den efterlevnadspunkt där kontroller utförs för att verifiera att operatören har fullgjort sina skyldigheter när det gäller kvaliteten på det återvunna vattnet. |
| --- | --- |

—

Den efterlevnadspunkt där kontroller utförs för att verifiera att operatören har fullgjort sina skyldigheter när det gäller kvaliteten på det återvunna vattnet.

Såsom anges i artikel 6.6 ska tillstånden ses över regelbundet och vid behov uppdateras. Tillstånden ska ses över och uppdateras åtminstone i följande fall:

| — | Anläggningens kapacitet har förändrats avsevärt. |
| --- | --- |

—

Anläggningens kapacitet har förändrats avsevärt.

| — | Utrustning har uppgraderats eller ny utrustning eller nya processer har tillkommit, vilket kräver validitetsövervakning för idrifttagande (för klass A-vatten). |
| --- | --- |

—

Utrustning har uppgraderats eller ny utrustning eller nya processer har tillkommit, vilket kräver validitetsövervakning för idrifttagande (för klass A-vatten).

| — | Det har skett förändringar i klimatförhållanden eller andra förhållanden som betydligt påverkar ytvattenförekomsters ekologiska status. |
| --- | --- |

—

Det har skett förändringar i klimatförhållanden eller andra förhållanden som betydligt påverkar ytvattenförekomsters ekologiska status.

2.5.4.   Undantag för forsknings- och pilotprojekt

Enligt artikel 2.1 är förordningen alltid tillämplig när återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket. Enligt artikel 2.3 kan forskningsprojekt eller pilotprojekt dock undantas från denna regel om vissa villkor är uppfyllda. För att bevilja ett sådant tillstånd ska den behöriga myndigheten fastställa att följande kriterier är uppfyllda:

| — | Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer inte att utföras inom en vattenförekomst som används för uttag av dricksvatten eller inom en säkerhetszon som upprättats enligt direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

—

Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer inte att utföras inom en vattenförekomst som används för uttag av dricksvatten eller inom en säkerhetszon som upprättats enligt direktiv 2000/60/EG.

| — | Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer att övervakas på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

—

Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer att övervakas på lämpligt sätt.

Det är den behöriga myndighetens ansvar att från fall till fall fastställa de villkor och övervakningsfrekvenser som krävs för att säkerställa efterlevnad av ramdirektivet för vatten och annan tillämplig lagstiftning.

Undantagen ska begränsas till en period på högst fem år. Grödor som odlats inom ett forskningsprojekt eller pilotprojekt som undantagits enligt denna förordning får dessutom inte släppas ut på marknaden.

2.6.   
  Efterlevnadskontroller

De behöriga myndigheterna ska utföra efterlevnadskontroller för att säkerställa att de olika parterna i systemet för återanvändning av vatten uppfyller de krav som anges i tillstånden.

Kraven kan avse en operatör av en anläggning för återvinning av vatten vid efterlevnadspunkten eller andra ansvariga parter eller slutanvändare enligt riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

Om dessa parter är verksamma i olika medlemsstater, tex. i sådant gränsöverskridande projekt som beskrivs i avsnitt 2.3, ska de behöriga myndigheterna som ansvarar för dessa aktörer utföra dessa kontroller.

2.7.   
  Sanktioner

Enligt artikel 15 ska medlemsstaterna fastställa regler om sanktioner som ska tillämpas mot överträdelser av denna förordning och ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de genomförs. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Följande kriterier kan beaktas vid fastställande av sanktioner:

| a) | Överträdelsens art, allvar, omfattning och varaktighet. |
| --- | --- |

a)

Överträdelsens art, allvar, omfattning och varaktighet.

| b) | Om överträdelsen skett med uppsåt eller genom oaktsamhet. |
| --- | --- |

b)

Om överträdelsen skett med uppsåt eller genom oaktsamhet.

| c) | De områden som påverkas av överträdelsen, särskilt känsliga områden. |
| --- | --- |

c)

De områden som påverkas av överträdelsen, särskilt känsliga områden.

| d) | De fördelar som de ansvariga för överträdelsen har vunnit (för att säkerställa att de ansvariga fråntas dessa fördelar). |
| --- | --- |

d)

De fördelar som de ansvariga för överträdelsen har vunnit (för att säkerställa att de ansvariga fråntas dessa fördelar).

| e) | Om överträdelsen begåtts vid upprepade tillfällen (för att avskräcka från fler brott av samma slag). |
| --- | --- |

e)

Om överträdelsen begåtts vid upprepade tillfällen (för att avskräcka från fler brott av samma slag).

Medlemsstaterna bör införa åtgärder för att säkerställa efterlevnad för att förhindra och upptäcka överträdelser och tillämpa sanktionerna. Säkerställande av efterlevnaden omfattar alla de sätt på vilka de offentliga myndigheterna ingriper för att säkerställa att företag och andra (ansvariga) fullgör sina miljömässiga skyldigheter, t.ex. inspektioner och verkställande åtgärder.

Generellt sett kan tre åtgärdskategorier övervägas:

| — | Övervakning av efterlevnad:

  Detta innebär analyser, bedömningar, övervakning, inspektioner, utredningar, revisioner eller andra kontroller och insatser som genomförs av, på uppdrag av eller under tillsyn av en behörig myndighet, i syfte att undersöka om de ansvariga fullgör sina verkställbara skyldigheter. |
| --- | --- |

—

Övervakning av efterlevnad:

Detta innebär analyser, bedömningar, övervakning, inspektioner, utredningar, revisioner eller andra kontroller och insatser som genomförs av, på uppdrag av eller under tillsyn av en behörig myndighet, i syfte att undersöka om de ansvariga fullgör sina verkställbara skyldigheter.

| — | Uppföljning och verkställande åtgärder:

  Detta innebär förvaltningsrättsliga, civilrättsliga eller straffrättsliga åtgärder som vidtas av en behörig myndighet som ett svar på bristande efterlevnad eller misstankar om bristande efterlevnad av en verkställbar skyldighet. |
| --- | --- |

—

Uppföljning och verkställande åtgärder:

Detta innebär förvaltningsrättsliga, civilrättsliga eller straffrättsliga åtgärder som vidtas av en behörig myndighet som ett svar på bristande efterlevnad eller misstankar om bristande efterlevnad av en verkställbar skyldighet.

| — | Främjande av efterlevnad och förebyggande av bristande efterlevnad:

  Detta innebär åtgärder som uppmuntrar till efterlevnad av verkställbara skyldigheter annat än genom övervakning av efterlevnaden eller uppföljning och verkställighet. |
| --- | --- |

—

Främjande av efterlevnad och förebyggande av bristande efterlevnad:

Detta innebär åtgärder som uppmuntrar till efterlevnad av verkställbara skyldigheter annat än genom övervakning av efterlevnaden eller uppföljning och verkställighet.

Denna regel gäller samtliga aspekter av förordningen, även de bestämmelser som medlemsstaterna får införa avseende områden av deras territorier där återanvändning av vatten inte anses vara lämplig, eller bestämmelser om vetenskapliga projekt eller pilotforskningsprojekt.

2.8.   
  Medvetandehöjande kampanjer och informationsutbyte

Enligt artikel 9 ska medlemsstater som tillämpar återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket anordna allmänna medvetandehöjande kampanjer. I sådana kampanjer får fördelarna med säker återanvändning av vatten lyftas fram.

Det står medlemsstaterna fritt att anpassa sådana kampanjer till de nationella förhållandena, bland annat omfattningen av återanvändningen av vatten. De får även anordna särskilda informationskampanjer för slutanvändare för att i förekommande fall främja användningen av återvunnet vatten som ett säkert och hållbart alternativ för bevattning och för att säkerställa en optimal och säker användning av återvunnet vatten och därigenom säkerställa en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa.

Sådana informationskampanjer kan vara användbara för att bemöta allmänhetens eventuella farhågor kring återanvändning av vatten och kan bidra till att säkerställa ett brett stöd för införandet av ett system för återanvändning av vatten. För att skapa förtroende och acceptans rekommenderas de ansvariga myndigheterna att involvera berörda parter redan i ett tidigt skede och noggrant utforma budskapen med hjälp av personliga erfarenheter och se till att de omfattar platsspecifika utmaningar.

God praxis på området visar att deltagande av myndigheter och berörda aktörer på olika nivåer kan vara ett effektivt sätt att nå ut till en bred publik. Det kan handla om riktade medvetandehöjande kampanjer, samråd eller ökat deltagande av berörda aktörer i planerings- och beslutsprocesserna.

Som en allmän vägledning föreslås det i riktlinjerna CIS Guidelines on integrating water reuse into water planning and management in the context of the Water Framework Directive från 2016 (13) att följande information ska inhämtas som bidrag till informationskampanjer och medvetandehöjande kampanjer:

| — | Motivering av behovet av återanvändning av vatten. t.ex. vattenbrist, även med tanke på framtida klimatförhållanden. |
| --- | --- |

—

Motivering av behovet av återanvändning av vatten. t.ex. vattenbrist, även med tanke på framtida klimatförhållanden.

| — | Kostnader för att installera renings- och distributionssystem. |
| --- | --- |

—

Kostnader för att installera renings- och distributionssystem.

| — | Miljöfördelar och nackdelar/risker. |
| --- | --- |

—

Miljöfördelar och nackdelar/risker.

| — | Sociala och ekonomiska fördelar och nackdelar/risker. Öppenhet kring exponeringsrisker för allmänheten, hur dessa risker kommer att hanteras samt tillämpliga reningsnormer. |
| --- | --- |

—

Sociala och ekonomiska fördelar och nackdelar/risker. Öppenhet kring exponeringsrisker för allmänheten, hur dessa risker kommer att hanteras samt tillämpliga reningsnormer.

Det är även viktigt att beakta kostnaden för skördeförluster till följd av brist på vatten för bevattning. Sådana skördeförluster kan minimeras genom användning av en mer förutsägbar vattenkälla, såsom återvunnet vatten.

I artiklarna 10 och 11 i förordningen anges regler för den information som ska göras tillgänglig för allmänheten och information om hur reglerna de tillämpas. Denna information måste finnas tillgänglig för Europeiska kommissionen, Europeiska miljöbyrån och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar.

Den information som regelbundet ska göras tillgänglig för allmänheten inbegriper följande:

| — | Kvantitet av och kvalitet på det återvunna vatten som tillhandahålls. |
| --- | --- |

—

Kvantitet av och kvalitet på det återvunna vatten som tillhandahålls.

| — | Procentandelen återvunnet vatten av den totala mängden renat avloppsvatten från tätbebyggelse, om dessa uppgifter finns tillgängliga. |
| --- | --- |

—

Procentandelen återvunnet vatten av den totala mängden renat avloppsvatten från tätbebyggelse, om dessa uppgifter finns tillgängliga.

| — | Resultat av kontroller av efterlevnaden. |
| --- | --- |

—

Resultat av kontroller av efterlevnaden.

| — | Utsedda kontaktpunkter. |
| --- | --- |

—

Utsedda kontaktpunkter.

| — | Eventuella beslut enligt artikel 2.2. |
| --- | --- |

—

Eventuella beslut enligt artikel 2.2.

Medlemsstaterna ska dessutom offentliggöra ett dataset som innehåller ytterligare information om resultatet av kontroller av efterlevnaden och annan information om fall av bristande efterlevnad samt information om de åtgärder som vidtagits för att återställa efterlevnaden.

Medlemsstaterna får välja de lämpligaste formaten och metoderna för att lämna ut information enligt artikel 10 till allmänheten, som anpassats till deras nationella förhållanden.

När det gäller artikel 11 om den information om genomförandet som medlemsstaterna måste göra tillgänglig, får kommissionen genom genomförandeakter fastställa närmare regler om format för och redovisning av den information som ska lämnas, med bistånd av den kommitté som inrättats genom direktiv 2000/60/EG och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 14.

3.   Tekniska aspekter

Detta avsnitt behandlar alla aspekter avseende riskhantering, typer av grödor och kvalitetsklasser för vatten och valideringsövervakning.

3.1.   
  Riskhantering

Såsom anges i artikel 5.1 i förordningen har den behöriga myndigheten det yttersta ansvaret för att säkerställa att det upprättas en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten. Riskhanteringsplanen ska omfatta alla aspekter av projekt för återanvändning av vatten, inbegripet produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten. Den ska också ange vilken part som har ansvar för varje aspekt av förvaltningen av projektet.

Den behöriga myndigheten har således ansvaret för att säkerställa att en riskhanteringsplan upprättas. De parter som utarbetar planen är operatören av anläggningen för återvinning av vatten, andra ansvariga parter och slutanvändare beroende på vad som är lämpligt.

Den eller de personer eller enheter som utarbetar riskhanteringsplanen kan vara någon av de ”ansvariga parter” som deltar i systemet för återvinning av vatten eller slutanvändaren, enligt nationell lagstiftning. När det gäller ett korrekt genomförande av förordningen spelar det ingen roll vem som faktiskt utarbetar eller sammanställer planen, under förutsättning att alla relevanta ansvariga parter och slutanvändare rådfrågas på lämpligt sätt utifrån vattenåtervändningssystemets art, plats och egenskaper.

Riskhanteringsplanen kan omfatta ett eller flera system för återanvändning av vatten, på villkor att alla aspekter som krävs i förordningen ingår. Detta kan leda till ett system där ett antal grundläggande faktorer fastställs – t.ex. om det finns liknande grödor och bevattningsmetoder i området i fråga eller en uppförandekod – som kan utgöra grunden för mer skräddarsydda riskhanteringsplaner för specifika system för återanvändning av vatten.

De aspekter som ska behandlas i riskhanteringsplanen (enligt förordningen) är eventuella ytterligare krav på operatören av anläggningen som måste vara uppfyllda innan vattnet levereras till nästa aktör i kedjan. Planen ska också ange lämpliga förebyggande och/eller korrigerande åtgärder och barriärer, övervakning eller andra krav på systemet för återanvändning av vatten som andra aktörer ska tillämpa för att garantera att det är säkert efter efterlevnadspunkten.

Riskhanteringsplanen beskriver uppgifter och krav och fastställer tydligt vilka ansvarsområden de berörda aktörerna har i systemet.

Det finns fall där en specifik slutanvändare inte har identifierats ännu. I sådana situationer kan riskhanteringsplanen tas fram utifrån den avsedda användningen av det återvunna vattnet i det berörda området (t.ex. baserat på de vanligaste jordbruksmetoderna och grödorna).

Om en ny slutanvändare identifieras efter det att riskhanteringsplanen har slutförts bör en utvärdering göras för att fastställa om planen behöver anpassas. Den nya slutanvändarens bevattningsmetoder eller grödor kan t.ex. skilja sig från de metoder eller grödor som det återvunna vattnet från anläggningen i fråga används för (det kan t.ex. krävas en högre kvalitetsklass för vattnet).

I sådana situationer kan det vara nödvändigt att ompröva riskhanteringsplanens risker, förebyggande åtgärder eller barriärer för de nya användningsområdena. Det kan också vara nödvändigt att anpassa vissa aspekter i systemet för återanvändning av vatten (och i förekommande fall även i tillståndet, som bygger på riskhanteringsplanen). Denna omprövning kan göras av någon av de ansvariga parterna eller slutanvändaren beroende på vad som är lämpligt.

3.1.1.   Väsentliga riskhanteringskomponenter

Riskhanteringsplanen ska grunda sig på de väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II till förordningen. Riskhanteringsplanen ska följa en systematisk metod. En strukturerad analys av systemet för återanvändning av vatten ska utföras, potentiella faror och farliga händelser ska identifieras (samt riskutsatta befolkningsgrupper och miljöer och relaterade exponeringsvägar), planering i förekommande fall och möjliga förebyggande åtgärder och barriärer för att hantera och begränsa de bedömda riskerna.

Planen bör även innehålla bestämmelser om kommunikation och samarbete mellan de berörda parterna för att säkerställa att korrigerande åtgärder vidtas och meddelas när så krävs. De väsentliga riskhanteringskomponenterna i riskhanteringsplanen utgör grunden för att säkerställa att återvunnet vatten används och förvaltas på ett säkert sätt för att skydda människors eller djurs hälsa och miljön.

I bilaga II i förordningen fastställs 11 väsentliga riskhanteringskomponenter. De är uppdelade i del A, B och C och utgör grunden för den föreslagna övergripande metoden för riskhanteringsplaner.

Dessa är

| | Del A) – Väsentliga riskhanteringskomponenter






  1. | Systembeskrivning (väsentlig riskhanteringskomponent 1) – En beskrivning av hela systemet för återanvändning av vatten, från det att avloppsvattnet tillförs reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till användningspunkten. |
| --- | --- | --- |

Del A) – Väsentliga riskhanteringskomponenter

1.

Systembeskrivning (väsentlig riskhanteringskomponent 1) – En beskrivning av hela systemet för återanvändning av vatten, från det att avloppsvattnet tillförs reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till användningspunkten.

| 2. | Aktörer och roller (väsentlig riskhanteringskomponent 2) – Identifiering av alla parter som deltar i systemet för återanvändning av vatten och en tydlig beskrivning av deras roller och ansvarsområden. |
| --- | --- |

2.

Aktörer och roller (väsentlig riskhanteringskomponent 2) – Identifiering av alla parter som deltar i systemet för återanvändning av vatten och en tydlig beskrivning av deras roller och ansvarsområden.

| 3. | Identifiering av faror (väsentlig riskhanteringskomponent 3) – Identifiering av potentiella faror (patogener och föroreningar) och farliga händelser (såsom fel i reningssystemet) i systemet för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

3.

Identifiering av faror (väsentlig riskhanteringskomponent 3) – Identifiering av potentiella faror (patogener och föroreningar) och farliga händelser (såsom fel i reningssystemet) i systemet för återanvändning av vatten.

| 4. | Riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper och exponeringsvägar (väsentlig riskhanteringskomponent 4) – Identifiering av befolkningsgrupper och miljöer som potentiellt kan exponeras för de identifierade farorna. |
| --- | --- |

4.

Riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper och exponeringsvägar (väsentlig riskhanteringskomponent 4) – Identifiering av befolkningsgrupper och miljöer som potentiellt kan exponeras för de identifierade farorna.

| 5. | Bedömning av miljö- och hälsorisker (väsentlig riskhanteringskomponent 5) – En bedömning av varje identifierad fara, potentiella risker för människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet för varje exponeringsväg. |
| --- | --- |

5.

Bedömning av miljö- och hälsorisker (väsentlig riskhanteringskomponent 5) – En bedömning av varje identifierad fara, potentiella risker för människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet för varje exponeringsväg.

Riskbedömningen får utföras genom en kvalitativ eller semikvantitativ riskbedömning. En kvantitativ riskbedömning kräver tillräckligt med stödjande uppgifter. Riskbedömningen ska också beakta skyldigheter och krav som fastställs i EU-lagstiftningen och anges i förordningen samt eventuella nationella eller lokala lagar.

| | Del B) – Villkor avseende de ytterligare kraven






  6. | Villkor avseende de ytterligare kraven (väsentlig riskhanteringskomponent 6) – Resultaten av riskbedömningen kan identifiera krav för vattenkvalitet och övervakning som tillkommer utöver eller som är striktare än de krav som anges avsnitt 2 i bilaga I till förordningen. |
| --- | --- | --- |

Del B) – Villkor avseende de ytterligare kraven

6.

Villkor avseende de ytterligare kraven (väsentlig riskhanteringskomponent 6) – Resultaten av riskbedömningen kan identifiera krav för vattenkvalitet och övervakning som tillkommer utöver eller som är striktare än de krav som anges avsnitt 2 i bilaga I till förordningen.

Om ytterligare parametrar eller begränsningar ingår bör de grunda sig på resultaten av riskbedömningen och styrkas med vetenskapliga bevis som härrör från systemet för återanvändning av vatten och inte från andra källor.

Dessa ytterligare parametrar kan även inbegripa följande förorenande ämnen: Tungmetaller, bekämpningsmedel, biprodukter från desinfektion, läkemedel, nya riskämnen och bakterier som uppvisar antimikrobiell resistens.

| | Del C) – Förebyggande åtgärder






  7. | Förebyggande åtgärder (väsentlig riskhanteringskomponent 7) – Identifiering av förebyggande åtgärder eller barriärer (ytterligare eller befintliga) som bör tillämpas på delar av systemet för återanvändning av vatten för att begränsa eventuella identifierade risker. Sådana förebyggande åtgärder kan omfatta åtkomstkontroll, ytterligare vattenreningsmetoder eller särskilda bevattningstekniker eller barriärer. |
| --- | --- | --- |

Del C) – Förebyggande åtgärder

7.

Förebyggande åtgärder (väsentlig riskhanteringskomponent 7) – Identifiering av förebyggande åtgärder eller barriärer (ytterligare eller befintliga) som bör tillämpas på delar av systemet för återanvändning av vatten för att begränsa eventuella identifierade risker. Sådana förebyggande åtgärder kan omfatta åtkomstkontroll, ytterligare vattenreningsmetoder eller särskilda bevattningstekniker eller barriärer.

| 8. | Kvalitetskontrollsystem (väsentlig riskhanteringskomponent 8) –Fastställande av kvalitetskontrollåtgärder, inbegripet protokoll för övervakning av återvunnet vatten med avseende på relevanta parametrar och lämpliga underhållsprogram för utrustning för att säkerställa att reningskedjan är ändamålsenlig och förebyggande åtgärder vidtas. |
| --- | --- |

8.

Kvalitetskontrollsystem (väsentlig riskhanteringskomponent 8) –Fastställande av kvalitetskontrollåtgärder, inbegripet protokoll för övervakning av återvunnet vatten med avseende på relevanta parametrar och lämpliga underhållsprogram för utrustning för att säkerställa att reningskedjan är ändamålsenlig och förebyggande åtgärder vidtas.

| 9. | Miljöövervakningssystem (väsentlig riskhanteringskomponent 9) – Upprätta ett miljöövervakningssystem för att kontrollera utsläpp av identifierade förorenande ämnen i riskutsatta miljöer (t.ex. dricksvatten, grundvatten, jordmån). Miljöövervakningssystemet kan i förekommande fall omfatta befintliga dokumenterade förfaranden för att säkerställa att miljöskyddet upprätthålls. Befintliga förfaranden kan även vidareutvecklas eller skräddarsys, beroende på resultaten från miljöriskbedömningen. |
| --- | --- |

9.

Miljöövervakningssystem (väsentlig riskhanteringskomponent 9) – Upprätta ett miljöövervakningssystem för att kontrollera utsläpp av identifierade förorenande ämnen i riskutsatta miljöer (t.ex. dricksvatten, grundvatten, jordmån). Miljöövervakningssystemet kan i förekommande fall omfatta befintliga dokumenterade förfaranden för att säkerställa att miljöskyddet upprätthålls. Befintliga förfaranden kan även vidareutvecklas eller skräddarsys, beroende på resultaten från miljöriskbedömningen.

| 10. | System för att hantera incidenter och nödsituationer (väsentlig riskhanteringskomponent 10) – Upprätta protokoll för att hantera incidenter och nödsituationer. |
| --- | --- |

10.

System för att hantera incidenter och nödsituationer (väsentlig riskhanteringskomponent 10) – Upprätta protokoll för att hantera incidenter och nödsituationer.

| 11. | Samordning (väsentlig riskhanteringskomponent 11) – Inrätta samordnings- och kommunikationsmekanismer bland olika aktörer som deltar i systemet för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

11.

Samordning (väsentlig riskhanteringskomponent 11) – Inrätta samordnings- och kommunikationsmekanismer bland olika aktörer som deltar i systemet för återanvändning av vatten.

En möjlig struktur som kan vara till hjälp för att organisera de väsentliga riskhanteringskomponenterna beskrivs i gemensamma forskningscentrumets (JRC) tekniska rapport Technical Guidance – Water Reuse Risk Management for Agricultural Irrigation Schemes in Europe (14). I denna JRC-rapport föreslås en modulär struktur (se bild 1), där varje modul behandlar en specifik aspekt av riskhanteringsplanen och omfattar flera av de väsentliga riskhanteringskomponenterna:

| — | Modul I – Förberedelse (de väsentliga riskkomponenterna 1 och 2). |
| --- | --- |

—

Modul I – Förberedelse (de väsentliga riskkomponenterna 1 och 2).

| — | Modul II – Riskbedömning (de väsentliga riskkomponenterna 3, 4, 5 och 6). |
| --- | --- |

—

Modul II – Riskbedömning (de väsentliga riskkomponenterna 3, 4, 5 och 6).

| — | Modul III – Övervakning (de väsentliga riskkomponenterna 6 och 9). |
| --- | --- |

—

Modul III – Övervakning (de väsentliga riskkomponenterna 6 och 9).

| — | Modul IV – Styrning, förvaltning och kommunikation (de väsentliga riskkomponenterna 7, 8, 9, 10 och 11). |
| --- | --- |

—

Modul IV – Styrning, förvaltning och kommunikation (de väsentliga riskkomponenterna 7, 8, 9, 10 och 11).

Bild 1

Väsentliga riskhanteringskomponenter för återanvändning av vatten indelade i fyra moduler, till stöd för utarbetandet av riskhanteringsplaner

Image 1

3.1.2.   Systembeskrivning

En detaljerad beskrivning av systemet (väsentlig riskhanteringskomponent 1) är utgångspunkten för att fullständigt karakterisera hela systemet för återanvändning av vatten –från inloppspunkten för det orenade avloppsvattnet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den slutliga användningen av det återvunna vattnet. Detta bör omfatta en detaljerad beskrivning av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse och/eller anläggningen för återvinning av vatten, eventuell infrastruktur för pumpning, lagring och distribution, bevattningssystem och slutlig användning, inom de identifierade systemgränserna (se exempel i bild 2).

För att det ska vara möjligt att inhämta de uppgifter som krävs för riskbedömningen bör systembeskrivningen även omfatta en karakterisering av kvaliteten på det avloppsvatten som överförs till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse, uppgifter om vattenvolymer, eventuella variationer och väderhändelser samt en beskrivning av de omgivande miljömatriserna (jordmån, grundvatten och ytvatten, ekosystem).

Bild 2

Huvudsakliga inslag i ett system för återanvändning av vatten, identifiering av receptorer i riskbedömningen

Image 2

3.1.3.   Aktörer och roller

Alla berörda aktörer och deras roller bör identifieras för varje komponent i systemet för återanvändning av vatten (väsentlig riskhanteringskomponent 2).

Detta bör omfatta aktörer med ansvar för i) driften av anläggningarna (operatörer av reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse och operatörer av återvinningsanläggningar), ii) transport och lagring i förekommande fall, och iii) de bevattnade jordbruksmarkerna (jordbrukare). Beskrivningen bör även omfatta eventuella berörda myndigheter eller organ (t.ex. vattenmyndigheter, folkhälsomyndigheter och miljömyndigheter) eller andra parter, t.ex. jordbrukarorganisationer och bevattningskonsortier.

3.1.4.   Identifiering av faror och riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper

De väsentliga riskhanteringskomponenterna 3 och 4 omfattar följande:

| 1. | Identifiering av potentiella faror (föroreningar och patogener) eller farliga händelser (fel i reningssystemet, oavsiktliga läckage eller förorening) som härrör från systemet för återanvändning av vatten och kan utgöra en risk för folkhälsan och/eller miljön. |
| --- | --- |

1.

Identifiering av potentiella faror (föroreningar och patogener) eller farliga händelser (fel i reningssystemet, oavsiktliga läckage eller förorening) som härrör från systemet för återanvändning av vatten och kan utgöra en risk för folkhälsan och/eller miljön.

| 2. | Karakterisering av potentiella exponeringsvägar för varje fara till identifierade riskutsatta människor, djur eller miljömässiga receptorer (riskutsatta befolkningsgrupper och miljöer). Dessa uppgifter är nödvändiga för att bedöma hälso- och miljöriskerna (väsentlig riskhanteringskomponent 5). |
| --- | --- |

2.

Karakterisering av potentiella exponeringsvägar för varje fara till identifierade riskutsatta människor, djur eller miljömässiga receptorer (riskutsatta befolkningsgrupper och miljöer). Dessa uppgifter är nödvändiga för att bedöma hälso- och miljöriskerna (väsentlig riskhanteringskomponent 5).

Identifiering av faror (väsentlig riskhanteringskomponent 3) bör omfatta eventuella patogener och förorenande ämnen i det återvunna vattnet som kan utgöra en risk för människors och djurs hälsa och för miljön.

Patogena mikroorganismer i återvunnet vatten (t.ex. E. coli och andra bakterier, virus och parasiter) som används för bevattning inom jordbruket kan orsaka utbrott av vattenburna sjukdomar (t.ex. gastroenterit) och andra akuta effekter (15).

Kemiska föroreningar som finns kvar i återvunnet vatten kan också utgöra en risk för människors hälsa. Kemiska föroreningar förekommer dock oftast i låga koncentrationer i hushållsspillvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. Exponeringen måste vanligtvis vara långvarig för att orsaka sjukdomar eller akuta reaktioner, vilket innebär att riskerna i samband med dessa förordningar är lägre än de risker som är förknippade med patogener.

Det är viktigt att identifiera eventuella industrier i det område som reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse betjänar. Industriutsläpp i systemet för uppsamling av avloppsvatten från tätbebyggelse kan bidra till höga koncentrationer av vissa kemiska föroreningar i avloppsvatten från tätbebyggelse (t.ex. läkemedelsindustrier och förzinkningsindustrier).

Okontrollerade koncentrationer av riskkemikalier i spillvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse kan uppstå till följd av farliga händelser, t.ex. oavsiktliga eller olämpliga utsläpp. Risken för okontrollerade koncentrationer kan minimeras med hjälp av lämpliga förebyggande åtgärder (16).

För att säkerställa skyddet för miljön och människors och djurs hälsa är det viktigt att det återvunna vattnet fullständigt uppfyller den lagstiftning som är tillämplig på systemet för återanvändning av vatten, både när det gäller mikrobiologiska och kemiska föroreningar och krav på bevattning inom jordbruket i lagstiftning om livsmedels- och foderhygien.

Riskhanteringssystemet bör därför säkerställa att användning av återvunnet vatten inte leder till skadliga koncentrationer av föroreningar inom en viss miljömatris (t.ex. grundvatten) och att lämpliga förebyggande åtgärder vidtas för att förhindra detta (t.ex. genom lämpliga reningsmetoder för att minska föroreningar inom fastställda gränser och minimera eventuella oavsiktliga utsläpp till den omgivande miljön).

Utöver karakterisering av det återvunna vattnet kan en inledande kontrollförteckning över relevanta faror (patogener och kemiska föroreningar) tas fram med beaktande av all relevant lagstiftning på EU-nivå, nationell nivå och lokal nivå samt de relevanta kraven i lagstiftningen om skydd av yt- och grundvattenresurser (kraven anges i punkt 5 i bilaga II till förordningen). Denna lagstiftning innefattar ramdirektivet för vatten (direktiv 2000/60/EG), grundvattendirektivet (direktiv 2006/118/EG), direktivet om miljökvalitetsnormer (direktiv 2008/105/EG), nitratdirektivet (direktiv 91/676/EEG) och, i förekommande fall, badvattendirektivet (direktiv 2006/7/EG) och dricksvattendirektivet (direktiv (EU) 2020/2184).

De krav som återvunnet vatten ska uppfylla beror på de lokala förhållandena för systemet för återanvändning av vatten och bedömningen av hur användningen av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket kan påverka den omgivande miljön via potentiella exponeringsvägar (t.ex. avrinning av bevattningsvatten, infiltration av grundvattnet osv.)

Om återvunnet vatten migrerar mot vattenförekomster (yt- eller grundvatten) i det område som omfattas av systemet för återanvändning av vatten bör bedömningen omfatta en analys av huruvida de mottagande vattenförekomsterna fortfarande kommer att uppfylla miljömålen i artikel 4 i ramdirektivet för vatten (dvs. god ekologisk och kemisk ytvattenstatus respektive god kemisk grundvattenstatus. Kemisk status beskrivs närmare i direktivet om miljökvalitetsnormer och grundvattendirektivet).

God ekologisk och kemisk status för ytvatten innebär att EU:s miljökvalitetsnormer och nationella miljökvalitetsnormer måste följas. EU:s miljökvalitetsnormer fastställs i direktivet om miljökvalitetsnormer, medan nationella normer kan omfatta föroreningar av nationellt intresse, nämligen förorenande ämnen som är typiska för avrinningsområden, vilka ingår i god ekologisk status för ytvatten.

Direktivet om miljökvalitetsnormer innehåller även en bevakningslista för att samla in övervakningsuppgifter på EU-nivå om föroreningar som kan innebära nya risker och kan utgöra en betydande risk för, eller via, vattenmiljön men för vilka riskdata är otillräckliga för att det ska vara möjligt fastställa en miljökvalitetsnorm.

Uppgifter om kemisk status för dricksvatten som medlemsstaterna anger i sina respektive planer för avrinningsdistrikt finns tillgängliga via Wise-systemet (17).

Ytterligare information om miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen finns i Echas databas (18).

Relevant information om utsläpp av specifika ämnen finns i det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar (tillämpligt på reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse med en kapacitet på 100 000 pe) (19).

Andra lokala villkor för skydd av yt- och grundvatten kan också vara tillämpliga, till exempel om systemet för återanvändning av vatten och de bevattnade områdena ligger nära ett områdes som anses vara nitratkänsligt enligt nitratdirektivet.

Återanvändning av vatten inom jordbruket kan bidra till att återvinna näringsämnen för bevattning. Det är dock mycket viktigt att undvika nitratföroreningar i vattenresurser genom att minska nitrathalten i återvunnet vatten under skadliga nivåer.

Om återvunnet vatten kan migrera till vattenförekomster som är klassade som skyddade dricksvattenområden är det likaså viktigt att i) identifiera eventuella risker för kontaminering av dricksvattenresurser från reglerade förorenande ämnen som förekommer i det återvunna vattnet, och ii) planera för eventuell rening av vattnet för att minska föroreningarna till godtagbara nivåer.

Om återvunnet vatten rinner av till ytvattenförekomster som används som badvatten kan dessutom ytterligare kriterier för patogener enligt badvattendirektivet inbegripas. Dessa rättsakter syftar till att skydda miljön och människors hälsa genom att normer och/eller övervakningsskyldigheter fastställs för patogener eller kemikalier, bland annat tungmetaller, biprodukter från desinfektion, läkemedel och andra ämnen som klassas som prioriterade föroreningar.

Eftersom återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket anges ytterligare lagstiftning i förordningen (bilaga II punkt 5) om skydd av livsmedel, foder, jordmån, grödor och djur. Hur relevanta kraven i denna lagstiftning är för systemen för återanvändning av vatten beror på vilka grödor som odlas (t.ex. produktion av livsmedel eller foder) och metoder (t.ex. användning av bekämpningsmedel eller avloppsslam) på den jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten.

Dessa krav omfattar bland annat krav avseende livsmedelshygien (förordning (EG) nr 852/2004), foderhygien (förordning (EG) nr 183/2005), mikrobiologiska kriterier (förordning (EG) nr 2073/200), gränsvärden för föroreningar i livsmedel (förordning (EG) nr 1881/2006), gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i livsmedel och foder (förordning EG) nr 396/2005), användning av avloppsslam (direktiv 86/278/EEG) och skydd för djurs hälsa (förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EU) nr 142/2011).

Bild 3 visar ett grafiskt exempel på hur man fastställer vilket direktiv eller vilken förordning som är tillämplig på det aktuella systemet för återanvändning av vatten, med antaganden om möjliga exponeringsvägar för det återvunna vattnet till miljömatriserna (drickvattenresurser) till följd av oavsiktliga läckage eller avrinning från bevattnad jordbruksmark.

Bilden visar också de förordningar och det direktiv som anges i punkt 5 i bilaga II och som kan vara tillämpliga beroende på vilka jordbruksmetoder som tillämpas. I bilaga 2 till detta tillkännagivande finns även en tabell som anger kravens tillämplighet på system för återanvändning av vatten.

Bild 3

Exempel på i) hur man fastställer vilka direktiv och förordningar som är tillämpliga på system för återanvändning av vatten, baserat på potentiella exponeringsvägar för det återvunna vattnet till den omgivande miljön (yt- och grundvatten), och ii) direktiv som kan vara tillämpliga på bevattning inom jordbruket beroende på vilka jordbruksmetoder som tillämpas

Image 3

Andra särskilda aspekter som har anknytning till effekten av kvalitetsparametrar för återvunnet vatten på agronomiska egenskaper, inbegripet faror för jordmån och grödor/växter, bör också övervägas. Enligt standarden ISO 16075-1:2020 kan följande agronomiska faror från återvunnet vatten skada jordmånen och bevattnade grödor: i) kemiska ämnen, såsom salinitet, bor, specifik jontoxicitet. ii) andra kemiska grundämnen. iii) näringsämnen.

Patogener som kan orsaka sjukdomar hos växter eller grödor förekommer oftast inte i återanvänt spillvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. Förekomsten av patogener i återvunnet vatten kan dock bedömas i lokala förhållanden (t.ex. avrinning av bevattningsvatten som har infekterats av växtpatogener).

Bilaga 2 till detta tillkännagivande innehåller informativa exempel på patogener och föroreningar som är vanligt förekommande i spillvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. De regleras av några av de ovannämnda direktiven och förordningarna. I bilaga 2 ges även exempel på agronomiska faror som kan påverka jordmån, grödor, dricksvatten och grundvatten i samband med bevattning inom jordbruket.

Bilagan innehåller även exempel på farliga händelser och exponeringsvägar för bedömningar av hälso- och miljörisker samt exempel på riskutsatta befolkningsgrupper och miljöer

Vi påpekar dock att förteckningen över resurser i bilagan inte är uttömmande, utan endast utgör förslag på informationskällor. Faror ska identifieras korrekt för varje system för återanvändning av vatten, med beaktande av karakteriseringen av det återvunna vattnet och eventuella tillämpliga krav.

Vissa andra förorenande ämnen som ännu inte är reglerade och inte anges i de nämnda direktiven och förordningarna (t.ex. nya riskämnen som mikroplaster eller vissa mikroföroreningar) bör läggas till i förteckningen över faror om risken för människors och djurs hälsa eller miljön styrks av vetenskapliga bevis och det har bevisats att dessa föroreningar härrör från systemet för återanvändning av vatten och inte från andra källor. I riskbedömningen bör man även identifiera källan till dessa föroreningar, t.ex. om industrier av en viss typ finns i närheten, och planera in eventuella förebyggande åtgärder.

3.1.5.   Bedömningsmetoder för miljö- och hälsorisker

Bedömningar av miljö- och hälsorisker (väsentlig riskhanteringskomponent 5) bör utföras genom att beakta tidigare identifierade faror (enskilt eller i grupper) och farliga händelser, potentiella exponeringsvägar och de receptorer som identifierats inom systemet för återanvändning av vatten.

Riskbedömningen får utföras genom en kvalitativ eller semikvantitativ riskbedömning. Kvalitativa riskbedömningar anses vara den lämpligaste och mest ekonomiska metoden. Kvantitativa riskbedömningar kan användas för högriskprojekt om det finns ett tillräckligt underlag för att genomföra en sådan bedömning.

När det gäller metoder kan kvalitativa, semikvantitativa och kvantitativa metoder användas för dessa bedömningar. I en hälsoriskbedömning utvärderas eventuella risker för människors och djurs hälsa, medan syftet med miljöriskbedömningar är att fastställa om de identifierade föroreningarna i det återvunna vattnet påverkar miljömatrisernas status.

Kvalitativa och semikvantitativa riskbedömningar kan tas fram med hjälp av flera metoder, t.ex. händelseträd, matriser eller indikatorer. En vanlig metod baseras på en kombinerad utvärdering av sannolikheten och omfattningen/allvarlighetsgraden när det gäller den fara som receptorn är exponerad för.

Sannolikhetsanalyser kan genomföras med hjälp av en granskning av historiska data eller en bedömning av mänskliga fel, felträd och händelseträd. Konsekvensanalyser genomförs vanligen genom att effekterna klassificeras i kategorier, där effekternas allvarlighetsgrad ökar.

Det finns flera användbara metoder för kvalitativa och semikvantitativa riskbedömningar i publicerade riktlinjer och standarder (t.ex. WHO:s riktlinjer från 2006, ISO 20426 (2018), FAO och WHO, 2019) (20).

I bilaga 3 till detta tillkännagivande beskrivs kvalitativa och semikvantitativa metoder för hälsoriskbedömningar med användning av matriser för att fastställa sannolikheten för och allvarlighetsgraden hos olika effekter. Bilagan innehåller även en beskrivning av en semikvantitativ metod som kan tillämpas på vattenresurser. JRC:s tekniska rapport (21) innehåller även praktiska exempel.

Kvantitativa riskbedömningar kan ge en sifferuppskattning av risken – t.ex. effekten av en viss mikrobiell infektion under ett visst år och enligt ett specifikt scenario.

Sådana karakteriseringar av risker för människors och djurs hälsa grundar sig ofta på dos-responsförhållanden för att fastställa om en fara eller en farlig händelse kan ha en hälsoeffekt.

En hälsoriskbedömning per mikrobiell fara kan göras med hjälp av en kvantitativ mikrobiell riskbedömning som baseras på utvärderingar av dos-responsförhållandena mellan koncentrationen av faror och den effekt en fara kan ha på receptorerna. Resultaten av denna metod motsvarar sannolikhetsvärdena för negativa hälsoeffekter och uttrycks i form av sannolikhet för infektion eller indikatorn funktionsjusterade levnadsår.

Denna metod kan ge svar på specifika frågor som är tillämpliga på en viss punkt För att täcka hela projektet och öka säkerhetsnivån kan den kombineras med kvalitativa eller semikvantitativa metoder.

Metoder och kriterier för kvantitativa mikrobiella riskbedömningar och funktionsjusterade levnadsår finns i WHO:s riktlinjer (2006) och WHO:s riktlinjer för kvantitativa mikrobiella riskbedömningar (2016) (22).

En kvantitativ metod för bedömning av miljörisker (Quantitative Chemical Risk Assessment, QCRA) grundas vanligen på

| — | förhållandet mellan förutsedda miljökoncentrationer, som beräknas med komplexa modeller för nedbrytning och överföringar av en viss förorening till delar av miljön, |
| --- | --- |

—

förhållandet mellan förutsedda miljökoncentrationer, som beräknas med komplexa modeller för nedbrytning och överföringar av en viss förorening till delar av miljön,

| — | nolleffektkoncentrationerna, eller maximal tillåten koncentration av föroreningen, enligt tillämplig lagstiftning (t.ex. miljökvalitetsnormer som är tillämpliga på vattenförekomster enligt deras kvalitetsstatus. |
| --- | --- |

—

nolleffektkoncentrationerna, eller maximal tillåten koncentration av föroreningen, enligt tillämplig lagstiftning (t.ex. miljökvalitetsnormer som är tillämpliga på vattenförekomster enligt deras kvalitetsstatus.

Denna typ av metod kräver tillgång till omfattande övervakningsuppgifter om projektet för återanvändning av vatten och detaljerade karakteriseringar av den omgivande miljön. Detta innebär att den endast kan användas för projekt som det finns tillräckligt med uppgifter för och där antagandena stöds stöd av vetenskapliga bevis.

3.1.6.   Villkor avseende de ytterligare kraven

Resultatet av hälso- och miljöriskbedömningen kommer att bidra till att fastställa om några villkor avseende de ytterligare kraven (väsentlig riskhanteringskomponent 6) för parametrarna (som tillkommer utöver eller som är striktare än de krav som anges avsnitt 2 i bilaga I) behöver läggas till för vattenkvalitet och övervakning.

Detta kan omfatta ytterligare patogener eller föroreningar som identifierats i hälso- och miljöriskbedömningen, med beaktande av lokala förhållanden och tillämpliga direktiv och förordning såsom beskrivs ovan.

Riskbedömningen kan t.ex. visa att en viss förorening i återvunnet vatten (t.ex. nitrat) kan ha en negativ inverkan på en närliggande vattenförekomst t.ex. genom eutrofiering) om föroreningen förekommer i högre koncentrationer än det förväntade högsta tillåtna värdet.

Ett gränsvärde som baseras på högsta tillåtna koncentration utifrån riskbedömningen kan då fastställas för det återvunna vattnets kvalitet och denna parameter kan ingå i de parametrar som ska övervakas.

Den högsta tillåtna koncentrationen kan också motsvara de fastställda gränsvärdena, till exempel för den berörda kvalitetsklassen (t.ex. miljökvalitetsnormer) för den exponerade vattenförekomsten. En förteckning över ytterligare parametrar och fastställda gränsvärden kan läggas till för vattenkvalitet och övervakning om det står klart att föroreningarna härrör från systemet för återanvändning av vatten och referensvärdena styrks av riskbedömningen och en tillräcklig nivå av vetenskaplig kunskap.

3.1.7.   Förebyggande åtgärder

Väsentlig riskhanteringskomponent 7 bör omfatta identifiering av förebyggande åtgärder och barriärer som är tillämpliga på systemet för återanvändning av vatten. Syftet är att undanröja eller begränsa de identifierade faror som kan ge upphov till en risk till en godtagbar nivå

Förebyggande åtgärder utgör åtgärder för rening, andra åtgärder eller förfaranden, vare sig de redan har genomförts eller har identifierats i riskbedömningen som kan tillämpas på olika delar av systemet för återanvändning av vatten. Exempel: i) vid reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse (dvs. genom att befintliga processer utvärderas och/eller ytterligare reningsmetoder identifieras, ii) vid återvinningsanläggningen (dvs. genom att överväga att införa ytterligare avancerade reningsmetoder), iii) på den bevattnade jordbruksmarken (genom att överväga alternativa bevattningsmetoder som minimerar risken för exponering, införa buffertzoner osv.), skydda anställda och jordbrukare (t.ex. införa särskild personlig skyddsutrustning eller hygienprotokoll, utöver de åtgärder som eventuellt redan vidtagits för att följa arbetsmiljöbestämmelserna).

Identifiering av barriärer eller ändringar i det befintliga bevattningssystemet kan bygga på en utvärdering av befintliga metoder, typer av grödor och vattenklasser. Beslut om eventuella åtgärder bör fattas i samråd med jordbrukarna och andra aktörer i systemet för återanvändning av vatten. Exempel på förebyggande åtgärder och barriärer ges i bilaga 4 till detta tillkännagivande.

3.1.8.   Kvalitetskontrollsystem och miljöövervakningssystem

De väsentliga riskhanteringskomponenterna 8 och 9 omfattar alla övervakningsåtgärder som har planerats för systemet för återanvändning av vatten: fastställande av förfaranden och protokoll för kvalitetskontroll av systemet och för miljöövervakningssystemet.

Program för drifts- och miljöövervakning ger garantier för arbetstagarna, allmänheten och myndigheterna om att systemet fungerar korrekt. Detta bör omfatta protokoll, program (t.ex. plats, parametrar, frekvens) och förfaranden för åtminstone kraven på rutinövervakning samt eventuella ytterligare parametrar och gränsvärden som identifierats som ytterligare krav i riskbedömningen (väsentlig riskhanteringskomponent 6).

I förekommande fall kan anläggningsoperatörerna även ta fram ett kvalitetsledningssystem som utformats enligt ISO 9001-standarderna eller motsvarande.

Protokollen för miljöövervakningssystem bör grunda sig på resultaten av miljöriskbedömningen för att säkerställa fortsatt miljöskydd när återvunnet vatten används. Protokollen bör tas fram enligt befintlig lagstiftning. Övervakning av vattenresurser ska t.ex. ske enligt direktiv 90/2009/EG (23) för att säkerställa att resultaten kan jämföras med de resultat som har erhållits genom övervakning enligt ramdirektivet för vatten.

3.1.9.   System för att hantera incidenter och nödsituationer och samordning

De väsentliga riskhanteringskomponenterna 10 och 11 omfattar hantering av nödsituationer och kommunikationsprotokoll som är kopplade till de väsentliga riskhanteringskomponenterna 10 (hantering av nödsituationer) respektive 11 (samordning).

Dessa program utgör grunden för en ändamålsenlig kommunikation mellan den eller de berörda parter som ansvarar för riskhanteringsplanen och de berörda aktörerna.

Väsentlig riskhanteringskomponent 11 bör omfatta protokoll om hur informationen kommer att meddelas mellan aktörerna, format och förfaranden för rapportering av olyckor och nödsituationer, anmälningsförfaranden, informationskällor och samrådsförfaranden.

I bilaga 5 till detta tillkännagivande finns exempel på i) protokoll för hantering av incidenter och nödsituationer och ii) kommunikationsprotokoll.

3.2.   
  Typer av grödor och kvalitetsklasser för vatten

I tabell 1 i bilaga I till förordningen anges tillåtna kvalitetsklasser för återvunnet vatten (klass A, B, C och D) för en säker användning av återvunnet vatten. Denna klassificering måste användas för bevattning av de berörda kategorierna av grödor, baserat på vald bevattningsmetod.

De lägsta kvalitetskraven för vatten för varje klass i tabell 2 i bilaga I skiljer sig främst när det gäller koncentration av E. coli samt andra samlade parametrar.

Riskerna kan minimeras med hjälp av en kombination av typer av grödor och antal och typer av ackrediterade barriärer, såsom bevattningsmetoder för att undvika kontakt mellan det återvunna vattnet och de ätliga delarna av den bevattnade grödan (se bilaga 4 till detta tillkännagivande för exempel).

För att göra detta är det viktigt att först fastställa om det är sannolikt att ätliga delarna av grödan kan komma i kontakt med det återvunna vattnet. Risken för kontakt bör bedömas för varje system för återanvändning av vatten. Detta görs genom en utvärdering av det förmodade avståndet mellan de ätliga delarna av grödan och den bevattnade marken samt potentiella exponeringsvägar för återvunnet vatten vid spraybevattning, droppbevattning eller flödesbevattning.

Om grödorna genomgår ytterligare behandling (t.ex. tillagning eller industriell bearbetning) som minskar potentiell kontaminering bör även dessa behandlingar beaktas.

Enligt förordningen kan återvunnet vatten användas för bevattning inom jordbruket av

| — | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa: grödor som är avsedda att användas som livsmedel som inte genomgår ytterligare behandling. Baserat på avståndet (24) mellan de ätliga delarna av grödan och marken finns det ytterligare klassificeringar:






  — | Rotfrukter: som växer under jorden och där rotdelarna är ätliga (t.ex. morötter, lök, rödbetor). |
| --- | --- | --- |

—

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa: grödor som är avsedda att användas som livsmedel som inte genomgår ytterligare behandling. Baserat på avståndet (24) mellan de ätliga delarna av grödan och marken finns det ytterligare klassificeringar:

—

Rotfrukter: som växer under jorden och där rotdelarna är ätliga (t.ex. morötter, lök, rödbetor).

| — | Lågväxande grödor: grödor som växer över marken och delvis har kontakt med jorden. Dessa grödor kan delas upp ytterligare i grödor som växer på markytan, såsom bladgrönsaker (t.ex. sallad) och grödor som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan (t.ex. tomater och paprika). |
| --- | --- |

—

Lågväxande grödor: grödor som växer över marken och delvis har kontakt med jorden. Dessa grödor kan delas upp ytterligare i grödor som växer på markytan, såsom bladgrönsaker (t.ex. sallad) och grödor som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan (t.ex. tomater och paprika).

| — | Högväxande grödor: grödor som växer över marken med de ätliga delarna > 50 cm över markytan och därför normalt inte kommer i kontakt med marken (t.ex. fruktträd). |
| --- | --- |

—

Högväxande grödor: grödor som växer över marken med de ätliga delarna > 50 cm över markytan och därför normalt inte kommer i kontakt med marken (t.ex. fruktträd).

| — | Bearbetade livsmedelsgrödor: grödor som är avsedda att användas som livsmedel efter en bearbetningsprocess (dvs. tillagade eller industriellt bearbetade) och inte äts råa (t.ex. ris och vete). |
| --- | --- |

—

Bearbetade livsmedelsgrödor: grödor som är avsedda att användas som livsmedel efter en bearbetningsprocess (dvs. tillagade eller industriellt bearbetade) och inte äts råa (t.ex. ris och vete).

| — | Andra grödor än livsmedelsgrödor (foder): grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel utan för betesmark och grovfoder inom andra sektorer (industri- och energigrödor samt sådda grödor). |
| --- | --- |

—

Andra grödor än livsmedelsgrödor (foder): grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel utan för betesmark och grovfoder inom andra sektorer (industri- och energigrödor samt sådda grödor).

Bevattningsmetoder kan generellt klassificeras enligt följande:

| — | Öppna bevattningssystem eller gravitetsflödesbevattningssystem: vattnet riktas direkt mot markytan och är inte föremål för tryck. Sådana system omfattar flödesbevattning och bevattning i fåror. |
| --- | --- |

—

Öppna bevattningssystem eller gravitetsflödesbevattningssystem: vattnet riktas direkt mot markytan och är inte föremål för tryck. Sådana system omfattar flödesbevattning och bevattning i fåror.

| — | System för spridarbevattning vattnet sprids i luften och faller ned på marken som om det vore regn. |
| --- | --- |

—

System för spridarbevattning vattnet sprids i luften och faller ned på marken som om det vore regn.

| — | System för mikrobevattning vattnet sprids lokalt med droppsystem (över eller under markytan) eller med mikrospraybevattning. |
| --- | --- |

—

System för mikrobevattning vattnet sprids lokalt med droppsystem (över eller under markytan) eller med mikrospraybevattning.

Bevattningsmetoder bör bedömas som potentiella exponeringsvägar för föroreningarna till grödorna. Med spraysystem kan högväxande grödor (t.ex. fruktträd) exponeras för föroreningar via fallande droppar, vilket innebär att vatten av högre kvalitet bör användas.

Föroreningsrisken är lägre för lokaliserade system (t.ex. droppbevattning), eftersom vattnet riktas mot de oätliga delarna av grödorna. Ytterligare lämpliga och ackrediterade barriärer kan användas för att uppnå den kvalitetsklass för vatten som krävs (se avsnitt 3.2.2 och bilaga 4).

Eventuella risker för anställda eller människor som bor nära det bevattnade området bör också bedömas. Aerosoler från spridarbevattning kan t.ex. nå receptorer som bor nära bevattnade områden. Aerosolrelaterade risker är särskilt beroende av bevattningsvattnets kvalitet och vindhastigheten (vindarna sprider aerosolerna kring det bevattnade området).

Det ska noteras att de bevattningssystem och förebyggande åtgärder eller barriärer som beskrivs i det följande avsnittet är exempel på metoder för att tolka tabell 1 i bilaga I. Förteckningen är inte uttömmande.

Bevattningssystem och förebyggande åtgärder eller barriärer som redan finns eller planeras bör bedömas för att fastställa huruvida ytterligare krav (t.ex. ytterligare rening eller barriärer, ändringar av bevattningssystemet) kan vara nödvändiga för att minimera potentiella föroreningar av grödorna, beroende på det återvunna vattnets kvalitetsklass.

3.2.1.   Exempel på bevattningsmetoder och typer av grödor

Bild 4 visar två exempel på scheman som kan vara till hjälp för att fastställa de klasser av återvunnet vatten som ger tillräckligt skydd för konsumenter och arbetstagare mot E.coli vid a) gravitetsflödesbevattning eller tryckbevattning, eller b) lokaliserade system.

Oavsett vattenklass beaktas ytterligare mikrobiella krav i dessa scheman när återvunnet vatten används för att bevattna betesmarker eller grovfoder (inälvsnematoder, anmärkning 3 i bild 4) och där det finns risk för aerosolbildning (Legionella spp, anmärkning 1 i bild 4).

Bild 4

Exempel på scheman för att välja klass av återvunnet vatten (enligt förordningen) för a) öppna bevattningsmetoder eller b) lokaliserade bevattningsmetoder

Image 4

Image 5

Följande exempel från WHO:s riktlinjer för säkerhetsplaner (Worked Example: SSP in Newtown – hypotetiskt) har anpassats till förordningens krav för att visa hur de scheman som beskrivs ovan kan användas i praktiken.

I exemplet har endast de inslag som är tillåtna enligt förordningen beaktats. Återvunnet vatten användes för att odla flera typer av grödor med användning av olika bevattningsmetoder (tabell 1).

Tabell 1

Typer av grödor och bevattningsmetoder som används i exemplet

| Kategori av grödor | Bevattningsmetoder | Ändamålet med grödan (*1) |
| --- | --- | --- |
| — | Rotfrukter som äts råa (lök, morötter) |

Kategori av grödor

Bevattningsmetoder

Ändamålet med grödan (*1)

—

Rotfrukter som äts råa (lök, morötter)

| — | Lågväxande grödor som äts råa (sallad, paprika) |
| --- | --- |

—

Lågväxande grödor som äts råa (sallad, paprika)

| — | Högväxande grödor som äts råa (frukt) |
| --- | --- |

—

Högväxande grödor som äts råa (frukt)

| — | Flödesbevattning |
| --- | --- |

—

Flödesbevattning

| — | Öppen bevattning |
| --- | --- |

—

Öppen bevattning

| — | Manuella metoder (t.ex. uttagsrör, vattenkannor) |
| --- | --- |

—

Manuella metoder (t.ex. uttagsrör, vattenkannor)

| — | Spraybevattning |
| --- | --- |

—

Spraybevattning

| — | Konsumeras av jordbrukare och deras familjer |
| --- | --- |

—

Konsumeras av jordbrukare och deras familjer

| — | Säljs lokalt för konsumtion |
| --- | --- |

—

Säljs lokalt för konsumtion

| — | Säljs till närliggande städer för konsumtion |
| --- | --- |

—

Säljs till närliggande städer för konsumtion

Enligt tabellerna 1 och 2 i bilaga I till förordningen, och med beaktande av de potentiella exponeringsvägarna för föroreningarna till grödorna, bör följande klasser väljas:

| — | För rotfrukter och bladgrönsaker som konsumeras råa, när flödesbevattning, bevattning i fåror och spraybevattning tillämpas klass A (E. coli ≤ 10 antal/100 ml). |
| --- | --- |

—

För rotfrukter och bladgrönsaker som konsumeras råa, när flödesbevattning, bevattning i fåror och spraybevattning tillämpas klass A (E. coli ≤ 10 antal/100 ml).

| — | För lågväxande livsmedelsgrödor som konsumeras råa (t.ex. paprika), när flödesbevattning, bevattning i fåror och spraybevattning tillämpas klass A (E. coli ≤ 10 antal/100 ml). När dropp- eller underjordsbevattningssystem används klass B (E. coli ≤100 antal/100 ml). |
| --- | --- |

—

För lågväxande livsmedelsgrödor som konsumeras råa (t.ex. paprika), när flödesbevattning, bevattning i fåror och spraybevattning tillämpas klass A (E. coli ≤ 10 antal/100 ml). När dropp- eller underjordsbevattningssystem används klass B (E. coli ≤100 antal/100 ml).

| — | För högväxande livsmedelsgrödor som inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten (dvs. fruktträd), och endast när bevattning i fåror tillämpas klass B (E. coli ≤100 antal/100 ml). |
| --- | --- |

—

För högväxande livsmedelsgrödor som inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten (dvs. fruktträd), och endast när bevattning i fåror tillämpas klass B (E. coli ≤100 antal/100 ml).

Baserat på ytterligare riskbedömningar om det rör sig om frukt med ätligt skal kan klass A krävas om spraybevattning används för att undvika potentiell kontaminering av frukten från det sprayade vattnet. För frukt med oätligt skal är klass B lämplig, men det slutliga valet av vattenkvalitet bör grunda sig på riskbedömningen,

3.2.2.   Exempel på tillämpning av barriärer för att uppnå den vattenkvalitet som krävs

Enligt artikel 2.4 i förordningen kan livsmedelsföretagare uppnå den vattenkvalitet som krävs för att uppfylla kraven i förordning (EG) nr 852/2004 genom att, i ett senare skede, använda flera vattenreningsalternativ var för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening.

Enligt metoden med flera barriärer kan log-reduktion för att uppnå den vattenkvalitetsklass som krävs åstadkommas med hjälp av olika reningsåtgärder eller åtgärder som inte innefattar rening (barriärer).

Enligt artikel 3.12 i förordningen definieras en barriär på följande sätt när återvunnet vatten används för bevattning.

| — | varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med i) produkter som ska förtäras och ii) personer som direkt utsätts för det, eller |
| --- | --- |

—

varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med i) produkter som ska förtäras och ii) personer som direkt utsätts för det, eller

| — | andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras. |
| --- | --- |

—

andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras.

Med andra ord, och i linje med bilaga I avsnitt 2 i förordningen, bör en barriär betraktas som ett medel för att minimera riskerna till nivåer som motsvarar nivåerna för den vattenkvalitetsklass som krävs för de valda grödorna.

Olika barriärer ger olika log-reduktioner. En kombination av barriärer kan tillämpas på det återvunna vattnet för att uppnå den övergripande log-reduktion som krävs för att minimera eventuella risker, baserat på den valda vattenkvalitetsklassen.

I tabell 2 ges förslag på barriärer som kan tillämpas på det återvunna vattnets kvalitetsklass för att uppnå den motsvarande nivå för en högre klass som krävs, baserat på typ av gröda.

I tabell 3 ges förslag på ackrediterade barriärer och deras log-reduktioner.

Bilaga 4 till detta tillkännagivande innehåller exempel på hur typen av och antalet barriärer kan fastställas, baserat på typ av gröda och vattenkvalitetsklass.

Tabell 2

Förslag på antal barriärer som krävs för bevattning med återvunnet vatten enligt vattnets kvalitet (anpassad från tabell 3 i ISO 16075:2020)

Anmärkning – ändringarna av ISO-tabellen har endast gjorts för att undanta vattenkvalitetsklasser och typer av grödor som inte behandlas i förordningen om återanvändning av vatten. Se tabellen nedan för närmare förklaringar om hur den ska tolkas i förhållande till förordningen om återanvändning av vatten.

| Kategori(1) | Bevattning av grönsaker som konsumeras råa(2) | Bevattning av grönsaker efter bearbetning samt bevattning av betesmarker(3) | Bevattning av andra livsmedelsgrödor än grönsaker (fruktodlingar, vinodlingar) samt trädgårdsodling(4) | Bevattning av fodergrödor och grovfoder(5) | Bevattning av industri-och energigrödor(6) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| B | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| C | 3 | 1 | 1 | 0 | 0 |
| D | förbjudet | förbjudet | 3 | 1 (*) | 0 |
| Följande definitioner för varje kolumn i tabellen överensstämmer med tabell 1 i bilaga 1 till förordningen om återanvändning av vatten. Syftet med definitionerna är att hjälpa läsaren att hitta den kategori av gröda som generellt motsvarar ISO:s kategorisering och på så sätt fastställa vilka ytterligare barriärer som kan krävas.







  (1) | Lägsta kvalitetsklass för återvunnet vatten. |

Kategori(1)

Bevattning av grönsaker som konsumeras råa(2)

Bevattning av grönsaker efter bearbetning samt bevattning av betesmarker(3)

Bevattning av andra livsmedelsgrödor än grönsaker (fruktodlingar, vinodlingar) samt trädgårdsodling(4)

Bevattning av fodergrödor och grovfoder(5)

Bevattning av industri-och energigrödor(6)

A

0

0

0

0

0

B

1

0

0

0

0

C

3

1

1

0

0

D

förbjudet

förbjudet

3

1 (*)

0

Följande definitioner för varje kolumn i tabellen överensstämmer med tabell 1 i bilaga 1 till förordningen om återanvändning av vatten. Syftet med definitionerna är att hjälpa läsaren att hitta den kategori av gröda som generellt motsvarar ISO:s kategorisering och på så sätt fastställa vilka ytterligare barriärer som kan krävas.

(1)

Lägsta kvalitetsklass för återvunnet vatten.

| (2) | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa. |
| --- | --- |

(2)

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa.

| (3) | Bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inklusive grödor som används för att utfodra mjölk- eller köttproducerande djur. |
| --- | --- |

(3)

Bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inklusive grödor som används för att utfodra mjölk- eller köttproducerande djur.

| (4) | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

(4)

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten.

| (5) | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten. Bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur (i båda fallen när droppbevattning eller andra bevattningsmetoder används som undviker direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan). Anmärkning: De sådda grödor som nämns här kan vara livsmedelsgrödor eller fodergrödor. |
| --- | --- |

(5)

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten. Bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur (i båda fallen när droppbevattning eller andra bevattningsmetoder används som undviker direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan). Anmärkning: De sådda grödor som nämns här kan vara livsmedelsgrödor eller fodergrödor.

| (6) | Industri- och energigrödor samt sådda grödor (avsedda att producera frön för utsäde). |
| --- | --- |

(6)

Industri- och energigrödor samt sådda grödor (avsedda att producera frön för utsäde).

| (*) | Anmärkning från ISO 16075:2020: Ätliga frön för utsäde som har bevattnats under mindre än 30 dagar före skörd. Om perioden före skörd är lika med eller längre än 30 dagar kan klass D vara direkt tillämplig utan begränsningar (dvs. utan behov av ytterligare barriärer). |
| --- | --- |

(*)

Anmärkning från ISO 16075:2020: Ätliga frön för utsäde som har bevattnats under mindre än 30 dagar före skörd. Om perioden före skörd är lika med eller längre än 30 dagar kan klass D vara direkt tillämplig utan begränsningar (dvs. utan behov av ytterligare barriärer).

Tabell 3

Typer av ackrediterade barriärer och motsvarande log-reduktion för patogener (anpassad från tabell 2 i ISO 16075:2020)

Ändringarna har endast gjorts för att undanta vattenkvalitetsklasser och typer av grödor som inte behandlas i förordningen om återanvändning av vatten.

| Typ av barriär | Tillämpning | Log-reduktion för patogener | Antal barriärer |
| --- | --- | --- | --- |
| BEVATTNING AV LIVSMEDELSGRÖDOR |
| Droppbevattning | Droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken. | 2 | 1 |
| Droppbevattning av högväxande grödor, som t.ex. växer 50 cm eller mer över marken. | 4 | 2 |
| Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan. | 6 | 3 |
| Spray- och spridarbevattning | Spridar- och mikrospridarbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer från vattenstrålen. | 2 | 1 |
| Spridar- och mikrospridarbevattning av fruktträd, som t.ex. växer 50 cm eller mer från vattenstrålen. | 4 | 2 |
| Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken | Låg nivå av desinfektion (< 1 mg/l totalt klor efter 30 min. klorering). | 2 | 1 |
| Hög nivå av desinfektion (≥ 1 mg/l totalt klor efter 30 min. klorering). | 4 | 2 |
| Solbeständig täckfolie | Används vid droppbevattning, täckfolien gör att vattnet inte droppar direkt på grönsakerna. | 2 –4 | 1 |
| Utplånande av patogener | Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd. | 0,5 –2 per dag | 1 –2 |
| Rengöring av produkterna innan de säljs till kunderna | Sallad, grönsaker och frukt rengörs med dricksvatten. | 1 | 1 |
| Desinfektion av produkterna innan de säljs till kunderna | Sallad, grönsaker och frukter rengörs med en svag desinfektionslösning och sköljs med dricksvatten. | 1 | 1 |
| Skalning av produkter | Frukter och rotfrukter skalas. | 2 | 1 |
| BEVATTNING AV FODER OCH GROVFODER |
| Åtkomstkontroll | Åtkomsten till det bevattnade fältet begränsas under minst 24 timmar efter bevattningen, t.ex. betande djur eller anställda. | 0,5 –2 | 1 |
| Åtkomst till det bevattnade fältet begränsas under minst fem dagar efter bevattningen. | 2 –4 | 2 |
| Soltorkning av fodergrödor | Fodergrödor och andra grödor som soltorkas och skördas före konsumtion. | 2 –4 | 2 |
| Observera: Barriärer bör redan finnas på det bevattnade fältet. Barriärer som begränsning av grödor och bevattningsmetoder anges redan i förordningen vid valet av kvalitetsklass för återvunnet vatten och typ av gröda. |

Typ av barriär

Tillämpning

Log-reduktion för patogener

Antal barriärer

BEVATTNING AV LIVSMEDELSGRÖDOR

Droppbevattning

Droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken.

2

1

Droppbevattning av högväxande grödor, som t.ex. växer 50 cm eller mer över marken.

4

2

Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan.

6

3

Spray- och spridarbevattning

Spridar- och mikrospridarbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer från vattenstrålen.

2

1

Spridar- och mikrospridarbevattning av fruktträd, som t.ex. växer 50 cm eller mer från vattenstrålen.

4

2

Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken

Låg nivå av desinfektion (< 1 mg/l totalt klor efter 30 min. klorering).

2

1

Hög nivå av desinfektion (≥ 1 mg/l totalt klor efter 30 min. klorering).

4

2

Solbeständig täckfolie

Används vid droppbevattning, täckfolien gör att vattnet inte droppar direkt på grönsakerna.

2 –4

1

Utplånande av patogener

Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd.

0,5 –2 per dag

1 –2

Rengöring av produkterna innan de säljs till kunderna

Sallad, grönsaker och frukt rengörs med dricksvatten.

1

1

Desinfektion av produkterna innan de säljs till kunderna

Sallad, grönsaker och frukter rengörs med en svag desinfektionslösning och sköljs med dricksvatten.

1

1

Skalning av produkter

Frukter och rotfrukter skalas.

2

1

BEVATTNING AV FODER OCH GROVFODER

Åtkomstkontroll

Åtkomsten till det bevattnade fältet begränsas under minst 24 timmar efter bevattningen, t.ex. betande djur eller anställda.

0,5 –2

1

Åtkomst till det bevattnade fältet begränsas under minst fem dagar efter bevattningen.

2 –4

2

Soltorkning av fodergrödor

Fodergrödor och andra grödor som soltorkas och skördas före konsumtion.

2 –4

2

Observera: Barriärer bör redan finnas på det bevattnade fältet. Barriärer som begränsning av grödor och bevattningsmetoder anges redan i förordningen vid valet av kvalitetsklass för återvunnet vatten och typ av gröda.

3.3.   
  Valideringsövervakning

3.3.1.   Allmänna principer

Valideringsövervakning är nödvändig för att visa att utformningen av ett nytt system för återanvändning av vatten eller eventuella ändringar i befintliga reningsmetoder på ett tillförlitligt och konsekvent sätt kommer att uppnå vissa inaktiveringsnivåer för mikrobiella indikatorer för återvunnet vatten i klass A (tabell 4 i bilaga I till förordningen). Inaktivering av mikrobiella indikatorer uttrycks i log10–reduktion (25).

Valideringsövervakning skiljer sig från den regelbundna rutinövervakning som operatören utför (tabell 3 i bilaga I till förordningen) för att säkerställa att reningsprocessen uppfyller förordningens mål. Valideringsövervakning är en intensiv kortvarig aktivitet som ska utföras innan reningsverket tas i drift, under inledningsfasen för nya kombinationer av reningsmetoder eller processer eller vid uppgraderingar.

Ändringar i systemet för återanvändning av vatten som kräver processuppdateringar kan t.ex. vara nödvändiga på grund av strukturella variationer i

| 1. | avloppsflödet och/eller kvalitet på grund av nya tillstånd för utsläpp i avloppssystemet, |
| --- | --- |

1.

avloppsflödet och/eller kvalitet på grund av nya tillstånd för utsläpp i avloppssystemet,

| 2. | antal personekvivalenter (pe) som betjänas av reningsverket, |
| --- | --- |

2.

antal personekvivalenter (pe) som betjänas av reningsverket,

| 3. | klimatförhållanden (ökad säsongsnederbörd eller torka), |
| --- | --- |

3.

klimatförhållanden (ökad säsongsnederbörd eller torka),

| 4. | andra förhållanden som inte omfattas av riskhanteringsplanen och kräver uppdateringar den teknik eller de processer som används. |
| --- | --- |

4.

andra förhållanden som inte omfattas av riskhanteringsplanen och kräver uppdateringar den teknik eller de processer som används.

Tillstånd ska ses över och vid behov uppdateras om reningsverkets kapacitet har förändrats avsevärt eller om reningsutrustningen för återanvändningssystemet har uppgraderats (artikel 6.6). Valideringsövervakningen bör därför slutfras innan man ansöker om tillstånd.

Det kan uppstå situationer där återvunnet vatten inte kan levereras till slutanvändaren förrän valideringsövervakningen har slutförts. Under denna tid kan återvunnet vatten antingen återföras till inloppet till reningsverket eller till en identifierad utsläppspunkt till dess att valideringens mikrobiella kvalitetskrav är uppfyllda.

När valideringsövervakningen bekräftar att det nya systemet eller de nya teknikerna uppfyller kraven för de mikrobiella indikatorerna behöver endast kraven för rutinövervakningen uppfyllas.

En rapport kan tas fram som stöd för valideringsövervakningen, med uppgifter om metoder, experimentell design och analyser av inlopps- och utloppsprover för de mikrobiella indikatorer som ska uppfyllas. Rapporten bör utarbetas av en person med sakkunskap om avloppsvatten.

Återvinningsanläggningar som redan är i drift och som uppfyller de kvalitetskrav för återvunnet vatten som fastställs i punkt a i tabell 2 den 25 juni 2020 ska undantas från det kravet på valideringsövervakning.

3.3.2.   Protokoll för valideringsövervakning

I tabell 4 i bilaga I till förordningen anges de log10-reduktioner som ska uppfyllas genom valideringsövervakning av reningskedjan (dvs. mellan inloppspunkten för orenat avloppsvatten till reningsverket och efterlevnadspunkten) för indikatorer för bakterier, virus och protozoa (E. coli, Campylobacter, totalt antal kolifager, F-specifika eller somatiska kolifager, rotavirus, Clostridium perfringens-sporer eller sporbildande sulfatreducerande bakterier och Cryptosporidium).

Den log10-reduktion som krävs kan uppfyllas genom en kombination av processer vid återvinningsanläggningen. Det finns därför inget gemensamt harmoniserat protokoll för valideringsövervakning. Sådana protokoll bör därför tas fram och genomföras från fall till fall av personer med sakkunskap om avloppsvatten.

Skillnaderna mellan koncentrationerna i det orenade avloppsvattnet och den kvalitetsklass som ska uppnås för vattnet avgör antalet reningar och nivån på dessa (bild 5). Dessa uppgifter ska anges i valideringsprotokollet för systemet för återanvändning av vatten.

För väletablerade reningsprocesser finns uppgifter om standardvärden för log10reduktion ofta tillgängliga i tekniska riktlinjer, facklitteratur och publicerade data. Vad gäller innovativa processer bör ett provningsprotokoll tas fram för att samla in uppgifter om log10–reduktion.

Bild 5 visar ett exempel på hur målvärdet för log10–reduktion av E. coli kan uppnås med hjälp av ett antal reningsmetoder. Primär och sekundär rening kan visserligen bidra till att minska de patogena bakterierna för vissa loggar. Desinfektion och tertiär rening är dock de metoder som ger störst log-reduktion och bör karakteriseras noggrant.

Om systemet består av flera olika reningsmetoder bör värdena för log-reduktionen fastställas med hjälp av tekniska värden eller protokoll förhandsprovningar som utförs i eller utanför anläggningen. Därefter bör valideringsanalyser av inlopps- och utloppsprover utföras på plats. Riktlinjer eller standarder kan tas fram på nationell nivå eller andra nivåer för att standardisera valideringsövervakningen.

Bild 5

Utvärdering av ett system för återanvändning med flera barriärer för att minska förekomsten av E.coli till den log10-reduktion som krävs för bevattning med vatten i klass A (intervallen för log10-reduktionen är hämtade från tabell 3.4 i de australiska riktlinjerna – se avsnitt 3.3.4)

Image 6

När återvinningsanläggningens reningssystem har fastställts finns det flera strategier för valideringsmetoden, främst provningar utanför anläggningen eller preliminära provningar på plats. Valideringen kan utföras med vilken som helst av strategier. Om provningar utanför anläggningen inte är tillräckligt bör de dock kompletteras med provningar i anläggningen. För att uppfylla förordningen valideringskrav är det då tillräckligt att ta prover av spillvatten från in- och utloppet.

En förhandsprovning utförs med hjälp av följande steg:

| — | Det första steget är att samla in uppgifter om reningsmetodernas prestanda i förhållande till de mikrobiella indikatorerna. Sådana uppgifter kan hämtas från tekniska specifikationer från tillverkare facklitteratur, riktlinjer från myndigheter eller branschorganisationer och historiska data. Dessa uppgifter visar om den berörda processen är väletablerad eller om det krävs förhandsprovningar. |
| --- | --- |

—

Det första steget är att samla in uppgifter om reningsmetodernas prestanda i förhållande till de mikrobiella indikatorerna. Sådana uppgifter kan hämtas från tekniska specifikationer från tillverkare facklitteratur, riktlinjer från myndigheter eller branschorganisationer och historiska data. Dessa uppgifter visar om den berörda processen är väletablerad eller om det krävs förhandsprovningar.

| — | Om tillräckliga tekniska uppgifter finns tillgängliga för att visa att reningsmetoderna uppfyller valideringskraven behövs inga förprovningsprotokoll. |
| --- | --- |

—

Om tillräckliga tekniska uppgifter finns tillgängliga för att visa att reningsmetoderna uppfyller valideringskraven behövs inga förprovningsprotokoll.

Den analys som krävs enligt tabell 4 i bilaga I till förordningen måste dock utföras för valideringsövervakningen under inledningsfasen. Då tas prover av spillvatten från in- och utloppet för att visa att de mikrobiella log10–reduktionerna är uppfyllda.

Preliminära prover kan utföras av den berörda processen eller tekniken när det gäller de mest komplicerade organismerna för varje grupp av mikrobiella indikatorer (bakterier, virus och protozoa), som sedan kan valideras för samtliga grupper.

| Laboratorieprovningar (utanför anläggningen) eller pilotprovningar (i eller utanför anläggningen) kan genomföras för innovativa tekniker för att inhämta uppgifter om specifika konstruktionsparametrar eller om det saknas uppgifter om teknikens prestanda. |
| --- |

Laboratorieprovningar (utanför anläggningen) eller pilotprovningar (i eller utanför anläggningen) kan genomföras för innovativa tekniker för att inhämta uppgifter om specifika konstruktionsparametrar eller om det saknas uppgifter om teknikens prestanda.

Försöksdesign kan utvecklas utifrån tillgänglig information och med hjälp av personer med sakkunskap om avloppsvatten. Laboratorieproverna bör utföras på verkligt avloppsvatten. Om detta inte är möjligt kan en lösning med spikade målorganismer användas. Proverna kan därefter analyseras på anläggningen för att bekräfta laboratorieresultaten.

| — | När det gäller prover som ska tas på anläggningen kan operatören av återvinningsanläggningen utföra valideringsövervakning enligt ett protokoll. Vid behov kan de anlita oberoende och kvalificerade branschkunniga för att övervaka aktiviteterna. Analysen av valideringsprovningen bör utföras av ett oberoende och certifierat laboratorium. |
| --- | --- |

—

När det gäller prover som ska tas på anläggningen kan operatören av återvinningsanläggningen utföra valideringsövervakning enligt ett protokoll. Vid behov kan de anlita oberoende och kvalificerade branschkunniga för att övervaka aktiviteterna. Analysen av valideringsprovningen bör utföras av ett oberoende och certifierat laboratorium.

| — | När det gäller mikrobiell övervakning är det viktigt att analysera ett antal statistiskt giltiga prover, minst tre prover vid varje provtagningspunkt. för att beräkna genomsnitt och standardavvikelser. |
| --- | --- |

—

När det gäller mikrobiell övervakning är det viktigt att analysera ett antal statistiskt giltiga prover, minst tre prover vid varje provtagningspunkt. för att beräkna genomsnitt och standardavvikelser.

Standardavvikelsen bör vara mindre än 1 log10 för proverna. Minst 90 % av proverna bör uppfylla prestandamålen. Valideringsövervakningens frekvens och varaktighet bör fastställas i ett protokoll som tas fram för varje specifikt fall.

| — | Om det inte finns några biologiska indikatorer i det återvunna vattnet krävs ingen valideringsövervakning. Om en mikrobiell indikator inte förekommer i orenat avloppsvatten eller endast förekommer i låga koncentrationer anses den indikatorn vara godkänd i valideringsövervakningen. |
| --- | --- |

—

Om det inte finns några biologiska indikatorer i det återvunna vattnet krävs ingen valideringsövervakning. Om en mikrobiell indikator inte förekommer i orenat avloppsvatten eller endast förekommer i låga koncentrationer anses den indikatorn vara godkänd i valideringsövervakningen.

3.3.3.   Exempel på valideringsövervakning

Följande fallstudie har hämtats från de australiska riktlinjerna som ett exempel på hur valideringsprotokoll kan genomföras enligt förordningens krav.

I det aktuella fallet planerades spraybevattning av sallad med återvunnet vatten från ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. Valideringsövervakning krävdes innan den nya anläggningen togs i drift för att systemet för återanvändning av vatten skulle godkännas (enligt förordningen innan tillstånd beviljas).

I detta exempel hade systemet inte utformats utifrån tillgängliga tekniska standarder, vilket innebar att inga standardvärden för log-reduktion fanns tillgängliga. Det krävdes därför en plan för laboratorieprovning och pilotprovning för att få fram prestandauppgifter för inaktivering av de valda mikroberna.

Reningskedjan för systemet för återanvändning av vatten omfattade sekundär rening, öppna bassänger, koagulering, löst luftflotation, filtrering och klorering. I tabell 2 anges de inledande och slutliga koncentrationerna från analysen. Minimikraven enligt förordningen anges i den sista kolumnen som referens.

Tabell 2

Resultat från valideringsövervakning enligt ett exempel i de australiska riktlinjerna

| Indikatormikroorganismer (*2) | Inledande koncentration i orenat avloppsvatten | Koncentration i orenat avloppsvatten | Total log-reduktion | Prestandamål från förordningen
  (tabell 4 i bilaga I) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Cryptosporidium | 2 000 /liter | < 1 /50 liter | 5 log | ≥ 5 log |
| Giardia | 20 000 /liter | < 1 /50 liter | Ingen uppgift | Ingen uppgift |
| Adenovirus, Reoviridae, enterovirus, hepatit A | 8 000 /liter | < 1 /50 liter | 5,5 log | Ingen uppgift |
| E. coli | Ingen uppgift | < 1 cfu/100 ml | ≥ 6 log | ≥ 5 log |

Indikatormikroorganismer (*2)

Inledande koncentration i orenat avloppsvatten

Koncentration i orenat avloppsvatten

Total log-reduktion

Prestandamål från förordningen

(tabell 4 i bilaga I)

Cryptosporidium

2 000 /liter

< 1 /50 liter

5 log

≥ 5 log

Giardia

20 000 /liter

< 1 /50 liter

Ingen uppgift

Ingen uppgift

Adenovirus, Reoviridae, enterovirus, hepatit A

8 000 /liter

< 1 /50 liter

5,5 log

Ingen uppgift

E. coli

Ingen uppgift

< 1 cfu/100 ml

≥ 6 log

≥ 5 log

3.3.4.   Ytterligare resurser

Förfaranden för valideringsövervakning bör utformas för att omfatta specifika reningsmetoder. Nedan anges några externa resurser som kan vara till hjälp för operatörer av reningsverk och återvinningsanläggningar vid genomförandet av protokoll.

| Valideringsaspekt | Referens |
| --- | --- |
| Vanliga log10 -reduktionsintervall för mikrobiella indikatorer i konventionella processer för rening av avloppsvatten (26). | — | Tabell 3.4, kapitel 3, Australian Guidelines for Water recycling: Managing Health and Environmental Risks, 2006. |

Valideringsaspekt

Referens

Vanliga log10 -reduktionsintervall för mikrobiella indikatorer i konventionella processer för rening av avloppsvatten (26).

—

Tabell 3.4, kapitel 3, Australian Guidelines for Water recycling: Managing Health and Environmental Risks, 2006.

| — | Table 1 – Global water pathogen project part four. Management of risk from excreta and waste water pathogen reduction and survival in complete treatment works, 2019 |
| --- | --- |

—

Table 1 – Global water pathogen project part four. Management of risk from excreta and waste water pathogen reduction and survival in complete treatment works, 2019

| — | Metcalf & Eddy Inc., m.fl., Waste Water Engineering: Treatment and Resource Recovery. 5:e upplagan, McGraw-Hill Professional, 2013. |
| --- | --- |

—

Metcalf & Eddy Inc., m.fl., Waste Water Engineering: Treatment and Resource Recovery. 5:e upplagan, McGraw-Hill Professional, 2013.

Valideringsprotokoll för desinfektionssystem

| — | ISO 20468-4 Guidelines for performance evaluation of treatment technologies for water reuse systems – Del-4: UV-desinfektion |
| --- | --- |

—

ISO 20468-4 Guidelines for performance evaluation of treatment technologies for water reuse systems – Del-4: UV-desinfektion

| — | USEPA. 2006. Ultraviolet Disinfection Guidance Manual for the Final Long Term 2 Enhanced Surface Water Treatment Rule. EPA 815-R-06-007. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC. USEPA, 2005. Membrane Filtration Guidance Manual. EPA 815-R-06-009. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC. |
| --- | --- |

—

USEPA. 2006. Ultraviolet Disinfection Guidance Manual for the Final Long Term 2 Enhanced Surface Water Treatment Rule. EPA 815-R-06-007. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC. USEPA, 2005. Membrane Filtration Guidance Manual. EPA 815-R-06-009. Förenta staterna Förenta staternas miljövårdsmyndighet (Environmental Protection Agency), Office of Water, Washington DC.

| — | Metcalf & Eddy Inc., m.fl., Waste Water Engineering: Treatment and Resource Recovery. 5:e upplagan, McGraw-Hill Professional, 2013. |
| --- | --- |

—

Metcalf & Eddy Inc., m.fl., Waste Water Engineering: Treatment and Resource Recovery. 5:e upplagan, McGraw-Hill Professional, 2013.

---

(1)  Återanvändning av vatten nämns i både handlingsplanen för den cirkulära ekonomin (COM(2020) 98 final) och i EU:s nya strategi för klimatanpassning (COM(2021) 82 final), eftersom EU:s förmåga att reagera på det ökande trycket på vattenresurserna skulle kunna förbättras genom en ökad återanvändning av renat avloppsvatten. Förutom bevattning kan återanvändning av vatten också med fördel tillämpas inom industrisektorn och därmed bidra till de mås som ställs upp i kommissionens förslag om ändring av direktivet om industriutsläpp (COM(2022) 156 final/2).

(2)  EUT L 177, 5.6.2020, s. 32.

(3)  Återanvändning av vatten kan bidra till målet att minska EU-livsmedelssystemens miljö- och klimatavtryck, som ställs upp í från jord till bord-strategin (COM(2020) 381 final).

(4)  EGT L 135, 30.5.1991, s. 40. Enligt direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse ska renat avloppsvatten om möjligt återanvändas. Detta direktiv håller på att ses över för närvarande, men den planerade framtida lagstiftningen förväntas förstärka kopplingen till återanvändning av vatten. Alla hänvisningar i detta tillkännagivande avser därför den planerade omarbetade lagstiftningen om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

(5)  Arbetsgruppen kallades tidigare ad hoc-arbetsgruppen om återanvändning av vatten och inrättades som en permanent arbetsgrupp 2022.

(6)  För ytterligare information om arbetsgruppen, se https://circabc.europa.eu/ui/group/9ab5926d-bed4-4322-9aa7-9964bbe8312d/library/3644e20b-f5c5-46de-9d2f-3d9efb965fac?p=1&n=10&sort=modified_DESC

(7)  Artikel 5.4 i förordning (EU) 2021/1119 om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna (EG) nr 401/2009 och (EU) 2018/1999 (EUT L 243, 9.7.2021 s. 1), artikel 19.1 i förordning (EU) 2018/1999 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).

(8)  Förordning (EG) nr 178/2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EUT L 31, 1.2.2002, s. 1).

(9)  Förordning (EG) nr 852/2004 |om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1).

(10)  Kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1).

(11)  Förordning (EU) 2017/625 om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel (EUT L 95, 7.4.2017, s. 1).

(12)  Kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien (EUT C 163, 23.5.2017, s. 1).

(13)  https://ec.europa.eu/environment/water/pdf/Guidelines_on_water_reuse.pdf

(14)  R. Maffettone och B. M. Gawlik (2022), Technical Guidance: Water Reuse Risk Management for Agricultural Irrigation Schemes in Europe, Europeiska kommissionen, Luxemburg, JRC 129596.

(15)  Akut effekt: hälsoeffekter som vanligen uppstår snabbt till följd av korttidsexponering. Kronisk effekt: skadliga hälsoeffekter till följd av långvarig exponering för ett ämne.

(16)  WHO:s riktlinjer för säker användning av avloppsvatten, urin och avföring (WHO, 2006).

(17)  Wise-katalogen över dricksvattenresurser – https://water.europa.eu/freshwater/data-maps-and-tools/metadata#surface-water-bodies-priority-substances-2nd-rbmp-overview-chart

(18)  Miljökvalitetsnormer – Echa – https://echa.europa.eu/environmental-quality-standards

(19)  Europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar – https://ec.europa.eu/environment/industry/stationary/e-prtr/legislation.htm

(20)  FAO och WHO, 2019. Safety and Quality of Water Used in Food Production and Processing – Mötesrapport. Microbiological Risk Assessment Series No 33 Roe – https://www.fao.org/3/ca6062en/CA6062EN.pdf

(21)  R. Maffettone och B. M. Gawlik (2022), Technical Guidance: Water Reuse Risk Management for Agricultural Irrigation Schemes in Europe, Europeiska kommissionen, Luxemburg, JRC 129596.

(22)  WHO, 2016. Quantitative Microbial Risk Assessment: Application for Water Safety Management. Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz – https://apps.who.int/iris/handle/10665/246195

(23)  Direktiv 2009/90/EG av den 31 juli 2009 om bestämmelser, i enlighet med direktiv 2000/60/EG, om tekniska specifikationer och standardmetoder för kemisk analys och kontroll av vattenstatus (EUT L 201, 1.8.2009, s. 36).

(24)  Exempel på avstånd mellan grödors ätliga delar och marken finns i bilaga 4.

(*1)  Utan att det påverkar gällande lagstiftning och befintliga vägledningar för livsmedelssäkerhet och hygien. Det är viktigt att tänka på att enligt gränserna i bild 2 slutar riskbedömningen vid den punkt där grödan produceras.

(25)  1-log-reduktion = 90 % minskning av målorganismens densitet, 2-log-reduktion = 99 % minskning, 3-log reduktion = 99,9 % minskning osv.

(*2)  Detekterad med hjälp av cellodlingar utom hepatit A, som detekterades med polymeraskedjereaktion.

(26)  Reduktionstalen beror på de aktuella driftsförhållandena, t.ex. retentionstider, kontakttider och de använda kemikaliernas koncentrationer, porstorlek, filtrens djup, förbehandling och andra faktorer. De angivna intervallen bör inte användas som utgångspunkt för utformning eller reglering, utan syftar till att åskådliggöra relativa jämförelser för utformningen av protokoll för valideringsövervakning.

---

BILAGA 1

Ordlista

Följande begrepp används ofta i detta dokument och ska tolkas såsom anges nedan. Begreppen är inte rättsliga definitioner, med undantag av definitionerna i artikel 3 i förordning (EU) 2020/741 om återanvändning av vatten och artikel 2 i direktiv 91/271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

| — | akut toxicitet: snabb skadlig effekt (t.ex. dödsfall) som orsakas av ett ämne i en levande organism. Begreppet kan användas för att antingen definiera exponering eller reaktion på exponering (effekt) [NRMMC–EPHC–AHMC, 2006]. |
| --- | --- |

—

akut toxicitet: snabb skadlig effekt (t.ex. dödsfall) som orsakas av ett ämne i en levande organism. Begreppet kan användas för att antingen definiera exponering eller reaktion på exponering (effekt) [NRMMC–EPHC–AHMC, 2006].

| — | barriär: varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med produkter som ska förtäras och personer som direkt utsätts för det, eller andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras [artikel 3.12 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

barriär: varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med produkter som ska förtäras och personer som direkt utsätts för det, eller andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras [artikel 3.12 i förordning (EU) 2020/741].

| — | Behörig myndighet: behörig myndighet: en myndighet eller ett organ som utsetts av en medlemsstat för att fullgöra medlemsstatens skyldigheter enligt denna förordning vad gäller beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, vad gäller undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt samt i fråga om kontroller av efterlevnaden [artikel 3.1 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

Behörig myndighet: behörig myndighet: en myndighet eller ett organ som utsetts av en medlemsstat för att fullgöra medlemsstatens skyldigheter enligt denna förordning vad gäller beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, vad gäller undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt samt i fråga om kontroller av efterlevnaden [artikel 3.1 i förordning (EU) 2020/741].

| — | främmande ämne: ett fysiskt, kemiskt, biologiskt eller radiologiskt ämne eller material i vatten. Förekomsten av främmande ämnen innebär inte nödvändigtvis att vattnet utgör en hälsorisk [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

främmande ämne: ett fysiskt, kemiskt, biologiskt eller radiologiskt ämne eller material i vatten. Förekomsten av främmande ämnen innebär inte nödvändigtvis att vattnet utgör en hälsorisk [ISO 20670:2018].

| — | funktionsjusterade levnadsår: populationsmått för antal förlorade levnadsår på grund av sjukdom, uttryckt i antal förlorade år till följd av ohälsa, funktionsnedsättning eller tidig död. Enligt WHO:s riktlinjer från 2006 är det rekommenderade hälsobaserade målet 10-6 funktionsjusterade levnadsår per år [WHO, 2006a]. |
| --- | --- |

—

funktionsjusterade levnadsår: populationsmått för antal förlorade levnadsår på grund av sjukdom, uttryckt i antal förlorade år till följd av ohälsa, funktionsnedsättning eller tidig död. Enligt WHO:s riktlinjer från 2006 är det rekommenderade hälsobaserade målet 10-6 funktionsjusterade levnadsår per år [WHO, 2006a].

| — | desinficering: process som förstör, inaktiverar eller avlägsnar mikroorganismer till dess att en lämplig nivå uppnås [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

desinficering: process som förstör, inaktiverar eller avlägsnar mikroorganismer till dess att en lämplig nivå uppnås [ISO 20670:2018].

| — | bedömning av dos-respons: fastställande av förhållandet mellan omfattningen av exponering (dos) för ett kemiskt, biologiskt eller fysikaliskt ämne och allvarlighetsgraden och/eller frekvensen av skadliga hälsoeffekter (respons) [WHO, 2006a]. |
| --- | --- |

—

bedömning av dos-respons: fastställande av förhållandet mellan omfattningen av exponering (dos) för ett kemiskt, biologiskt eller fysikaliskt ämne och allvarlighetsgraden och/eller frekvensen av skadliga hälsoeffekter (respons) [WHO, 2006a].

| — | slutanvändare: en fysisk eller juridisk person, oavsett om det är en offentlig eller privat enhet, som använder återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket [artikel 3.2) i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

slutanvändare: en fysisk eller juridisk person, oavsett om det är en offentlig eller privat enhet, som använder återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket [artikel 3.2) i förordning (EU) 2020/741].

| — | miljö: omgivningen kring ett system för återanvändning av vatten, inbegripet, luft, vatten, mark, naturresurser, växt- och djurliv, människor och deras inbördes samband [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

miljö: omgivningen kring ett system för återanvändning av vatten, inbegripet, luft, vatten, mark, naturresurser, växt- och djurliv, människor och deras inbördes samband [ISO 20670:2018].

| — | exponering: ett kemiskt, fysiskt eller biologiskt ämnes kontakt med det yttre skiktet hos en organism (t.ex. genom inandning, intag eller hudkontakt [WHO, 2016a]. |
| --- | --- |

—

exponering: ett kemiskt, fysiskt eller biologiskt ämnes kontakt med det yttre skiktet hos en organism (t.ex. genom inandning, intag eller hudkontakt [WHO, 2016a].

| — | exponeringsbedömning: en uppskattning (kvalitativ eller kvantitativ) av exponering för ett eller flera kontaminerade medier när det gäller omfattning, frekvens, varaktighet och exponeringsväg [WHO, 2016a]. |
| --- | --- |

—

exponeringsbedömning: en uppskattning (kvalitativ eller kvantitativ) av exponering för ett eller flera kontaminerade medier när det gäller omfattning, frekvens, varaktighet och exponeringsväg [WHO, 2016a].

| — | fodergrödor: grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel. Exempel: betesmark och grovfoder, fibrer, prydnadsväxter, frön, skogsgrödor och naturliga gräsmarker [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

fodergrödor: grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel. Exempel: betesmark och grovfoder, fibrer, prydnadsväxter, frön, skogsgrödor och naturliga gräsmarker [ISO 20670:2018].

| — | livsmedelsgrödor: grödor som är avsedda att användas som livsmedel; klassificeras ofta ytterligare i livsmedelsgrödor som tillagas, bearbetas eller konsumeras råa [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

livsmedelsgrödor: grödor som är avsedda att användas som livsmedel; klassificeras ofta ytterligare i livsmedelsgrödor som tillagas, bearbetas eller konsumeras råa [ISO 20670:2018].

| — | fara: ett biologiskt, kemiskt, fysikaliskt eller radiologiskt agens som skulle kunna skada människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet [artikel 3.7 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

fara: ett biologiskt, kemiskt, fysikaliskt eller radiologiskt agens som skulle kunna skada människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet [artikel 3.7 i förordning (EU) 2020/741].

| — | farlig händelse: en händelse där personer utsätts för en fara inom systemet; en farlig händelse kan vara en incident eller en situation som medför eller utlöser en fara för en miljö där människor bor eller arbetar, ökar koncentrationen av en fara, eller en situation där faran inte kan avlägsnas från livsmiljön [WHO, 2016a]. |
| --- | --- |

—

farlig händelse: en händelse där personer utsätts för en fara inom systemet; en farlig händelse kan vara en incident eller en situation som medför eller utlöser en fara för en miljö där människor bor eller arbetar, ökar koncentrationen av en fara, eller en situation där faran inte kan avlägsnas från livsmiljön [WHO, 2016a].

| — | hälsorisk: kombinationen av sannolikheten för skador och dessa skadors allvarlighetsgrad [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

hälsorisk: kombinationen av sannolikheten för skador och dessa skadors allvarlighetsgrad [ISO 20670:2018].

| — | hälsoriskbedömning: användning av tillgänglig information för att identifiera hälsofaror och uppskatta hälsorisker [ISO 20670:2018 (modifierad i samband med detta meddelande)]. |
| --- | --- |

—

hälsoriskbedömning: användning av tillgänglig information för att identifiera hälsofaror och uppskatta hälsorisker [ISO 20670:2018 (modifierad i samband med detta meddelande)].

| — | bevattningssystem: sammansättning av rör, komponenter och apparater som installeras på ett fält i syfte att bevattna ett visst område [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

bevattningssystem: sammansättning av rör, komponenter och apparater som installeras på ett fält i syfte att bevattna ett visst område [ISO 20670:2018].

| — | log-reduktion: minskningseffektivitet för organismer: 1 log-enhet = 90 %, 2 log-enheter = 99 %, 3 log-enheter = 99,9 % osv. [WHO, 2016a]. |
| --- | --- |

—

log-reduktion: minskningseffektivitet för organismer: 1 log-enhet = 90 %, 2 log-enheter = 99 %, 3 log-enheter = 99,9 % osv. [WHO, 2016a].

| — | nivå där ingen skadlig effekt observeras: den största koncentrationen eller mängden av ett ämne, som påträffats genom observation eller experiment, vid vilken det inte förekom några påvisbara effekter [EEA:s ordlista, källa: WHO, 2004)]. |
| --- | --- |

—

nivå där ingen skadlig effekt observeras: den största koncentrationen eller mängden av ett ämne, som påträffats genom observation eller experiment, vid vilken det inte förekom några påvisbara effekter [EEA:s ordlista, källa: WHO, 2004)].

| — | patogen: organism (t.ex. bakterie, virus och parasit) som kan orsaka sjukdom [WHO, 2016a]. |
| --- | --- |

—

patogen: organism (t.ex. bakterie, virus och parasit) som kan orsaka sjukdom [WHO, 2016a].

| — | förorenande ämne: ämne som antingen ensamt eller i kombination med andra ämnen eller genom nedbrytning eller utsläpp kan ha en skadlig effekt på människors hälsa eller miljön [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

förorenande ämne: ämne som antingen ensamt eller i kombination med andra ämnen eller genom nedbrytning eller utsläpp kan ha en skadlig effekt på människors hälsa eller miljön [ISO 20670:2018].

| — | förebyggande åtgärd: en lämplig åtgärd eller aktivitet som kan förebygga eller eliminera en hälso- eller miljörisk eller som kan minska en sådan risk till en acceptabel nivå [artikel 3.10 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

förebyggande åtgärd: en lämplig åtgärd eller aktivitet som kan förebygga eller eliminera en hälso- eller miljörisk eller som kan minska en sådan risk till en acceptabel nivå [artikel 3.10 i förordning (EU) 2020/741].

| — | receptor: definierad enhet som är sårbar för negativa effekter av ett farligt ämne eller en farlig agens. Exempel: människor, djur, vatten, växtlighet, byggnader [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

receptor: definierad enhet som är sårbar för negativa effekter av ett farligt ämne eller en farlig agens. Exempel: människor, djur, vatten, växtlighet, byggnader [ISO 20670:2018].

| — | återvunnet vatten: avloppsvatten från tätbebyggelse som har renats i enlighet med kraven i direktiv 91/271/EEG och som är resultatet av ytterligare rening i en återvinningsanläggning i enlighet med avsnitt 2 i bilaga I till förordning (EU) 2020/741 [artikel 3.4 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

återvunnet vatten: avloppsvatten från tätbebyggelse som har renats i enlighet med kraven i direktiv 91/271/EEG och som är resultatet av ytterligare rening i en återvinningsanläggning i enlighet med avsnitt 2 i bilaga I till förordning (EU) 2020/741 [artikel 3.4 i förordning (EU) 2020/741].

| — | återvinningsanläggning: ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse eller annan anläggning som ytterligare renar avloppsvatten från tätbebyggelse, som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG för att producera vatten som lämpar sig för ett sådant användningsområde som anges i avsnitt 1 i bilaga I till förordning (EU) 2020/741[artikel 3.5 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

återvinningsanläggning: ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse eller annan anläggning som ytterligare renar avloppsvatten från tätbebyggelse, som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG för att producera vatten som lämpar sig för ett sådant användningsområde som anges i avsnitt 1 i bilaga I till förordning (EU) 2020/741[artikel 3.5 i förordning (EU) 2020/741].

| — | operatör av återvinningsanläggning: en fysisk eller juridisk person som företräder en privat enhet eller en offentlig myndighet och som driver eller kontrollerar en återvinningsanläggning [artikel 3.6 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

operatör av återvinningsanläggning: en fysisk eller juridisk person som företräder en privat enhet eller en offentlig myndighet och som driver eller kontrollerar en återvinningsanläggning [artikel 3.6 i förordning (EU) 2020/741].

| — | 1 pe (personekvivalent): den mängd nedbrytbart organiskt material som har en biokemisk syreförbrukning på 60 g löst syre per dygn under fem dygn [artikel 2.6 i direktiv 91/271/EEG]. |
| --- | --- |

—

1 pe (personekvivalent): den mängd nedbrytbart organiskt material som har en biokemisk syreförbrukning på 60 g löst syre per dygn under fem dygn [artikel 2.6 i direktiv 91/271/EEG].

| — | efterlevnadspunkt: den punkt där operatören av en återvinningsanläggning levererar återvunnet vatten till nästa aktör i kedjan [artikel 3.11 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

efterlevnadspunkt: den punkt där operatören av en återvinningsanläggning levererar återvunnet vatten till nästa aktör i kedjan [artikel 3.11 i förordning (EU) 2020/741].

| — | system för återanvändning av vatten: den infrastruktur och andra tekniska element som krävs för produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten; det omfattar alla element från inloppet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den punkt där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket, inbegripet, i förekommande fall, infrastruktur för distribution och lagring [artikel 3.15 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

system för återanvändning av vatten: den infrastruktur och andra tekniska element som krävs för produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten; det omfattar alla element från inloppet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den punkt där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket, inbegripet, i förekommande fall, infrastruktur för distribution och lagring [artikel 3.15 i förordning (EU) 2020/741].

| — | risk: sannolikheten för att identifierade faror orsakar skada inom en viss tidsram, inbegripet konsekvensernas allvarlighetsgrad [artikel 3.8 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

risk: sannolikheten för att identifierade faror orsakar skada inom en viss tidsram, inbegripet konsekvensernas allvarlighetsgrad [artikel 3.8 i förordning (EU) 2020/741].

| — | riskbedömning: process för att skapa förståelse för riskens karaktär och fastställa dess omfattning [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

riskbedömning: process för att skapa förståelse för riskens karaktär och fastställa dess omfattning [ISO 20670:2018].

| — | riskhantering: systematisk hantering som konsekvent säkerställer att återanvändningen av vatten är säker i ett specifikt sammanhang [artikel 3.9 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

riskhantering: systematisk hantering som konsekvent säkerställer att återanvändningen av vatten är säker i ett specifikt sammanhang [artikel 3.9 i förordning (EU) 2020/741].

| — | aktör – berörd part: enskilda personer, grupper, organisationer eller myndigheter som har ett intresse i, är delaktiga i eller påverkas av verksamheter, utveckling och/eller beslut som rör återanvändning av vatten [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

aktör – berörd part: enskilda personer, grupper, organisationer eller myndigheter som har ett intresse i, är delaktiga i eller påverkas av verksamheter, utveckling och/eller beslut som rör återanvändning av vatten [ISO 20670:2018].

| — | systemgräns: den gräns inom vilken en riskhanteringsplan genomförs [WHO, 2016b (modifierad i samband med detta meddelande)]. |
| --- | --- |

—

systemgräns: den gräns inom vilken en riskhanteringsplan genomförs [WHO, 2016b (modifierad i samband med detta meddelande)].

| — | reningsprocess: en enhetsprocess som är utformad för att omvandla vattenkvaliteten med hjälp av fysiska, biologiska och/eller kemiska medel [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

reningsprocess: en enhetsprocess som är utformad för att omvandla vattenkvaliteten med hjälp av fysiska, biologiska och/eller kemiska medel [ISO 20670:2018].

| — | reningssystem: en uppsättning enhetsreningsprocesser som är inbördes förbundna eller som påverkar varandra ömsesidigt [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

reningssystem: en uppsättning enhetsreningsprocesser som är inbördes förbundna eller som påverkar varandra ömsesidigt [ISO 20670:2018].

| — | reningsteknik: en enhetsprocess eller en grupp av integrerade enhetsprocesser för rening av avloppsvatten som är utformade för att omvandla vattenkvaliteten med hjälp av fysiska, biologiska och/eller kemiska medel [ISO 20670:2018]. |
| --- | --- |

—

reningsteknik: en enhetsprocess eller en grupp av integrerade enhetsprocesser för rening av avloppsvatten som är utformade för att omvandla vattenkvaliteten med hjälp av fysiska, biologiska och/eller kemiska medel [ISO 20670:2018].

| — | avloppsvatten från tätbebyggelse: spillvatten från hushåll eller en blandning av hushållsspillvatten och industrispillvatten eller dagvatten [artikel 2.1 i direktiv 91/271/EEG]. |
| --- | --- |

—

avloppsvatten från tätbebyggelse: spillvatten från hushåll eller en blandning av hushållsspillvatten och industrispillvatten eller dagvatten [artikel 2.1 i direktiv 91/271/EEG].

| — | anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse: anläggning avsedd att rena avloppsvatten från tätbebyggelse med hjälp av en kombination av fysiska, kemiska och biologiska processer i syfte att producera vatten som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG [förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse: anläggning avsedd att rena avloppsvatten från tätbebyggelse med hjälp av en kombination av fysiska, kemiska och biologiska processer i syfte att producera vatten som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG [förordning (EU) 2020/741].

| — | låggradig (primär) rening: rening av avloppsvatten från tätbebyggelse genom en fysikalisk eller kemisk process som innebär sedimentering av suspenderade ämnen eller med andra processer genom vilka det inkommande spillvattnets BOD5 reduceras med minst 20 % före utsläpp och den totala mängden suspenderade ämnen i det inkommande spillvattnet reduceras med minst 50 % [artikel 2.7 i direktiv 91/271/EEG]. |
| --- | --- |

—

låggradig (primär) rening: rening av avloppsvatten från tätbebyggelse genom en fysikalisk eller kemisk process som innebär sedimentering av suspenderade ämnen eller med andra processer genom vilka det inkommande spillvattnets BOD5 reduceras med minst 20 % före utsläpp och den totala mängden suspenderade ämnen i det inkommande spillvattnet reduceras med minst 50 % [artikel 2.7 i direktiv 91/271/EEG].

| — | sekundär rening: rening av avloppsvatten från tätbebyggelse genom en process som vanligen innebär biologisk rening med sekundärsedimentering eller någon annan process som uppfyller de krav som anges i tabell 1 i bilaga I till direktiv 91/271/EEG [artikel 2.8 i direktiv 91/271/EEG]. |
| --- | --- |

—

sekundär rening: rening av avloppsvatten från tätbebyggelse genom en process som vanligen innebär biologisk rening med sekundärsedimentering eller någon annan process som uppfyller de krav som anges i tabell 1 i bilaga I till direktiv 91/271/EEG [artikel 2.8 i direktiv 91/271/EEG].

| — | tillstånd: ett skriftligt tillstånd utfärdat av en behörig myndighet för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket i enlighet med denna förordning [artikel 3.13 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

tillstånd: ett skriftligt tillstånd utfärdat av en behörig myndighet för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket i enlighet med denna förordning [artikel 3.13 i förordning (EU) 2020/741].

| — | ansvarig part: en part som utför en uppgift eller aktivitet i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet operatören av återvinningsanläggningen, operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen, den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten [artikel 3.14 i förordning (EU) 2020/741]. |
| --- | --- |

—

ansvarig part: en part som utför en uppgift eller aktivitet i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet operatören av återvinningsanläggningen, operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen, den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten [artikel 3.14 i förordning (EU) 2020/741].

Hänvisningar:

| | WHO, 1994. Assessing human health risks of chemicals: derivation of guidance values for health-based exposure limits (Environmental health criteria 170). Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz. |
| --- | --- |

WHO, 1994. Assessing human health risks of chemicals: derivation of guidance values for health-based exposure limits (Environmental health criteria 170). Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz.

| | WHO, 2016a. Quantitative Microbial Risk Assessment: Application for Water Safety Management. Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz. |
| --- | --- |

WHO, 2016a. Quantitative Microbial Risk Assessment: Application for Water Safety Management. Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz.

| | WHO, 2016b. Sanitation safety planning: manual for safe use and disposal of wastewater, greywater and excreta. Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz. |
| --- | --- |

WHO, 2016b. Sanitation safety planning: manual for safe use and disposal of wastewater, greywater and excreta. Världshälsoorganisationen, Genève, Schweiz.

| | ISO/IEC 20670:2018. Återanvändning av vatten – ordlista Internationella standardiseringsorganisationen, Genève, Schweiz. Finns här: |
| --- | --- |

ISO/IEC 20670:2018. Återanvändning av vatten – ordlista Internationella standardiseringsorganisationen, Genève, Schweiz. Finns här:

| | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/741 av den 25 maj 2020 om minimikrav för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/741 av den 25 maj 2020 om minimikrav för återanvändning av vatten.

| | Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. |
| --- | --- |

Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

| | NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). National Water Quality Management Strategy. Natural Resource Management Ministerial Council, Environment Protection and Heritage Council, Australian Health Ministers’ Conference. Canberra, Australien. |
| --- | --- |

NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). National Water Quality Management Strategy. Natural Resource Management Ministerial Council, Environment Protection and Heritage Council, Australian Health Ministers’ Conference. Canberra, Australien.

---

BILAGA 2

Exempel på hälso- och miljörisker samt exponeringsvägar

I detta avsnitt ges exempel på vanligt förekommande faror och farliga händelser, exponeringsvägar och receptorer som kan förekomma i ett system för återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket. Det innehåller också en checklista för att utvärdera vilka direktiv och förordningar som anges i förordningen om återanvändning av vatten som är tillämpliga på det aktuella systemet för återanvändning av vatten: Dessa faktorer har hämtats från relevanta EU-direktiv och EU-förordningar samt publicerade standarder och riktlinjer (dvs. ISO 20426 (2018) (1), ISO 16075-1 (2020) (2), WHO:s riktlinjer (2006) (3), WHO Sanitation Safety Planning Manual (2016) (4) och de australiska riktlinjerna (2006) (5)). Syftet är att tillhandahålla exempel som stöd för identifiering av de faktorer som krävs för att utforma en riskbedömning. De faktorer som anges är endast exempel. Identifieringen och bedömningen av dessa faktorer måste baseras på det aktuella systemet för återanvändning av vatten.

Direktiv och förordningar som förtecknas i punkt 5 i bilaga II till förordningen

Tabell 2.1

Direktiv och förordningar som förtecknas i punkt 5 i bilaga II till förordningen och en utvärdering av deras tillämplighet på system för återanvändning av vatten

| Direktiv/förordning | Krav enligt bilaga II punkt 5 | Tillämplighet |
| --- | --- | --- |
| NITRATDIREKTIVET (91/676/EEG)
  om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket. | Minska och förhindra vattenförorening från nitrater. | Om riskbedömningen identifierar yt- eller grundvattenförekomster som regleras enligt detta direktiv (t.ex. områden som identifierats som känsliga för nitrater) och de eventuellt skulle kunna exponeras för återanvändning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket (t.ex. via avrinning respektive infiltration). |
| DRICKSVATTENDIREKTIVET (2020/2184/EG)
  om kvaliteten på dricksvatten. | För att uppfylla kraven för skyddade dricksvattenområden (skyddade områden för produktion av dricksvatten). | Om riskbedömningen identifierar yt- eller grundvattenförekomster som är klassade som skyddade områden för produktion av dricksvatten och de eventuellt skulle kunna exponeras för återanvändning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket (t.ex. via avrinning respektive infiltration). |
| RAMDIREKTIVET FÖR VATTEN (direktiv 2000/60/EG)
  om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. | För att uppfylla miljökraven för yt- och grundvattenförekomster och miljökvalitetsnormer för föroreningar av nationellt intresse (förorenande ämnen som är typiska för avrinningsområden). | Om riskbedömningen identifierar potentiella risker för yt- och grundvattenförekomster (t.ex. via avrinning respektive infiltration) för vilka en kemisk status har fastställts (god kemisk ytvattenstatus respektive god kemisk grundvattenstatus). |
| GRUNDVATTENDIREKTIVET (direktiv 2006/118/EG)
  om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring. | Förhindra oavsiktlig förorening av grundvatten. | Om riskbedömningen identifierar grundvattenresurser som regleras enligt detta direktiv och som eventuellt skulle kunna påverkas av användning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket. |
| DIREKTIVET OM MILJÖKVALITETSNORMER (direktiv 2008/105/EG)
  om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område | För att uppfylla miljökvalitetsnormerna för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen. | Om riskbedömningen identifierar ytvattenförekomster (eller sediment och biota) som eventuellt skulle kunna exponeras för återvunnet vatten (t.ex. via avrinning) och för vilka prioriterade ämnen och miljökvalitetsnormer har fastställts i en förvaltningsplan för avrinningsdistrikt. |
| BADVATTENDIREKTIVET (direktiv 2006/7/EG)
  om förvaltning av badvattenkvaliteten. | För att uppfylla kvalitetsnormerna för badvatten. | Om riskbedömningen identifierar vattenförekomster som används som badvatten och som eventuellt kan exponeras för användning av återvunnet vatten (t.ex. via avrinning). |
| DIREKTIVET OM AVLOPPSSLAM (direktiv 86/278/EEG)
  om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket. | För att skydda miljön och marken. | Om avloppsslam används på jordbruksmark som omfattas av systemet för återanvändning av vatten. |
| Förordning (EG) nr 852/2004
  om livsmedelshygien. | För att hantera mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien. | Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av färska frukter och grönsaker. |
| Förordning (EG) nr 183/2005
  om fastställande av krav för foderhygien. | För att uppfylla kraven för foderhygien. | Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av foder (t.ex. andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används för utfodring av mjölk- eller köttproducerande djur). |
| Förordning (EG) nr 2073/2005
  om mikrobiologiska kriterier för livsmedel. | För att uppfylla de relevanta mikrobiologiska kriterierna. | Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel. |
| Förordning (EG) nr 1881/2006
  om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel. | För att uppfylla gränsvärdena för vissa främmande ämnen i livsmedel. | Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel. |
| Förordning (EG) nr 396/2005
  om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung. | För att uppfylla kraven avseende gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder. | Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel och foder som besprutas med bekämpningsmedel. |
| Förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EU) nr 142/2011
  Bestämmelser om djurhälsokrav. | För att uppfylla kraven för djurhälsokrav. | Om användning av återvunnet vatten kan påverka djurs hälsa (via foderintag eller exponering på jordbruksmarken). |

Direktiv/förordning

Krav enligt bilaga II punkt 5

Tillämplighet

NITRATDIREKTIVET (91/676/EEG)

om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket.

Minska och förhindra vattenförorening från nitrater.

Om riskbedömningen identifierar yt- eller grundvattenförekomster som regleras enligt detta direktiv (t.ex. områden som identifierats som känsliga för nitrater) och de eventuellt skulle kunna exponeras för återanvändning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket (t.ex. via avrinning respektive infiltration).

DRICKSVATTENDIREKTIVET (2020/2184/EG)

om kvaliteten på dricksvatten.

För att uppfylla kraven för skyddade dricksvattenområden (skyddade områden för produktion av dricksvatten).

Om riskbedömningen identifierar yt- eller grundvattenförekomster som är klassade som skyddade områden för produktion av dricksvatten och de eventuellt skulle kunna exponeras för återanvändning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket (t.ex. via avrinning respektive infiltration).

RAMDIREKTIVET FÖR VATTEN (direktiv 2000/60/EG)

om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område.

För att uppfylla miljökraven för yt- och grundvattenförekomster och miljökvalitetsnormer för föroreningar av nationellt intresse (förorenande ämnen som är typiska för avrinningsområden).

Om riskbedömningen identifierar potentiella risker för yt- och grundvattenförekomster (t.ex. via avrinning respektive infiltration) för vilka en kemisk status har fastställts (god kemisk ytvattenstatus respektive god kemisk grundvattenstatus).

GRUNDVATTENDIREKTIVET (direktiv 2006/118/EG)

om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring.

Förhindra oavsiktlig förorening av grundvatten.

Om riskbedömningen identifierar grundvattenresurser som regleras enligt detta direktiv och som eventuellt skulle kunna påverkas av användning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket.

DIREKTIVET OM MILJÖKVALITETSNORMER (direktiv 2008/105/EG)

om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område

För att uppfylla miljökvalitetsnormerna för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen.

Om riskbedömningen identifierar ytvattenförekomster (eller sediment och biota) som eventuellt skulle kunna exponeras för återvunnet vatten (t.ex. via avrinning) och för vilka prioriterade ämnen och miljökvalitetsnormer har fastställts i en förvaltningsplan för avrinningsdistrikt.

BADVATTENDIREKTIVET (direktiv 2006/7/EG)

om förvaltning av badvattenkvaliteten.

För att uppfylla kvalitetsnormerna för badvatten.

Om riskbedömningen identifierar vattenförekomster som används som badvatten och som eventuellt kan exponeras för användning av återvunnet vatten (t.ex. via avrinning).

DIREKTIVET OM AVLOPPSSLAM (direktiv 86/278/EEG)

om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket.

För att skydda miljön och marken.

Om avloppsslam används på jordbruksmark som omfattas av systemet för återanvändning av vatten.

Förordning (EG) nr 852/2004

om livsmedelshygien.

För att hantera mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien.

Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av färska frukter och grönsaker.

Förordning (EG) nr 183/2005

om fastställande av krav för foderhygien.

För att uppfylla kraven för foderhygien.

Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av foder (t.ex. andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används för utfodring av mjölk- eller köttproducerande djur).

Förordning (EG) nr 2073/2005

om mikrobiologiska kriterier för livsmedel.

För att uppfylla de relevanta mikrobiologiska kriterierna.

Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel.

Förordning (EG) nr 1881/2006

om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel.

För att uppfylla gränsvärdena för vissa främmande ämnen i livsmedel.

Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel.

Förordning (EG) nr 396/2005

om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung.

För att uppfylla kraven avseende gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder.

Om jordbruksmark som bevattnas med återvunnet vatten används för produktion av livsmedel och foder som besprutas med bekämpningsmedel.

Förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EU) nr 142/2011

Bestämmelser om djurhälsokrav.

För att uppfylla kraven för djurhälsokrav.

Om användning av återvunnet vatten kan påverka djurs hälsa (via foderintag eller exponering på jordbruksmarken).

Farliga händelser och exponeringsvägar

Farliga händelser och exponeringsvägar för varje potentiellt exponerad receptor (riskutsatta människor eller miljöer) bör identifieras vid varje steg i systemet för återanvändning av vatten. Farliga händelser kan ske under normal drift av systemet (t.ex. fel i infrastrukturen, överbelastning av systemet, bristande underhåll, riskbeteende) till följd av fel i systemet eller en olycka, eller kan ha samband med säsongsmässiga faktorer eller klimatfaktorer. I tabell 2.2 ges exempel på farliga händelser, potentiellt exponerade receptorer och exponeringsvägar. Fler exempel beskrivs i de rekommenderade standarderna och riktlinjerna.

Tabell 2.2

Exempel på farliga händelser, potentiellt exponerade receptorer och exponeringsvägar i ett system för återanvändning av vatten (källa: Australian Guidelines (2006), ISO 20426, (2018))

| Farlig händelse | Exponerad receptor | Exponeringsväg |
| --- | --- | --- |
| — | Fel i reningen. |

Farlig händelse

Exponerad receptor

Exponeringsväg

—

Fel i reningen.

| — | Oavsiktliga eller olagliga utsläpp. |
| --- | --- |

—

Oavsiktliga eller olagliga utsläpp.

| — | Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen). |
| --- | --- |

—

Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen).

| — | Slutanvändare (jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Slutanvändare (jordbrukare).

| — | Personer i närheten. |
| --- | --- |

—

Personer i närheten.

| — | Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota). |
| --- | --- |

—

Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota).

| — | Grödor. |
| --- | --- |

—

Grödor.

| — | Direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

Direkt kontakt med återvunnet vatten.

| — | Oavsiktligt intag. |
| --- | --- |

—

Oavsiktligt intag.

| — | Grödors absorption. |
| --- | --- |

—

Grödors absorption.

| — | Det återvunna vattnet uppfyller inte kraven på grund av fel i reningen. |
| --- | --- |

—

Det återvunna vattnet uppfyller inte kraven på grund av fel i reningen.

| — | Förorening i lagrings-och distributionssystem. |
| --- | --- |

—

Förorening i lagrings-och distributionssystem.

| — | Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen). |
| --- | --- |

—

Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen).

| — | Slutanvändare (jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Slutanvändare (jordbrukare).

| — | Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota). |
| --- | --- |

—

Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota).

| — | Direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

Direkt kontakt med återvunnet vatten.

| — | Oavsiktligt intag. |
| --- | --- |

—

Oavsiktligt intag.

| — | Infiltration i grundvatten. |
| --- | --- |

—

Infiltration i grundvatten.

| — | Avrinning till ytvatten. |
| --- | --- |

—

Avrinning till ytvatten.

| — | Oavsiktlig exponering för återvunnet vatten till följd av fel i konstruktionen och driftsolyckor: rör brister eller läcker, olämpliga bevattningstider. |
| --- | --- |

—

Oavsiktlig exponering för återvunnet vatten till följd av fel i konstruktionen och driftsolyckor: rör brister eller läcker, olämpliga bevattningstider.

| — | Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen). |
| --- | --- |

—

Arbetstagare (operatörer av återvinningsanläggningen).

| — | Slutanvändare (jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Slutanvändare (jordbrukare).

| — | Personer i närheten – miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota). |
| --- | --- |

—

Personer i närheten – miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota).

| — | Direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

Direkt kontakt med återvunnet vatten.

| — | Oavsiktligt intag. |
| --- | --- |

—

Oavsiktligt intag.

| — | Läckor från rörledningar för återvunnet vatten eller distributionssystem. |
| --- | --- |

—

Läckor från rörledningar för återvunnet vatten eller distributionssystem.

| — | Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota). |
| --- | --- |

—

Miljön (sötvatten, havsvatten, jordmån och relaterad biota).

| — | Infiltration i grundvatten. |
| --- | --- |

—

Infiltration i grundvatten.

| — | Avrinning till ytvatten. |
| --- | --- |

—

Avrinning till ytvatten.

| — | Oavsiktlig exponering av återvunnet vatten på grund av fel i slutanvändarens system. |
| --- | --- |

—

Oavsiktlig exponering av återvunnet vatten på grund av fel i slutanvändarens system.

| — | Slutanvändare (jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Slutanvändare (jordbrukare).

| — | Personer i närheten. |
| --- | --- |

—

Personer i närheten.

| — | Grödor. |
| --- | --- |

—

Grödor.

| — | Direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

Direkt kontakt med återvunnet vatten.

| — | Oavsiktligt intag. |
| --- | --- |

—

Oavsiktligt intag.

| — | Inandning (aerosoler). |
| --- | --- |

—

Inandning (aerosoler).

| — | Mänskliga fel på grund av bristande utbildning och information om tillåten användning. |
| --- | --- |

—

Mänskliga fel på grund av bristande utbildning och information om tillåten användning.

| — | Slutanvändare (jordbrukare). |
| --- | --- |

—

Slutanvändare (jordbrukare).

| — | Personer i närheten. |
| --- | --- |

—

Personer i närheten.

| — | Grödor. |
| --- | --- |

—

Grödor.

| — | Direkt kontakt med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

—

Direkt kontakt med återvunnet vatten.

| — | Oavsiktligt intag. |
| --- | --- |

—

Oavsiktligt intag.

| — | Förorening av grödor. |
| --- | --- |

—

Förorening av grödor.

Hälso- och miljörisker i samband med återvunnet vatten

Farliga händelser kan leda till utsläpp av återvunnet vatten som innehåller mikrobiella och kemiska ämnen. Sådana utsläpp kan utgöra faror för de människor och miljöer som exponeras. Identifieringen av faror i återvunnet vatten bör baseras på det aktuella systemet för återanvändning av vatten, med hänsyn till karakteriseringen av spillvatten i form av avloppsvatten från tätbebyggelse och eventuella rättsliga krav som gäller där systemet för återanvändning av vatten är beläget (se bild 3 i detta tillkännagivande). Kontroller kan bidra till att identifiera faror genom att de förorenande ämnen som påträffats i det återvunna vattnet jämförs med gränsvärdena för dessa föroreningar enligt tillämpliga direktiv, förordningar och riktlinjer. I tabellen nedan ges exempel på kontroller av potentiella faror. Förteckningen över ämnen är endast vägledande och är inte uttömmande. Det är de personer som utarbetar riskhanteringsplanen som är ansvariga för att identifiera eventuella faror i det aktuella systemet för återanvändning av vatten.

Tabell 2.3 innehåller en förteckning över mikrobiella patogener och deras referenspatogener som föreslås för hälsoriskbedömningen. enligt relevanta standarder och riktlinjer som kan vara relevanta beroende på de lokala förhållandena. Farorna kan delas upp i grupper och riskbedömningen grundas på respektive referenspatogen. Andra mikrobiella krav anges i den tillämpliga lagstiftningen om foder- och livsmedelshygien (förordning (EG) nr 852/2004, förordning (EG) nr 183/2005, förordning (EG) nr 2073/200 och förordning (EG) nr 1881/2006).

Tabell 2.3

Förteckning över mikrobiella faror som är vanligt förkommande i orenat avloppsvatten, deras hälsoeffekter samt referenspatogener (tabell A.1 i ISO 20426:2018)
   (7)

| Patogen | Exempel | Sjukdom | Referenspatogen (6) |
| --- | --- | --- | --- |
| Bakterier | Shigella | Shigellos (bakteriell dysenteri) | E. coli O157:H7

  Campylobacter |
| Salmonella | Salmonellos, gastroenterit (diarré, kräkningar, feber), reaktiv artrit, tyfoidfeber |
| Vibrio kolera | Kolera |
| Patogen E. coli | Gastroenterit och septikemi, hemolytiskt uremiskt syndrom |
| Campylobacter | Gastroenterit, reaktiv artrit, Guillain-Barrés syndrom |
| Protozoa | Entamoeba | Amöbainfektion (amöbadysenteri) | Cryptosporidium |
| Giardia | Giardias (gastroenterit) |
| Cryptosporidium | Kryptosporidios, diarré, feber |
| Helminter (inälvsmaskar) | Ascaris | Ascaris (spolmaskinfektion) | Inälvsnematoder (ägg av inälvsmask) |
| Ancylostoma | Ankylostomiasis (hakmaskinfektion) |
| Necator | Necatoriasis (spolmaskinfektion) |
| Trichuris | Trichuriasis (piskmaskinfektion) |
| Virus | Enterovirus | Gastroenterit, anomalier i hjärtfunktionen, hjärnhinneinflammation, andningssjukdomar, nervrubbningar, annat | Rotavirus |
| Adenovirus | Andningssjukdomar, ögoninfektioner, gastroenterit |
| Rotavirus | Gastroenterit |

Patogen

Exempel

Sjukdom

Referenspatogen (6)

Bakterier

Shigella

Shigellos (bakteriell dysenteri)

E. coli O157:H7

Campylobacter

Salmonella

Salmonellos, gastroenterit (diarré, kräkningar, feber), reaktiv artrit, tyfoidfeber

Vibrio kolera

Kolera

Patogen E. coli

Gastroenterit och septikemi, hemolytiskt uremiskt syndrom

Campylobacter

Gastroenterit, reaktiv artrit, Guillain-Barrés syndrom

Protozoa

Entamoeba

Amöbainfektion (amöbadysenteri)

Cryptosporidium

Giardia

Giardias (gastroenterit)

Cryptosporidium

Kryptosporidios, diarré, feber

Helminter (inälvsmaskar)

Ascaris

Ascaris (spolmaskinfektion)

Inälvsnematoder (ägg av inälvsmask)

Ancylostoma

Ankylostomiasis (hakmaskinfektion)

Necator

Necatoriasis (spolmaskinfektion)

Trichuris

Trichuriasis (piskmaskinfektion)

Virus

Enterovirus

Gastroenterit, anomalier i hjärtfunktionen, hjärnhinneinflammation, andningssjukdomar, nervrubbningar, annat

Rotavirus

Adenovirus

Andningssjukdomar, ögoninfektioner, gastroenterit

Rotavirus

Gastroenterit

Användning av återvunnet vatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse inom jordbruket kan påverka kvaliteten på vatten för mänskligt bruk och akvatiska ekosystems status (se bild 3 i detta tillkännagivande). Kvalitetsmålen för vattenförekomster fastställs i EU:s lagstiftning om skyddet för människors och djurs hälsa samt miljön. Kvalitetsnormer fastställs t.ex. för koliform-indikatorer i badvatten, näringsämnen (kväve, fosfor), biokemisk syreförbrukning (BOD) och kemiska ämnen i de akvatiska ekosystemen samt för nitrat och kemikalier i vattenkällor som används för produktion av dricksvatten.

I tabell 2.4 ges en översikt av de mikrobiella gränsvärdena i badvattendirektivet. Dessa parametrar kan användas om riskbedömningen identifierar en potentiell risk för kontaminering av en vattenförekomst som är skyddad enligt detta direktiv.

Tabell 2.4

Kvalitetsnormer för intestinala enterokocker och E. coli enligt badvattendirektivet (direktiv 2006/7/EG)

| | Intestinala enterokocker (cfu/100 ml) | E. coli (cfu/100 ml) |
| --- | --- | --- |
| Kvalitetsklass | Inlandsvatten | Kustvatten och vatten i övergångszon | Inlandsvatten | Kustvatten och vatten i övergångszon |
| Utmärkt kvalitet | 200  (8) | 100  (8) | 500  (8) | 250  (8) |
| Bra kvalitet | 400  (8) | 200  (8) | 1 000  (8) | 500  (8) |
| Tillfredsställande | 330  (9) | 185  (9) | 900  (9) | 500  (9) |
| Källa: Direktiv 2006/7/EG, valda från JRC, 2019 (). |

Intestinala enterokocker (cfu/100 ml)

E. coli (cfu/100 ml)

Kvalitetsklass

Inlandsvatten

Kustvatten och vatten i övergångszon

Inlandsvatten

Kustvatten och vatten i övergångszon

Utmärkt kvalitet

200  (8)

100  (8)

500  (8)

250  (8)

Bra kvalitet

400  (8)

200  (8)

1 000  (8)

500  (8)

Tillfredsställande

330  (9)

185  (9)

900  (9)

500  (9)

Källa: Direktiv 2006/7/EG, valda från JRC, 2019 ().

Om systemet för återanvändning av vatten ligger nära skyddade dricksvattenområden krävs en noggrann analys av eventuella risker till följd av infiltration och avrinning. Alla åtgärder som krävs för att uppfylla skyldigheterna i ramdirektivet för vatten och kraven i dricksvattendirektivet (direktiv EU 2020/2184) måste också vidtas. Förvaltningsmetoder för skydd av dricksvattenkällor anges i ISO 16075–3, avsnitt 6.6.

Tabell 2.5 innehåller en förteckning över parametrar som har valts från dricksvattendirektivet. De föroreningar som anges i tabellen kan förekomma i vatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. Förteckningen över föroreningar är vägledande. Den kan användas för att kontrollera om potentiella faror för dricksvattenresurser föreligger och för att karakterisera avloppsvattenkällor om det t.ex. finns industrianläggningar i området. En liknande metod kan användas för att kontrollera förekomsten av andra potentiella faror i det återvunna vattnet som kan påverka andra delar av miljön. Förteckningen över föroreningar i direktivet om miljökvalitetsnormer är en annan bra informationskälla. I tabell 2.6 ges exempel på föroreningar som anges i direktivet om miljökvalitetsnormer och som kan förekomma i avloppsvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse.

Tabell 2.5

Exempel på kemiska parametrar som anges i dricksvattendirektivet rörande föroreningar som kan förekomma i avloppsvatten från tätbebyggelse

| Parameter | Värde |
| --- | --- |
| Nitrat (NO3) | 50 mg/l |
| Koppar | 2,0 mg/l |
| Uran | 30 μg/l |
| Krom | 25 μg/l |
| Nickel | 20 μg/l |
| Arsenik, tri- och tetrakloreten | 10 μg/l |
| Selen | 20 μg/l |
| Kadmium, bly | 5 μg/l |
| Antimon | 10 μg/l |
| 1,2-dikloretan | 3 μg/l |
| Kvicksilver, bensen | 1,0 μg/l |
| Vinylklorid | 0,50 μg/l |
| ”PFAS totalt” (summan av alla per- och polyfluoralkylerade ämnen). | 0,50 μg/l |
| Summan av PFAS (summan av alla per- och polyfluoralkylerade ämnen som anses vara oroande när det gäller dricksvatten). | 0,10 μg/l |
| Akrylamid, polycykliska aromatiska kolväten (PAH), epiklorhydrin | 0,10 μg/l |
| Bens(a)pyren | 10 ng/l |
| Bisfenol A | 2,5 μg/l |
| Trihalometaner totalt | 100 μg/l |
| Halogenerade ättiksyror (HAA) | 60 μg/l |
| Källa: Del B i bilaga I till direktiv (EU) 2020/2184 (Minimikrav för parametervärden som används för bedömning av kvaliteten på dricksvatten). Valda från JRC (2019) och anpassade enligt översynen av det nya dricksvattendirektivet och med avseende på ämnen som kan påträffas efter desinfektion.
  Direktiv (EU) 2020/2184 innehåller en bevakningslista för hantering av nya föreningar, t.ex. hormonstörande föreningar, läkemedel och mikroplaster. I kommissionens genomförandebeslut av den 19 januari 2022 fastställs följande hormonstörande föreningar för bevakningslistan över oroande ämnen och föreningar i dricksvatten:






  — | 17-beta-estradiol ≤ 1 ng/l |

Parameter

Värde

Nitrat (NO3)

50 mg/l

Koppar

2,0 mg/l

Uran

30 μg/l

Krom

25 μg/l

Nickel

20 μg/l

Arsenik, tri- och tetrakloreten

10 μg/l

Selen

20 μg/l

Kadmium, bly

5 μg/l

Antimon

10 μg/l

1,2-dikloretan

3 μg/l

Kvicksilver, bensen

1,0 μg/l

Vinylklorid

0,50 μg/l

”PFAS totalt” (summan av alla per- och polyfluoralkylerade ämnen).

0,50 μg/l

Summan av PFAS (summan av alla per- och polyfluoralkylerade ämnen som anses vara oroande när det gäller dricksvatten).

0,10 μg/l

Akrylamid, polycykliska aromatiska kolväten (PAH), epiklorhydrin

0,10 μg/l

Bens(a)pyren

10 ng/l

Bisfenol A

2,5 μg/l

Trihalometaner totalt

100 μg/l

Halogenerade ättiksyror (HAA)

60 μg/l

Källa: Del B i bilaga I till direktiv (EU) 2020/2184 (Minimikrav för parametervärden som används för bedömning av kvaliteten på dricksvatten). Valda från JRC (2019) och anpassade enligt översynen av det nya dricksvattendirektivet och med avseende på ämnen som kan påträffas efter desinfektion.

Direktiv (EU) 2020/2184 innehåller en bevakningslista för hantering av nya föreningar, t.ex. hormonstörande föreningar, läkemedel och mikroplaster. I kommissionens genomförandebeslut av den 19 januari 2022 fastställs följande hormonstörande föreningar för bevakningslistan över oroande ämnen och föreningar i dricksvatten:

—

17-beta-estradiol ≤ 1 ng/l

| — | nonylfenol: ≤ 300 ng/l |
| --- | --- |

—

nonylfenol: ≤ 300 ng/l

Tabell 2.6

Exempel på prioriterade föroreningar som ange i direktivet om miljökvalitetsnormer rörande föroreningar som kan förekomma i avloppsvatten från tätbebyggelse (11)

| Parameter | Årsmedelvärde (μg/l) | Maximal tillåten koncentration (μg/l) | μg/kg våtvikt |
| --- | --- | --- | --- |
| | Inlandsytvatten (12) | Andra ytvatten | Inlandsytvatten (12) | Andra ytvatten | Biota |
| Antracen | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | – |
| Bensen | 10 | 8 | 50 | 50 | – |
| Bromerade difenyletrar
  (summan av koncentrationerna för kongener med numren 28, 47, 99, 100, 153 och 154) | – | – | 0,14 | 0,14 | 0,0085 |
| Kadmium och kadmium-föreningar | (beroende på vattenhårdhets-klass) | 0,08 –0,25 | 0,2 | 0,45 –1,5 | 0,45 –1,5 | – |
| Klorerade alkaner C10–C13
  Ingen indikativ parameter anges för denna grupp av ämnen. Den eller de indikativa parametrarna ska fastställas med analysmetoden. | 0,4 | 0,4 | 1,4 | 1,4 | – |
| 1,2-dikloretan | 10 | 10 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Diklormetan | 20 | 20 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Di(2-etylhexyl)-ftalat (DEHP) | 1,3 | 1,3 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Fluoranten | 0,0063 | 0,0063 | 0,12 | 0,12 | 30 |
| Hexaklorbensen | – | – | 0,05 | 0,05 | 10 |
| Hexaklor-butadien | – | – | 0,6 | 0,6 | 55 |
| Bly och dess föreningar | 1,2 (biotillgängliga koncentrationer av ämnena) | 1,3 | 14 | 14 | – |
| Kvicksilver och kvicksilverföreningar | – | – | 0,07 | 0,07 | 20 |
| Naftalen (naftalin) | 2 | 2 | 130 | 130 | – |
| Nickel och nickelföreningar | 4
  (biotillgängliga koncentrationer av ämnena) | 8,6 | 34 | 34 | – |
| Nonylfenol (4-nonylfenol) | 0,3 | 0,3 | 2,0 | 2,0 | – |
| Oktylfenol (4-(1,1’,3,3’-tetrametylbutyl)fenol). | 0,1 | 0,1 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Pentaklorbensen | 0,007 | 0,0007 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| PAH bens(a)pyren (13) | 1,7 × 10–4 | 1,7 × 10–4 | 0,27 | 0,027 | – |
| Tributyltenn-föreningar (Tributyltenn-katjon) | 0,0002 | 0,0002 | 0,0015 | 0,0015 | – |
| Triklorbensener | 0,4 | 0,4 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Triklormetan | 2,5 | 2,5 | ej tillämpligt | ej tillämpligt | – |
| Perfluoroktansulfonsyra och dess derivat (PFOS) | 6,5 × 10–4 | 1,3 × 10–4 | 36 | 7,2 | 9,1 |
| Hexabromocyklododekan | 0,0016 | 0,0008 | 0,5 | 0,05 | 167 |
| Källa: Direktiv 2013/39/EU om ändring av direktiven 2000/60/EG och 2008/105/EG vad gäller prioriterade ämnen på vattenpolitikens område, valda från JRC, 2019. |

Parameter

Årsmedelvärde (μg/l)

Maximal tillåten koncentration (μg/l)

μg/kg våtvikt

Inlandsytvatten (12)

Andra ytvatten

Inlandsytvatten (12)

Andra ytvatten

Biota

Antracen

0,1

0,1

0,1

0,1

–

Bensen

10

8

50

50

–

Bromerade difenyletrar

(summan av koncentrationerna för kongener med numren 28, 47, 99, 100, 153 och 154)

–

–

0,14

0,14

0,0085

Kadmium och kadmium-föreningar | (beroende på vattenhårdhets-klass)

0,08 –0,25

0,2

0,45 –1,5

0,45 –1,5

–

Klorerade alkaner C10–C13

Ingen indikativ parameter anges för denna grupp av ämnen. Den eller de indikativa parametrarna ska fastställas med analysmetoden.

0,4

0,4

1,4

1,4

–

1,2-dikloretan

10

10

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Diklormetan

20

20

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Di(2-etylhexyl)-ftalat (DEHP)

1,3

1,3

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Fluoranten

0,0063

0,0063

0,12

0,12

30

Hexaklorbensen

–

–

0,05

0,05

10

Hexaklor-butadien

–

–

0,6

0,6

55

Bly och dess föreningar

1,2 (biotillgängliga koncentrationer av ämnena)

1,3

14

14

–

Kvicksilver och kvicksilverföreningar

–

–

0,07

0,07

20

Naftalen (naftalin)

2

2

130

130

–

Nickel och nickelföreningar

4

(biotillgängliga koncentrationer av ämnena)

8,6

34

34

–

Nonylfenol (4-nonylfenol)

0,3

0,3

2,0

2,0

–

Oktylfenol (4-(1,1’,3,3’-tetrametylbutyl)fenol).

0,1

0,1

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Pentaklorbensen

0,007

0,0007

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

PAH bens(a)pyren (13)

1,7 × 10–4

1,7 × 10–4

0,27

0,027

–

Tributyltenn-föreningar (Tributyltenn-katjon)

0,0002

0,0002

0,0015

0,0015

–

Triklorbensener

0,4

0,4

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Triklormetan

2,5

2,5

ej tillämpligt

ej tillämpligt

–

Perfluoroktansulfonsyra och dess derivat (PFOS)

6,5 × 10–4

1,3 × 10–4

36

7,2

9,1

Hexabromocyklododekan

0,0016

0,0008

0,5

0,05

167

Källa: Direktiv 2013/39/EU om ändring av direktiven 2000/60/EG och 2008/105/EG vad gäller prioriterade ämnen på vattenpolitikens område, valda från JRC, 2019.

Farobedömningen kan omfatta en utvärdering av grund- och ytvattensförekomsters kemiska status, områden som anses vara nitratkänsliga och särskilt förorenande ämne för avrinningsdistrikt.

De resurser som anges i tabell 2.7 kan hjälpa dem som ansvarar för riskhanteringsplaner att inhämta relevant information för det berörda systemet för återanvändning av vatten och de lokala förhållandena.

Tabell 2.7

Datakällor på internet

| Källa | Tillgänglig information | Samband |
| --- | --- | --- |
| Wise-systemet, ramdirektivet för vatten, rumslig datamängd över skyddade områden. | — | Skyddade dricksvattenområden. |

Källa

Tillgänglig information

Samband

Wise-systemet, ramdirektivet för vatten, rumslig datamängd över skyddade områden.

—

Skyddade dricksvattenområden.

| — | Utsedda områden, t.ex. skyddade områden för fisk och skaldjur. |
| --- | --- |

—

Utsedda områden, t.ex. skyddade områden för fisk och skaldjur.

| — | Nitratkänsliga områden. |
| --- | --- |

—

Nitratkänsliga områden.

| — | Områden som är känsliga för avloppsvatten från tätbebyggelse. |
| --- | --- |

—

Områden som är känsliga för avloppsvatten från tätbebyggelse.

| — | Skyddade badvattenområden. |
| --- | --- |

—

Skyddade badvattenområden.

https://sdi.eea.europa.eu/catalogue/water/eng/catalog.search#/home

Wise Eionet, rumslig datamängd.

Information om europeiska avrinningsdistrikt, delsektioner av avrinningsdistrikt, ytvattenförekomster, grundvattenförekomster och övervakningsplatser.

https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/wise-eionet-spatial-3

Wise-systemet, ramdirektivet för vatten, karta över kvalitetsfaktorer.

Information från den andra förvaltningsplanen för avrinningsdistrikt, rapporterad av EU-medlemsstaterna och Norge enligt artikel 13 i ramdirektivet för vatten. Kartan visar ekologisk status eller potential för ytvattenförekomster baserat på deras statusvärde för kvalitetsfaktorer.

https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/explore-interactive-maps/water-framework-directive-quality-elements

Wise-systemets databas över grundvattenförekomsters kemiska status.

Information om grundvattenförekomsters kemiska status (bra, okänd, dålig) per förvaltningsplan för avrinningsdistrikt.

https://water.europa.eu/freshwater/data-maps-and-tools/water-framework-directive-groundwater-data-products/groundwater-chemical-status

Wise-systemet för information om dricksvatten.

Information och data om tillståndet för Europas floder, sjöar, grundvattenförekomster, belastningar som påverkar dem samt åtgärder som vidtagits för att skydda och bevara vattenmiljön.

https://water.europa.eu/freshwater

Knowledge Hub on Water and Agriculture

Water and Agriculture Information Tool:

| — | ytvattenförekomsters kvalitet, |
| --- | --- |

—

ytvattenförekomsters kvalitet,

| — | grundvattenförekomsters kvalitet, |
| --- | --- |

—

grundvattenförekomsters kvalitet,

| — | ekologisk status hos vattenförekomster, |
| --- | --- |

—

ekologisk status hos vattenförekomster,

| — | kemisk status hos vattenförekomster. |
| --- | --- |

—

kemisk status hos vattenförekomster.

https://water.jrc.ec.europa.eu/

Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) databas över miljökvalitetsnormer.

Miljökvalitetsnormer, inklusive årsmedelvärden och maximala tillåtna koncentrationer, för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen enligt artikel 16 i direktiv 2000/60/EG.

https://echa.europa.eu/environmental-quality-standards

Europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar.

Miljödata från industrianläggningar i EU-medlemsstaterna.

https://ec.europa.eu/environment/industry/stationary/e-prtr/legislation.htm

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), OpenFoodTox, databas över kemiska faror.

Uppgifter från offentliga källor för karakterisering av ämnen, berörd EU-lagstiftning och en sammanfattning av kritiska toxikologiska slutpunkter och referensvärden.

https://www.efsa.europa.eu/en/data-report/chemical-hazards-database-openfoodtox

Agronomiska faror i återvunnet vatten

I tabell 2.8 anges några agronomiska faror som kan förekomma i återvunnet vatten och kan påverka jordmån, dricksvattenresurser och grödor vid bevattning. Farorna har anknytning till kemiska ämnen i återvunnet vatten.

Tabell 2.8

Viktiga miljöfaror, miljöreceptorer och potentiella negativa effekter av återvunnet vatten som används för bevattning inom jordbruket (källa: Australian Guidelines, 2006, ISO 16075-1: 2020)

| Fara | Miljöreceptor | Potentiell effekt |
| --- | --- | --- |
| Kväve | Jordmån
  Grundvatten (läckage)
  Ytvatten (avrinning)
  Gröda | Rubbad näringsbalans hos grödor, Eutrofiering. toxisk effekt på biota.
  Förorening.
  Eutrofiering. |
| Fosfor | Jordmån
  Ytvatten | Eutrofiering/toxisk effekt på biota
  Eutrofiering |
| Rester från desinfektion med klor | Ytvatten
  Gröda | Toxicitet för akvatisk biota.
  Toxicitet för grödor |
| Salinitet (totalmängd upplösta ämnen, elektrisk ledningsförmåga) | Markförsaltning
  Ytvatten
  Grundvatten | Skador på jordmånen, grödstress, grödorna tar upp kadmium.
  Ökad salinitet. |
| Bor | Jordmån (ackumulering) | Toxicitet för grödor |
| Klorid | Gröda
  Jordmån
  Ytvatten
  Grundvatten (läckage) | Toxicitet för grödor (sprayas på löven).
  Toxicitet för grödor via upptag från rötterna.
  Toxicitet för akvatisk biota. |
| Natrium | Gröda
  Jordmån | Toxicitet för grödor (sprayas på löven).
  Skador på jordmånen (toxicitet för grödor). |
| Oorganiska adsorberbara förorenande ämnen (t.ex. tungmetaller) | Ackumulering i jordmån | Toxicitet för grödor |

Fara

Miljöreceptor

Potentiell effekt

Kväve

Jordmån

Grundvatten (läckage)

Ytvatten (avrinning)

Gröda

Rubbad näringsbalans hos grödor, Eutrofiering. toxisk effekt på biota.

Förorening.

Eutrofiering.

Fosfor

Jordmån

Ytvatten

Eutrofiering/toxisk effekt på biota

Eutrofiering

Rester från desinfektion med klor

Ytvatten

Gröda

Toxicitet för akvatisk biota.

Toxicitet för grödor

Salinitet (totalmängd upplösta ämnen, elektrisk ledningsförmåga)

Markförsaltning

Ytvatten

Grundvatten

Skador på jordmånen, grödstress, grödorna tar upp kadmium.

Ökad salinitet.

Bor

Jordmån (ackumulering)

Toxicitet för grödor

Klorid

Gröda

Jordmån

Ytvatten

Grundvatten (läckage)

Toxicitet för grödor (sprayas på löven).

Toxicitet för grödor via upptag från rötterna.

Toxicitet för akvatisk biota.

Natrium

Gröda

Jordmån

Toxicitet för grödor (sprayas på löven).

Skador på jordmånen (toxicitet för grödor).

Oorganiska adsorberbara förorenande ämnen (t.ex. tungmetaller)

Ackumulering i jordmån

Toxicitet för grödor

Referensvärdena för dessa parametrar beror på de lokala förhållandena (t.ex. jordmånstyp, markens surhet, klimatförhållanden, typer av bevattnade grödor och deras toleransförmåga). Tillämplig lagstiftning och referensnormer kan vara till hjälp för att fastställa eventuella maximala tillåtna koncentrationer för de identifierade farorna. Exempel på miljörisker och agronomiska risker för grödor och jordmån finns i ISO 16075-1 (2020). Bilagorna B och C till ISO 16075-1 (2020) kan ge information om normer för miljöfaror och riskhantering i samband med bevattning med återvunnet vatten inom jordbruket. Sådan information innefattar följande:

| — | Översikt av jordmånsrelaterade risker (tabell B.2), t.ex. ansamling av oorganiska adsorberbara förorenande ämnen, markförsaltning, slamning av det översta jordlagret, ansamling av bor, ackumulering av rörligt fosfor. |
| --- | --- |

—

Översikt av jordmånsrelaterade risker (tabell B.2), t.ex. ansamling av oorganiska adsorberbara förorenande ämnen, markförsaltning, slamning av det översta jordlagret, ansamling av bor, ackumulering av rörligt fosfor.

| — | Exempel på maximala nivåer av näringsämnen i renat avloppsvatten som används för bevattning (tabell C.1). Exempel på maximal elektrisk ledningsförmåga hos bevattningsvatten enligt växternas toleransförmåga när de bevattnas med overhead-sprinklers (tabell C.2). Exempel på valda grödors relativa toleransförmåga för bladskador från salthaltigt vatten vid bevattning med overhead-sprinklers (tabell C.3). Kombinerad effekt av elektrisk ledningsförmåga hos bevattningsvatten och natriumadsorptionsförhållandet när det gäller sannolikheten för problem med infiltration av vatten (permeabilitet) (tabell C.4). Exempel på maximala nivåer av salinitetsfaktorer i renat avloppsvatten som används för bevattning enligt grödornas känslighet (tabell C.5). |
| --- | --- |

—

Exempel på maximala nivåer av näringsämnen i renat avloppsvatten som används för bevattning (tabell C.1). Exempel på maximal elektrisk ledningsförmåga hos bevattningsvatten enligt växternas toleransförmåga när de bevattnas med overhead-sprinklers (tabell C.2). Exempel på valda grödors relativa toleransförmåga för bladskador från salthaltigt vatten vid bevattning med overhead-sprinklers (tabell C.3). Kombinerad effekt av elektrisk ledningsförmåga hos bevattningsvatten och natriumadsorptionsförhållandet när det gäller sannolikheten för problem med infiltration av vatten (permeabilitet) (tabell C.4). Exempel på maximala nivåer av salinitetsfaktorer i renat avloppsvatten som används för bevattning enligt grödornas känslighet (tabell C.5).

| — | Exempel på medel- och maxvärden för andra kemiska grundämnen i renat avloppsvatten (tabell C.6). I tabellen anges föreslagna värden i återvunnet vatten som sannolikt skulle orsaka toxicitet för växterna, överdriven absorption hos grödorna följt av ackumulering av toxiska nivåer av andra kemiska ämnen i växtvävnaden samt andra kemiska ämnen som kommer in i grundvattnet. |
| --- | --- |

—

Exempel på medel- och maxvärden för andra kemiska grundämnen i renat avloppsvatten (tabell C.6). I tabellen anges föreslagna värden i återvunnet vatten som sannolikt skulle orsaka toxicitet för växterna, överdriven absorption hos grödorna följt av ackumulering av toxiska nivåer av andra kemiska ämnen i växtvävnaden samt andra kemiska ämnen som kommer in i grundvattnet.

---

(1)  ISO 20426:2018. Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse.

(2)  ISO 16075-1, 2020. Vägledning för användning av renat avloppsvatten för bevattningsprojekt – Del 1: Grunden för ett projekt för återanvändning av vatten för bevattning,

(3)  WHO, 2006. WHO:s riktlinjer för säker användning av avloppsvatten, urin och avföring – vol. II: Avloppsvatten i jordbruket.

(4)  WHO, 2016. Sanitation safety planning: manual for safe use and disposal of wastewater, greywater and excreta.

(5)  NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). National Water Quality Management Strategy.

(6)  Källa: Lägsta kvalitetskrav för återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket och för grundvattenbildning, JRC (2017).

(7)  JRC, 2017. Lägsta kvalitetskrav för återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket och för grundvattenbildning. JRC:s vetenskapliga och politiska rapport.

(8)  95–percentil av mätta koncentrationer

(9)  90–percentil av mätta koncentrationer

(10)  JRC, 2019. Water quality in Europe: effects of the Urban Wastewater Treatment Directive. JRC:s vetenskapliga och politiska rapport.

(11)  Valda från de 45 prioriterade ämnen som fastställs i direktivet om miljökvalitetsnormer, som omfattar bekämpningsmedel samt hushålls- och industrikemikalier.

(12)  Inlandsytvatten omfattar floder och sjöar och därmed sammanhängande konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster.

(13)  För den grupp prioriterade ämnen som består av polyaromatiska kolväten (PAH) (nr 28) avser miljökvalitetsnormen för biota och motsvarande AA-MKN i vattenkoncentrationen av bens(a)pyren, på vars toxicitet de bygger. Bens(a)pyren kan ses som en markör för övriga PAH och bens(a)pyren behöver därför övervakas för jämförelse med miljökvalitetsnormen för biota eller motsvarande AA-MKN i vatten.

---

BILAGA 3

Exempel på riskbedömningsmetoder

Hälso- och miljörisker kan bedömas enligt olika metoder med varierande komplexitet och datakrav, beroende på det berörda systemet för återanvändning av vatten. I denna bilaga beskrivs några exempel på kvalitativa och semikvantitativa riskbedömningsmetoder samt verktyg som valts ut från publicerade metoder och standarder: ISO 20426 (2018) (1), WHO Sanitation Safety Planning (SSP) (2)
  Manual (2016), ISO 16075-1 till 2 (2020) (3) och de australiska riktlinjerna (2006) (4).

Bästa praxis och exempel på system för återanvändning av vatten som används i flera medlemsstater finns även tillgängliga i JRC:s tekniska rapport (5).

Hälsoriskbedömning:

I en kvalitativ eller semikvantitativ riskbedömning är risknivån för varje identifierad fara resultatet av en kombinerad utvärdering av sannolikheten för att en händelse ska inträffa och omfattningen av farans konsekvenser eller allvarlighetsgrad, enligt följande:

Risknivå = sannolikhet x konsekvens (eller allvarlighetsgrad)

Sannolikhet anger, inom en viss tidsram, sannolikheten för att en farlig händelse med potentiellt skadliga effekter ska inträffa. Sannolikheten för att en farlig händelse ska inträffa kan bedömas genom granskning av historiska uppgifter eller en bedömning av mänskliga fel med hjälp av fel- eller händelseträd. I ett system för återanvändning av vatten kan sannolikheten härröra från en kombination av människors exponering (t.ex. via intag) av återvunnet vatten som innehåller ett farligt ämne (t.ex. E.coli) och sannolikheten för att faran är närvarande i det återvunna vattnet (t.ex. till följd av en farlig händelse som oavsiktligt utsläpp).

Konsekvens eller allvarlighetsgrad anger en potentiellt negativ hälsoeffekt till följd av exponering för en fara. Konsekvensens omfattning kan bestämmas med hjälp av en kvalitativ utvärdering som baseras på en beskrivning av resultaten eller med hjälp av andra verktyg (t.ex. beslutsträd) som beaktar faror och farliga händelser.

I en kvalitativ eller semikvantitativ riskbedömning grundas faran eller den farliga händelsen och deras sannolikhetsgrad och konsekvenser på riskbedömningsgruppens bedömning och erfarenhet. Risknivån kan uttryckas som mycket låg, låg, måttlig, hög eller mycket hög genom en kombination av sannolikhetsgraden och konsekvenserna (tabell 3.1).

Tabell 3.1

Exempel på en matris för kvalitativ riskbedömning (källa: tabell 4 i ISO 20426: 2018)

| SANNOLIKHET | KONSEKVENSER |
| --- | --- |
| 1 – Obetydlig | 2 – Låg | 3 – Måttlig | 4 – Stor | 5 – Katastrofisk |
| A – Sällsynt | Mycket låg | Mycket låg | Låg | Låg | Måttlig |
| B – Osannolik | Mycket låg | Låg | Låg | Måttlig | Hög |
| C – Möjlig | Låg | Låg | Måttlig | Hög | Hög |
| D – Sannolik | Låg | Måttlig | Hög | Hög | Mycket hög |
| E – Nästan säker | Måttlig | Hög | Hög | Mycket hög | Mycket hög |

SANNOLIKHET

KONSEKVENSER

1 – Obetydlig

2 – Låg

3 – Måttlig

4 – Stor

5 – Katastrofisk

A – Sällsynt

Mycket låg

Mycket låg

Låg

Låg

Måttlig

B – Osannolik

Mycket låg

Låg

Låg

Måttlig

Hög

C – Möjlig

Låg

Låg

Måttlig

Hög

Hög

D – Sannolik

Låg

Måttlig

Hög

Hög

Mycket hög

E – Nästan säker

Måttlig

Hög

Hög

Mycket hög

Mycket hög

En alternativ riskmatris som föreslås i WHO Sanitation Safety Planning Manual (2016) grundas på en semikvantitativ metod, som kräver ett mer noggrant tillvägagångssätt (t.ex. användning av formler). Enligt denna matris tilldelas varje identifierad fara eller farlig händelse ett mätetal för sannolikhet och allvarlighetsgrad som ger en risknivå eller en poäng (tabell 3.2).

Tabell 3.2

Matris för en semikvantitativ riskbedömning (källa: verktyg 3.4 i WHO Sanitation Safety Planning Manual, 2016)

| SANNOLIKHET | ALLVARLIGHETSGRAD |
| --- | --- |
| 1 – Obetydlig | 2 – Mindre | 4 – Måttlig | 8 – Stor | 16 – Katastrofisk |
| Sällsynt (mycket osannolik) – 1 | 1 | 2 | 4 | 8 | 16 |
| Osannolik – 2 | 2 | 4 | 8 | 16 | 32 |
| Möjlig – 3 | 3 | 6 | 12 | 24 | 48 |
| Sannolik – 4 | 4 | 8 | 16 | 32 | 64 |
| Nästan säker 5 | 5 | 10 | 20 | 40 | 80 |
| Riskpoäng = S x A | < 6 | 7 –12 | 13 –32 | > 32 |
| Risknivå | Låg risk | Medelhög risk | Hög risk | Mycket hög risk |

SANNOLIKHET

ALLVARLIGHETSGRAD

1 – Obetydlig

2 – Mindre

4 – Måttlig

8 – Stor

16 – Katastrofisk

Sällsynt (mycket osannolik) – 1

1

2

4

8

16

Osannolik – 2

2

4

8

16

32

Möjlig – 3

3

6

12

24

48

Sannolik – 4

4

8

16

32

64

Nästan säker 5

5

10

20

40

80

Riskpoäng = S x A

< 6

7 –12

13 –32

> 32

Risknivå

Låg risk

Medelhög risk

Hög risk

Mycket hög risk

I en semikvantitativ metod är det nödvändigt att definiera sannolikhetsgraderna baserat på faror eller farliga händelser samt konsekvenser/allvarlighetsgrader, t.ex. med beaktande av överskridna skyddsgränsvärden för farliga ämnen i återvunnet vatten och omfattningen av de relaterade hälsokonsekvenserna. Dessa definitioner bör tas fram baserat på det berörda systemet för återanvändning av vatten och lokala förhållanden. Principen för skydd av folkhälsan och eventuella tillämpliga rättsliga följder ska alltid beaktas. I tabell 3.3 och tabell 3.4 anges några definitioner från ISO 20426 (2018) och WHO Sanitation Safety Planning Manual (2016).

Tabell 3.3

Föreslagna mått på effektens konsekvenser eller allvarlighetsgrad (tabell 2 i ISO 20426:2018 och verktyg 3.3 i WHO, 2016)

| KONSEKVENSER (ELLER ALLVARLIGHETSGRAD) |
| --- |
| Nivå – Deskriptor | Exempelbeskrivning |
| 1 – OBETYDLIG | Faran eller den farliga händelsen leder inte till några hälsoeffekter eller obetydliga hälsoeffekter (6) jämfört med bakgrundsnivåerna. |
| 2 – MINDRE | Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till mindre hälsoeffekter (7). |
| 3 – MÅTTLIG | Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till självbegränsande hälsoeffekter eller minde allvarliga sjukdomstillstånd (8). |
| 4 – STOR | Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till sjukdom eller skada (9). och/eller till juridiskt klagomål eller juridiska problem. |
| 5 – KATASTROFAL | Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till allvarlig sjukdom eller skada (10) eller till och med dödsfall. och/eller kommer att leda till en omfattande utredning av tillsynsmyndigheten och sannolikt till åtal. |

KONSEKVENSER (ELLER ALLVARLIGHETSGRAD)

Nivå – Deskriptor

Exempelbeskrivning

1 – OBETYDLIG

Faran eller den farliga händelsen leder inte till några hälsoeffekter eller obetydliga hälsoeffekter (6) jämfört med bakgrundsnivåerna.

2 – MINDRE

Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till mindre hälsoeffekter (7).

3 – MÅTTLIG

Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till självbegränsande hälsoeffekter eller minde allvarliga sjukdomstillstånd (8).

4 – STOR

Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till sjukdom eller skada (9). och/eller till juridiskt klagomål eller juridiska problem.

5 – KATASTROFAL

Faran eller den farliga händelsen kan potentiellt leda till allvarlig sjukdom eller skada (10) eller till och med dödsfall. och/eller kommer att leda till en omfattande utredning av tillsynsmyndigheten och sannolikt till åtal.

Tabell 3.4

Föreslagna mått på sannolikhet för att exponeringshändelser kan inträffa (tabell 3 i ISO 20426:2018 och verktyg 3.3 i WHO, 2016)

| SANNOLIKHET |
| --- |
| Nivå – Deskriptor | Exempelbeskrivning |
| A – SÄLLSYNT | Har inte inträffat tidigare och det är ytterst osannolikt att den sådan händelse kommer att inträffa inom en rimlig tidsperiod (11). |
| B – OSANNOLIK | Har inte inträffat tidigare men kan inträffa under exceptionella omständigheter inom en rimlig tidsperiod. |
| C – MÖJLIG | Kan ha inträffat tidigare och/eller kan inträffa under normala omständigheter inom en rimlig tidsperiod. |
| D – SANNOLIK | Har inträffat tidigare och/eller kan sannolikt inträffa under normala omständigheter inom en rimlig tidsperiod. |
| E – NÄSTAN SÄKER | Har ofta inträffat tidigare och/eller kommer nästan säkert att inträffa under de flesta omständigheter inom en rimlig tidsperiod. |

SANNOLIKHET

Nivå – Deskriptor

Exempelbeskrivning

A – SÄLLSYNT

Har inte inträffat tidigare och det är ytterst osannolikt att den sådan händelse kommer att inträffa inom en rimlig tidsperiod (11).

B – OSANNOLIK

Har inte inträffat tidigare men kan inträffa under exceptionella omständigheter inom en rimlig tidsperiod.

C – MÖJLIG

Kan ha inträffat tidigare och/eller kan inträffa under normala omständigheter inom en rimlig tidsperiod.

D – SANNOLIK

Har inträffat tidigare och/eller kan sannolikt inträffa under normala omständigheter inom en rimlig tidsperiod.

E – NÄSTAN SÄKER

Har ofta inträffat tidigare och/eller kommer nästan säkert att inträffa under de flesta omständigheter inom en rimlig tidsperiod.

De identifierade risknivåerna för faran/den farliga händelsen per exponeringsväg och receptor avgör riskhanteringen och eventuella förebyggande åtgärder som minskar risken eller riskerna. Om risknivån till exempel är medelhög eller högre bör förebyggande åtgärder bidra till att minska risknivån. Denna utvärdering kan omfatta en bedömning av eventuella befintliga förebyggande åtgärder och fastställande av ytterligare åtgärder för faror som det inte har tagits fram åtgärder för eller om åtgärderna är ineffektiva. Om en förebyggande åtgärd kan bidra till att kontrollera risken på ett tillfredsställande sätt kan övervaknings- eller kontrollmetoder vara nödvändiga för att säkerställa att åtgärden fungerar. Riskhanteringen blir mer tillförlitlig om flera barriärer och förebyggande åtgärder tillämpas jämfört med en enda åtgärd eller barriär. De valda förebyggande åtgärderna och barriärerna bör därefter omprövas för att verifiera att risknivåerna har minskat. Ett exempel på detta ges i tabell 3.5.

Tabell 3.5

Exempel på riskbedömning och riskhantering av potentiell kontakt med patogena bakterier i återvunnet vatten vid slutanvändningspunkten, anpassad från tabell 5 i ISO 20426:2018

| Fara | Avloppsvattenkälla | Avsedd slutanvändning | Farlig händelse | Högsta risk | Förebyggande åtgärd | Kvarstående risk |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Konsekvens | Sannolikhet | Risk | Konsekvens | Sannolikhet | Risk |
| Patogena bakterier (t.ex. E.coli) | Avloppsvatten från tätbebyggelse | Användning inom jordbruket | Infektion genom kontakt med eller intag av återvunnet vatten (t.ex. under bevattning) | Stor | Sannolik | Hög (baserat på tabell 3.1) | Källkontroll | Stor (12) | Sällsynt (13) | Låg |
| Reningskontroll (t.ex. desinfektion) |
| Slutanvändningskontroll (t.ex. barriärer och personlig skyddsutrustning) |
| Anm. – Exempel på förebyggande åtgärder och barriärer beskrivs i bilaga 4. |

Fara

Avloppsvattenkälla

Avsedd slutanvändning

Farlig händelse

Högsta risk

Förebyggande åtgärd

Kvarstående risk

Konsekvens

Sannolikhet

Risk

Konsekvens

Sannolikhet

Risk

Patogena bakterier (t.ex. E.coli)

Avloppsvatten från tätbebyggelse

Användning inom jordbruket

Infektion genom kontakt med eller intag av återvunnet vatten (t.ex. under bevattning)

Stor

Sannolik

Hög (baserat på tabell 3.1)

Källkontroll

Stor (12)

Sällsynt (13)

Låg

Reningskontroll (t.ex. desinfektion)

Slutanvändningskontroll (t.ex. barriärer och personlig skyddsutrustning)

Anm. – Exempel på förebyggande åtgärder och barriärer beskrivs i bilaga 4.

Miljöriskbedömning av sötvattensresurser

Hälsoriskbedömningen inriktas på mänskliga receptorer, medan miljöriskbedömningen syftar till att utvärdera eventuella belastningar på de delar av miljön som eventuellt kan påverkas av användning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket. En miljöriskbedömning kräver en detaljerad karakterisering av de lokala geohydrologiska förhållandena på den plats där systemet för återanvändning av vatten har installerats. En nyttig informationskälla i detta sammanhang är Wise Eionet spatial dataset (rumslig datamängd) (14). som innehåller information om europeiska avrinningsdistrikt, delsektioner av avrinningsdistrikt, ytvattenförekomster, grundvattenförekomster och övervakningsplatser. Det förfarande som beskrivs här, som har utvecklats enligt avsnitt 6.3 i ISO 16075-1 (2020) och punkt 4.2 i de australiska riktlinjerna(2006), är tänkt att fungera som vägledning för att bedöma effekten av faror i återvunnet vatten som kan påverka sötvatten (yt- och grundvatten).

Steg 1 – Kontroll av faror

Faror i återvunnet vatten jämförs med kända värden från förordningar, direktiv, standarder och riktlinjer beroende på den del av miljön som potentiellt kan påverkas (se bild 3 i detta tillkännagivande). Jämförelsen kan omfatta maximalt tillåtna koncentrationer eller miljökvalitetsnormer för reglerade föroreningar i de delar av miljön som potentiellt kan exponeras. I de flesta fall säkerställs skyddet av den exponerade miljön om dessa koncentrationer och normer följs. Ett värsta scenario kan användas, där 95-percentilen eller det högsta registrerade värdet för koncentrationen jämförs med de lägsta värdena i riktlinjerna (t.ex. miljökvalitetsnormerna). Farliga händelser som uppstår i samband med dessa faror bör också identifieras (t.ex. läckor från rörledningar för återvunnet vatten eller distributionssystem).

Steg 2 – Sannolikhet för att ämnena når miljöreceptorn

Sannolikheten kan uppskattas genom en bedömning av huruvida farorna kan nå miljöreceptorn, med beaktande av eventuella befintliga förebyggande åtgärder och barriärer. För grund- och ytvattenförekomster beror sannolikheten på de hydrogeologiska förhållandena på platsen (t.ex. om det finns en akvifer), sannolikheten för att ämnet kan komma i den icke-mättade zonen och infiltreras (t.ex. jordmånstyp och farans karaktär) och bevattningsförhållandena (t.ex. jordbruksmetoder, grödornas behov, jordmånstyp och sannolikheten för att återvunnet vatten svämmar över från dräneringssystemen).

Steg 3 – Skadans konsekvens/allvarlighetsgrad

Skadans konsekvens eller allvarlighetsgrad beror på yt- eller grundvattnets befintliga kvalitetsstatus. Allvarlighetsgraden kan definiera i vilken utsträckning farokoncentrationen kommer att ha en skadlig effekt på den berörda delen av miljön. En skadas allvarlighetsgrad beror t.ex. på i vilken utsträckning faran skulle bidra till att den berörda vattenförekomstens status försämras. Konsekvenser kan omfatta andra faktorer, t.ex. om vattenkällan används för produktion av dricksvatten.

Steg 4 – Bedömning av risknivåer

När alla faror och deras sannolikhets- och allvarlighetsgrader har identifierats (antingen genom att de tilldelas en kvalitativ nivå eller ett mätetal) kan en kvalitativ eller semikvantitativ matris användas för att bedöma risknivåerna, såsom föreslås för hälsoriskbedömningen (tabellerna 3.1 och 3.2).

Sannolikheten för att ett visst ämne når en vattenförekomst kan uppskattas med hjälp av följande verktyg från ISO 16075-1 (2020). Verktygen används för att bedöma grund- och ytvattnets sårbarhet för infiltration eller avrinning av återvunnet vatten. Med detta verktyg klassificeras yt- och grundvattenförekomster enligt fyra känslighetsgrupper, som grundas på de hydrogeologiska förhållandena för grundvatten och förekomsten av ett dräneringssystem för att kontrollera avrinning till ytvatten (tabell 3.6).

Tabell 3.6

Känslighetsgrupper för att definiera yt- och grundvattenförekomster (källa: avsnitt 6.3.3 och bilaga D till ISO 16075-1:2020)

| Känslighetsgrupp | Ytvatten | Grundvatten |
| --- | --- | --- |
| Hög (I) | Ytavrinning vid bevattning eller ansamling av vatten på markytan som rinner bort vid regn. | Det finns en öppen akvifer under det bevattnade området med en lerhalt (16) på < 5 % inom 2 meter av det översta jordlagret.
  Det finns en akvifer på mindre än 5 meters djup. |
| Medelhög (II) | Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.
  Det finns ett grunt underjordiskt dräneringssystem (vid ett djup på 80 cm eller mindre). | Det finns en akvifer på ett djup av över 5 meter från ytan med en lerhalt på 15–40 % inom 2 meter av det översta jordlagret. |
| Låg (III) | Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.
  Det finns ett dräneringssystem djupt ned i jorden (över 80 cm). | Det finns en akvifer på ett djup av över 5 meter från ytan med en lerhalt på > 40 % inom 2 meter av det översta jordlagret. |
| (Noll) IV | Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.
  Bevattningssystemet har inte dränering (15). | Det finns ingen akvifer under det bevattnade området och ingen hydrogeologisk kontinuitet som kan överföra vattnet till en närliggande akvifer (17). |

Känslighetsgrupp

Ytvatten

Grundvatten

Hög (I)

Ytavrinning vid bevattning eller ansamling av vatten på markytan som rinner bort vid regn.

Det finns en öppen akvifer under det bevattnade området med en lerhalt (16) på < 5 % inom 2 meter av det översta jordlagret.

Det finns en akvifer på mindre än 5 meters djup.

Medelhög (II)

Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.

Det finns ett grunt underjordiskt dräneringssystem (vid ett djup på 80 cm eller mindre).

Det finns en akvifer på ett djup av över 5 meter från ytan med en lerhalt på 15–40 % inom 2 meter av det översta jordlagret.

Låg (III)

Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.

Det finns ett dräneringssystem djupt ned i jorden (över 80 cm).

Det finns en akvifer på ett djup av över 5 meter från ytan med en lerhalt på > 40 % inom 2 meter av det översta jordlagret.

(Noll) IV

Bevattningssystemets utformning och drift förhindrar ytavrinning.

Bevattningssystemet har inte dränering (15).

Det finns ingen akvifer under det bevattnade området och ingen hydrogeologisk kontinuitet som kan överföra vattnet till en närliggande akvifer (17).

Kombinationen av känslighetsgrupperna för grund- och ytvatten och graden av infiltration till grundvattnet respektive ytavrinningen kan ange vattenförekomstens sårbarhet (tabell 3.7).

Tabell 3.7

Exempel på sårbarhetsnivå (18) för grund- och ytvatten (källa: tabell D.1 i ISO 16075-1:2020)

| INFILTRATIONSGRAD | Ingen infiltration till grundvattnet | Låg infiltration till grundvattnet | Medelhög infiltration till grundvattnet | Hög infiltration till grundvattnet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| I | II | III | IV |
| Grundvattnets känslighet | En grund akvifer eller inget lerlagerskydd | I | 1 | 2 | 3 | 3 |
| En djup akvifer med lerlagerskydd | II | 1 | 2 | 2 | 3 |
| En djup akvifer med ett betydande lerlagerskydd | III | 1 | 1 | 2 | 2 |
| Ingen akvifer med hydrologisk kontinuitet i området | IV | 1 | 1 | 2 | 2 |
| Ytvattens känslighet | 3 | 3 | 2 | 1 |
| IV | III | II | I |
| Hög ytavrinning | Medelhög ytavrinning | Låg ytavrinning | Ingen ytavrinning |
| YTAVRINNING |

INFILTRATIONSGRAD

Ingen infiltration till grundvattnet

Låg infiltration till grundvattnet

Medelhög infiltration till grundvattnet

Hög infiltration till grundvattnet

I

II

III

IV

Grundvattnets känslighet

En grund akvifer eller inget lerlagerskydd

I

1

2

3

3

En djup akvifer med lerlagerskydd

II

1

2

2

3

En djup akvifer med ett betydande lerlagerskydd

III

1

1

2

2

Ingen akvifer med hydrologisk kontinuitet i området

IV

1

1

2

2

Ytvattens känslighet

3

3

2

1

IV

III

II

I

Hög ytavrinning

Medelhög ytavrinning

Låg ytavrinning

Ingen ytavrinning

YTAVRINNING

---

(1)  ISO 20426: 2018. Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse.

(2)  WHO, 2016. Sanitation safety planning: manual for safe use and disposal of wastewater, greywater and excreta.

(3)  ISO 16075-1:2020 – Vägledning för användning av renat avloppsvatten för bevattningsprojekt – del 1: Grunden för ett projekt för återanvändning av vatten för bevattning, ISO 16075-2:2020 – Vägledning för användning av renat avloppsvatten för bevattningsprojekt – del 2: Utveckling av projektet.

(4)  NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). National Water Quality Management Strategy.

(5)  R. Maffettone och B. M. Gawlik (2022), Technical Guidance: Water Reuse Risk Management for Agricultural Irrigation Schemes in Europe, Europeiska kommissionen, Luxemburg, JRC 129596, 81 sidor.

(6)  Ingen hälsoeffekt eller obetydlig hälsoeffekt: ingen observerad hälsoeffekt.

(7)  Mindre hälsoeffekt: t.ex. tillfälliga symptom som irritation, illamående och huvudvärk.

(8)  Självbegränsande hälsoeffekter eller mindre allvarliga sjukdomstillstånd: t.ex. akut diarré, kräkning, infektion i övre luftvägarna, mindre skador.

(9)  Sjukdom eller skada: t.ex. malaria, bilharzia, livsmedelsburen sugmask, kronisk diarré, kroniska andningsproblem, neurologiska besvär, benfrakturer.

(10)  Allvarlig sjukdom eller skada: t.ex. allvarlig förgiftning, förlorade kroppsdelar, allvarliga brännskador, drunkning.

(11)  (1) Omfattningen av en rimlig tidsperiod beror på risknivån och lokala bestämmelser.

(12)  Konsekvensen (allvarlighetsgraden) beror på den negativa hälsoeffekten till följd av receptorns exponering för den patogena bakterien och ändras inte genom tillämpning av förebyggande åtgärder.

(13)  Användning av förebyggande åtgärder (t.ex. desinfektionsbehandling, barriärer, personlig skyddsutrustning) minskar sannolikheten för att receptorn exponeras för faran.

(14)  Finns på https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/wise-eionet-spatial-3.

(15)  Den underjordiska passagen filtrerar föroreningar. Effektiv markdränering minskar jordmånens vatteninnehåll, men kan leda till ökad belastning på ytvattensystemen.

(16)  Lerhalten kan bestämmas genom siktanalys.

(17)  Denna grupp ska endast väljas om en grundlig noggrann analys har utförts. Om det saknas tillräcklig kunskap om de underjordiska geohydrologiska förhållandena bör platsen klassificeras som om det fanns en akvifer under det bevattnade området.

(18)  Begreppet sårbarhet har ersatt det ursprungliga begreppet risk som används i tabell C1 i ISO 16075-1 (2020). Syftet är att undvika sammanblandning med begreppet risknivåer, som används i detta tillkännagivande för att ange kombinationen av sannolikhet och skadans allvarlighetsgrad enligt tabellerna 3.1 och 3.2.

---

BILAGA 4

Förebyggande åtgärder och barriärer – belysande exempel

Denna bilaga innehåller exempel på förebyggande åtgärder och barriärer som kan användas i ett system för återanvändning av vatten i enlighet med artiklarna 5 och 6 och avsnitt 2 i bilaga I till förordningen. Syftet med exemplen är att åskådliggöra den typ av analys som krävs för att identifiera typen och antalet förebyggande åtgärder och barriärer, beroende på typ av gröda och vattenkvalitetsklass. Exemplen bygger på internationella standarder och metoder. Det ska noteras att analysen måste göras från fall till fall med hänsyn till de aktuella förhållandena. De exempel som beskrivs nedan är därför inte automatiskt tillämpliga i alla situationer och omständigheter.

Exemplen har tagits fram utifrån förordningens krav och befintliga internationella standarder och metoder: de australiska riktlinjerna (2006), WHO:s riktlinjer (2006) och ISO 16075-2:2020. I tabell 4.1 beskrivs förebyggande åtgärder som kan övervägas för olika delar av ett system för återanvändning av vatten.

Tabell 4.1

Exempel på förebyggande åtgärder för ett system för återanvändning av vatten (förteckningen är inte uttömmande) Källor: Punkt 7 i bilaga II till förordningen, ruta 2.6 och tillägg 3 till de australiska riktlinjerna (2006)
   (2)
  , WHO-riktlinjerna (2006)
   (3)

| Typ av förebyggande åtgärd | Exempel | Anmärkning |
| --- | --- | --- |
| Skydd av källor till avloppsvatten från tätbebyggelse. | — | Förebygga eller hantera industriutsläpp i avloppsvatten från tätbebyggelse genom att säkerställa att kraven i tillämplig EU-lagstiftning och lokala bestämmelser är uppfyllda. |

Typ av förebyggande åtgärd

Exempel

Anmärkning

Skydd av källor till avloppsvatten från tätbebyggelse.

—

Förebygga eller hantera industriutsläpp i avloppsvatten från tätbebyggelse genom att säkerställa att kraven i tillämplig EU-lagstiftning och lokala bestämmelser är uppfyllda.

| — | Skydda dagvatten mot avfallsflöden från djur och människor. |
| --- | --- |

—

Skydda dagvatten mot avfallsflöden från djur och människor.

| — | Kontrollera vilken typ av vatten som släpps ut i avloppssystemet (t.ex. genom att fastställa gränser). |
| --- | --- |

—

Kontrollera vilken typ av vatten som släpps ut i avloppssystemet (t.ex. genom att fastställa gränser).

–

Ytterligare rening av avloppsvatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse.

| — | Reningsprocesser för att minska mikrobiologiska och kemiska föroreningar i avloppsvattnet (t.ex. ytterligare åtgärder för desinfektion eller avlägsnande av föroreningar). |
| --- | --- |

—

Reningsprocesser för att minska mikrobiologiska och kemiska föroreningar i avloppsvattnet (t.ex. ytterligare åtgärder för desinfektion eller avlägsnande av föroreningar).

–

Skydd och underhåll av lagringssystemet för återvunnet vatten.

| — | Använda buffertzoner. |
| --- | --- |

—

Använda buffertzoner.

| — | Undvika algtillväxt genom att minimera ljusinsläppet (t.ex. genom att täcka över lagringssystemet). |
| --- | --- |

—

Undvika algtillväxt genom att minimera ljusinsläppet (t.ex. genom att täcka över lagringssystemet).

| — | Underhålla dräneringssystemet och omgivningen (t.ex. markskydd, näringsbalans). |
| --- | --- |

—

Underhålla dräneringssystemet och omgivningen (t.ex. markskydd, näringsbalans).

| — | Förhindra återflöde och kontrollera korskopplingar i anslutna VVS-system. |
| --- | --- |

—

Förhindra återflöde och kontrollera korskopplingar i anslutna VVS-system.

| — | Utföra kemisk rening för att undvika tilltäppning eller återväxt av bakterier. |
| --- | --- |

—

Utföra kemisk rening för att undvika tilltäppning eller återväxt av bakterier.

Se ISO 20419:2018 (1) för ytterligare exempel.

Kontroll och underhåll av distributionssystem och VVS-system.

| — | Tillämpa VVS-praxis för återvunnet vatten (t.ex. färgkodning). |
| --- | --- |

—

Tillämpa VVS-praxis för återvunnet vatten (t.ex. färgkodning).

| — | Undvika att dricksvattenledningar är anslutna till ledningar för återvunnet vatten (t.ex. genom att installera luftgap eller anordningar för skydd mot återflöde). |
| --- | --- |

—

Undvika att dricksvattenledningar är anslutna till ledningar för återvunnet vatten (t.ex. genom att installera luftgap eller anordningar för skydd mot återflöde).

Se ISO 20419:2018 för ytterligare exempel.

Särskilda krav för bevattningssystem (t.ex. droppbevattning, droppbevattning under markytan, spraybevattning, mikrospraybevattning) och för jordbruksmarker.

| — | Fastställa ett minsta säkerhetsavstånd för att minska människors och djurs exponering samt miljöexponering (t.ex. från ytvatten, inbegripet källor för boskap, eller verksamheter såsom vattenbruk, fiskodling, skaldjursvattenbruk, bad eller annan vattenverksamhet). |
| --- | --- |

—

Fastställa ett minsta säkerhetsavstånd för att minska människors och djurs exponering samt miljöexponering (t.ex. från ytvatten, inbegripet källor för boskap, eller verksamheter såsom vattenbruk, fiskodling, skaldjursvattenbruk, bad eller annan vattenverksamhet).

| — | Kontrollera sluttningars lutningsvinkel, markens vattenmättnad och karstområden. |
| --- | --- |

—

Kontrollera sluttningars lutningsvinkel, markens vattenmättnad och karstområden.

| — | Kontrollera tilltäppning av utsläppskällor i droppbevattningssystem. |
| --- | --- |

—

Kontrollera tilltäppning av utsläppskällor i droppbevattningssystem.

| — | Kontrollera bevattningsgraden för att minimera effekterna på mottagande miljöer, inbegripet mark, grundvatten och ytvatten (t.ex. fuktsensorer i jorden, fastställande av vatten- och näringsbalans, mekanismer för att minska effekterna av salt- och natriumhalter). |
| --- | --- |

—

Kontrollera bevattningsgraden för att minimera effekterna på mottagande miljöer, inbegripet mark, grundvatten och ytvatten (t.ex. fuktsensorer i jorden, fastställande av vatten- och näringsbalans, mekanismer för att minska effekterna av salt- och natriumhalter).

| — | Kontrollera bevattningstiderna (t.ex. endast bevattning under nattetid). |
| --- | --- |

—

Kontrollera bevattningstiderna (t.ex. endast bevattning under nattetid).

| — | Kontrollera hydraulisk belastning och dränering för att avleda vatten. |
| --- | --- |

—

Kontrollera hydraulisk belastning och dränering för att avleda vatten.

| — | Särskilda krav för spridarbevattning (t.ex. högsta vindhastighet eller avstånd mellan spridaren och känsliga områden, installera system för att minimera aerosolbildning vid spray- eller droppbevattning). |
| --- | --- |

—

Särskilda krav för spridarbevattning (t.ex. högsta vindhastighet eller avstånd mellan spridaren och känsliga områden, installera system för att minimera aerosolbildning vid spray- eller droppbevattning).

–

Särskilda krav för bevattning av grödor.

| — | användning av ytterligare barriärer* |
| --- | --- |

—

användning av ytterligare barriärer*

- Se tabell 4.2 i denna bilaga och tabell 1 i bilaga II till förordningen.

Åtkomstkontroll och skyltning.

| — | Använda staket (t.ex. enkla räcken eller säkerhetsnät beroende på det återvunna vattnets kvalitet). |
| --- | --- |

—

Använda staket (t.ex. enkla räcken eller säkerhetsnät beroende på det återvunna vattnets kvalitet).

| — | Använda skyltning med uppgift om att återvunnet vatten används och att detta inte är lämpat som dricksvatten (t.ex. återvunnet vatten – ej dricksvatten) eller andra typer av skyltningar (t.ex. återvunnet vatten används – beträd inte området under bevattning). |
| --- | --- |

—

Använda skyltning med uppgift om att återvunnet vatten används och att detta inte är lämpat som dricksvatten (t.ex. återvunnet vatten – ej dricksvatten) eller andra typer av skyltningar (t.ex. återvunnet vatten används – beträd inte området under bevattning).

| — | Åtkomstkontroll: bevattningsmetoder, bevattningsgrader och bevattningstider. |
| --- | --- |

—

Åtkomstkontroll: bevattningsmetoder, bevattningsgrader och bevattningstider.

Skydd av anställda och jordbrukare.

| — | Användning av personlig skyddsutrustning. |
| --- | --- |

—

Användning av personlig skyddsutrustning.

| — | Utbildning i hygienrutiner (t.ex. att tvätta händerna ofta). |
| --- | --- |

—

Utbildning i hygienrutiner (t.ex. att tvätta händerna ofta).

| — | Utbildning om hur utrustningen ska skötas (t.ex. förebyggande av återflöde, kontroll av korskopplingar, korrekt installering av rör och rördelar, bästa praxis för skötsel). |
| --- | --- |

—

Utbildning om hur utrustningen ska skötas (t.ex. förebyggande av återflöde, kontroll av korskopplingar, korrekt installering av rör och rördelar, bästa praxis för skötsel).

I enlighet med avsnitt 2 i bilaga I till förordningen ska grödor som tillhör en viss kategori bevattnas med återvunnet vatten av motsvarande lägsta kvalitetsklass för återvunnet vatten i enlighet med vad som anges i tabell 1. En lägre kvalitetsklass får användas om lämpliga ytterligare barriärer används som leder till att kvalitetskraven för klassen för den berörda kategorin av gröda uppnås. I tabell 4.2 ges exempel på hur kvalitetsklasser för återvunnet vatten och ackrediterade barriärer för bevattning av en viss klasskategori kan kombineras enligt rekommendationerna i ISO 16075-2 (2020).

Tabell 4.2

Exempel på beräkningar av antal och typer av barriärer baserat på typ av gröda och erforderlig vattenkvalitetsklass för återvunnet vatten enligt tabell 1 i bilaga 1 till förordningen, med beaktande av tabell 3 och tabell 2 i ISO 16075-2:2020 (som anges som tabell 2 respektive tabell 3 i detta tillkännagivande) samt tabell A.1 o ISO 16075-2:2020. Barriärerna är kvalificerade under förutsättning att god praxis tillämpas

| Kategori av gröda
  (tabell 1 i bilaga 1 till förordningen) (4) | Exempel på grödor
  (tabell A.1 i ISO 16075-2:2020) (5) | Kvalitetsklass för återvunnet vatten
  (tabell 1 i bilaga 1 till förordningen)17 | Antal registrerade barriärer
  (tabell 3 i ISO 16075-2:2020 (6) = tabell 2 i detta tillkännagivande) | Möjliga ackrediterade barriärer
  (tabell A.1 i ISO 16075-2:2020 och tabell 2 i ISO 16075-2:2020 (7) = tabell 3 i detta tillkännagivande) | Antal barriärer (tabell 2 i ISO 16075-2:2020 = tabell 3 i detta tillkännagivande) | Anmärkning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alla livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa. | Bladgrönsaker som odlas på markytan och äts råa (t.ex. sallad, spenat, asiatisk kål, kål, selleri).
  Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan (t.ex. paprika, tomater, gurka, squash, bönor). | A | 0 | – | 0 | – |
| B | 1 | Solbeständig täckfolie
  ELLER
  Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken (låg nivå) | 1 | – |
| C | 3 | Hög nivå av desinfektion +
  solbeständig täckfolie | 2 + 1 | – |
| Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan.
  Solbeständig täckfolie* | 3 (+1) | * Solbeständig täckfolie är en extra barriär för att förhindra kontakt genom kapillaritet från droppbevattning.
  – |
| D | Förbjudet* | – | – | * I enlighet med tabell 3 i ISO 16075:2020 och anmärkning 3 i tabell A.1: Avloppsvatten av medelhög kvalitet (D) ska inte användas för bevattning av grönsaker. |
| Livsmedelsgrödor som kan konsumeras råa och växer i jorden (t.ex. morötter, rädisor, lök). | A | 0 | – | – | – |
| B | 1 | Låg nivå av desinfektion + | 1 | – |
| C | 3 | Inga kombinationer av ackrediterade barriärer förefaller vara möjliga. | – | – |
| D | Förbjudet* | – | – | * I enlighet med tabell 3 i ISO 16075:2020 och anmärkning 3 i tabell A.1: Avloppsvatten av medelhög kvalitet (D) ska inte användas för bevattning av grönsaker. |
| Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan*
  - med ätligt skal. | A | 0 | – | – | – |
| B | 1 | Solbeständig täckfolie
  ELLER
  Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken (låg nivå) | 1 | – |
| C | 3 | Låg nivå av desinfektion +
  droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken +
  solbeständig täckfolie | 1 + 1 + 1 | – |
| C | 3 | Hög nivå av desinfektion
  - droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken | 2 + 1 | – |
| Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur | Livsmedelsgrödor som växer på marken och kan konsumeras råa efter skalning (t.ex. vattenmeloner, meloner, päron). | A | 0 | – | – | – |
| B | 0 | – | – | Oätligt skal (eller skalning) räknas som en barriär. |
| C | 2 | Droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken
  ELLER
  spridar- och mikrospridarbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer från vattenstrålen +
  Solbeständig täckfolie (vid droppbevattning, täckfolien gör att vattnet inte droppar direkt på grönsakerna) | 1 + 1 | – |
| Låg nivå av desinfektion +
  droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken | 1 + 1 | – |
| Livsmedelsgrödor som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan, som konsumeras tillagade eller bearbetade (t.ex. aubergine, pumpa, gröna bönor, kronärtskocka). | A | 0 | – | – | – |
| B | 0 | – | – | – |
| C | 2 | Låg nivå av desinfektion +
  solbeständig täckfolie | 1 + 1 | – |
| Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan +
  solbeständig täckfolie för extra skydd | 3 + 1 | – |
| Livsmedelsgrödor som konsumeras tillagade och växer i marken (t.ex. potatis). | B | 0 | -- | – | – |
| C | 2 | Hög nivå av desinfektion | 2 | – |
| Livsmedelsgrödor som växer över marken och kan konsumeras efter torkning och tillagning (t.ex. torkade bönor, linser). | B | 0 | -- | – | – |
| C | 2 | Hög nivå av desinfektion
  ELLER
  Förlängd lufttorkning* | 2 | * Beroende på gröda och väderförhållanden |
| Livsmedelsgrödor som växer > 50 cm eller mer över marken med ätligt skal (odling av frukt med ätligt skal: äpplen, plommon, päron, persikor, aprikoser, persimon, citrusfrukter, dadlar eller odling av frukt som konsumeras efter skalning: mango, avokado, papaya, granatäpplen).
  Odling av frukt som konsumeras efter bearbetning (t.ex. oliver). | B | 0 | – | – | Det naturliga avståndet mellan frukterna (högväxande grödor som växer 50 cm eller mer över marken) och bevattningssystemet innebär att bevattningsvattnet inte kommer i direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan. |
| C | 0 | – | – |
| D | 3 | Droppbevattning av högväxande grödor, som t.ex. växer 50 cm eller mer över marken +
  Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd* | 1 + 2 | * Avbryt bevattningen mer än 24 timmar före skörd. |
| Nötodlingar (t.ex. mandlar, pistaschmandlar). | C | 1 | Soltorkade grödor* | 2 | * Beroende på gröda och väderförhållanden. |
| D | 3 | Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd +
  Soltorkade grödor* | 1(2)* +2 | * Beroende på gröda och väderförhållanden. |
| Fodergrödor för utfodring av mjölk- eller köttproducerande djur (t.ex. alfalfa). | C | 1 | Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts* innan djur släpps in på fältet | 1 | * Avbryt befattningen minst 24 timmar innan djuren släpps in på fältet.
  Djur får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.
  Foder måste torkas eller ensileras före förpackning. |
| D | 3 | Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller innan djur släpps in på fältet
  +
  Låg nivå av desinfektion | 2 + 1 | Undanta betande djur från bete under fem dagar efter senaste bevattning.
  Djur får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.
  Foder måste torkas eller ensileras före förpackning. |

Kategori av gröda

(tabell 1 i bilaga 1 till förordningen) (4)

Exempel på grödor

(tabell A.1 i ISO 16075-2:2020) (5)

Kvalitetsklass för återvunnet vatten

(tabell 1 i bilaga 1 till förordningen)17

Antal registrerade barriärer

(tabell 3 i ISO 16075-2:2020 (6) = tabell 2 i detta tillkännagivande)

Möjliga ackrediterade barriärer

(tabell A.1 i ISO 16075-2:2020 och tabell 2 i ISO 16075-2:2020 (7) = tabell 3 i detta tillkännagivande)

Antal barriärer (tabell 2 i ISO 16075-2:2020 = tabell 3 i detta tillkännagivande)

Anmärkning

Alla livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa.

Bladgrönsaker som odlas på markytan och äts råa (t.ex. sallad, spenat, asiatisk kål, kål, selleri).

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan (t.ex. paprika, tomater, gurka, squash, bönor).

A

0

–

0

–

B

1

Solbeständig täckfolie

ELLER

Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken (låg nivå)

1

–

C

3

Hög nivå av desinfektion +

solbeständig täckfolie

2 + 1

–

Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan.

Solbeständig täckfolie*

3 (+1)

- Solbeständig täckfolie är en extra barriär för att förhindra kontakt genom kapillaritet från droppbevattning.

–

D

Förbjudet*

–

–

- I enlighet med tabell 3 i ISO 16075:2020 och anmärkning 3 i tabell A.1: Avloppsvatten av medelhög kvalitet (D) ska inte användas för bevattning av grönsaker.

Livsmedelsgrödor som kan konsumeras råa och växer i jorden (t.ex. morötter, rädisor, lök).

A

0

–

–

–

B

1

Låg nivå av desinfektion +

1

–

C

3

Inga kombinationer av ackrediterade barriärer förefaller vara möjliga.

–

–

D

Förbjudet*

–

–

- I enlighet med tabell 3 i ISO 16075:2020 och anmärkning 3 i tabell A.1: Avloppsvatten av medelhög kvalitet (D) ska inte användas för bevattning av grönsaker.

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan*

- med ätligt skal.

A

0

–

–

–

B

1

Solbeständig täckfolie

ELLER

Ytterligare desinfektion av jordbruksmarken (låg nivå)

1

–

C

3

Låg nivå av desinfektion +

droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken +

solbeständig täckfolie

1 + 1 + 1

–

C

3

Hög nivå av desinfektion

- droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken

2 + 1

–

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur

Livsmedelsgrödor som växer på marken och kan konsumeras råa efter skalning (t.ex. vattenmeloner, meloner, päron).

A

0

–

–

–

B

0

–

–

Oätligt skal (eller skalning) räknas som en barriär.

C

2

Droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken

ELLER

spridar- och mikrospridarbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer från vattenstrålen +

Solbeständig täckfolie (vid droppbevattning, täckfolien gör att vattnet inte droppar direkt på grönsakerna)

1 + 1

–

Låg nivå av desinfektion +

droppbevattning av lågväxande grödor, som t.ex. växer 25 cm eller mer över marken

1 + 1

–

Livsmedelsgrödor som växer över mark med de ätliga delarna < 25 cm över markytan, som konsumeras tillagade eller bearbetade (t.ex. aubergine, pumpa, gröna bönor, kronärtskocka).

A

0

–

–

–

B

0

–

–

–

C

2

Låg nivå av desinfektion +

solbeständig täckfolie

1 + 1

–

Droppbevattning under markytan när vattnet inte stiger upp genom kapillaritet till markytan +

solbeständig täckfolie för extra skydd

3 + 1

–

Livsmedelsgrödor som konsumeras tillagade och växer i marken (t.ex. potatis).

B

0

--

–

–

C

2

Hög nivå av desinfektion

2

–

Livsmedelsgrödor som växer över marken och kan konsumeras efter torkning och tillagning (t.ex. torkade bönor, linser).

B

0

--

–

–

C

2

Hög nivå av desinfektion

ELLER

Förlängd lufttorkning*

2

- Beroende på gröda och väderförhållanden

Livsmedelsgrödor som växer > 50 cm eller mer över marken med ätligt skal (odling av frukt med ätligt skal: äpplen, plommon, päron, persikor, aprikoser, persimon, citrusfrukter, dadlar eller odling av frukt som konsumeras efter skalning: mango, avokado, papaya, granatäpplen).

Odling av frukt som konsumeras efter bearbetning (t.ex. oliver).

B

0

–

–

Det naturliga avståndet mellan frukterna (högväxande grödor som växer 50 cm eller mer över marken) och bevattningssystemet innebär att bevattningsvattnet inte kommer i direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan.

C

0

–

–

D

3

Droppbevattning av högväxande grödor, som t.ex. växer 50 cm eller mer över marken +

Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd*

1 + 2

- Avbryt bevattningen mer än 24 timmar före skörd.

Nötodlingar (t.ex. mandlar, pistaschmandlar).

C

1

Soltorkade grödor*

2

- Beroende på gröda och väderförhållanden.

D

3

Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts före skörd +

Soltorkade grödor*

1(2)* +2

- Beroende på gröda och väderförhållanden.

Fodergrödor för utfodring av mjölk- eller köttproducerande djur (t.ex. alfalfa).

C

1

Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller avbryts* innan djur släpps in på fältet

1

- Avbryt befattningen minst 24 timmar innan djuren släpps in på fältet.

Djur får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.

Foder måste torkas eller ensileras före förpackning.

D

3

Utplånande av patogener genom att bevattningen upphör eller innan djur släpps in på fältet

+

Låg nivå av desinfektion

2 + 1

Undanta betande djur från bete under fem dagar efter senaste bevattning.

Djur får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.

Foder måste torkas eller ensileras före förpackning.

---

(1)  ISO 20419:2018 Treated wastewater reuse for irrigation —Guidelines for the adaptation of irrigation systems and practices to treated wastewater.

(2)  NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). National Water Quality Management Strategy.

(3)  WHO, 2006. WHO:s riktlinjer för säker användning av avloppsvatten, urin och avföring. Volym II: Användning av avloppsvatten i jordbruket.

(4)  Tabell 1 – Kvalitetsklasser för återvunnet vatten samt tillåten användning inom jordbruket och bevattningsmetod. Bilaga I till förordning (EU) 741/2020.

(5)  Tabell A.1 – Exempel på beräkning av antal och typer av barriärer. ISO 16075–2:2020.

(6)  Tabell 3 – Förslag på antal barriärer som krävs för bevattning med renat avloppsvatten enligt vattnets kvalitet. ISO 16075–2:2020.

(7)  Tabell 2 – Förslag på typer och antal ackrediterade barriärer. ISO 16075–2:2020.

---

BILAGA 5

Hantering av nödsituationer och protokoll – exempel

I denna bilaga ges exempel på händelser och åtgärder som kan ingå i protokoll för nödsituationer. Protokollen bör utarbetas på grundval av riskbedömningen för det berörda systemet för återanvändning av vatten. Interna och externa kommunikationsprotokoll bör också upprättas i samarbete med berörda myndigheter (t.ex. hälso- och miljömyndigheter eller andra myndigheter), eftersom effektiv kommunikation är viktig vid hantering av incidenter och nödsituationer. Tabell 5.1 innehåller en förteckning över händelser som kan leda till nödsituationer samt nödvändiga åtgärder för att hantera sådana situationer.

Tabell 5.1

Exempel på händelser som kan leda till nödsituationer samt åtgärder som kan ingå i protokoll för nödsituationer och kommunikationsprotokoll (källa: avsnitt 2.6. Australian Guidelines, 2006)
   (1)

| Evenemang | Åtgärder som bör ingå i protokoll | Anmärkning |
| --- | --- | --- |
| — | Bristande efterlevnad av gränsvärden, värden i riktlinjer och andra krav. |

Evenemang

Åtgärder som bör ingå i protokoll

Anmärkning

—

Bristande efterlevnad av gränsvärden, värden i riktlinjer och andra krav.

| — | Fel i reningssystem (t.ex. systemfel, felaktig dosering av kemikalier, maskinhaveri, mekaniska fel). |
| --- | --- |

—

Fel i reningssystem (t.ex. systemfel, felaktig dosering av kemikalier, maskinhaveri, mekaniska fel).

| — | Oavsiktliga eller olagliga utsläpp (t.ex. spillvatten som släpps ut i avrinningsområden, olagliga utsläpp i uppsamlingssystem). |
| --- | --- |

—

Oavsiktliga eller olagliga utsläpp (t.ex. spillvatten som släpps ut i avrinningsområden, olagliga utsläpp i uppsamlingssystem).

| — | Långvariga strömavbrott. |
| --- | --- |

—

Långvariga strömavbrott.

| — | Extrema väderhändelser. |
| --- | --- |

—

Extrema väderhändelser.

| — | Naturkatastrofer (t.ex. bränder, jordbävningar, blixtskador på elektrisk utrustning). |
| --- | --- |

—

Naturkatastrofer (t.ex. bränder, jordbävningar, blixtskador på elektrisk utrustning).

| — | Åtgärder som begås av människor (t.ex. allvarliga fel, sabotage, strejker). |
| --- | --- |

—

Åtgärder som begås av människor (t.ex. allvarliga fel, sabotage, strejker).

| — | Sjukdomsutbrott som leder till ökad förekomst av patogener i reningssystemen. |
| --- | --- |

—

Sjukdomsutbrott som leder till ökad förekomst av patogener i reningssystemen.

| — | Biofilm eller alger eller återväxt av mikrober i lagringsutrymmen eller vattenvägar. |
| --- | --- |

—

Biofilm eller alger eller återväxt av mikrober i lagringsutrymmen eller vattenvägar.

| — | Händelser som leder till att fisk eller andra vattenlevande organismer dör. |
| --- | --- |

—

Händelser som leder till att fisk eller andra vattenlevande organismer dör.

| — | Grödor som skadas eller förstörs av bevattning med återvunnet vatten (misstänkta fall). |
| --- | --- |

—

Grödor som skadas eller förstörs av bevattning med återvunnet vatten (misstänkta fall).

| — | Fastställa potentiella incidenter och nödsituationer och dokumentera förfaranden och insatsplaner i samarbete med berörda myndigheter. |
| --- | --- |

—

Fastställa potentiella incidenter och nödsituationer och dokumentera förfaranden och insatsplaner i samarbete med berörda myndigheter.

| — | Fastställa insatsåtgärder, inbegripet ökad övervakning. |
| --- | --- |

—

Fastställa insatsåtgärder, inbegripet ökad övervakning.

| — | Fastställa ansvarsområden och ansvariga personer bland interna och externa aktörer. |
| --- | --- |

—

Fastställa ansvarsområden och ansvariga personer bland interna och externa aktörer.

| — | Identifiera alternativa vattenförsörjningskällor i händelse av nödsituationer. |
| --- | --- |

—

Identifiera alternativa vattenförsörjningskällor i händelse av nödsituationer.

| — | Utbilda personalen och regelbundet testa insatsplanerna för nödsituationer. |
| --- | --- |

—

Utbilda personalen och regelbundet testa insatsplanerna för nödsituationer.

| — | Fastställa ett protokoll för att utreda eventuella incidenter och nödsituationer och se över protokollen vid behov. |
| --- | --- |

—

Fastställa ett protokoll för att utreda eventuella incidenter och nödsituationer och se över protokollen vid behov.

| — | Fastställa kommunikationsprotokoll och strategier (inbegripet intern och extern kommunikation). |
| --- | --- |

—

Fastställa kommunikationsprotokoll och strategier (inbegripet intern och extern kommunikation).

| — | Upprätta en kontaktlista över viktiga ansvariga parter och myndigheter med definierade ansvarsområden, inbegripet nattjour och helgskift. |
| --- | --- |

—

Upprätta en kontaktlista över viktiga ansvariga parter och myndigheter med definierade ansvarsområden, inbegripet nattjour och helgskift.

| — | Personalen ska genomgå utbildning om protokollen för åtgärder vid nödsituationer och incidenter. |
| --- | --- |

—

Personalen ska genomgå utbildning om protokollen för åtgärder vid nödsituationer och incidenter.

| — | Jordbrukare och andra berörda aktörer bör genomgå utbildning om god praxis när det gäller återanvändning av vatten, särskilt vad gäller protokoll för åtgärder vid nödsituationer och incidenter. |
| --- | --- |

—

Jordbrukare och andra berörda aktörer bör genomgå utbildning om god praxis när det gäller återanvändning av vatten, särskilt vad gäller protokoll för åtgärder vid nödsituationer och incidenter.

| — | Se över och genomför övningar i insatsplanerna för nödsituationer utanför normal arbetstid (nattetid och helger). Sådan verksamhet förbättrar beredskapen och möjliggör förbättringar av insatsplanernas effektivitet innan en nödsituation uppstår. |
| --- | --- |

—

Se över och genomför övningar i insatsplanerna för nödsituationer utanför normal arbetstid (nattetid och helger). Sådan verksamhet förbättrar beredskapen och möjliggör förbättringar av insatsplanernas effektivitet innan en nödsituation uppstår.

| — | Incidenter och nödsituationer ska utredas och ska stämmas av med all berörd personal för att diskutera resultaten och åtgärda eventuella problem eller farhågor för att förhindra att nya kriser uppstår eller begränsa deras verkningar. |
| --- | --- |

—

Incidenter och nödsituationer ska utredas och ska stämmas av med all berörd personal för att diskutera resultaten och åtgärda eventuella problem eller farhågor för att förhindra att nya kriser uppstår eller begränsa deras verkningar.

---

(1)  NRMMC–EPHC–AHMC, 2006. Australian guidelines for water recycling: managing health and environmental risks (phase 1). Phase 1. National Water Quality Management Strategy.

---

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/56 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/56

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.10777 – PLASTIC OMNIUM / VARROC (LIGHTING DIVISION))

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/02)

Kommissionen beslutade den 1 augusti 2022 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10777. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10777. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/57 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/57

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.10748 – MACQUARIE / BCI / NATIONAL GRID / NATIONAL GRID GAS)

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/03)

Kommissionen beslutade den 30 juni 2022 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10748. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10748. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/58 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/58

---

Eurons växelkurs (1)

4 augusti 2022

(2022/C 298/04)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,0181 |
| JPY | japansk yen | 135,81 |
| DKK | dansk krona | 7,4425 |
| GBP | pund sterling | 0,84231 |
| SEK | svensk krona | 10,3740 |
| CHF | schweizisk franc | 0,9765 |
| ISK | isländsk krona | 138,70 |
| NOK | norsk krona | 9,9065 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 24,659 |
| HUF | ungersk forint | 395,98 |
| PLN | polsk zloty | 4,7233 |
| RON | rumänsk leu | 4,9261 |
| TRY | turkisk lira | 18,2922 |
| AUD | australisk dollar | 1,4607 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,3070 |
| HKD | Hongkongdollar | 7,9919 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,6172 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,4037 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 333,70 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 17,0352 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 6,8769 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,5150 |
| IDR | indonesisk rupiah | 15 200,94 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,5387 |
| PHP | filippinsk peso | 56,633 |
| RUB | rysk rubel | |
| THB | thailändsk baht | 36,606 |
| BRL | brasiliansk real | 5,3614 |
| MXN | mexikansk peso | 20,7560 |
| INR | indisk rupie | 80,7715 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,0181

JPY

japansk yen

135,81

DKK

dansk krona

7,4425

GBP

pund sterling

0,84231

SEK

svensk krona

10,3740

CHF

schweizisk franc

0,9765

ISK

isländsk krona

138,70

NOK

norsk krona

9,9065

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

24,659

HUF

ungersk forint

395,98

PLN

polsk zloty

4,7233

RON

rumänsk leu

4,9261

TRY

turkisk lira

18,2922

AUD

australisk dollar

1,4607

CAD

kanadensisk dollar

1,3070

HKD

Hongkongdollar

7,9919

NZD

nyzeeländsk dollar

1,6172

SGD

singaporiansk dollar

1,4037

KRW

sydkoreansk won

1 333,70

ZAR

sydafrikansk rand

17,0352

CNY

kinesisk yuan renminbi

6,8769

HRK

kroatisk kuna

7,5150

IDR

indonesisk rupiah

15 200,94

MYR

malaysisk ringgit

4,5387

PHP

filippinsk peso

56,633

RUB

rysk rubel

THB

thailändsk baht

36,606

BRL

brasiliansk real

5,3614

MXN

mexikansk peso

20,7560

INR

indisk rupie

80,7715

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/59 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/59

---

Yttrande från rådgivande kommittén för koncentrationer avgivet vid dess möte den 14 februari 2022 om ett beslut i ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes

Telefonmöte via Skype for Business

Rapporterande medlemsstat: Ungern

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/05)

Verksamhet

| 1. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att transaktionen utgör en koncentration enligt artikel 3.1 a i koncentrationsförordningen. |
| --- | --- |

1.

Unionsdimension

| 2. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att transaktionen har en unionsdimension enligt artikel 1.2 i koncentrationsförordningen. |
| --- | --- |

2.

Produktmarknader

| 3. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens definitioner av de relevanta produktmarknaderna i detta fall, och särskilt i att |
| --- | --- |

3.

| 3.1. | gummihjulsburna portalkranar (RTG-kranar) och automatiska stapelkranar (ASC-kranar) utgör separata produktmarknader, |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | grensletruckar, transport-grensletruckar, terminaltraktorer och förarlösa truckar (AGV-truckar) utgör separata produktmarknader, |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) utgör separata produktmarknader, |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | lyftok för mobil utrustning och andra lyftok för utrustning (inbegripet för kranar) utgör separata produktmarknader. |
| --- | --- |

3.4.

Geografiska marknader

| 4. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens definitioner av de relevanta geografiska marknaderna i detta fall, och särskilt i att |
| --- | --- |

4.

| 4.1. | marknaderna för RTG-kranar och ASC-kranar omfattar hela EES, |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | den exakta definitionen av den geografiska marknaden för grensletruckar och transport-grensletruckar kan lämnas öppen, |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | marknaderna för reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) omfattar hela EES, |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | marknaderna för lyftok för mobil utrustning omfattar hela EES. |
| --- | --- |

4.4.

Konkurrensbedömning

| 5. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens bedömning att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen till följd av att en dominerande ställning skapas i fråga om tillverkning och leverans av |
| --- | --- |

5.

| 5.1. | RTG-kranar, |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | grensletruckar och transport-grensletruckar, |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | reachstackers och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton). |
| --- | --- |

5.3.

| 6. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens bedömning att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen till följd av att betydande konkurrenshinder skulle undanröjas i fråga om tillverkning och leverans av containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton). |
| --- | --- |

6.

| 7. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens bedömning att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen till följd av vertikala effekter (avskärmning av kunderna) på marknaden för lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer i kommissionens bedömning att transaktionen inte påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen i fråga om tillverkning och leverans av |
| --- | --- |

8.

| 8.1. | ASC-kranar, |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | terminaltraktorer och AGV-truckar, |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | lyftok för kranar. |
| --- | --- |

8.3.

Åtaganden

| 9. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att åtagandena från KAS av den 6 januari 2022 med tillägget av den 20 januari 2022 bemöter farhågorna beträffande konkurrensen i fråga om tillverkning och leverans av |
| --- | --- |

9.

| 9.1. | RTG-kranar, |
| --- | --- |

9.1.

| 9.2. | grensletruckar och transport-grensletruckar. |
| --- | --- |

9.2.

| 10. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att åtagandena från MEQ av den 6 januari 2022 bemöter farhågorna beträffande konkurrensen i fråga om tillverkning och leverans av |
| --- | --- |

10.

| 10.1. | reachstackers, |
| --- | --- |

10.1.

| 10.2. | containerhanterare för tomma containrar, |
| --- | --- |

10.2.

| 10.3. | tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton), |
| --- | --- |

10.3.

| 10.4. | lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

10.4.

| 11. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att transaktionen, förutsatt att åtagandena från KAS och MEQ fullgörs fullt ut, inte påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen på den inre marknaden eller en väsentlig del av den. |
| --- | --- |

11.

Förenlighet med den inre marknaden

| 12. | Rådgivande kommittén (11 medlemsstater) instämmer med kommissionen i att transaktionen därför bör förklaras förenlig med den inre marknaden och med EES-avtalet i enlighet med artiklarna 2.2 och 8.2 i koncentrationsförordningen samt artikel 57 i EES-avtalet. |
| --- | --- |

12.

---

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/61 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/61

---

Förhörsombudets slutrapport (1)

Ärende M.10078 – Cargotec / Konecranes

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/06)

1.

Kommissionen mottog den 28 maj 2021 en anmälan om en föreslagen koncentration, genom vilken Cargotec Corporation (Cargotec) i den mening som avses i artikel 3.1 a i koncentrationsförordningen (2) avser att ingå en fusion med Konecranes Plc (Konecranes) (den föreslagna transaktionen). I denna rapport kallas Cargotec och Konecranes tillsammans för parterna.

2.

Den 2 juli 2021 fattade kommissionen beslut om att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen, eftersom kommissionens fas I-undersökning föranledde allvarliga tvivel beträffande den föreslagna transaktionens förenlighet med den inre marknaden.

3.

Den 20 juli 2021 antog kommissionen två beslut i enlighet med artikel 11.3 i koncentrationsförordningen om parternas skyldighet att lämna upplysningar som hade varit föremål för en tidigare begäran om upplysningar. Den tillämpliga tidsfrist som avses i artikel 10.3 i koncentrationsförordningen sköts upp från den 20 juli 2021 till den 13 september 2021.

4.

Den 22 oktober 2021 antog kommissionen ett meddelande om invändningar riktat till parterna. Meddelandet om invändningar delgavs parterna formellt den 25 oktober 2021 (3), och parterna kunde framföra sina synpunkter fram till den 9 november 2021.

5.

Parterna fick tillgång till ärendeakten den 25 oktober 2021 genom en dvd samt genom ett datarum som ställdes till förfogande mellan den 25 och 29 oktober 2021. Den 29 oktober 2021 mottog generaldirektoratet för konkurrens en begäran från parterna om tillgång till vissa uppgifter som betraktas som konfidentiella av tredjepartsleverantörer av information. Parterna gavs tillgång till ytterligare sex handlingar mellan den 29 oktober och den 5 november 2021. Ytterligare tillgång till ärendeakten gavs också den 3 (4) och 21 december 2021 samt den 17 januari 2022. Efter parternas begäran av den 22 december 2021 tillhandahölls mindre redigerade versioner av två handlingar som överlämnades till parterna den 22 december 2021 respektive den 10 januari 2022.

6.

Jag har inte mottagit några klagomål eller någon begäran från parterna vad gäller tillgång till ärendeakten.

7.

Mellan den 21 oktober och den 11 november 2021 gav jag åtta företag (konkurrenter, leverantörer och/eller kunder till parterna) tillstånd att delta som berörd tredje part i detta ärende. De berörda tredje parterna fick en icke-konfidentiell version av meddelandet om invändningar samt en tidsfrist för att lämna sina synpunkter. Två berörda tredje parter lämnade synpunkter. En av dem begärde också att få närvara vid det muntliga hörandet, vilket beviljades.

8.

Den 9 november 2021 lämnade parterna sitt svar till meddelandet om invändningar, i enlighet med tidsfristen för svar senast detta datum.

9.

I svaret på meddelandet om invändningar begärde parterna att ett formellt muntligt hörande skulle hållas. Hörandet ägde rum den 16 november 2021 och gick smidigt. Inga processuella problem eller klagomål väcktes i samband med hörandet.

10.

Den 23 november 2021 förlängde kommissionen tidsfristen för sin undersökning med 20 arbetsdagar, i enlighet med artikel 10.3 andra stycket i koncentrationsförordningen.

11.

Den 2 december 2021 skickade kommissionen en faktaskrivelse till parterna med ytterligare och/eller aktualiserade fakta som kommissionen beaktat som underlag för de preliminära slutsatserna i meddelandet om invändningar och som potentiellt relevanta för att styrka det slutliga beslutet.

12.

Den 9 december 2021 inkom parterna med åtaganden i syfte att göra den föreslagna transaktionen förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion i enlighet med artikel 8.2 i koncentrationsförordningen (de ursprungliga åtagandena). Samma dag inledde kommissionen ett marknadstest av de ursprungliga åtagandena.

13.

Den 10 december 2021 lämnade parterna in sina skriftliga synpunkter på faktaskrivelsen.

14.

Den 6 januari 2022 inlämnade parterna, efter att ha fått återkoppling från kommissionen om de ursprungliga åtagandena, reviderade åtaganden i enlighet med artiklarna 8.2 och 10.2 i koncentrationsförordningen, i syfte att göra den föreslagna transaktionen förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion. Samma dag inledde kommissionen ett marknadstest av en del av de reviderade åtagandena. Efter ytterligare ett tillägg till denna specifika del av de reviderade åtagandena, som parterna lämnade in den 20 januari 2022, blev den reviderade uppsättningen åtaganden slutgiltig (de slutliga åtagandena).

15.

I utkastet till beslut förklaras den föreslagna transaktionen vara förenlig med den inre marknaden och EES-avtalet, förutsatt att de slutliga åtagandena till fullo fullgörs.

16.

Jag har i enlighet med artikel 16.1 i beslut 2011/695/EU granskat utkastet till beslut och dragit slutsatsen att det enbart tar upp invändningar som parterna har getts tillfälle att framföra.

17.

Mot bakgrund av detta anser jag att utövandet av de processuella rättigheterna har respekterats under det aktuella förfarandet.

Bryssel den 15 februari 2022.

Dorothe DALHEIMER

---

(1)  I enlighet med artiklarna 16 och 17 i beslut 2011/695/EU av Europeiska kommissionens ordförande av den 13 oktober 2011 om förhörsombudets funktion och kompetensområde i vissa konkurrensförfaranden, (EUT L 275, 20.10.2011, s. 29) (beslut 2011/695/EU).

1

beslut 2011/695/EU

(2)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”), (EUT L 24, 29.1.2004, s. 1).

2

(3)  En informell förhandsversion av meddelandet om invändningar lämnades till parterna den 22 oktober 2021.

3

(4)  Ett annat datarum ställdes också till förfogande den 6 december 2021.

4

---

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/63 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/63

---

Sammanfattning av Kommissionens beslut

av den 24 februari 2022

om att förklara en koncentration förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion

(Ärende M.10078 – Cargotec/Konecranes)

(delgivet med nummer C(2022) 1070)

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/07)

Den 24 februari 2022 antog kommissionen ett beslut i ett koncentrationsärende enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (1)
  , särskilt artikel 8.2. En icke-konfidentiell version av det fullständiga beslutet finns på engelska på webbplatsen för generaldirektoratet för konkurrens på följande adress: http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm?clear=1&policy_area_id=2.

I.   PARTERNA

| (1) | Cargotec, med huvudkontor i Helsingfors i Finland, tillhandahåller utrustning och tjänster för i synnerhet godshantering i hamnar och terminaler och för fartygs- och vägtransporter. Cargotecs huvudsakliga verksamhet är uppdelad på i) Kalmar, som tillhandahåller containerhanteringsutrustning och automatiserade terminallösningar, ii) Hiab, som tillhandahåller utrustning för lasthantering på väg, och iii) MacGregor, som tillhandahåller tekniska lösningar och tjänster för sjöfartsindustrin. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Konecranes, med huvudkontor i Hyvinge i Finland, tillhandahåller utrustning och tjänster för i synnerhet lyft och godshantering vid varv, hamnar och terminaler. Konecranes huvudsakliga verksamhet är uppdelad på i) Port Solutions, som tillhandahåller containerhanteringsutrustning och automationsteknik, och ii) Industrial Equipment, som tillhandahåller lyftkranar, kranar och materialhanteringslösningar för tillverknings- och bearbetningsindustrin. |
| --- | --- |

(2)

II.   TRANSAKTIONEN

| (3) | Kommissionen mottog den 28 maj 2021 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (koncentrationsförordningen), genom vilken Cargotec Corporation (Cargotec, Finland) i den mening som avses i artikel 3.1 a i koncentrationsförordningen avser att ingå en fusion med Konecranes Plc (Konecranes, Finland) genom en fusion genom absorption enligt finsk lag (transaktionen eller den föreslagna transaktionen) (2). Cargotec och Konecranes kallas gemensamt för de anmälande parterna eller parterna. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | På grundval av den första marknadsundersökningen uttryckte kommissionen den 2 juli 2021 allvarliga tvivel om transaktionens förenlighet med den inre marknaden och EES-avtalets funktion och antog ett beslut enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen om att inleda ett förfarande. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Den 22 oktober 2021 antog kommissionen ett meddelande om invändningar. I meddelandet intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att transaktionen sannolikt påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen på den inre marknaden i den mening som avses i artikel 2 i koncentrationsförordningen. Kommissionen invände särskilt vad gäller marknaden för gummihjulsburna portalkranar (RTG-kranar), marknaderna för grensletruckar och transport-grensletruckar och marknaderna för följande typer av mobil utrustning: reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton). Kommissionen uttryckte också farhågor om avskärmning av kunder vad gäller tillhandahållandet av lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Den 9 november 2021 lämnade de anmälande parterna sitt svar på meddelandet om invändningar och den 16 november 2021 anordnades ett muntligt hörande. Eftersom kommissionen vidhöll sina invändningar inlämnade de anmälande parterna den 9 december 2021 åtaganden i enlighet med artikel 8.2 i koncentrationsförordningen för att lösa de konkurrensrelaterade farhågor som fastställts i meddelandet om invändningar. Mot bakgrund av resultaten av marknadstestet inlämnade de anmälande parterna reviderade åtaganden den 6 januari 2022. Mot bakgrund av resultaten av det andra marknadstestet lämnade de anmälande parterna in ett undertecknat tillägg till åtagandena den 20 januari 2022. |
| --- | --- |

(6)

III.   SAMMANFATTNING

| (7) | Kommissionen hyste konkurrensrelaterade farhågor när det gäller förenligheten med den inre marknaden för RTG-kranar, grensletruckar och transport-grensletruckar, reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton). Kommissionen uttryckte också farhågor om avskärmning av kunderna när det gäller tillhandahållandet av lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | På grundval av resultaten av marknadstestet och bedömningen av åtagandena undanröjer de reviderade åtagandena de konkurrensrelaterade farhågor som kommissionen fastställt till följd av den föreslagna transaktionen. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Därför föreslås ett beslut om villkorat godkännande i enlighet med artikel 8.2 i koncentrationsförordningen för antagande. |
| --- | --- |

(9)

IV.   MOTIVERING

1.1.   DE BERÖRDA PRODUKTMARKNADERNA

| (10) | I detta avsnitt presenteras de berörda marknader där kommissionen preliminärt ansåg att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen. Kommissionen har också definierat och undersökt andra berörda marknader där parternas verksamhet överlappar eller där det fanns vertikala kopplingar men inga farhågor uttrycktes (3). |
| --- | --- |

(10)

1.1.1.   Marknaden för gummihjulsburna portalkranar

| (11) | RTG-kranar är det vanligaste hanteringssystemet i stora containerterminaler och specialiserade containerhamnar. De allra flesta RTG-kranar manövreras manuellt, men båda parterna säljer även automatiska RTG-kranar som styrs via en programvarulösning. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Kommissionen anser att marknaderna för RTG-kranar (som antingen manövreras manuellt eller är automatiserade) sannolikt utgör separata marknader jämfört med andra portalkranar såsom spårbundna portalkranar (RMG-kranar) eller automatiska staplingskranar (ASC-kranar). |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Kommissionen drar också slutsatsen att leverantörer som är verksamma utanför EES inte utövar ett effektivt konkurrenstryck på leverantörer inom EES, och anser därför att den berörda geografiska marknaden för tillhandahållande av RTG-kranar omfattar hela EES. |
| --- | --- |

(13)

1.1.2.   Marknaden för grensletruckar och transport-grensletruckar

| (14) | Grensletruckar och transport-grensletruckar är båda monterade på hjul och har en lyftstruktur som gör att de kan lyfta containrar. Grensletruckar kan lyfta och stapla upp till fyra containrar på varandra. De används också för att transportera containrar från och till containerhamnen samt för att lasta/lossa lastbilar och motorvagnar. Transport-grensletruckar är i stort sett identiska med grensletruckar men har kortare ben och används därför främst för att transportera (och inte stapla) containrar. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Kommissionen anser att grensletruckar och transport-grensletruckar utgör en separat produktmarknad jämfört med andra typer av horisontell utrustning och staplingsutrustning såsom portalkranar. Ytterligare undersegmentering i grensletruckar och transport-grensletruckar kan i slutändan lämnas öppen, eftersom den föreslagna transaktionen ger upphov till farhågor inom båda dessa segment och på den övergripande marknaden. |
| --- | --- |

(15)

| (16) | Kommissionen anser att den exakta avgränsningen av den geografiska marknaden kan lämnas öppen i detta beslut, eftersom den föreslagna transaktionen ger upphov till farhågor på både EES-marknaden och den globala geografiska marknaden. |
| --- | --- |

(16)

1.1.3.   Marknader för mobil utrustning

| (17) | Mobil utrustning används främst för att transportera och lyfta containrar, annan last och flat rack-containrar i terminaler. Utöver reachstackers omfattar mobil utrustning vanligtvis containerhanterare (för tomma eller fulla containrar) och gaffeltruckar. Denna typ av utrustning används också av industri- och logistikföretag. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Reachstackers har en bom med ett lyftok som griper tag i containern ovanifrån, vilket gör det möjligt att hantera containrar i flera rader (dvs. de kan nå containrar i den andra eller tredje raden i ett containerupplag). |
| --- | --- |

(18)

| (19) | Containerhanterare för tomma containrar är gaffeltruckar med stativ som endast kan stapla containrar i den första raden. De har lägre lyftkapacitet än containerhanterare för fulla containrar och används för att stapla olastade containrar, i allmänhet upp till åtta containrar högt. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) är truckar med stativ och gaffel. De används för en rad olika tunga lyft, inte enbart containrar. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Kommissionen anser att reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) var och en utgör en separat produktmarknad, främst på grund av begränsad utbytbarhet på utbudssidan och mycket begränsad utbytbarhet på efterfrågesidan. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Kommissionen anser också att var och en av dessa tre produktmarknader omfattar hela EES på grund av efterfrågan och vissa utbudsfaktorer, såsom behovet av regional närvaro. |
| --- | --- |

(22)

1.1.4.   Lyftok

| (23) | Lyftok är anordningar som används för att gripa tag i containrar och enhetsgods, vanligtvis med en låsmekanism i varje hörn av lyftoket som fästs i containerns fyra hörn. Lyftok används i alla typer av hamnkranar samt i en del horisontell transportutrustning och mobil utrustning. |
| --- | --- |

(23)

| (24) | Kommissionen anser att lyftok för mobil utrustning utgör en separat marknad jämfört med andra typer av lyftok (bl.a. för kranar) eftersom de inte är utbytbara på efterfrågesidan och eftersom utbytbarheten på utbudssidan är begränsad. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Kommissionen anser att den berörda geografiska marknaden omfattar åtminstone hela EES. |
| --- | --- |

(25)

1.2.   KONKURRENSBEDÖMNING

| (26) | Detta avsnitt är också inriktat på de berörda marknader där kommissionen ansåg att transaktionen påtagligt kunde hämma den effektiva konkurrensen. |
| --- | --- |

(26)

1.2.1.   Horisontella icke-samordnade effekter på RTG-marknaden

| (27) | På marknaden för RTG-kranar skulle den sammanslagna enheten ha en sammanlagd andel på [70–80] % inom EES, vilket är tre gånger större än nästa konkurrent, ZPMC. Cargotecs andel har minskat, men Konecranes är fortfarande den obestridda marknadsledaren. Även om ZPMC nyligen ökade sin andel bygger detta huvudsakligen på ett enda anbudsförfarande, som är det största anbudsförfarandet någonsin inom EES. Den särskilda karaktären hos efterfrågan i EES och höga inträdeshinder förklarar dessutom varför andra aktörer utanför EES inte har sålt någon RTG-utrustning över huvud taget till någon kund under de senaste tio åren. Andra EES-leverantörer är för små för att utgöra ett verkligt alternativ till parterna. När det gäller den minskande lönsamheten för Cargotecs verksamhet är den bevisning som parterna lämnat inte tillräcklig för att dra slutsatsen att Cargotec skulle lämna marknaden utan fusionen. |
| --- | --- |

(27)

| (28) | I utkastet drar kommissionen därför slutsatsen att den anmälda transaktionen påtagligt hämmar den effektiva konkurrensen genom att skapa en dominerande ställning på EES-marknaden för RTG-kranar. |
| --- | --- |

(28)

1.2.2.   Horisontella icke-samordnade effekter på marknaden för grensletruckar och transport-grensletruckar

| (29) | När det gäller grensletruckar och transport-grensletruckar skulle transaktionen i princip leda till monopol, med andelar på [90–100] % både inom EES och globalt. Även om kinesiska ZPMC nyligen har kommit in på marknaden skulle det vara den enda (mycket lilla) konkurrenten kvar på marknaden. Marknadsundersökningen bekräftade att ZPMC sannolikt inte kommer att få några större beställningar under de kommande fem åren. |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Kommissionen drar därför slutsatsen att den anmälda transaktionen påtagligt hämmar den effektiva konkurrensen genom att skapa en dominerande ställning. |
| --- | --- |

(30)

1.2.3.   Horisontella icke-samordnade effekter på marknaderna för mobil utrustning

| (31) | På marknaden för reachstackers skulle transaktionen leda till en mycket stor marknadsandel för den sammanslagna enheten (över 70 %) på en redan koncentrerad marknad. Transaktionen skulle också undanröja konkurrensen mellan de anmälande parterna, som konkurrerar intensivt och nära och har planer på att öka sin andel. Dessutom finns det inte tillräckliga alternativ för att begränsa den sammanslagna enheten. |
| --- | --- |

(31)

| (32) | Kommissionen drar därför slutsatsen att den anmälda transaktionen påtagligt hämmar den effektiva konkurrensen genom att skapa en dominerande ställning. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | På marknaden för containerhanterare för tomma containrar skulle transaktionen i praktiken leda till ett duopol, där den sammanslagna enheten skulle vara marknadsledande med en stor marknadsandel ([40–50] %) och endast en stor konkurrent (Hyster). Transaktionen skulle undanröja konkurrensen mellan de anmälande parterna, som före transaktionen konkurrerade intensivt och nära. Dessutom finns det inte tillräckliga alternativ för att begränsa den sammanslagna enheten. Tvärtom skulle transaktionen sannolikt minska konkurrenstrycket på återstående konkurrenter, vilket skulle leda till en andra gradens prisökning. |
| --- | --- |

(33)

| (34) | Kommissionen drar därför slutsatsen att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen genom att undanröja viktiga konkurrenshinder som de anmälande parterna hade utövat på varandra och genom att minska konkurrenstrycket på de återstående konkurrenterna. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | På marknaden för tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) skulle transaktionen leda till en mycket stor marknadsandel för den sammanslagna enheten (över 50 %) på en redan koncentrerad marknad. Transaktionen skulle också undanröja konkurrensen mellan de anmälande parterna, som konkurrerar intensivt och nära. Dessutom finns det inte tillräckliga alternativ för att begränsa den sammanslagna enheten. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Kommissionen anser därför att transaktionen påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen på marknaden för tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton) inom EES, genom att skapa en dominerande ställning och undanröja betydande konkurrenshinder. |
| --- | --- |

(36)

1.2.4.   Effekter när det gäller avskärmning av kunderna på marknaden för lyftok för mobil utrustning

| (37) | När det gäller vertikala kopplingar är Cargotec för närvarande verksamt inom tillhandahållande av lyftok för mobil utrustning i tidigare led via sitt dotterbolag Bromma. Konecranes får sina lyftok för mobil utrustning från den enda oberoende tillverkaren, Elme. Om Konecranes stora efterfrågan skulle förskjutas till Bromma skulle därför både Elme och marknaden komma att påverkas. Med tanke på Cargotecs ställning på marknaden i tidigare led, Konecranes betydelse i senare led samt den kombinerade ställningen för mobil utrustning i senare led skulle den sammanslagna enheten ha möjlighet och incitament att avskärma Elme från sin viktiga kund. |
| --- | --- |

(37)

1.2.5.   Slutsats

| (38) | I beslutet dras därför slutsatsen att den anmälda koncentrationen ger upphov till allvarliga tvivel om dess förenlighet med den inre marknaden när det gäller RTG-kranar, grensletruckar och transport-grensletruckar, reachstackers, containerhanterare för tomma containrar och tunga gaffeltruckar (kapacitet över 10 ton). Kommissionen uttrycker också farhågor om avskärmning av kunderna när det gäller tillhandahållandet av lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(38)

1.2.6.   Parternas åtaganden

| (39) | I syfte att åtgärda de konkurrensrelaterade farhågor som nämns ovan har parterna lämnat nedan beskrivna åtaganden. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | För att lösa problemen på marknaderna för RTG-kranar och grensletruckar och transport-grensletruckar åtar sig Cargotec att avyttra sin affärsenhet för hamnkranar och grensletruckar och transport-grensletruckar, känd som Kalmar Automation Solutions eller KAS. Avyttringen av KAS omfattar alla materiella och immateriella tillgångar och personalen enligt beskrivningen i bilagorna och tilläggen till åtagandena (KAS-paketet), bland annat följande:






  (a) | Alla produktlinjer, tillhörande inventering av färdiga varor, komponenter, råvaror och reservdelar samt verktyg och utrustning som används för genomförande av projekt på plats. |
| --- | --- | --- |

(40)

(a)

Alla produktlinjer, tillhörande inventering av färdiga varor, komponenter, råvaror och reservdelar samt verktyg och utrustning som används för genomförande av projekt på plats.

| (b) | Projekt för produktutveckling. |
| --- | --- |

(b)

Projekt för produktutveckling.

| (c) | Kundavtal och, på köparens begäran, leverans- och återförsäljar-/agentavtal. |
| --- | --- |

(c)

Kundavtal och, på köparens begäran, leverans- och återförsäljar-/agentavtal.

| (d) | Patent och andra immateriella rättigheter och sakkunskap (immateriella rättigheter) som för närvarande uteslutande eller huvudsakligen används av affärsenheten KAS. Dessutom, på köparens begäran, en licens avseende de immateriella rättigheter som för närvarande används för produkter som inte omfattas av den avyttrade verksamheten och som även används av KAS. |
| --- | --- |

(d)

Patent och andra immateriella rättigheter och sakkunskap (immateriella rättigheter) som för närvarande uteslutande eller huvudsakligen används av affärsenheten KAS. Dessutom, på köparens begäran, en licens avseende de immateriella rättigheter som för närvarande används för produkter som inte omfattas av den avyttrade verksamheten och som även används av KAS.

| (e) | Avyttringen av varumärket ”Kalmar” för användning i samband med tillhandahållande och service av hamnkranar och horisontell transportutrustning, om köpet inte har ett känt varumärke inom materialhanteringsindustrin eller industrin för tung utrustning. Parterna behåller rätten att använda varumärket Kalmar med avseende på all annan utrustning, men kommer att differentiera det. |
| --- | --- |

(e)

Avyttringen av varumärket ”Kalmar” för användning i samband med tillhandahållande och service av hamnkranar och horisontell transportutrustning, om köpet inte har ett känt varumärke inom materialhanteringsindustrin eller industrin för tung utrustning. Parterna behåller rätten att använda varumärket Kalmar med avseende på all annan utrustning, men kommer att differentiera det.

| (f) | Om köparen redan har ett känt varumärke inom denna industrigren kan den begära att de anmälande parterna inte använder varumärket Kalmar för att sälja hamnkranar och/eller horisontell utrustning under en period av tio år från slutförandet. Om köparen så önskar kommer parterna och köparen också att ingå överenskommelser för att göra det möjligt för köparen att sälja hamnkranar och horisontell utrustning under varumärket Kalmar under en femårsperiod. |
| --- | --- |

(f)

Om köparen redan har ett känt varumärke inom denna industrigren kan den begära att de anmälande parterna inte använder varumärket Kalmar för att sälja hamnkranar och/eller horisontell utrustning under en period av tio år från slutförandet. Om köparen så önskar kommer parterna och köparen också att ingå överenskommelser för att göra det möjligt för köparen att sälja hamnkranar och horisontell utrustning under varumärket Kalmar under en femårsperiod.

| (g) | På köparens begäran, överlåtelse av det monteringsavtal som Cargotec för närvarande har med den kinesiska underleverantören och avtalet med polska PTZ om slutmontering. |
| --- | --- |

(g)

På köparens begäran, överlåtelse av det monteringsavtal som Cargotec för närvarande har med den kinesiska underleverantören och avtalet med polska PTZ om slutmontering.

| (41) | Paketet omfattar också avyttring av Cargotecs monteringsanläggning i Stargard, med undantag för all personal och alla tillgångar som används av Cargotecs affärsenhet för lastbilskranar, Hiab. Cargotec kommer också att knoppa av alla tillgångar och all personal som uteslutande används för Cargotecs verksamhet för mobil utrustning, med beaktande av övervakningsförvaltarens synpunkter och förutsatt att kommissionen godkänner detta. Överföringen av dessa tillgångar ska slutföras inom 24 månader efter slutförandet. Under tiden kommer Cargotec och köparen att ingå ett tillfälligt leasing- och tjänsteavtal. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Paketet innehåller dessutom en klausul om bindande avtal med en köpare och specifika kriterier för köpare. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | För att lösa problemen på marknaderna för mobil utrustning åtar sig Konecranes att avyttra sin verksamhet för tillverkning och kommersialisering av reachstackers, containerhanterare för fulla respektive tomma containrar samt gaffeltruckar och tillhörande reservdelar och teknisk support (MEQ-paketet). Bland de materiella och immateriella tillgångar och den personal som ska avyttras finns följande:






  (a) | Konecranes FoU för mobil utrustning, dess tillverkningsanläggning och distributionscentrum för reservdelar i Sverige samt dess tillverkningsanläggning och distributionscentrum för reservdelar i Kina. |
| --- | --- | --- |

(43)

(a)

Konecranes FoU för mobil utrustning, dess tillverkningsanläggning och distributionscentrum för reservdelar i Sverige samt dess tillverkningsanläggning och distributionscentrum för reservdelar i Kina.

| (b) | Alla produktlinjer för mobil utrustning. All befintlig inventering av färdiga varor, komponenter, råvaror och reservdelar, inklusive övergångstjänsteavtal om lagring av reservdelar, samt tillverknings-, testnings- och underhållsutrustning. |
| --- | --- |

(b)

Alla produktlinjer för mobil utrustning. All befintlig inventering av färdiga varor, komponenter, råvaror och reservdelar, inklusive övergångstjänsteavtal om lagring av reservdelar, samt tillverknings-, testnings- och underhållsutrustning.

| (c) | FoU och pipelineprojekt samt tillhörande information. |
| --- | --- |

(c)

FoU och pipelineprojekt samt tillhörande information.

| (d) | Kund-, distributörs-, agent- och leveransavtal som ingåtts av de juridiska personer som ingår den avyttrade verksamheten. |
| --- | --- |

(d)

Kund-, distributörs-, agent- och leveransavtal som ingåtts av de juridiska personer som ingår den avyttrade verksamheten.

| (e) | Konecranes kommer att göra alla rimliga ansträngningar för att överföra avtal om tillhandahållande av mobil utrustning som inte ingås av de rättsliga enheter som ingår i den avyttrade verksamheten. Om kunderna inte samtycker till överföringen kommer Konecranes att göra sitt bästa för att hitta en annan lösning för att överföra den berörda verksamheten. |
| --- | --- |

(e)

Konecranes kommer att göra alla rimliga ansträngningar för att överföra avtal om tillhandahållande av mobil utrustning som inte ingås av de rättsliga enheter som ingår i den avyttrade verksamheten. Om kunderna inte samtycker till överföringen kommer Konecranes att göra sitt bästa för att hitta en annan lösning för att överföra den berörda verksamheten.

| (f) | Varumärken, patent, formskydd och andra immateriella rättigheter och sakkunskap som för närvarande uteslutande eller huvudsakligen används i verksamheten för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(f)

Varumärken, patent, formskydd och andra immateriella rättigheter och sakkunskap som för närvarande uteslutande eller huvudsakligen används i verksamheten för mobil utrustning.

| (g) | På köparens begäran, licens att använda varumärket Konecranes för att sälja befintliga lager och reservdelar till mobil utrustning och en ”avbrottsperiod” under vilken varken parterna eller köparen kommer att tillåtas att sälja mobil utrustning under varumärket Konecranes. |
| --- | --- |

(g)

På köparens begäran, licens att använda varumärket Konecranes för att sälja befintliga lager och reservdelar till mobil utrustning och en ”avbrottsperiod” under vilken varken parterna eller köparen kommer att tillåtas att sälja mobil utrustning under varumärket Konecranes.

| (h) | På köparens begäran kommer Konecranes att tillhandahålla en licens för de patent och andra immateriella rättigheter, den teknik och den sakkunskap som Konecranes främst använder i produkter som inte omfattas av den avyttrade MEQ-verksamheten, men som också används i verksamheten för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(h)

På köparens begäran kommer Konecranes att tillhandahålla en licens för de patent och andra immateriella rättigheter, den teknik och den sakkunskap som Konecranes främst använder i produkter som inte omfattas av den avyttrade MEQ-verksamheten, men som också används i verksamheten för mobil utrustning.

| (i) | På köparens begäran kommer Konecranes också att erbjuda övergångstjänsteavtal, däribland plattformar för fjärrövervakning och underhållsledning. När det gäller TruConnect kan Konecranes om köparen så önskar i stället tillhandahålla en kopia av TruConnect för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(i)

På köparens begäran kommer Konecranes också att erbjuda övergångstjänsteavtal, däribland plattformar för fjärrövervakning och underhållsledning. När det gäller TruConnect kan Konecranes om köparen så önskar i stället tillhandahålla en kopia av TruConnect för mobil utrustning.

| (44) | Detta paket innehåller också en klausul om bindande avtal med en köpare. |
| --- | --- |

(44)

1.2.7.   Bedömning av åtagandena

| (45) | Kommissionen anser att KAS-paketet undanröjer hela den horisontella överlappning som uppstår genom transaktionen på både marknaden för RTG-kranar och marknaden för grensletruckar och transport-grensletruckar. KAS-paketet består också av en lönsam och fristående verksamhet som kan konkurrera effektivt med den sammanslagna enheten på varaktig basis. Framför det omvända avskiljandet av anläggningen i Stargard och licensen, följt av en avbrottsperiod för varumärket Kalmar, bidrar särskilt till att göra den avyttrade verksamheten attraktiv och lönsam. Klausulen om bindande avtal med en köpare, tillsammans med kommissionens godkännande av att behålla alla tillgångar i anläggningen i Stargard, minskar dessutom genomföranderiskerna med en sådan avyttring. |
| --- | --- |

(45)

| (46) | Kommissionen anser att MEQ-paketet undanröjer de horisontella överlappningarna på marknaderna för mobil utrustning och risken för avskärmning av kunder på marknaden för lyftok för mobil utrustning. MEQ-paketet består också av en lönsam och konkurrenskraftig verksamhet som kan konkurrera effektivt med den sammanslagna enheten på varaktig basis. Dessutom säkerställer klausulen om bindande avtal med en köpare att transaktionen kommer att genomföras först när kommissionen har godkänt en köpare, vilket begränsar eventuella genomföranderisker. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | Utifrån de åtaganden som parterna lämnat in har kommissionen i sitt utkast till beslut därför kommit fram till att den anmälda koncentrationen inte påtagligt kommer att hämma konkurrensen på marknaderna för RTG-kranar, grensletruckar och transport-grensletruckar, containerhanterare för tomma containrar, tunga gaffeltruckar och lyftok för mobil utrustning. |
| --- | --- |

(47)

V.   SLUTSATS

| (48) | Av ovan anförda skäl drar kommissionen slutsatsen att den föreslagna koncentrationen inte påtagligt kommer att hämma en effektiv konkurrens på den inre marknaden eller på en väsentlig del av den, förutsatt att parterna till fullo fullgör sina åtaganden. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | Koncentrationen bör följaktligen anses förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion i enlighet med artiklarna 2.2 och 8.2 i koncentrationsförordningen och artikel 57 i EES-avtalet, enligt de villkor och skyldigheter som är avsedda att säkerställa att de berörda företagen fullgör sina åtaganden gentemot kommissionen. |
| --- | --- |

(49)

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

(2)  Offentliggjord i EUT C 215, 7.6.2021, s. 8.

(3)  Dessa marknader gäller den horisontella överlappningen på marknaden för STS-kranar, marknaden för RMG-kranar och marknaden för automatiska staplingskranar, den potentiella överlappningen på marknaden för förarlösa truckar och marknaden för terminaltraktorer samt den vertikala kopplingen mellan marknaden för lyftok (föregående led) och mobila hamnkranar (efterföljande led).

---

V Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/70 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/70

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende M.10814 – HEDIN / MOTOR-CAR)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

(2022/C 298/08)

1.

Denna anmälan berör följande företag:

| — | Hedin Group (Sverige). |
| --- | --- |

—

Hedin Group (Sverige).

| — | Wiesenthal Autohandels Ag:s verksamheter i Slovakien, omfattande Motor-Car Bratislava spol s.r.o. (Motor-Car, Slovakien) och Mercedes-Benz Financial Services Slovakia s.r.o. (MBFSS, Slovakien). |
| --- | --- |

—

Wiesenthal Autohandels Ag:s verksamheter i Slovakien, omfattande Motor-Car Bratislava spol s.r.o. (Motor-Car, Slovakien) och Mercedes-Benz Financial Services Slovakia s.r.o. (MBFSS, Slovakien).

Hedin Group kommer att förvärva ensam kontroll, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, över hela Motor-Car och en icke-kontrollerande minoritetsandel i MBFSS.

Koncentrationen genomförs genom förvärv av aktier.

2.

| — | Hedin Group är verksamt inom parti- och detaljförsäljning av nya motorfordon samt original utrustning och reservdelar, detaljhandel med begagnade motorfordon och reservdelar samt reparationer i Sverige, Belgien, Tyskland, Nederländerna, Norge, Schweiz och Finland. |
| --- | --- |

—

Hedin Group är verksamt inom parti- och detaljförsäljning av nya motorfordon samt original utrustning och reservdelar, detaljhandel med begagnade motorfordon och reservdelar samt reparationer i Sverige, Belgien, Tyskland, Nederländerna, Norge, Schweiz och Finland.

| — | Motor-Car är verksamt inom detaljhandel av begagnade motorfordon och reservdelar samt reparationer och service av motorfordon främst i Tjeckien, Ungern och Slovakien. |
| --- | --- |

—

Motor-Car är verksamt inom detaljhandel av begagnade motorfordon och reservdelar samt reparationer och service av motorfordon främst i Tjeckien, Ungern och Slovakien.

| — | MBFSS är verksamt inom tillhandahållande av finansierings- och leasingtjänster i samband med distributionen av fordon av märket Daimler i Slovakien. |
| --- | --- |

—

MBFSS är verksamt inom tillhandahållande av finansierings- och leasingtjänster i samband med distributionen av fordon av märket Daimler i Slovakien.

3.

Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2).

4.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Följande referens bör alltid anges:

M.10814 – HEDIN / MOTOR-CAR

Synpunkterna kan sändas till kommissionen per e-post, per fax eller per post. Använd följande kontaktuppgifter:

E-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Post:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (koncentrationsförordningen).

1

koncentrationsförordningen

(2)  EUT C 366, 14.12.2013, s. 5.

2

---

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

| 5.8.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 298/72 |
| --- | --- | --- | --- |

5.8.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 298/72

---

Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

(2022/C 298/09)

Detta meddelande offentliggörs i enlighet med artikel 17.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELANDE OM EN STANDARDÄNDRING AV DET SAMMANFATTANDE DOKUMENTET

”Coteaux Varois en Provence”

PDO-FR-A0725-AM02

Datum för meddelandet: 18 maj 2022

BESKRIVNING AV OCH MOTIVERING TILL DEN ÄNDRING SOM GODKÄNTS

1.   Beteckningens namn

Stavningen av beteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har harmoniserats i produktspecifikationen så att Varois nu skrivs med versalt ”V”.

Denna harmonisering påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

2.   Zoner där de olika verksamheterna äger rum

I kapitel I i produktspecifikationen för beteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har punkt IV ”Områden och zoner där de olika verksamheterna äger rum” ändrats och kompletterats med en hänvisning till den officiella geografiska kodexen, där förteckningen över kommuner per departement erkänns och fastställs på nationell nivå. Denna redaktionella ändring gör det möjligt att hänvisa till det geografiska området i förhållande till den version av den officiella geografiska kodexen, som ges ut av den franska nationella statistikbyrån INSEE, som gällde år 2020 och juridiskt säkerställa det geografiska områdets avgränsning.

Det sammanfattande dokumentet kompletteras med denna hänvisning i punkten ”Geografiskt område” och i punkten ”Omedelbart närområde”.

3.   Skötsel av vinodlingen

Kapitel I i produktspecifikationen för ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har uppdaterats i punkt VI. ”Skötsel av vinodlingen” för att se över kriterierna för planteringstäthet. Minimiantalet vinstockar per hektar har tagits bort. Planteringstätheten beräknas utifrån en maximal yta per vinstock på 2,50 m2. Denna yta beräknas genom att multiplicera avstånden mellan raderna med avståndet mellan vinstockarna. Avståndet mellan raderna får vara högst 2,50 meter och avståndet mellan vinstockarna i samma rad måste vara minst 0,80 meter.

Det sammanfattande dokumentet ändras i punkten ”Vinframställningsmetoder”.

4.   Bestämmelser om saluföring av produkterna

Kapitel I i produktspecifikationen för ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har uppdaterats i punkt IX. ”4. Bestämmelser om saluföring till kund” genom att datumet från när vinet får börja transporteras mellan de olika distributörerna har tagits bort. Borttagningen av detta datum gör att vinerna fritt kan transporteras mellan distributörerna efter vinifieringen.

Denna ändring påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

5.   Deklarationskrav

Kapitel II i produktspecifikationen för ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har ändrats i punkt 3. ”Förhandsdeklaration om förpackning” för att precisera att varje aktör som vill förpacka ett vin med denna beteckning ska inge en förpackningsdeklaration till det godkända kontrollorganet för berört parti. Parti definieras som en homogen grupp varor från en eller flera behållare. De deklarationsmetoder som aktörerna är skyldiga att använda sig av redovisas i ursprungsbeteckningens kontrollplan.

Denna ändring påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

6.   Huvudsakliga punkter i produktspecifikationen som ska kontrolleras

Kapitel III i produktspecifikationen för ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” har ändrats för att uppdatera förteckningen över de huvudsakliga punkter i produktspecifikationen som ska behållas för kontrollen av produkter.

Denna uppdatering påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

Kontaktuppgifterna till den myndighet som ansvarar för kontrollen har också uppdaterats i kapitel III i produktspecifikationen. Denna uppdatering redovisas i punkten ”Kontaktuppgifter” i det sammanfattande dokumentet.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

1.   Namn

Coteaux Varois en Provence

2.   Typ av geografisk beteckning

SUB – Skyddad ursprungsbeteckning

3.   Kategorier av vinprodukter

| 1. | Vin |
| --- | --- |

1.

Vin

4.   Beskrivning av vinet eller vinerna

1.   Analytisk beskrivning

KORT BESKRIVNING

Vinerna med ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” är stilla röda viner, roséviner och vita viner.

De röda vinerna har när de förpackas en högsta halt av äppelsyra på 0,4 gram per liter.

Efter jäsning har de vita vinerna och rosévinerna en halt av jäsbart socker (glukos + fruktos) på högst 4 g/l och de röda vinerna en halt av jäsbart socker (glukos + fruktos) på högst 3 g/l.

Vinernas naturliga alkoholhalt i volymprocent är minst 11 %.

Övriga analytiska kriterier följer EU:s regelverk.

| Allmänna analytiska egenskaper |
| --- |
| Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) | |
| Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) | |
| Lägsta totala syrahalt | i milliekvivalenter per liter |
| Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) | |
| Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) | |

Allmänna analytiska egenskaper

Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent)

Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent)

Lägsta totala syrahalt

i milliekvivalenter per liter

Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter)

Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

2.   Organoleptisk beskrivning

KORT BESKRIVNING

Rosévinerna är torra, intensivt klarrosa och framhäver de tre provencalska druvsorterna cinsaut N, grenache N och syrah N. Vinernas doft kännetecknas av färsk frukt, ofta med inslag av röda bär. Kryddiga toner av timjan, rosmarin, ginst, enbär m.m., som är starkt förknippade med områdets typiska hedmark (garrigue), förstärker ibland den aromatiska profilens komplexitet. I gommen präglas vinerna av en bra balans mellan friskhet och struktur.

De röda vinerna framställs huvudsakligen av en harmonisk blandning av druvsorterna grenache N, syrah N och mourvèdre N. Vinerna är generösa, strukturerade och vinner på att lagras. De har kraftiga och silkeslena tanniner, med spår av fruktiga toner som senare övergår till dofter av kryddor och garrigue.

De vita vinerna framställs framför allt av druvsorten vermentino B. Ofta ingår även druvsorterna grenache B, clairette B, sémillon B eller ugni blanc B. Vinerna har en mild doft. De har en bra balans mellan friskhet och fyllighet.

| Allmänna analytiska egenskaper |
| --- |
| Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent) | |
| Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) | |
| Lägsta totala syrahalt | i milliekvivalenter per liter |
| Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter) | |
| Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter) | |

Allmänna analytiska egenskaper

Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent)

Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent)

Lägsta totala syrahalt

i milliekvivalenter per liter

Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter)

Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter)

5.   Vinframställningsmetoder

5.1.   Särskilda oenologiska metoder

Odlingsmetod

Planteringstäthet:

Varje stock ges en yta på maximalt 2,5 m2. Denna yta beräknas genom att multiplicera avstånden mellan raderna med avståndet mellan vinstockarna.

Avståndet mellan raderna får vara högst 2,50 meter och avståndet mellan vinstockarna i samma rad måste vara minst 0,80 meter.

| — | Vinerna beskärs med kortskottsbeskärning (enligt gobelet-metoden eller cordon Royat-metoden).
  Varje stock har högst 6 grenar med högst 2 skott, det vill säga högst 12 skott per stock. |
| --- | --- |

—

Vinerna beskärs med kortskottsbeskärning (enligt gobelet-metoden eller cordon Royat-metoden).

Varje stock har högst 6 grenar med högst 2 skott, det vill säga högst 12 skott per stock.

| — | Druvsorterna cabernet-sauvignon N och syrah N kan beskäras med Guyotbeskärning med högst 10 skott per stock, varav 8 skott på en lång gren.
  Bevattning under vinrankans växtperiod är bara tillåten vid varaktig torka och när torkan påverkar vinrankans fysiologiska utveckling och druvans mognad. |
| --- | --- |

—

Druvsorterna cabernet-sauvignon N och syrah N kan beskäras med Guyotbeskärning med högst 10 skott per stock, varav 8 skott på en lång gren.

Bevattning under vinrankans växtperiod är bara tillåten vid varaktig torka och när torkan påverkar vinrankans fysiologiska utveckling och druvans mognad.

Särskild oenologisk metod

Vid framställning av roséviner är det tillåtet att använda kol för oenologiskt bruk i must eller i nya viner som fortfarande jäser från pressning, men i högst 20 % av den totala volymen roséviner som bereds hos den berörda vinmakaren under den aktuella skörden.

Därutöver måste vinerna uppfylla alla oenologiska krav i EU:s regelverk och i den franska lagen om jordbruk och fiske (Code rural et de la pêche maritime).

5.2.   Maximal avkastning

60 hektoliter/hektar

6.   Avgränsat geografiskt område

Druvorna skördas och vinifieras och vinet bereds i följande kommuner i departementet Var, på grundval av 2020 års officiella geografiska kodex: Barjols, Bras, Brignoles, Brue-Auriac, Camps-la-Source, La Celle, Châteauvert, Forcalqueiret, Garéoult, Méounes-lès-Montrieux, Nans-les-Pins, Néoules, Ollières, Pontevès, Rocbaron, La Roquebrussanne, Rougiers, Saint-Maximin-la-Sainte-Baume, Saint-Zacharie, Sainte-Anastasie-sur-Issole, Salernes, Seillons-Source-d’Argens, Signes, Tavernes, Tourves, Le Val, Varages, Villecroze.

7.   Druvsorter

Cabernet-Sauvignon N

Carignan N

Cinsaut N – cinsault

Clairette B

Grenache N

Grenache blanc B

Mourvèdre N – monastrell

Semillon B

Syrah N – shiraz

Tibouren N

Ugni blanc B

Vermentino B – rolle

8.   Beskrivning av samband

8.1.   Beskrivning av de naturliga faktorerna bakom sambandet

Det geografiska området ligger i den del av regionen som brukar kallas ”det kalkrika Provence”. Området avgränsas i söder av Toulon- och Sainte-Baume-bergen, i öster av bergkammen Barre de Saint-Quinis, i norr av Canjuers-platån och i väster av berget Mont Aurélien och Sainte-Victoire-sänkan. Hela området är mycket kuperat och i Sainte-Baume-massivet har de högsta topparna en höjd på mellan 600 och drygt 1 000 meter. Området består av 28 kommuner i departementet Var, grupperade kring Brignoles.

Inom det geografiska området skördar vingårdarna druvorna på tydligt avgränsade jordlotter.

Områdets geologi och topografi kännetecknas dels av en serie veckningar av kalklera som löper från öster till väster och som varvas med områden med så kallade gravettes (ett lokalt uttryck som används för de steniga alluviala och kolluviala bildningarna), dels av en högplatå som består av formationer från triasperioden där de viktigaste vattendragen i Var har sin källa.

Den höjd som vinodlingen bedrivs på, för de högst belägna lotterna 350–500 m.ö.h., och förekomsten av kalkstensmassor som förhindrar påverkan från havet, gör att områdets medelhavsliknande klimat får en mer kontinental karaktär. Ett tecken på detta är att det växer stenek i regionen Brignoles och ullek längre norrut. Årsnederbörden varierar mellan 700 millimeter och 900 millimeter och medeltemperaturen ligger på ungefär 13 °C. Höstarna och vårarna är ofta mycket milda. Somrarna kännetecknas av stundtals mycket höga dagstemperaturer, men med betydligt svalare nätter. Vintrarna är mycket kalla och hårda, och mer markerade än i resten av Provence.

Vinodlingsområdet, som ligger inkilat mellan de skogsbeklädda kalkstensmassiven, har inrättats på mark med avkalkad lera och vid foten av de kalkstensbranter som täcker områdets steniga kolluviala sediment. Dalgångarna är trånga och bäckena ser olika ut och ligger på olika höjder. Området omges av det geografiska området för den kontrollerade ursprungsbeteckningen ”Côtes de Provence” och den kontrollerade ursprungsbeteckningen ”Coteaux d’Aix-en-Provence”, men särskiljer sig genom att jordmånen helt och håller består av kalkjord (eller kalkhaltig lera) och genom sitt svalare klimat.

8.2.   Beskrivning av de mänskliga faktorerna bakom sambandet

Vin har odlats i området sedan romartiden. Efter barbarernas invasioner på 400- och 500-talen avstannade emellertid utvecklingen. Vinodlingen fick därefter ett nytt uppsving tack vare först munkarna i klostret Saint-Victor och senare tempelriddarna och grevarna av Provence, som hade Brignoles som sin huvudstad. Från medeltiden och fram till slutet av 1800-talet konsumerades dessa viner i huvudsak lokalt, särskilt vid borden hos grevarna av Provence eller vid parlamentet i Aix.

Det kontinentala klimatet i det geografiska området har gjort det möjligt för jordbrukarna att bli självförsörjande, och på en och samma jordlott odla vinrankor, spannmål och oliver, vilket skapat ett landskap som kännetecknas av planterade gångar mellan vinrankorna (som kallas oullières).

I likhet med all vinodling i Provence används många olika druvsorter, vilket kan kopplas till utbytet längs de handelsvägar mellan Spanien, Italien och Rhônedalen som löper genom det geografiska området. Ett dussintal druvsorter har efter hand valts ut för att de är särskilt anpassade till områdets särdrag och för deras förmåga att producera kvalitetsviner, bland annat druvsorterna cinsaut N, grenache N och grenache blanc B, mourvèdre N, syrah N, tibouren N, carignan N, clairette B, ugni B och vermentino B (som lokalt kallas rolle).

I slutet av 1800-talet anlades bauxitgruvor i området runt Brignoles. Detta gynnade vinodlingen i området eftersom gruvarbetarna började odla vin som ett sätt att dryga ut sin inkomst. Detta ökar betydelsen av det samarbete som inleddes i början av 1900-talet och som är väletablerat i området ”Centre Var”.

Namnet ”Coteaux varois” dök upp första gången 1945, i en lagtext om fastställande av priset på vin. I en förordning av den 29 januari 1975, kompletterad genom en annan förordning av den 18 december 1978, avgränsades produktionsområdet för ”Vin de Pays des Coteaux varois”. I en förordning av den 28 juni 1984 erkändes den avgränsade ursprungsbeteckningen för kvalitetsvin ”Coteaux varois”. Den kontrollerade ursprungsbeteckningen erkändes den 26 mars 1993 under namnet ”Coteaux varois”, därefter under namnet ”Coteaux varois en Provence” den 2 augusti 2005.

År 2009 producerade 81 enskilda vinanläggningar och 10 kooperativ 117 500 hektoliter vin på 2 560 hektar.

Rosévinerna stod för 85 % av produktionen, de röda vinerna för 12,5 % och de vita vinerna för 2,5 %.

8.3.   Samverkan mellan de olika sambanden

Medelhavsklimatet med kontinentala inslag, som ger ett svalare klimat än i kustzonerna, tillsammans med en jordmån av stenig kalklera och balanserad vattenförsörjning, som lätt värms upp, gynnar druvornas mognad och halten polyfenoler, tack vare att vattenstressen begränsas. Växlingar mellan svala nätter och varma dagar i det geografiska området, särskilt under festivalsäsongen, bidrar till att förstärka polyfenolernas kvalitet och mognad, särskilt under perioden före vinskörden. Det är bland annat på grund av detta polyfenoliska särdrag som de röda vinerna har så kraftiga och eleganta tanniner.

Vinodlingen i området påverkas av den kraftiga, kalla och torra mistralvinden som drar in norrifrån, och som hjälper till att hålla vinrankorna friska under hela växtcykeln genom att begränsa utvecklingen av svampsjukdomar, särskilt efter de åskoväder som är vanliga i augusti.

Sammantaget gynnar dessa särdrag en skörd av friska, välmogna och koncentrerade druvor som ger fruktiga och komplexa viner med en bra och karaktäristisk balans mellan fyllighet och livlighet.

Den ryktbarhet och det goda anseende som viner med den kontrollerade ursprungsbeteckningen ”Coteaux Varois en Provence” åtnjuter fortsätter att öka, i hjärtat av Provence, tack vare engagerade producenter som har tillgång till ett eget vinhus (Maison des vin) i det gamla klostret i La Celle, en plats för tystnad och eftertänksamhet. Här har den gamla klostergården, som kantas av en cypressallé, byggts om till en traditionell fransk vingård med en samling av fler än 80 provencalska druvsorter.

9.   Väsentliga ytterligare villkor (förpackning, märkning, andra krav)

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Undantag med avseende på produktionen i det avgränsade geografiska området

Beskrivning av villkoret:

Det omedelbara närområdet, som fastställts genom undantag för vinframställning och vinberedning, omfattar följande kommuner på grundval av 2020 års officiella geografiska kodex.

| — | Departementet Var: Besse-sur-Issole, Carcès, Correns, Cotignac, Cuers, Entrecasteaux, Flassans-sur-Issole, Montfort-sur-Argens, Pierrefeu-du-Var, Pourcieux. |
| --- | --- |

—

Departementet Var: Besse-sur-Issole, Carcès, Correns, Cotignac, Cuers, Entrecasteaux, Flassans-sur-Issole, Montfort-sur-Argens, Pierrefeu-du-Var, Pourcieux.

| — | Departementet des Bouches-du-Rhône: Auriol. |
| --- | --- |

—

Departementet des Bouches-du-Rhône: Auriol.

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor:

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

| a) | Märkningen av vinerna kan ange den större geografiska enheten ”Vin de Provence”.
  De bokstäver som används för denna större geografiska enhet får varken på höjden eller på bredden vara större än de bokstäver som används i den kontrollerade ursprungsbeteckningens namn.
  Den större geografiska enheten ”Vin de Provence” ska stå i samma synfält som namnet på ursprungsbeteckningen. |
| --- | --- |

a)

Märkningen av vinerna kan ange den större geografiska enheten ”Vin de Provence”.

De bokstäver som används för denna större geografiska enhet får varken på höjden eller på bredden vara större än de bokstäver som används i den kontrollerade ursprungsbeteckningens namn.

Den större geografiska enheten ”Vin de Provence” ska stå i samma synfält som namnet på ursprungsbeteckningen.

| b) | Märkningen av vinerna kan ange en mindre geografisk enhet, förutsatt :






  — | att det handlar om en registrerad plats, och |
| --- | --- | --- |

b)

Märkningen av vinerna kan ange en mindre geografisk enhet, förutsatt :

—

att det handlar om en registrerad plats, och

| — | att denna plats nämns i skördedeklarationen. |
| --- | --- |

—

att denna plats nämns i skördedeklarationen.

De bokstäver som används för denna registrerade plats får varken på höjden eller på bredden vara mer än hälften så stora som de bokstäver som används i ursprungsbeteckningens namn.

Länk till produktspecifikationen

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-56db90a9-1adb-44fb-806d-d89e584cfdf9

---

(1)  EUT L 9, 11.1.2019, s. 2.

---