# Eiropas Savienības C 248/2022

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 248 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 65. gadagājums2022. gada 30. jūnijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 248

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

65. gadagājums2022. gada 30. jūnijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | II   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 248/01 | Komisijas Paziņojums – KOMISIJAS PAZIŅOJUMS – Pamatnostādnes vertikālo ierobežojumu jomā | 1 |
| | Padome |
| 2022/C 248/02 | Komisijas paziņojums par ekskluzīvu kompetenci saskaņā ar Regulu (ES) 2022/1031 Eiropas Parlamenta un Padomes | 86 |

Saturs

Lappuse

II   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2022/C 248/01

Komisijas Paziņojums – KOMISIJAS PAZIŅOJUMS – Pamatnostādnes vertikālo ierobežojumu jomā

1

Padome

2022/C 248/02

Komisijas paziņojums par ekskluzīvu kompetenci saskaņā ar Regulu (ES) 2022/1031 Eiropas Parlamenta un Padomes

86

---

| | III   Sagatavošanā esoši tiesību akti |
| --- | --- |
| | EIROPAS CENTRĀLĀ BANKA |
| 2022/C 248/03 | Eiropas Centrālās bankas atzinums (2022. gada 27. aprīlis) par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz uzraudzības pilnvarām, sankcijām, trešo valstu filiālēm un vides, sociālajiem un pārvaldības riskiem (CON/2022/16) | 87 |

III   Sagatavošanā esoši tiesību akti

EIROPAS CENTRĀLĀ BANKA

2022/C 248/03

Eiropas Centrālās bankas atzinums (2022. gada 27. aprīlis) par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz uzraudzības pilnvarām, sankcijām, trešo valstu filiālēm un vides, sociālajiem un pārvaldības riskiem (CON/2022/16)

87

---

| | IV   Paziņojumi |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Padome |
| 2022/C 248/04 | Padomes secinājumi par to, kā pievērsties teroristu un vardarbīgu ekstrēmistu radītā pastāvīgi mainīgā apdraudējuma ārējai dimensijai | 97 |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 248/05 | Euro maiņas kurss — 2022. gada 29. jūnijs | 104 |
| | DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA |
| 2022/C 248/06 | Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem (
  1
  ) | 105 |
| 2022/C 248/07 | Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem (
  1
  ) | 106 |

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

2022/C 248/04

Padomes secinājumi par to, kā pievērsties teroristu un vardarbīgu ekstrēmistu radītā pastāvīgi mainīgā apdraudējuma ārējai dimensijai

97

Eiropas Komisija

2022/C 248/05

Euro maiņas kurss — 2022. gada 29. jūnijs

104

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

2022/C 248/06

Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem (
  1
  )

1

105

2022/C 248/07

Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā – Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem (
  1
  )

1

106

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KOPĒJĀS TIRDZNIECĪBAS POLITIKAS ĪSTENOŠANU |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 248/08 | Paziņojums par tādas antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importu, kura attiecas tikai uz uzņēmumu Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd, un par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam noteikto antidempinga pasākumu pārskatīšanas sākšanu | 107 |
| 2022/C 248/09 | Paziņojums par termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu attiecībā uz antisubsidēšanas pasākumiem, kas piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam | 119 |
| 2022/C 248/10 | Paziņojums par to antidempinga pasākumu termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, kuri piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam | 130 |
| 2022/C 248/11 | Paziņojums par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam piemērojamo antidempinga pasākumu starpposma pārskatīšanas sākšanu | 142 |
| 2022/C 248/12 | Paziņojums par antidempinga izmeklēšanas atsākšanu attiecībā uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam, pēc Vispārējās tiesas 2020. gada 2. aprīļa sprieduma lietā T-383/17, ko Tiesa apstiprināja lietā C-260/20 P | 152 |
| | PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 248/13 | Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.10778 – TA ASSOCIATES / CLEARLAKE / KOFAX) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  ) | 156 |

V   Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KOPĒJĀS TIRDZNIECĪBAS POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

2022/C 248/08

Paziņojums par tādas antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importu, kura attiecas tikai uz uzņēmumu Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd, un par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam noteikto antidempinga pasākumu pārskatīšanas sākšanu

Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd

107

2022/C 248/09

Paziņojums par termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu attiecībā uz antisubsidēšanas pasākumiem, kas piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam

119

2022/C 248/10

Paziņojums par to antidempinga pasākumu termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, kuri piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam

130

2022/C 248/11

Paziņojums par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam piemērojamo antidempinga pasākumu starpposma pārskatīšanas sākšanu

142

2022/C 248/12

Paziņojums par antidempinga izmeklēšanas atsākšanu attiecībā uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam, pēc Vispārējās tiesas 2020. gada 2. aprīļa sprieduma lietā T-383/17, ko Tiesa apstiprināja lietā C-260/20 P

152

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

2022/C 248/13

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.10778 – TA ASSOCIATES / CLEARLAKE / KOFAX) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  )

1

156

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/1

---

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

Pamatnostādnes vertikālo ierobežojumu jomā

(2022/C 248/01)

SATURS

| 1. | Ievads | 3 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Pamatnostādņu mērķis un struktūra | 3 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Līguma 101. panta piemērojamība vertikālajiem nolīgumiem | 4 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 2. | Vertikālo nolīgumu ietekme | 6 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Pozitīvā ietekme | 6 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Negatīvā ietekme | 9 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 3. | Vertikālie nolīgumi, kas principā neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā | 10 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Ietekmes uz tirdzniecību neesība, maznozīmīgi nolīgumi un mazi un vidēji uzņēmumi | 10 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Aģenta nolīgumi | 11 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Aģenta nolīgumi, kuri neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā | 11 |
| --- | --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Līguma 101. panta 1. punkta piemērojamība aģenta nolīgumiem | 15 |
| --- | --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Aģenta nolīgumi un tiešsaistes platformu ekonomika | 16 |
| --- | --- | --- |

3.2.3.

| 3.3. | Apakšuzņēmuma nolīgumi | 17 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 4. | Regulas (ES) 2022/720 darbības joma | 17 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Regulā (ES) 2022/720 noteiktā likumīguma prezumpcija | 17 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Vertikālo nolīgumu definīcija | 18 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | Vienpusēja rīcība neietilpst Regulas (ES) 2022/720 darbības jomā | 18 |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Uzņēmumi, kas darbojas dažādos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos | 19 |
| --- | --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Nolīgums attiecas uz preču vai pakalpojumu pirkšanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu | 19 |
| --- | --- | --- |

4.2.3.

| 4.3. | Vertikālie nolīgumi tiešsaistes platformu ekonomikā | 20 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas robežas | 21 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | Mazumtirgotāju apvienības | 21 |
| --- | --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Vertikālie nolīgumi, kuros iekļauti noteikumi par intelektuālā īpašuma tiesībām (IĪT) | 22 |
| --- | --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Konkurentu vertikālie nolīgumi | 25 |
| --- | --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | Vertikālie nolīgumi ar tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ir hibrīdfunkcija | 28 |
| --- | --- | --- |

4.4.4.

| 4.5. | Saikne ar citām grupu atbrīvojuma regulām | 30 |
| --- | --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Konkrētie izplatīšanas sistēmu veidi | 30 |
| --- | --- | --- |

4.6.

| 4.6.1. | Ekskluzīvas izplatīšanas sistēmas | 31 |
| --- | --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | Selektīvas izplatīšanas sistēmas | 35 |
| --- | --- | --- |

4.6.2.

| 4.6.3. | Franšīzes | 40 |
| --- | --- | --- |

4.6.3.

| 5. | Tirgus definīcija un tirgus daļas aprēķināšana | 42 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Paziņojums par tirgus definīciju | 42 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Tirgus daļu aprēķināšana saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 | 42 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Tirgus daļu aprēķināšana saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 | 43 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 6. | Regulas (ES) 2022/720 piemērošana | 43 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Stingrie ierobežojumi saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 | 43 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.1.1. | Tālākpārdošanas cenu uzturēšana | 45 |
| --- | --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c), d) un e) punktā noteiktie stingrie ierobežojumi | 49 |
| --- | --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.3. | Rezerves daļu pārdošanas ierobežojumi | 57 |
| --- | --- | --- |

6.1.3.

| 6.2. | No Regulas (ES) 2022/720 izslēgtie ierobežojumi | 57 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.2.1. | Nekonkurēšanas saistības, kuru ilgums pārsniedz piecus gadus | 58 |
| --- | --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | Pēctermiņa nekonkurēšanas saistības | 58 |
| --- | --- | --- |

6.2.2.

| 6.2.3. | Selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībniekiem uzliktās nekonkurēšanas saistības | 59 |
| --- | --- | --- |

6.2.3.

| 6.2.4. | Platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības | 59 |
| --- | --- | --- |

6.2.4.

| 7. | Atsaukšana un piemērošanas pārtraukšana | 59 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma atsaukšana | 59 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas pārtraukšana | 62 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 8. | Pieeja konkrētu gadījumu izskatīšanai | 63 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | Analīzes sistēma | 63 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.1.1. | Būtiskie faktori, ko ņem vērā novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu | 64 |
| --- | --- | --- |

8.1.1.

| 8.1.2. | Būtiskie faktori, ko ņem vērā novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu | 66 |
| --- | --- | --- |

8.1.2.

| 8.2. | Konkrētu vertikālo ierobežojumu analīze | 67 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.2.1. | Viena zīmola izplatīšana | 68 |
| --- | --- | --- |

8.2.1.

| 8.2.2. | Ekskluzīva piegāde | 72 |
| --- | --- | --- |

8.2.2.

| 8.2.3. | Ierobežojumi tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanā | 74 |
| --- | --- | --- |

8.2.3.

| 8.2.4. | Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi | 75 |
| --- | --- | --- |

8.2.4.

| 8.2.5. | Paritātes saistības | 77 |
| --- | --- | --- |

8.2.5.

| 8.2.6. | Sākotnējie piekļuves maksājumi | 82 |
| --- | --- | --- |

8.2.6.

| 8.2.7. | Kategoriju pārvaldības nolīgumi | 83 |
| --- | --- | --- |

8.2.7.

| 8.2.8. | Sasaistīšana | 83 |
| --- | --- | --- |

8.2.8.

1.   IEVADS

1.1.   Pamatnostādņu mērķis un struktūra

| (1) | Šajās pamatnostādnēs ir noteikti principi vertikālo nolīgumu un saskaņotu darbību novērtēšanai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. pantu (1) un Komisijas Regulu (ES) 2022/720 (2). Ja nav norādīts citādi, šajās pamatnostādnēs termins “nolīgums” ietver arī saskaņotās darbības (3). |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Ar šīm pamatnostādnēm Komisijas mērķis ir palīdzēt uzņēmumiem veikt vertikālo nolīgumu pašnovērtējumu saskaņā ar Savienības konkurences noteikumiem un veicināt Līguma 101. panta piemērošanu. Taču šīs pamatnostādnes nav piemērojamas mehāniski – katrs nolīgums jāizvērtē, ņemot vērā konkrētos faktus (4). Šīs pamatnostādnes arī neskar Vispārējās tiesas un Eiropas Savienības Tiesas (turpmāk “Eiropas Savienības Tiesa”) judikatūru. |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Vertikālie nolīgumi var tikt noslēgti par starppatēriņa vai galapatēriņa precēm un pakalpojumiem. Ja vien nav norādīts citādi, šīs pamatnostādnes attiecas uz visiem preču un pakalpojumu veidiem un visiem tirdzniecības līmeņiem. Turklāt, ja vien nav norādīts citādi, termins “galalietotājs” attiecas gan uz uzņēmumiem, gan uz galapatērētājiem, proti, fiziskām personām, kas rīkojas nolūkos, kuri nav saistīti ar viņu komercdarbību, darījumdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Šīs pamatnostādnes ir strukturētas šādi.






  — | Šajā pirmajā ievaddaļā ir paskaidrots, kādēļ Komisija sniedz norādījumus par vertikālajiem nolīgumiem, un noteikts šo norādījumu tvērums. Tajā arī izskaidroti Līguma 101. panta mērķi, paskaidrots, kā Līguma 101. pants tiek piemērots vertikālajiem nolīgumiem un izskaidroti galvenie posmi vertikālo nolīgumu novērtēšanā saskaņā ar Līguma 101. pantu. |
| --- | --- | --- |

(4)

—

Šajā pirmajā ievaddaļā ir paskaidrots, kādēļ Komisija sniedz norādījumus par vertikālajiem nolīgumiem, un noteikts šo norādījumu tvērums. Tajā arī izskaidroti Līguma 101. panta mērķi, paskaidrots, kā Līguma 101. pants tiek piemērots vertikālajiem nolīgumiem un izskaidroti galvenie posmi vertikālo nolīgumu novērtēšanā saskaņā ar Līguma 101. pantu.

| — | Otrajā iedaļā sniegts pārskats par vertikālo nolīgumu pozitīvo un negatīvo ietekmi. Regula (ES) 2022/720, šīs pamatnostādnes un Komisijas pieeja konkrētu gadījumu izskatīšanai balstās uz šīs divējādās ietekmes ievērošanu. |
| --- | --- |

—

Otrajā iedaļā sniegts pārskats par vertikālo nolīgumu pozitīvo un negatīvo ietekmi. Regula (ES) 2022/720, šīs pamatnostādnes un Komisijas pieeja konkrētu gadījumu izskatīšanai balstās uz šīs divējādās ietekmes ievērošanu.

| — | Trešajā iedaļā skatīti vertikālie nolīgumi, uz kuriem Līguma 101. panta 1. punkts principā neattiecas. Lai gan Regula (ES) 2022/720 minētajiem nolīgumiem nav piemērojama, ir lietderīgi sniegt norādījumus par nosacījumiem, kuru izpildes gadījumā Līguma 101. panta 1. punkts uz vertikālajiem nolīgumiem var neattiekties. |
| --- | --- |

—

Trešajā iedaļā skatīti vertikālie nolīgumi, uz kuriem Līguma 101. panta 1. punkts principā neattiecas. Lai gan Regula (ES) 2022/720 minētajiem nolīgumiem nav piemērojama, ir lietderīgi sniegt norādījumus par nosacījumiem, kuru izpildes gadījumā Līguma 101. panta 1. punkts uz vertikālajiem nolīgumiem var neattiekties.

| — | Ceturtajā iedaļā sniegti sīkāki norādījumi par Regulas (ES) 2022/720 darbības jomu. Tajā sniegti skaidrojumi par regulā noteikto likumīguma prezumpciju un vertikālā nolīguma definīciju. Tāpat iedaļā sniegti norādījumi par vertikālajiem nolīgumiem tiešsaistes platformu ekonomikā, kam ir arvien lielāka nozīme preču un pakalpojumu izplatīšanā. Iedaļā arī izskaidrotas Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas robežas, kas noteiktas regulas 2. panta 2., 3. un 4. punktā. Sniegti skaidrojumi par īpašajiem ierobežojumiem, kas attiecas uz informācijas apmaiņu starp piegādātāju un pircēju duālās izplatīšanas scenārijos saskaņā ar regulas 2. panta 5. punktu, kā arī uz nolīgumiem par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja šo pakalpojumu sniedzējam ir hibrīdfunkcija saskaņā ar regulas 2. panta 6. punktu. Ceturtajā iedaļā arī paskaidrots, kā Regulu (ES) 2022/720 piemēro gadījumos, kad uz nolīgumu attiecas kāda cita grupu atbrīvojuma regula, kā noteikts regulas 2. panta 7. punktā. Visbeidzot, minētajā iedaļā aprakstīti konkrēti biežākie izplatīšanas sistēmu veidi, it īpašie tie, uz kuriem attiecas regulas 4. panta īpašie noteikumi par stingrajiem ierobežojumiem. |
| --- | --- |

—

Ceturtajā iedaļā sniegti sīkāki norādījumi par Regulas (ES) 2022/720 darbības jomu. Tajā sniegti skaidrojumi par regulā noteikto likumīguma prezumpciju un vertikālā nolīguma definīciju. Tāpat iedaļā sniegti norādījumi par vertikālajiem nolīgumiem tiešsaistes platformu ekonomikā, kam ir arvien lielāka nozīme preču un pakalpojumu izplatīšanā. Iedaļā arī izskaidrotas Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas robežas, kas noteiktas regulas 2. panta 2., 3. un 4. punktā. Sniegti skaidrojumi par īpašajiem ierobežojumiem, kas attiecas uz informācijas apmaiņu starp piegādātāju un pircēju duālās izplatīšanas scenārijos saskaņā ar regulas 2. panta 5. punktu, kā arī uz nolīgumiem par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja šo pakalpojumu sniedzējam ir hibrīdfunkcija saskaņā ar regulas 2. panta 6. punktu. Ceturtajā iedaļā arī paskaidrots, kā Regulu (ES) 2022/720 piemēro gadījumos, kad uz nolīgumu attiecas kāda cita grupu atbrīvojuma regula, kā noteikts regulas 2. panta 7. punktā. Visbeidzot, minētajā iedaļā aprakstīti konkrēti biežākie izplatīšanas sistēmu veidi, it īpašie tie, uz kuriem attiecas regulas 4. panta īpašie noteikumi par stingrajiem ierobežojumiem.

| — | Piektajā iedaļā ir skatīta konkrēto tirgu definīcija un tirgus daļu aprēķināšana ar atsauci uz Paziņojumu par tirgus definīciju (5). Tas ir būtiski tāpēc, ka Regulā (ES) 2022/720 paredzēto grupu atbrīvojumu var piemērot vertikālajiem nolīgumiem tikai tad, ja uzņēmumu, kas ir nolīguma puses, tirgus daļas nepārsniedz Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteiktos robežlielumus. |
| --- | --- |

—

Piektajā iedaļā ir skatīta konkrēto tirgu definīcija un tirgus daļu aprēķināšana ar atsauci uz Paziņojumu par tirgus definīciju (5). Tas ir būtiski tāpēc, ka Regulā (ES) 2022/720 paredzēto grupu atbrīvojumu var piemērot vertikālajiem nolīgumiem tikai tad, ja uzņēmumu, kas ir nolīguma puses, tirgus daļas nepārsniedz Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteiktos robežlielumus.

| — | Sestajā iedaļā aplūkoti Regulas (ES) 2022/720 4. pantā noteiktie stingrie ierobežojumi un regulas 5. pantā noteiktie izslēgtie ierobežojumi un sniegts skaidrojums par to, kāda nozīme ir ierobežojuma atzīšanai par stingro vai izslēgto ierobežojumu. |
| --- | --- |

—

Sestajā iedaļā aplūkoti Regulas (ES) 2022/720 4. pantā noteiktie stingrie ierobežojumi un regulas 5. pantā noteiktie izslēgtie ierobežojumi un sniegts skaidrojums par to, kāda nozīme ir ierobežojuma atzīšanai par stingro vai izslēgto ierobežojumu.

| — | Septītajā iedaļā ir sniegti norādījumi par Komisijas un dalībvalstu konkurences iestāžu (“VKI”) pilnvarām atsevišķos gadījumos atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (6) 29. pantu un Regulas (ES) 2022/720 6. pantu; tajā sniegti arī norādījumi par Komisijas pilnvarām pieņemt regulas, ar kurām saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu nosaka, ka Regula (ES) 2022/720 nav piemērojama. |
| --- | --- |

—

Septītajā iedaļā ir sniegti norādījumi par Komisijas un dalībvalstu konkurences iestāžu (“VKI”) pilnvarām atsevišķos gadījumos atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (6) 29. pantu un Regulas (ES) 2022/720 6. pantu; tajā sniegti arī norādījumi par Komisijas pilnvarām pieņemt regulas, ar kurām saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu nosaka, ka Regula (ES) 2022/720 nav piemērojama.

| — | Astotajā iedaļā aprakstīta Komisijas pieeja konkrētu gadījumu izskatīšanai. Šajā sakarā tajā ir paskaidrots, kā vertikālie nolīgumi, uz kuriem Regula (ES) 2022/720 neattiecas, tiek novērtēti saskaņā ar Līguma 101. panta 1. un 3. punktu, un sniegti norādījumi par dažādiem izplatītiem vertikālo ierobežojumu veidiem. |
| --- | --- |

—

Astotajā iedaļā aprakstīta Komisijas pieeja konkrētu gadījumu izskatīšanai. Šajā sakarā tajā ir paskaidrots, kā vertikālie nolīgumi, uz kuriem Regula (ES) 2022/720 neattiecas, tiek novērtēti saskaņā ar Līguma 101. panta 1. un 3. punktu, un sniegti norādījumi par dažādiem izplatītiem vertikālo ierobežojumu veidiem.

1.2.   Līguma 101. panta piemērojamība vertikālajiem nolīgumiem

| (5) | Līguma 101. panta mērķis ir nodrošināt, ka uzņēmumi neizmanto horizontālos vai vertikālos nolīgumus (7), lai nepieļautu, ierobežotu vai izkropļotu tirgus konkurenci, kaitējot patērētājiem (8). Līguma 101. pantam ir arī plašāks mērķis — panākt integrētu iekšējo tirgu, kas veicina konkurenci Eiropas Savienībā. Uzņēmumi nedrīkst izmantot vertikālos nolīgumus, lai no jauna radītu šķēršļus dalībvalstu starpā tur, kur valsts līmeņa šķēršļi jau ir sekmīgi likvidēti. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Līguma 101. pants ir piemērojams tādiem vertikālajiem nolīgumiem un vertikālajos nolīgumos iekļautiem ierobežojumiem, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kas nepieļauj, ierobežo vai izkropļo konkurenci (9). Tas nosaka tiesisko regulējumu vertikālo ierobežojumu novērtēšanai (10), ņemot vērā gan negatīvo, gan pozitīvo ietekmi uz konkurenci. Ar Līguma 101. panta 1. punktu ir aizliegti nolīgumi, kas ievērojami ierobežo vai izkropļo konkurenci. Tomēr minētais aizliegums neattiecas uz nolīgumiem, kas atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, proti, uz nolīgumiem, kas sniedz pietiekamas priekšrocības, lai atsvērtu to negatīvo ietekmi uz konkurenci, kā norādīts Pamatnostādnēs par 101. panta 3. punktu (11). |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Vertikālo nolīgumu novērtēšanā nav obligātas soļu secības, taču parasti novērtēšana ietver šādus soļus:






  — | vispirms attiecīgajiem uzņēmumiem ir jānosaka piegādātāja un pircēja tirgus daļas konkrētajā tirgū, kurā tie attiecīgi pārdod un pērk līguma preces vai pakalpojumus, |
| --- | --- | --- |

(7)

—

vispirms attiecīgajiem uzņēmumiem ir jānosaka piegādātāja un pircēja tirgus daļas konkrētajā tirgū, kurā tie attiecīgi pārdod un pērk līguma preces vai pakalpojumus,

| — | ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteikto 30 % robežlielumu, uz vertikālo nolīgumu attiecas regulā paredzētā likumīguma prezumpcija, tomēr ar nosacījumu, ka vertikālajā nolīgumā nav ne stingro ierobežojumu regulas 4. panta nozīmē, ne tādu izslēgto ierobežojumu regulas 5. panta nozīmē, ko nevar nodalīt no pārējā nolīguma, |
| --- | --- |

—

ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteikto 30 % robežlielumu, uz vertikālo nolīgumu attiecas regulā paredzētā likumīguma prezumpcija, tomēr ar nosacījumu, ka vertikālajā nolīgumā nav ne stingro ierobežojumu regulas 4. panta nozīmē, ne tādu izslēgto ierobežojumu regulas 5. panta nozīmē, ko nevar nodalīt no pārējā nolīguma,

| — | ja piegādātāja vai pircēja konkrētā tirgus daļa pārsniedz 30 % robežlielumu vai ja nolīgumā ir viens vai vairāki stingrie ierobežojumi vai nenodalāmi izslēgtie ierobežojumi, jānovērtē, vai vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, |
| --- | --- |

—

ja piegādātāja vai pircēja konkrētā tirgus daļa pārsniedz 30 % robežlielumu vai ja nolīgumā ir viens vai vairāki stingrie ierobežojumi vai nenodalāmi izslēgtie ierobežojumi, jānovērtē, vai vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā,

| — | ja vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, jāpārbauda, vai ir izpildīti nosacījumi atbrīvojuma piešķiršanai saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

—

ja vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, jāpārbauda, vai ir izpildīti nosacījumi atbrīvojuma piešķiršanai saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu.

| (8) | Ilgtspējīga attīstība ir viens no Līguma pamatprincipiem un prioritārs Savienības politikas mērķis (12) līdztekus digitalizācijai un noturīga vienotā tirgus veidošanai (13). Ilgtspējas jēdziens cita starpā ietver klimata pārmaiņu novēršanu (piemēram, samazinot siltumnīcefekta gāzu emisijas), dabas resursu izmantošanas ierobežošanu, atkritumu daudzuma samazināšanu un dzīvnieku labturības veicināšanu (14). Savienības mērķus ilgtspējas, noturības un digitālajā jomā atbalsta starp uzņēmumiem noslēgtie piegādes un izplatīšanas nolīgumi. Savienības tiesību sistēmā vertikālie nolīgumi, kuri palīdz sasniegt ilgtspējas mērķus vai veicina digitālu un noturīgu vienoto tirgu, nav atsevišķa vertikālo nolīgumu kategorija. Tāpēc šie nolīgumi jānovērtē atbilstoši šajās pamatnostādnēs norādītajiem principiem, vienlaikus ņemot vērā nolīgumu konkrēto mērķi. Proti, Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteiktais atbrīvojums ir piemērojams vertikālajiem nolīgumiem, kuru mērķi ir saistīti ar ilgtspēju, noturību un digitalizāciju, ja vien tie atbilst regulas nosacījumiem. Šajās pamatnostādnēs ir sniegti piemēri, kas ilustrē tādu vertikālo nolīgumu novērtēšanu, kuriem ir ilgtspējas mērķi (15). |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Ja vertikālais nolīgums ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē un Regula (ES) 2022/720 nav piemērojama, nolīgums joprojām var būt atbilstošs Līguma 101. panta 3. punkta atbrīvojuma nosacījumiem (16). Tas attiecas arī uz vertikālajiem nolīgumiem, kuriem ir ilgtspējas mērķi vai kuri veicina digitāla un noturīga vienotā tirgus veidošanu. Lai gan 8. iedaļā ir ietverti norādījumi par šādu vertikālo nolīgumu novērtēšanu atsevišķos gadījumos, uz tiem var attiekties arī citas Komisijas pamatnostādnes. Tās ir Pamatnostādnes par 101. panta 3. punktu, Horizontālo nolīgumu pamatnostādnes (17), kā arī jebkādi norādījumi, kas var tikt sniegti minēto pamatnostādņu turpmākajās versijās. Minētās pamatnostādnes jo īpaši var sniegt norādījumus par apstākļiem, kādos ilgtspējas, digitalizācijas vai noturības ieguvumus var ņemt vērā kā kvalitatīvu vai kvantitatīvu efektivitātes pieaugumu saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(9)

2.   VERTIKĀLO NOLĪGUMU IETEKME

| (10) | Lai novērtētu vertikālos nolīgumus saskaņā ar Līguma 101. pantu un piemērotu Regulu (ES) 2022/720, ir jāņem vērā visi attiecīgie konkurences parametri, piemēram, cenas, izlaide produktu daudzuma, kvalitātes un daudzveidības ziņā, kā arī inovācija. Novērtējumā jāņem vērā arī tas, ka vertikālie nolīgumi starp uzņēmumiem, kas darbojas dažādos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos, parasti rada mazāku kaitējumu nekā horizontālie nolīgumi starp konkurējošiem uzņēmumiem, kas piegādā savstarpēji aizstājamas preces vai pakalpojumus (18). Principā tas izriet no vertikālā nolīguma pušu veikto darbību savstarpēji papildinošā rakstura — parasti vienas nolīguma puses konkurenci veicinošās darbības dod labumu otrai nolīguma pusei un galu galā arī patērētājiem. Pretstatā horizontālo nolīgumu loģikai vertikālo nolīgumu pusēm parasti ir pamudinājums vienoties par zemākām cenām un kvalitatīvākiem pakalpojumiem, kas nāk par labu arī patērētājiem. Tāpat vertikālā nolīguma pusei parasti ir pamudinājums iebilst pret otras puses darbībām, kas var kaitēt patērētājiem, jo šādas darbības parasti samazina arī pieprasījumu pēc pirmās puses precēm vai tās sniegtajiem pakalpojumiem. Turklāt vertikālā nolīguma pušu darbību papildinošais raksturs, laižot preces vai pakalpojumus tirgū, nozīmē arī to, ka vertikālie ierobežojumi nodrošina lielāku efektivitātes pieaugumu, piemēram, optimizējot ražošanas un izplatīšanas procesus un pakalpojumus. Šādas pozitīvas ietekmes piemēri ir sniegti turpmāk 2.1. iedaļā. |
| --- | --- |

(10)

| (11) | Tomēr dažos gadījumos uzņēmumi ar tirgus varu var izmantot vertikālos ierobežojumus pret konkurenci vērstos nolūkos, tādējādi galu galā kaitējot patērētājiem. Kā sīkāk paskaidrots 2.2. iedaļā, vertikālie ierobežojumi jo īpaši var novest pie tirgus piekļuves bloķēšanas, konkurences vājināšanās vai aizliegtas vienošanās. Tirgus vara ir spēja ievērojamu laiku uzturēt cenas virs konkurences līmeņa vai arī izlaidi (produktu daudzuma, kvalitātes un daudzveidības ziņā) vai inovāciju zem konkurences līmeņa (19). Tirgus varas pakāpe, kas ir vajadzīga, lai konstatētu konkurences ierobežojumu Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, ir mazāka par tirgus varas pakāpi, kas ir vajadzīga, lai konstatētu dominējošu stāvokli saskaņā ar Līguma 102. pantu. |
| --- | --- |

(11)

2.1.   Pozitīvā ietekme

| (12) | Vertikālie nolīgumi var radīt pozitīvu ietekmi, tai skaitā zemākas cenas, ārpuscenu konkurences veicināšanu un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanu. Vienkāršas līgumiskas vienošanās starp piegādātāju un pircēju, kurās nosaka vienīgi darījuma cenu un daudzumu, bieži vien var novest pie nepietiekami optimāla investīciju un pārdošanas apjoma, jo netiek ņemta vērā ārējā ietekme, kuru rada piegādātāja un tā izplatītāju darbības savstarpēji papildinošais raksturs. Šī ietekme iedalāma divās kategorijās: vertikālā ārējā ietekme un horizontālā ārējā ietekme. |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Vertikālā ārējā ietekme rodas, kad dažādos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos pieņemtie lēmumi un veiktās darbības nosaka tādus preču vai pakalpojumu pārdošanas aspektus (piemēram, cenu, kvalitāti, saistītos pakalpojumus vai mārketingu), kas ietekmē ne tikai lēmumus pieņēmušo uzņēmumu, bet arī citus uzņēmumus citos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos. Piemēram, izplatītājs var nebūt vienīgais ieguvējs no noieta palielināšanas pasākumiem — ieguvējs var būt arī piegādātājs. Konkrēti, ja piegādātāja vairumtirdzniecības cena pārsniedz ražošanas robežizmaksas, tas gūst peļņu no katras papildu vienības, ko izplatītājs pārdod, pazeminot tālākpārdošanas cenu vai palielinot pārdošanas pasākumus. Tā ir pozitīva ārējā ietekme, ko piegādātājam nodrošina izplatītāja darbības pārdošanas apjomu veicināšanai. Taču var būt arī situācijas, kad izplatītājs no piegādātāja viedokļa piemēro pārāk augstas cenas (20) vai veic nepietiekamus pārdošanas pasākumus, vai rīkojas abējādi. |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Horizontāla ārējā ietekme var rasties jo īpaši starp vienādu preču vai pakalpojumu izplatītājiem, ja izplatītājs nespēj pilnībā gūt labumu no saviem pārdošanas pasākumiem. Piemēram, viena izplatītāja sniegtie pirmspārdošanas pakalpojumi, kas sekmē pieprasījumu, tādi kā personalizētas konsultācijas par konkrētām precēm vai pakalpojumiem, var palielināt konkurējošo izplatītāju noietu un tādējādi šiem izplatītājiem radīt pamudinājumu parazitēt uz citu izplatītāju pakalpojumiem, kas rada lielas izmaksas. Gadījumā, ja notiek viskanālu izplatīšana, parazītisms var notikt gan tiešsaistes un bezsaistes kanālos, gan abos virzienos (21). Piemēram, klienti var doties uz fizisku veikalu, lai izmēģinātu preces vai pakalpojumus vai iegūtu citu noderīgu informāciju, uz kuras pamata viņi pieņem pirkuma lēmumu, bet pēc tam pasūta produktu internetā no cita izplatītāja. Tāpat arī otrādi — klienti var savākt informāciju pirms pirkuma veikšanas tiešsaistes veikalā un pēc tam apmeklēt fizisku veikalu, izmantot tiešsaistē savākto informāciju, lai izvēlētos un pārbaudītu konkrētas preces vai pakalpojumus, un visbeidzot veikt pirkumu bezsaistē fiziskā veikalā. Ja šāds parazītisms ir iespējams un ja izplatītājs, kas sniedz pirmspārdošanas pakalpojumus, nespēj pilnībā gūt labumu no tiem, rezultātā šie pirmspārdošanas pakalpojumi var tikt sniegti neoptimālā apjomā vai kvalitātē. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Šādas ārējās ietekmes dēļ piegādātājiem var būt pamudinājums kontrolēt dažus izplatītāju darbības aspektus un otrādi. Tādējādi vertikālos nolīgumus var izmantot, lai internalizētu šādu ārējo ietekmi, palielinātu kopējo peļņu vertikālajā piegādes un izplatīšanas ķēdē un — noteiktos apstākļos — palielinātu patērētāju labklājību. |
| --- | --- |

(15)

| (16) | Lai gan šo pamatnostādņu mērķis ir sniegt pārskatu par dažādiem vertikālo ierobežojumu pamatojumiem, tās nav uzskatāmas par pilnīgām vai izsmeļošām. Konkrētu vertikālo ierobežojumu piemērošanu var pamatot ar šādiem iemesliem.






  a) | Vertikālās ārējās ietekmes problēmas risināšana. To, ka izplatītājs nosaka pārāk augstu cenu, neņemot vērā savu lēmumu ietekmi uz piegādātāju, var novērst tādējādi, ka piegādātājs nosaka izplatītājam maksimālo tālākpārdošanas cenu. Līdzīgi, lai izplatītāju mudinātu izvērst pārdošanas pasākumus, piegādātājs var izmantot selektīvo vai ekskluzīvo izplatīšanu. |
| --- | --- | --- |

(16)

a)

Vertikālās ārējās ietekmes problēmas risināšana. To, ka izplatītājs nosaka pārāk augstu cenu, neņemot vērā savu lēmumu ietekmi uz piegādātāju, var novērst tādējādi, ka piegādātājs nosaka izplatītājam maksimālo tālākpārdošanas cenu. Līdzīgi, lai izplatītāju mudinātu izvērst pārdošanas pasākumus, piegādātājs var izmantot selektīvo vai ekskluzīvo izplatīšanu.

| b) | Parazītisma problēmas risināšana. Parazītisms pircēju starpā var notikt gan vairumtirdzniecības, gan mazumtirdzniecības līmenī, īpaši, ja piegādātājam nav iespējas visiem pircējiem izvirzīt tirdzniecības veicināšanas pasākumu vai pakalpojumu sniegšanas prasības. Tomēr šāds parazītisms pircēju starpā ir iespējams tikai attiecībā uz pirmspārdošanas pakalpojumiem un citiem tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, bet ne attiecībā uz pēcpārdošanas pakalpojumiem, par kuriem izplatītājs var individuāli iekasēt maksu no klientiem. Pirmspārdošanas pasākumi, attiecībā uz kuriem var notikt parazītisms, var būt apjomīgi, piemēram, ja attiecīgās preces vai pakalpojumi ir salīdzinoši jauni, tehniski sarežģīti vai ar augstu vērtību vai ja preču vai pakalpojumu pieprasījuma būtisks noteicējs ir to reputācija (22). Ekskluzīvas vai selektīvas izplatīšanas sistēmu ierobežojumi vai citi ierobežojumi var palīdzēt novērst vai samazināt šādu parazītismu. Parazītisms var notikt arī starp piegādātājiem, piemēram, ja viens ražotājs iegulda līdzekļus tādā tirdzniecības veicināšanas pasākumā pircēja telpās, kas piesaista klientus arī šā ražotāja konkurentiem. Parazītismu piegādātāju starpā var palīdzēt novērst ar nekonkurēšanu saistīti ierobežojumi (23). |
| --- | --- |

b)

Parazītisma problēmas risināšana. Parazītisms pircēju starpā var notikt gan vairumtirdzniecības, gan mazumtirdzniecības līmenī, īpaši, ja piegādātājam nav iespējas visiem pircējiem izvirzīt tirdzniecības veicināšanas pasākumu vai pakalpojumu sniegšanas prasības. Tomēr šāds parazītisms pircēju starpā ir iespējams tikai attiecībā uz pirmspārdošanas pakalpojumiem un citiem tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, bet ne attiecībā uz pēcpārdošanas pakalpojumiem, par kuriem izplatītājs var individuāli iekasēt maksu no klientiem. Pirmspārdošanas pasākumi, attiecībā uz kuriem var notikt parazītisms, var būt apjomīgi, piemēram, ja attiecīgās preces vai pakalpojumi ir salīdzinoši jauni, tehniski sarežģīti vai ar augstu vērtību vai ja preču vai pakalpojumu pieprasījuma būtisks noteicējs ir to reputācija (22). Ekskluzīvas vai selektīvas izplatīšanas sistēmu ierobežojumi vai citi ierobežojumi var palīdzēt novērst vai samazināt šādu parazītismu. Parazītisms var notikt arī starp piegādātājiem, piemēram, ja viens ražotājs iegulda līdzekļus tādā tirdzniecības veicināšanas pasākumā pircēja telpās, kas piesaista klientus arī šā ražotāja konkurentiem. Parazītismu piegādātāju starpā var palīdzēt novērst ar nekonkurēšanu saistīti ierobežojumi (23).

| c) | Jaunu tirgu atvēršana vai ieiešana tajos. Ja piegādātājs vēlas ieiet jaunā ģeogrāfiskajā tirgū, piemēram, eksportējot uz citu valsti, tā izplatītājam var nākties veikt konkrētas neatgūstamas investīcijas, lai nostiprinātu zīmolu attiecīgajā tirgū. Lai vietējo izplatītāju pārliecinātu veikt investīcijas, var būt vajadzīgs nodrošināt teritoriālo aizsardzību, kas izplatītājam ļautu atpelnīt šīs investīcijas. Tāpēc var būt attaisnojami ierobežot citos ģeogrāfiskajos tirgos darbojošos izplatītāju pārdošanu jaunajā tirgū (sk. arī (118), (136) un (137) punktu). Šis ir īpašs gadījums, kas saistīts ar b) apakšpunktā minēto parazītisma problēmu. |
| --- | --- |

c)

Jaunu tirgu atvēršana vai ieiešana tajos. Ja piegādātājs vēlas ieiet jaunā ģeogrāfiskajā tirgū, piemēram, eksportējot uz citu valsti, tā izplatītājam var nākties veikt konkrētas neatgūstamas investīcijas, lai nostiprinātu zīmolu attiecīgajā tirgū. Lai vietējo izplatītāju pārliecinātu veikt investīcijas, var būt vajadzīgs nodrošināt teritoriālo aizsardzību, kas izplatītājam ļautu atpelnīt šīs investīcijas. Tāpēc var būt attaisnojami ierobežot citos ģeogrāfiskajos tirgos darbojošos izplatītāju pārdošanu jaunajā tirgū (sk. arī (118), (136) un (137) punktu). Šis ir īpašs gadījums, kas saistīts ar b) apakšpunktā minēto parazītisma problēmu.

| d) | Sertificēšanas parazītisma problēmas risināšana. Dažās nozarēs konkrēti izplatītāji ir pazīstami ar to, ka tie pārdod vienīgi augstas kvalitātes preces vai attiecīgi sniedz vienīgi augstas kvalitātes pakalpojumus (premium distributors). Tādā gadījumā var būt ļoti svarīgi pārdošanai izmantot tieši šos izplatītājus, jo īpaši, lai sekmīgi ieviestu jaunu produktu. Ja piegādātājs nespēj nodrošināt, ka tā produktus var izplatīt tikai šādi augstākās kvalitātes izplatītāji, tas riskē, ka šie izplatītāji ar to nesadarbosies. Šādā gadījumā ekskluzīvas vai selektīvas izplatīšanas izmantošana var būt pamatota. |
| --- | --- |

d)

Sertificēšanas parazītisma problēmas risināšana. Dažās nozarēs konkrēti izplatītāji ir pazīstami ar to, ka tie pārdod vienīgi augstas kvalitātes preces vai attiecīgi sniedz vienīgi augstas kvalitātes pakalpojumus (premium distributors). Tādā gadījumā var būt ļoti svarīgi pārdošanai izmantot tieši šos izplatītājus, jo īpaši, lai sekmīgi ieviestu jaunu produktu. Ja piegādātājs nespēj nodrošināt, ka tā produktus var izplatīt tikai šādi augstākās kvalitātes izplatītāji, tas riskē, ka šie izplatītāji ar to nesadarbosies. Šādā gadījumā ekskluzīvas vai selektīvas izplatīšanas izmantošana var būt pamatota.

| e) | Investīciju aizturēšanas problēmas risināšana. Gan piegādātājam, gan pircējam var būt nepieciešams veikt konkrētajām komercattiecībām nepieciešamas investīcijas (piemēram, īpašā aprīkojumā vai apmācībā), kuras ir neatgūstamas un kurām ir maza vērtība vai nav nekādas vērtības ārpus konkrētajām vertikālajām attiecībām. Piemēram, detaļu ražotājam var nākties izgatavot īpašas iekārtas, lai apmierinātu viena klienta prasības, bet šīs iekārtas var būt nepiemērotas izmantošanai citiem klientiem, un tās, iespējams, nevar pārdot tālāk. Ja vienošanās netiks panākta, investētāja puse nonāks vājā sarunu pozīcijā, tiklīdz tā būs veikusi konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas, jo pastāv risks, ka tās tiks aizturētas sarunu laikā ar tirdzniecības partneri. Šādas oportūnistiskas investīciju aizturēšanas draudi var novest pie tā, ka investētāja puse neveic optimālas investīcijas. Vertikālie nolīgumi var novērst investīciju aizturēšanas iespējas (jo īpaši tad, ja par investīciju var pilnībā noslēgt līgumu un var paredzēt visus turpmākos neparedzētos izdevumus) vai arī samazināt tās. Piemēram, nekonkurēšanas saistības, daudzuma noteikšana vai ekskluzīva iepirkšana var mazināt investīciju aizturēšanas problēmu, ja konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas veic piegādātājs, savukārt ekskluzīva izplatīšana, ekskluzīva klientu iedalīšana vai ekskluzīva piegāde var mazināt investīciju aizturēšanas problēmu, ja investīciju veic pircējs. |
| --- | --- |

e)

Investīciju aizturēšanas problēmas risināšana. Gan piegādātājam, gan pircējam var būt nepieciešams veikt konkrētajām komercattiecībām nepieciešamas investīcijas (piemēram, īpašā aprīkojumā vai apmācībā), kuras ir neatgūstamas un kurām ir maza vērtība vai nav nekādas vērtības ārpus konkrētajām vertikālajām attiecībām. Piemēram, detaļu ražotājam var nākties izgatavot īpašas iekārtas, lai apmierinātu viena klienta prasības, bet šīs iekārtas var būt nepiemērotas izmantošanai citiem klientiem, un tās, iespējams, nevar pārdot tālāk. Ja vienošanās netiks panākta, investētāja puse nonāks vājā sarunu pozīcijā, tiklīdz tā būs veikusi konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas, jo pastāv risks, ka tās tiks aizturētas sarunu laikā ar tirdzniecības partneri. Šādas oportūnistiskas investīciju aizturēšanas draudi var novest pie tā, ka investētāja puse neveic optimālas investīcijas. Vertikālie nolīgumi var novērst investīciju aizturēšanas iespējas (jo īpaši tad, ja par investīciju var pilnībā noslēgt līgumu un var paredzēt visus turpmākos neparedzētos izdevumus) vai arī samazināt tās. Piemēram, nekonkurēšanas saistības, daudzuma noteikšana vai ekskluzīva iepirkšana var mazināt investīciju aizturēšanas problēmu, ja konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas veic piegādātājs, savukārt ekskluzīva izplatīšana, ekskluzīva klientu iedalīšana vai ekskluzīva piegāde var mazināt investīciju aizturēšanas problēmu, ja investīciju veic pircējs.

| f) | Tās konkrētās investīciju aizturēšanas problēmas risināšana, kas var rasties būtiskas zinātības nodošanas gadījumā. Zinātības nodrošinātājs var nevēlēties, lai šo zinātību izmantotu tā konkurenti vai lai tā nāktu par labu konkurentiem, piemēram, franšīzes gadījumā. Ja zinātība nav bijusi pieejama pircējam un tā ir būtiska un obligāti vajadzīga nolīguma īstenošanai, tās nodošanā var būt attaisnojami piemērot nekonkurēšanas saistības, uz kurām šādos gadījumos Līguma 101. panta 1. punkts parasti neattiektos. |
| --- | --- |

f)

Tās konkrētās investīciju aizturēšanas problēmas risināšana, kas var rasties būtiskas zinātības nodošanas gadījumā. Zinātības nodrošinātājs var nevēlēties, lai šo zinātību izmantotu tā konkurenti vai lai tā nāktu par labu konkurentiem, piemēram, franšīzes gadījumā. Ja zinātība nav bijusi pieejama pircējam un tā ir būtiska un obligāti vajadzīga nolīguma īstenošanai, tās nodošanā var būt attaisnojami piemērot nekonkurēšanas saistības, uz kurām šādos gadījumos Līguma 101. panta 1. punkts parasti neattiektos.

| g) | Apjomradītu ietaupījumu gūšana izplatīšanā. Lai gūtu apjomradītus ietaupījumus un tādējādi pazeminātu savu preču vai pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas, ražotājs var vēlēties, lai ar preču vai pakalpojumu tālākpārdošanu nodarbojas ierobežots skaits izplatītāju. Tālab ražotājs var izmantot ekskluzīvo izplatīšanu, daudzuma noteikšanu minimālā iepirkuma prasības veidā, selektīvo izplatīšanu, kas ietver minimālā iepirkuma prasību, vai ekskluzīvo iepirkšanu. |
| --- | --- |

g)

Apjomradītu ietaupījumu gūšana izplatīšanā. Lai gūtu apjomradītus ietaupījumus un tādējādi pazeminātu savu preču vai pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas, ražotājs var vēlēties, lai ar preču vai pakalpojumu tālākpārdošanu nodarbojas ierobežots skaits izplatītāju. Tālab ražotājs var izmantot ekskluzīvo izplatīšanu, daudzuma noteikšanu minimālā iepirkuma prasības veidā, selektīvo izplatīšanu, kas ietver minimālā iepirkuma prasību, vai ekskluzīvo iepirkšanu.

| h) | Viendabīguma un kvalitātes standartizācijas nodrošināšana. Vertikālais ierobežojums var palīdzēt radīt vai veicināt zīmola tēlu, liekot izplatītājiem ievērot zināmu viendabīgumu un kvalitātes standartus. Tas var aizsargāt zīmola reputāciju, palielināt attiecīgo preču vai pakalpojumu pievilcību galalietotājiem un palielināt pārdošanas apjomu. Šādu standartizāciju var panākt, piemēram, izmantojot selektīvu izplatīšanu vai franšīzi. |
| --- | --- |

h)

Viendabīguma un kvalitātes standartizācijas nodrošināšana. Vertikālais ierobežojums var palīdzēt radīt vai veicināt zīmola tēlu, liekot izplatītājiem ievērot zināmu viendabīgumu un kvalitātes standartus. Tas var aizsargāt zīmola reputāciju, palielināt attiecīgo preču vai pakalpojumu pievilcību galalietotājiem un palielināt pārdošanas apjomu. Šādu standartizāciju var panākt, piemēram, izmantojot selektīvu izplatīšanu vai franšīzi.

| i) | Reaģēšana uz kapitāla tirgus nepilnībām. Kapitāla nodrošinātāji, piemēram, bankas un kapitāla vērtspapīru tirgi, var piedāvāt kapitālu ar nosacījumiem, kas nav optimāli, ja tiem ir nepilnīga informācija par aizņēmēju maksātspēju vai ja nav pieejams pietiekams nodrošinājums aizdevuma piešķiršanai. Pircējam vai piegādātājam var būt pieejama labāka informācija un iespēja ar ekskluzīvu attiecību palīdzību sagādāt papildu nodrošinājumu savām investīcijām. Ja piegādātājs piešķir aizdevumu pircējam, pircējam var tikt noteiktas nekonkurēšanas saistības vai daudzuma prasības. Ja pircējs piešķir aizdevumu piegādātājam, piegādātājam var tikt noteiktas ekskluzīvas piegādes saistības vai daudzuma prasības. |
| --- | --- |

i)

Reaģēšana uz kapitāla tirgus nepilnībām. Kapitāla nodrošinātāji, piemēram, bankas un kapitāla vērtspapīru tirgi, var piedāvāt kapitālu ar nosacījumiem, kas nav optimāli, ja tiem ir nepilnīga informācija par aizņēmēju maksātspēju vai ja nav pieejams pietiekams nodrošinājums aizdevuma piešķiršanai. Pircējam vai piegādātājam var būt pieejama labāka informācija un iespēja ar ekskluzīvu attiecību palīdzību sagādāt papildu nodrošinājumu savām investīcijām. Ja piegādātājs piešķir aizdevumu pircējam, pircējam var tikt noteiktas nekonkurēšanas saistības vai daudzuma prasības. Ja pircējs piešķir aizdevumu piegādātājam, piegādātājam var tikt noteiktas ekskluzīvas piegādes saistības vai daudzuma prasības.

| (17) | Dažādie vertikālie ierobežojumi ir lielā mērā savstarpēji aizstājami. Tas nozīmē, ka vienu efektivitātes trūkuma problēmu var risināt, izmantojot dažādus vertikālos ierobežojumus. Piemēram, apjomradītus ietaupījumus izplatīšanā var panākt, izmantojot ekskluzīvo izplatīšanu, selektīvo izplatīšanu, daudzuma noteikšanu vai ekskluzīvo iepirkšanu. Tomēr negatīvā ietekme uz konkurenci dažādiem vertikālajiem ierobežojumiem var būt atšķirīga. To ņem vērā, saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu vērtējot, vai ierobežojumi ir obligāti vajadzīgi. |
| --- | --- |

(17)

2.2.   Negatīvā ietekme

| (18) | Negatīvā ietekme uz tirgu, ko var radīt vertikālie ierobežojumi un ko Savienības konkurences tiesības cenšas novērst, ir jo īpaši šāda:






  a) | konkurenci ierobežojoša tirgus piekļuves bloķēšana citiem piegādātājiem vai citiem pircējiem, palielinot šķēršļus ieiešanai tirgū vai darbības paplašināšanai tajā; |
| --- | --- | --- |

(18)

a)

konkurenci ierobežojoša tirgus piekļuves bloķēšana citiem piegādātājiem vai citiem pircējiem, palielinot šķēršļus ieiešanai tirgū vai darbības paplašināšanai tajā;

| b) | konkurences vājināšanās starp piegādātāju un tā konkurentiem un/vai aizliegtas (tiešas vai tieši neformulētas) vienošanās iespējas veicināšana starp konkurējošiem piegādātājiem, ko bieži dēvē par zīmolu savstarpējās konkurences mazināšanos; |
| --- | --- |

b)

konkurences vājināšanās starp piegādātāju un tā konkurentiem un/vai aizliegtas (tiešas vai tieši neformulētas) vienošanās iespējas veicināšana starp konkurējošiem piegādātājiem, ko bieži dēvē par zīmolu savstarpējās konkurences mazināšanos;

| c) | konkurences vājināšanās starp pircēju un tā konkurentiem vai aizliegtas (tiešas vai tieši neformulētas) vienošanās veicināšana starp konkurējošiem pircējiem, ko bieži dēvē par zīmola iekšējās konkurences mazināšanos, ja tā attiecas uz tā paša piegādātāja preču vai pakalpojumu izplatītājiem (24); |
| --- | --- |

c)

konkurences vājināšanās starp pircēju un tā konkurentiem vai aizliegtas (tiešas vai tieši neformulētas) vienošanās veicināšana starp konkurējošiem pircējiem, ko bieži dēvē par zīmola iekšējās konkurences mazināšanos, ja tā attiecas uz tā paša piegādātāja preču vai pakalpojumu izplatītājiem (24);

| d) | šķēršļu likšana tirgus integrācijai, tai skaitā jo īpaši patērētāja izvēles iespēju ierobežošana attiecībā uz preču vai pakalpojumu pirkšanu jebkurā dalībvalstī. |
| --- | --- |

d)

šķēršļu likšana tirgus integrācijai, tai skaitā jo īpaši patērētāja izvēles iespēju ierobežošana attiecībā uz preču vai pakalpojumu pirkšanu jebkurā dalībvalstī.

| (19) | Tirgus piekļuves bloķēšana, konkurences vājināšanās un aizliegtas vienošanās piegādātāju līmenī var kaitēt patērētājiem, jo īpaši:






  a) | palielinot cenas, kuras maksā preču vai pakalpojumu pircēji un kuru pieaugums var savukārt novest pie augstākām mazumtirdzniecības cenām; |
| --- | --- | --- |

(19)

a)

palielinot cenas, kuras maksā preču vai pakalpojumu pircēji un kuru pieaugums var savukārt novest pie augstākām mazumtirdzniecības cenām;

| b) | sašaurinot preču vai pakalpojumu izvēles iespējas; |
| --- | --- |

b)

sašaurinot preču vai pakalpojumu izvēles iespējas;

| c) | pazeminot preču vai pakalpojumu kvalitāti; |
| --- | --- |

c)

pazeminot preču vai pakalpojumu kvalitāti;

| d) | samazinot piegādātāju inovāciju vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

d)

samazinot piegādātāju inovāciju vai pakalpojumus.

| (20) | Tirgus piekļuves bloķēšana, konkurences vājināšanās un aizliegtas vienošanās izplatītāju līmenī var kaitēt patērētājiem, jo īpaši:






  a) | palielinot preču vai pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas; |
| --- | --- | --- |

(20)

a)

palielinot preču vai pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas;

| b) | sašaurinot cenu un pakalpojumu kombināciju un izplatīšanas formātu izvēles iespējas; |
| --- | --- |

b)

sašaurinot cenu un pakalpojumu kombināciju un izplatīšanas formātu izvēles iespējas;

| c) | mazinot mazumtirdzniecības pakalpojumu pieejamību un kvalitāti; |
| --- | --- |

c)

mazinot mazumtirdzniecības pakalpojumu pieejamību un kvalitāti;

| d) | samazinot izplatītāju inovāciju. |
| --- | --- |

d)

samazinot izplatītāju inovāciju.

| (21) | Zīmola iekšējās konkurences (t. i., konkurences starp viena piegādātāja preču vai pakalpojumu izplatītājiem) mazināšanās pati par sevi, visticamāk, neradīs negatīvu ietekmi uz patērētājiem, ja ir spēcīga zīmolu savstarpējā konkurence (t. i., konkurence starp dažādu piegādātāju preču vai pakalpojumu izplatītājiem) (25). Piemēram, tirgos, kur individuāli mazumtirgotāji izplata tikai viena piegādātāja zīmola(-u) produktus, konkrēta zīmola produktu izplatītāju savstarpējās konkurences mazināšanās radīs zīmola iekšējās konkurences mazināšanos starp šiem izplatītājiem, taču var neradīt negatīvu ietekmi uz konkurenci starp izplatītājiem kopumā. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Vertikālo ierobežojumu iespējamā negatīvā ietekme pastiprinās, ja vairāki piegādātāji un to pircēji organizē tirdzniecību līdzīgā veidā, radot tā dēvēto “kumulatīvo ietekmi” (26). |
| --- | --- |

(22)

3.   VERTIKĀLIE NOLĪGUMI, KAS PRINCIPĀ NEIETILPST LĪGUMA 101. PANTA 1. PUNKTA DARBĪBAS JOMĀ

3.1.   Ietekmes uz tirdzniecību neesība, maznozīmīgi nolīgumi un mazi un vidēji uzņēmumi

| (23) | Pirms pievērsties Regulas (ES) 2022/720 darbības jomai, tās piemērošanai un vertikālo nolīgumu novērtēšanai saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu un 101. panta 3. punktu, ir svarīgi atgādināt, ka Regula (ES) 2022/720 ir piemērojama tikai nolīgumiem, kas ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. |
| --- | --- |

(23)

| (24) | Nolīgumi, kuri nevar ievērojami ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm (ietekmes uz tirdzniecību neesība) vai kuriem nav ievērojamas konkurenci ierobežojošas ietekmes (maznozīmīgi nolīgumi), neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā (27). Komisija ir sniegusi norādījumus par ietekmi uz tirdzniecību Pamatnostādnēs par ietekmi uz tirdzniecību (28) un par maznozīmīgiem nolīgumiem De minimis paziņojumā (29). Šīs pamatnostādnes neskar Pamatnostādnes par ietekmi uz tirdzniecību un De minimis paziņojumu, nedz arī jebkādus turpmākos Komisijas norādījumus. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Pamatnostādnēs par ietekmi uz tirdzniecību ir apkopoti Savienības tiesu izstrādātie principi attiecībā uz to, kā interpretēt jēdzienu “ietekme uz tirdzniecību”, un norādīts, kādos gadījumos nolīgumi, visticamāk, nevarētu ievērojami ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tajās ir ietverta negatīva atspēkojama prezumpcija, kas attiecas uz visiem nolīgumiem Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē neatkarīgi no šajos nolīgumos iekļauto ierobežojumu veida un kas tādējādi attiecas arī uz nolīgumiem ar stingrajiem ierobežojumiem (30). Saskaņā ar minēto prezumpciju vertikālie nolīgumi principā nevar ievērojami ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, ja:






  a) | pušu kopējā tirgus daļa nevienā konkrētajā Savienības tirgū, kuru ietekmē nolīgums, nepārsniedz 5 %, un |
| --- | --- | --- |

(25)

a)

pušu kopējā tirgus daļa nevienā konkrētajā Savienības tirgū, kuru ietekmē nolīgums, nepārsniedz 5 %, un

| b) | piegādātāja kopējais gada apgrozījums Savienībā par produktiem, uz kuriem attiecas nolīgums, nepārsniedz 40 miljonus euro vai — gadījumos, kad nolīgums noslēgts starp pircēju un vairākiem piegādātājiem, — pircēja kopējā pirkumu summa, ko tas maksā par produktiem, uz kuriem attiecas nolīgums, nepārsniedz 40 miljonus euro (31). Komisija var atspēkot šo prezumpciju, ja nolīguma iezīmju un tā ekonomiskā konteksta analīze ļauj pierādīt pretējo. |
| --- | --- |

b)

piegādātāja kopējais gada apgrozījums Savienībā par produktiem, uz kuriem attiecas nolīgums, nepārsniedz 40 miljonus euro vai — gadījumos, kad nolīgums noslēgts starp pircēju un vairākiem piegādātājiem, — pircēja kopējā pirkumu summa, ko tas maksā par produktiem, uz kuriem attiecas nolīgums, nepārsniedz 40 miljonus euro (31). Komisija var atspēkot šo prezumpciju, ja nolīguma iezīmju un tā ekonomiskā konteksta analīze ļauj pierādīt pretējo.

| (26) | Kā paredzēts De minimis paziņojumā, principā ir uzskatāms, ka nekonkurējošu pušu nolīgumi neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ja nevienas nolīguma puses tirgus daļa nevienā konkrētajā tirgū, kuru ietekmē nolīgums, nepārsniedz 15 % (32). Uz šo vispārīgo noteikumu attiecas divi izņēmumi. Pirmkārt, attiecībā uz konkurences ierobežojumiem mērķa dēļ, Līguma 101. panta 1. punktu piemēro pat tad, ja katras puses tirgus daļa nepārsniedz 15 % (33). Tas tā ir tāpēc, ka nolīgums, kurš var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm un kura mērķis ir ierobežot konkurenci, pēc savas būtības un neatkarīgi no tā konkrētās ietekmes ir uzskatāms par nolīgumu, kas ievērojami ierobežo konkurenci (34). Otrkārt, tirgus daļas 15 % robežlielums tiek samazināts līdz 5 %, ja konkurenci konkrētajā tirgū ierobežo nolīgumu paralēlo tīklu kumulatīvā ietekme. Kumulatīvā ietekme Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanas atsaukšanas kontekstā ir skatīta (257)–(261) punktā. De minimis paziņojumā ir skaidrots, ka parasti ir uzskatāms, ka individuāli piegādātāji vai izplatītāji, kuru tirgus daļa nepārsniedz 5 %, nespēj būtiski veicināt kumulatīvu tirgus piekļuves bloķēšanu (35). |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Turklāt nav prezumpcijas, ka vertikālie nolīgumi, kuros vienam vai vairākiem uzņēmumiem individuālā tirgus daļa pārsniedz 15 %, automātiski ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Šādiem nolīgumiem tik un tā var nebūt ievērojamas ietekmes uz tirdzniecību starp dalībvalstīm vai tie var nebūt uzskatāmi par ievērojamu konkurences ierobežojumu (36). Tāpēc tie ir jānovērtē, ņemot vērā to tiesisko un ekonomisko kontekstu. Šādu nolīgumu individuālā novērtējuma kritēriji ir noteikti šo pamatnostādņu 8. iedaļā. |
| --- | --- |

(27)

| (28) | Komisija turklāt uzskata, ka mazo un vidējo uzņēmumu (“MVU”) (37) vertikālie nolīgumi reti kad spēj ievērojami ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Komisija arī uzskata, ka šie nolīgumi tikai retos gadījumos ievērojami ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, kā to interpretē Eiropas Savienības Tiesa, ja vien tie neietver konkurences ierobežojumus mērķa dēļ Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē. Tāpēc uz MVU vertikālie nolīgumi principā neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Ja minētie nolīgumi tomēr atbilst Līguma 101. panta 1. punkta piemērošanas nosacījumiem, Komisija parasti atturēsies no procedūras sākšanas sakarā ar nepietiekamu Savienības ieinteresētību, ja vien šiem uzņēmumiem atsevišķi vai kopā nav dominējošs stāvoklis būtiskā iekšējā tirgus daļā. |
| --- | --- |

(28)

3.2.   Aģenta nolīgumi

3.2.1.   Aģenta nolīgumi, kuri neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā

| (29) | Aģents ir juridiska vai fiziska persona, kas ir pilnvarota sagatavot un/vai noslēgt līgumus citas personas (principāla) uzdevumā vai nu paša aģenta vārdā, vai principāla vārdā par preču vai pakalpojumu iegādi, ko veic principāls, vai par principāla piegādāto preču vai sniegto pakalpojumu pārdošanu. |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Līguma 101. pantu piemēro nolīgumiem starp diviem vai vairākiem uzņēmumiem. Noteiktos apstākļos attiecības starp aģentu un tā principālu var tikt atzītas par tādām, kurās aģents nedarbojas kā neatkarīgs uzņēmējs. Tā tas ir gadījumos, kad aģents neuzņemas būtiskus finansiālus vai komerciālus riskus saistībā ar principāla uzdevumā noslēgtajiem vai sagatavotajiem līgumiem, kā sīkāk paskaidrots (31)–(34) punktā (38). Šādā gadījumā aģenta nolīgums pilnībā vai daļēji neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā (39). Tā kā šāds gadījums ir izņēmums no Līguma 101. panta vispārējās piemērojamības uzņēmumu nolīgumiem, nosacījumi nolīguma klasificēšanai par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ir jāinterpretē šauri. Piemēram, ir mazāk iespējams, ka aģenta nolīgumu klasificēs kā tādu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ja aģents veic sarunas un/vai slēdz līgumus daudzu principālu vārdā (40). Šajā klasificēšanā netiek ņemts vērā tas, kā attiecīgo nolīgumu kvalificējušas tā puses vai kā tas kvalificēts valsts tiesību aktos. |
| --- | --- |

(30)

| (31) | Pastāv trīs veidu finanšu vai komerciālie riski, kas ir būtiski, lai nolīgumu klasificētu kā aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā:






  a) | uz konkrētajiem līgumiem attiecināmie riski, kas ir tieši saistīti ar līgumiem, kurus aģents noslēdz un/vai sagatavo principāla uzdevumā, piemēram, saistībā ar krājumu finansēšanu; |
| --- | --- | --- |

(31)

a)

uz konkrētajiem līgumiem attiecināmie riski, kas ir tieši saistīti ar līgumiem, kurus aģents noslēdz un/vai sagatavo principāla uzdevumā, piemēram, saistībā ar krājumu finansēšanu;

| b) | uz konkrēto tirgu attiecināmo investīciju riski. Runa ir par investīcijām, kas ir konkrēti vajadzīgas darbības veidam, kuram principāls ir iecēlis aģentu, proti, kas ir vajadzīgas, lai aģents varētu sagatavot un/vai noslēgt konkrēta veida līgumus. Šādas investīcijas parasti ir neatgūstamas — pēc darbības pārtraukšanas konkrētajā jomā šīs investīcijas nevar izmantot citām darbībām un var pārdot vienīgi ar ievērojamiem zaudējumiem; |
| --- | --- |

b)

uz konkrēto tirgu attiecināmo investīciju riski. Runa ir par investīcijām, kas ir konkrēti vajadzīgas darbības veidam, kuram principāls ir iecēlis aģentu, proti, kas ir vajadzīgas, lai aģents varētu sagatavot un/vai noslēgt konkrēta veida līgumus. Šādas investīcijas parasti ir neatgūstamas — pēc darbības pārtraukšanas konkrētajā jomā šīs investīcijas nevar izmantot citām darbībām un var pārdot vienīgi ar ievērojamiem zaudējumiem;

| c) | riski, kas saistīti ar citām darbībām tajā pašā produktu tirgū, ja principāls aģenta attiecību ietvaros prasa, lai aģents veiktu šādas darbības nevis kā aģents principāla uzdevumā, bet uz paša risku. |
| --- | --- |

c)

riski, kas saistīti ar citām darbībām tajā pašā produktu tirgū, ja principāls aģenta attiecību ietvaros prasa, lai aģents veiktu šādas darbības nevis kā aģents principāla uzdevumā, bet uz paša risku.

| (32) | Ja aģents neuzņemas nevienu no (31) punktā uzskaitītajiem riska veidiem vai uzņemas šādus riskus tikai nenozīmīgā apmērā, nolīgumu klasificē kā aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Tas, vai riski, kurus uzņemas aģents, ir būtiski, principā būtu jānovērtē, ņemot vērā ieņēmumus, kurus aģents gūst no aģenta pakalpojumu sniegšanas, piemēram, tā komisijas maksu, nevis ieņēmumus, kas tiek gūti no aģenta nolīguma tvērumā ietilpstošo preču vai pakalpojumu pārdošanas. Savukārt riski, kas ir saistīti ar aģenta pakalpojumu sniegšanu vispār, piemēram, saistībā ar aģenta ienākumu atkarību no tā kā aģenta sekmīgas darbības vai vispārīgām investīcijām, piemēram, telpās vai personālā, ko varētu izmantot jebkāda veida darbībai, novērtējumā netiek ņemti vērā. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | Ņemot vērā iepriekš minēto, nolīgumu parasti klasificē kā aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:






  a) | aģents neiegūst saskaņā ar aģenta nolīgumu pirkto vai pārdoto preču īpašumtiesības un pats nesniedz pakalpojumus, kas nopirkti vai pārdoti saskaņā ar aģenta nolīgumu. Ja aģents pagaidu kārtā uz ļoti īsu laiku iegūst līguma preču īpašumtiesības, pārdodot tās principāla uzdevumā, tas neliedz nolīgumu uzskatīt par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ar nosacījumu, ka aģentam sakarā ar šo īpašumtiesību pāreju nerodas nekādas izmaksas un riski; |
| --- | --- | --- |

(33)

a)

aģents neiegūst saskaņā ar aģenta nolīgumu pirkto vai pārdoto preču īpašumtiesības un pats nesniedz pakalpojumus, kas nopirkti vai pārdoti saskaņā ar aģenta nolīgumu. Ja aģents pagaidu kārtā uz ļoti īsu laiku iegūst līguma preču īpašumtiesības, pārdodot tās principāla uzdevumā, tas neliedz nolīgumu uzskatīt par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ar nosacījumu, ka aģentam sakarā ar šo īpašumtiesību pāreju nerodas nekādas izmaksas un riski;

| b) | aģents nepiedalās ar līguma preču vai pakalpojumu piegādi vai pirkšanu saistīto izmaksu segšanā, ieskaitot preču transportēšanas izmaksas. Tas neliedz aģentam sniegt transporta pakalpojumus ar nosacījumu, ka izmaksas sedz principāls; |
| --- | --- |

b)

aģents nepiedalās ar līguma preču vai pakalpojumu piegādi vai pirkšanu saistīto izmaksu segšanā, ieskaitot preču transportēšanas izmaksas. Tas neliedz aģentam sniegt transporta pakalpojumus ar nosacījumu, ka izmaksas sedz principāls;

| c) | aģents neglabā līguma preču krājumus uz sava rēķina vai riska, tai skaitā nesedz krājumu finansēšanas izmaksas un krājumu zaudēšanas izmaksas. Aģentam jābūt iespējai nodot nepārdotās preces atpakaļ principālam, ja vien tā nav aģenta vaina, piemēram, tāpēc, ka aģents nav veicis samērīgus drošības pasākumus, lai nepieļautu krājumu zaudēšanu; |
| --- | --- |

c)

aģents neglabā līguma preču krājumus uz sava rēķina vai riska, tai skaitā nesedz krājumu finansēšanas izmaksas un krājumu zaudēšanas izmaksas. Aģentam jābūt iespējai nodot nepārdotās preces atpakaļ principālam, ja vien tā nav aģenta vaina, piemēram, tāpēc, ka aģents nav veicis samērīgus drošības pasākumus, lai nepieļautu krājumu zaudēšanu;

| d) | aģents neuzņemas atbildību par to, ka klienti nav izpildījuši līgumu, izņemot aģenta komisijas maksas zaudējumus, ja vien tā nav aģenta vaina (piemēram, tāpēc, ka aģents nav veicis saprātīgus drošības vai zādzību novēršanas pasākumus vai nav veicis samērīgus pasākumus, lai informētu principālu vai policiju par zādzību vai paziņotu principālam visu vajadzīgo aģenta rīcībā esošo informāciju par klienta finansiālo uzticamību); |
| --- | --- |

d)

aģents neuzņemas atbildību par to, ka klienti nav izpildījuši līgumu, izņemot aģenta komisijas maksas zaudējumus, ja vien tā nav aģenta vaina (piemēram, tāpēc, ka aģents nav veicis saprātīgus drošības vai zādzību novēršanas pasākumus vai nav veicis samērīgus pasākumus, lai informētu principālu vai policiju par zādzību vai paziņotu principālam visu vajadzīgo aģenta rīcībā esošo informāciju par klienta finansiālo uzticamību);

| e) | aģents neuzņemas atbildību attiecībā pret klientiem vai citām trešām personām par zaudējumiem vai kaitējumu līguma preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas rezultātā, ja vien tā nav aģenta vaina; |
| --- | --- |

e)

aģents neuzņemas atbildību attiecībā pret klientiem vai citām trešām personām par zaudējumiem vai kaitējumu līguma preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas rezultātā, ja vien tā nav aģenta vaina;

| f) | aģents nav tieši vai netieši saņēmis uzdevumu investēt pārdošanas veicināšanā, tai skaitā veicot iemaksas principāla reklāmas budžetā vai attiecībā uz reklāmas vai tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, kuri attiecas konkrēti uz līguma precēm vai pakalpojumiem, ja vien šīs izmaksas pilnībā neatlīdzina principāls; |
| --- | --- |

f)

aģents nav tieši vai netieši saņēmis uzdevumu investēt pārdošanas veicināšanā, tai skaitā veicot iemaksas principāla reklāmas budžetā vai attiecībā uz reklāmas vai tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, kuri attiecas konkrēti uz līguma precēm vai pakalpojumiem, ja vien šīs izmaksas pilnībā neatlīdzina principāls;

| g) | aģents neveic uz konkrēto tirgu attiecināmas investīcijas aprīkojumā, telpās, personāla apmācībā vai reklāmā, piemēram, degvielas uzglabāšanas tvertnes iegādē degvielas mazumtirdzniecības gadījumā, speciālā programmatūrā, kas vajadzīga apdrošināšanas polišu pārdošanai apdrošināšanas aģentu gadījumā, vai maršrutu vai galamērķu reklāmā ceļojumu aģentu gadījumā attiecībā uz aviobiļešu vai viesnīcu pakalpojumu pārdošanu, izņemot, ja principāls pilnībā atlīdzina šīs izmaksas; |
| --- | --- |

g)

aģents neveic uz konkrēto tirgu attiecināmas investīcijas aprīkojumā, telpās, personāla apmācībā vai reklāmā, piemēram, degvielas uzglabāšanas tvertnes iegādē degvielas mazumtirdzniecības gadījumā, speciālā programmatūrā, kas vajadzīga apdrošināšanas polišu pārdošanai apdrošināšanas aģentu gadījumā, vai maršrutu vai galamērķu reklāmā ceļojumu aģentu gadījumā attiecībā uz aviobiļešu vai viesnīcu pakalpojumu pārdošanu, izņemot, ja principāls pilnībā atlīdzina šīs izmaksas;

| h) | aģents neveic citas darbības tajā pašā produktu tirgū, kuras principāls prasījis veikt aģenta attiecību ietvaros (piemēram, preču piegādi), ja vien principāls pilnībā neatlīdzina minētās darbības. |
| --- | --- |

h)

aģents neveic citas darbības tajā pašā produktu tirgū, kuras principāls prasījis veikt aģenta attiecību ietvaros (piemēram, preču piegādi), ja vien principāls pilnībā neatlīdzina minētās darbības.

| (34) | Lai gan (33) punktā sniegtais saraksts nav izsmeļošs, ja aģents uzņemas vienu vai vairākus (31)–(33) punktā minētos riskus vai izmaksas, aģenta un principāla nolīgums netiks kvalificēts kā aģenta nolīgums, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā (41). Riska jautājums ir jānovērtē katrā gadījumā atsevišķi, turklāt ņemot vērā ekonomisko realitāti, nevis nolīguma tiesisko formu. Praktisku iemeslu dēļ riska analīzi var sākt ar uz konkrētajiem līgumiem attiecināmo risku novērtēšanu. Ja aģents uzņemas uz konkrētajiem līgumiem attiecināmos riskus, kuri nav nebūtiski, ar to pietiek, lai secinātu, ka aģents ir neatkarīgs izplatītājs. Ja aģents neuzņemas uz konkrētajiem līgumiem attiecināmos riskus, analīze jāturpina, novērtējot uz konkrēto tirgu attiecināmo investīciju riskus. Visbeidzot, ja aģents neuzņemas ne uz konkrētajiem līgumiem attiecināmos riskus, ne uz konkrēto tirgu attiecināmo investīciju riskus, var būt nepieciešams izvērtēt riskus, kas saistīti ar citām darbībām, kuras aģenta attiecību ietvaros prasīts veikt tajā pašā produktu tirgū. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Principāls var izmantot dažādas metodes attiecīgo risku un izmaksu segšanai, ja vien šīs metodes nodrošina, ka aģents neuzņemas nekādus būtiskus riskus, kas minēti (31)–(33) punktā. Piemēram, principāls var atlīdzināt konkrēto izmaksu summu vai segt šīs izmaksas, samaksājot fiksētu summu, vai maksāt aģentam fiksētu procentuālo daļu no ieņēmumiem, kas gūti, pārdodot preces vai pakalpojumus saskaņā ar aģenta nolīgumu. Lai nodrošinātu, ka ir segti visi attiecīgie riski un izmaksas, principāla izmantotajai metodei jābūt tādai, lai aģents varētu viegli nošķirt summu(-as), kas paredzēta(-as) attiecīgo risku un izmaksu segšanai, no jebkuras(-ām) citas(-ām) summas(-ām), kas izmaksāta(-as) aģentam, piemēram, kas paredzēta(-as) kā atlīdzība aģentam par aģenta pakalpojumu sniegšanu. Pretējā gadījumā aģents var nespēt pārbaudīt, vai principāla izvēlētā metode sedz tā izmaksas. Tāpat var būt nepieciešams paredzēt vienkāršu metodi, kā aģentam deklarēt un pieprasīt atlīdzināt izmaksas, kas pārsniedz noteikto fiksēto summu vai fiksēto procentuālo daļu. Principālam var būt arī nepieciešams sistemātiski uzraudzīt izmaiņas attiecīgajās izmaksās un attiecīgi koriģēt fiksēto summu vai fiksēto procentuālo daļu. Ja attiecīgās izmaksas tiek atlīdzinātas, maksājot noteiktu procentuālo daļu no aģenta nolīguma ietvaros pārdoto produktu cenas, principālam būtu jāņem vērā arī fakts, ka aģentam uz konkrēto tirgu attiecināmo investīciju izmaksas var rasties pat tad, ja noteiktā periodā tā pārdošanas apjoms ir neliels vai nulle. Principālam ir jāatlīdzina šīs izmaksas. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Neatkarīgs noteiktu piegādātāja preču vai pakalpojumu izplatītājs var darboties kā aģents attiecībā uz citām tā paša piegādātāja precēm vai pakalpojumiem ar nosacījumu, ka darbības un riskus, uz kuriem attiecas aģenta nolīgums, ir iespējams pienācīgi nodalīt (piemēram, tie attiecas uz precēm vai pakalpojumiem ar papildu funkcijām vai jaunām iezīmēm). Lai nolīgumu klasificētu kā aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, neatkarīgajam izplatītājam aģenta nolīgums jānoslēdz patiesi brīvprātīgi (piemēram, principāls nedrīkst aģenta attiecības de facto uzspiest, draudot ar izplatīšanas attiecību izbeigšanu vai noteikumu pasliktināšanu). Tāpat principāls nedrīkst tieši vai netieši uzlikt aģentam pienākumu veikt neatkarīga izplatītāja darbību, ja vien šo darbību pilnībā neatlīdzina principāls, kā noteikts (33) punkta h) apakšpunktā. Turklāt, kā minēts (31)–(33) punktā, visi attiecīgie riski, kas saistīti ar to preču vai pakalpojumu pārdošanu, uz kuriem attiecas aģenta nolīgums, tai skaitā uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas, jāuzņemas principālam. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | Ja aģents uz paša risku veic vēl citas darbības tā paša piegādātāja labā, ko šis piegādātājs nav pieprasījis, pastāv iespēja, ka pienākumi, kas aģentam noteikti attiecībā uz tā kā aģenta darbībām, ietekmēs tā pamudinājumus un ierobežos lēmumu pieņemšanas neatkarību attiecībā uz produktu pārdošanu neatkarīgā statusā. Konkrētāk, pastāv iespēja, ka principāla cenu politika attiecībā uz produktiem, kas tiek pārdoti saskaņā ar aģenta nolīgumu, ietekmēs aģenta/izplatītāja pamudinājumus neatkarīgā cenu noteikšanā produktiem, kurus tas pārdod kā neatkarīgs izplatītājs. Turklāt aģenta darbības un neatkarīgas izplatīšanas apvienojums viena un tā paša piegādātāja labā rada grūtības nošķirt investīcijas un izmaksas (tai skaitā uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas), kuras attiecas uz aģenta funkcijām, no investīcijām un izmaksām, kuras attiecas tikai uz neatkarīgajām darbībām. Tādos gadījumos var būt īpaši sarežģīti novērtēt, vai aģenta attiecības atbilst (30)–(33) punkta nosacījumiem (42). |
| --- | --- |

(37)

| (38) | (37) punktā aprakstītās problēmsituācijas drīzāk var rasties tad, ja aģents veic citas darbības kā tā paša principāla neatkarīgais izplatītājs tajā pašā konkrētajā tirgū. Turpretī šo problēmsituāciju rašanās ir mazāk iespējama, ja aģenta pārējās darbības, kuras tas veic kā neatkarīgs izplatītājs, ir saistītas ar citu konkrēto tirgu (43). Principā — jo mazāk savstarpēji aizstājami ir produkti, kas tiek pārdoti saskaņā ar aģenta nolīgumu, un produkti, ko aģents pārdod patstāvīgi, jo mazāka ir šo problēmsituāciju rašanās iespējamība. Ja produktiem nav objektīvi būtiski atšķirīgu iezīmju (piemēram, augstākas kvalitātes, jaunu īpašību vai papildu funkciju ziņā), var būt grūtāk nošķirt aģenta abus darbību veidus, un šādā gadījumā var pastāvēt būtisks risks, ka attiecībā uz produktiem, kurus aģents izplata neatkarīgi, to ietekmē aģenta nolīguma noteikumi, īpaši attiecībā uz cenu noteikšanu. |
| --- | --- |

(38)

| (39) | Lai noteiktu uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas, kas jāatlīdzina, noslēdzot aģenta nolīgumu ar kādu neatkarīgo izplatītāju, kurš jau darbojas konkrētajā tirgū, principālam, novērtējot, kuras investīcijas attiecas konkrēti uz darbību, kuras veikšanai tiek norīkots šis aģents, būtu jāņem vērā hipotētiska situācija ar tādu aģentu, kurš līdz šim nav darbojies konkrētajā tirgū. Principālam būtu jāsedz uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas, kas nepieciešamas, lai darbotos konkrētajā tirgū, cita starpā arī tad, ja šīs investīcijas attiecas arī uz diferencētajiem produktiem, kurus izplata ārpus aģenta nolīguma darbības jomas, bet nav saistītas tikai ar šādu diferencēto produktu pārdošanu. Vienīgais gadījums, kad principālam nebūtu jāsedz uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas konkrētajā tirgū, būtu tad, ja šīs investīcijas attiecas tikai uz tādu diferencēto produktu pārdošanu, kas netiek pārdoti saskaņā ar aģenta nolīgumu, bet tiek izplatīti neatkarīgi. Tas tā ir tāpēc, ka aģentam rastos visas uz konkrēto tirgu attiecināmās izmaksas, lai darbotos tirgū, bet tam nerastos uz konkrēto tirgu attiecināmās izmaksas, kas vienīgi saistītas ar diferencēto produktu pārdošanu, ja aģents šos produktus neizplatītu arī neatkarīgi (ar nosacījumu, ka aģents spēj darboties konkrētajā tirgū, nepārdodot attiecīgos diferencētos produktus). Ciktāl attiecīgās investīcijas (piemēram, investīcijas konkrētajām darbībām paredzētā aprīkojumā) jau ir amortizētas, atlīdzinājumu var proporcionāli koriģēt. Līdzīgi atlīdzinājumu var koriģēt arī tad, ja neatkarīga izplatītāja veiktās uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas ievērojami pārsniedz uz konkrēto tirgu attiecināmās investīcijas, kas ir nepieciešamas, lai aģents, veicot savu darbību kā neatkarīgs izplatītājs, varētu uzsākt darbību konkrētajā tirgū. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | Turpmāk sniegts piemērs, kā izmaksas sadalīt gadījumā, ja izplatītājs darbojas arī kā aģents attiecībā uz konkrētiem tā paša piegādātāja produktiem.





  Produktus A, B un C parasti pārdod viens un tas pats izplatītājs vai vairāki izplatītāji. Produkti A un B pieder pie viena un tā paša produktu un ģeogrāfiskā tirgus, bet tie ir diferencēti un tiem ir objektīvi atšķirīgas īpašības. Produkts C pieder pie cita produktu tirgus.
  Piegādātājs, kas parasti izplata savus produktus, izmantojot neatkarīgus izplatītājus, vēlas izmantot aģenta nolīgumu, lai izplatītu savu produktu A, kam ir jaunas funkcijas. Tas piedāvā šo aģenta nolīgumu saviem neatkarīgajiem izplatītājiem (attiecībā uz produktu B), kas jau darbojas tajā pašā produktu un ģeogrāfiskajā tirgū, juridiski vai faktiski nepieprasot tiem noslēgt šo nolīgumu.
  Lai uz aģenta nolīgumu neattiektos Līguma 101. panta 1. punkts un lai tas atbilstu (30)–(33) punkta nosacījumiem, principālam jāsedz visas investīcijas, kuras attiecas gan uz produkta A, gan uz produkta B (nevis tikai produkta A) pārdošanu, jo abi produkti pieder pie viena un tā paša produktu un ģeogrāfiskā tirgus. Piemēram, visas izmaksas par veikala pielāgošanu vai aprīkošanu nolūkā izstādīt un pārdot produktus A un B, visticamāk, ir attiecināmas uz konkrēto tirgu. Tāpat arī izmaksas par personāla apmācību nolūkā pārdot produktus A un B un izmaksas par speciālo noliktavas aprīkojumu, kurš vajadzīgs produktiem A un B, visticamāk, ir attiecināmas uz konkrēto tirgu. Minētās specifiskās investīcijas, kas parasti būtu nepieciešamas, lai aģents varētu ieiet tirgū un sākt pārdot produktus A un B, būtu jāsedz principālam, pat ja konkrētais aģents jau darbojas konkrētajā tirgū kā neatkarīgs izplatītājs.
  Tomēr principālam nebūtu jāsedz investīcijas produkta C pārdošanas vajadzībām, jo tas nepieder pie produktu A un B tirgus. Turklāt, ja produkta B pārdošanai ir nepieciešamas konkrētas investīcijas, kas nav vajadzīgas produkta A pārdošanai (piemēram, investīcijas speciālā aprīkojumā vai personāla apmācībā), šīs investīcijas nebūtu jāņem vērā un attiecīgi principālam nebūtu jāsedz ar nosacījumu, ka izplatītājs spēj darboties konkrētajā produktu A un B tirgū, pārdodot tikai produktu A.
  Attiecībā uz reklāmu — izmaksas par aģenta veikala kā tāda reklāmu (pretstatā konkrēti produkta A reklāmai) nāktu par labu gan aģenta veikalam vispār, gan produktu A, B un C noietam, tomēr aģenta nolīguma ietvaros tiek pārdots tikai produkts A. Tāpēc šīs izmaksas daļēji attiecas uz aģenta nolīguma novērtējumu, ciktāl tās ir saistītas ar produkta A pārdošanu saskaņā ar aģenta nolīgumu. Tomēr reklāmas kampaņas izmaksas, kas attiecas tikai uz produktu B vai C, nebūtu jāņem vērā un tādēļ tās nebūtu jāsedz principālam, ja izplatītājs var darboties konkrētajā tirgū, pārdodot tikai produktu A.
  Tie paši principi attiecas uz investīcijām tīmekļa vietnē vai interneta veikalā — daļa šo investīciju nebūs jāņem vērā, jo tās būtu jāveic neatkarīgi no produktu pārdošanas saskaņā ar aģenta nolīgumu. Tādējādi principālam nebūtu jāatlīdzina vispārīgās investīcijas aģenta tīmekļa vietnes izveidē, ja šo tīmekļa vietni var izmantot konkrētajā produktu tirgū neietilpstošu produktu pārdošanai (piemēram, produktam C vai vispār jebkuriem produktiem, kas nav produkti A un B). Turpretī investīcijas, kas attiecas uz konkrētā produktu tirgus produktu (tātad A un B) reklamēšanas vai pārdošanas darbībām tīmekļa vietnē, būtu jāņem vērā. Līdz ar to atkarībā no investīcijām, kas nepieciešamas produktu A un B reklamēšanai un pārdošanai tīmekļa vietnē, principālam būtu jāsedz daļa no tīmekļa vietnes vai interneta veikala izveides un/vai darbības izmaksām. Jebkādas konkrētās investīcijas tikai produkta B reklamēšanai vai pārdošanai nebūtu jāsedz ar nosacījumu, ka izplatītājs spēj darboties konkrētajā tirgū, pārdodot tikai produktu A. |
| --- | --- |

(40)

Produktus A, B un C parasti pārdod viens un tas pats izplatītājs vai vairāki izplatītāji. Produkti A un B pieder pie viena un tā paša produktu un ģeogrāfiskā tirgus, bet tie ir diferencēti un tiem ir objektīvi atšķirīgas īpašības. Produkts C pieder pie cita produktu tirgus.

Piegādātājs, kas parasti izplata savus produktus, izmantojot neatkarīgus izplatītājus, vēlas izmantot aģenta nolīgumu, lai izplatītu savu produktu A, kam ir jaunas funkcijas. Tas piedāvā šo aģenta nolīgumu saviem neatkarīgajiem izplatītājiem (attiecībā uz produktu B), kas jau darbojas tajā pašā produktu un ģeogrāfiskajā tirgū, juridiski vai faktiski nepieprasot tiem noslēgt šo nolīgumu.

Lai uz aģenta nolīgumu neattiektos Līguma 101. panta 1. punkts un lai tas atbilstu (30)–(33) punkta nosacījumiem, principālam jāsedz visas investīcijas, kuras attiecas gan uz produkta A, gan uz produkta B (nevis tikai produkta A) pārdošanu, jo abi produkti pieder pie viena un tā paša produktu un ģeogrāfiskā tirgus. Piemēram, visas izmaksas par veikala pielāgošanu vai aprīkošanu nolūkā izstādīt un pārdot produktus A un B, visticamāk, ir attiecināmas uz konkrēto tirgu. Tāpat arī izmaksas par personāla apmācību nolūkā pārdot produktus A un B un izmaksas par speciālo noliktavas aprīkojumu, kurš vajadzīgs produktiem A un B, visticamāk, ir attiecināmas uz konkrēto tirgu. Minētās specifiskās investīcijas, kas parasti būtu nepieciešamas, lai aģents varētu ieiet tirgū un sākt pārdot produktus A un B, būtu jāsedz principālam, pat ja konkrētais aģents jau darbojas konkrētajā tirgū kā neatkarīgs izplatītājs.

Tomēr principālam nebūtu jāsedz investīcijas produkta C pārdošanas vajadzībām, jo tas nepieder pie produktu A un B tirgus. Turklāt, ja produkta B pārdošanai ir nepieciešamas konkrētas investīcijas, kas nav vajadzīgas produkta A pārdošanai (piemēram, investīcijas speciālā aprīkojumā vai personāla apmācībā), šīs investīcijas nebūtu jāņem vērā un attiecīgi principālam nebūtu jāsedz ar nosacījumu, ka izplatītājs spēj darboties konkrētajā produktu A un B tirgū, pārdodot tikai produktu A.

Attiecībā uz reklāmu — izmaksas par aģenta veikala kā tāda reklāmu (pretstatā konkrēti produkta A reklāmai) nāktu par labu gan aģenta veikalam vispār, gan produktu A, B un C noietam, tomēr aģenta nolīguma ietvaros tiek pārdots tikai produkts A. Tāpēc šīs izmaksas daļēji attiecas uz aģenta nolīguma novērtējumu, ciktāl tās ir saistītas ar produkta A pārdošanu saskaņā ar aģenta nolīgumu. Tomēr reklāmas kampaņas izmaksas, kas attiecas tikai uz produktu B vai C, nebūtu jāņem vērā un tādēļ tās nebūtu jāsedz principālam, ja izplatītājs var darboties konkrētajā tirgū, pārdodot tikai produktu A.

Tie paši principi attiecas uz investīcijām tīmekļa vietnē vai interneta veikalā — daļa šo investīciju nebūs jāņem vērā, jo tās būtu jāveic neatkarīgi no produktu pārdošanas saskaņā ar aģenta nolīgumu. Tādējādi principālam nebūtu jāatlīdzina vispārīgās investīcijas aģenta tīmekļa vietnes izveidē, ja šo tīmekļa vietni var izmantot konkrētajā produktu tirgū neietilpstošu produktu pārdošanai (piemēram, produktam C vai vispār jebkuriem produktiem, kas nav produkti A un B). Turpretī investīcijas, kas attiecas uz konkrētā produktu tirgus produktu (tātad A un B) reklamēšanas vai pārdošanas darbībām tīmekļa vietnē, būtu jāņem vērā. Līdz ar to atkarībā no investīcijām, kas nepieciešamas produktu A un B reklamēšanai un pārdošanai tīmekļa vietnē, principālam būtu jāsedz daļa no tīmekļa vietnes vai interneta veikala izveides un/vai darbības izmaksām. Jebkādas konkrētās investīcijas tikai produkta B reklamēšanai vai pārdošanai nebūtu jāsedz ar nosacījumu, ka izplatītājs spēj darboties konkrētajā tirgū, pārdodot tikai produktu A.

3.2.2.   Līguma 101. panta 1. punkta piemērojamība aģenta nolīgumiem

| (41) | Ja nolīgums atbilst nosacījumiem tā klasificēšanai par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, aģenta pārdošanas vai pirkšanas funkcija ir daļa no principāla darbībām. Tā kā principāls uzņemas komerciālos un finansiālos riskus, kas saistīti ar līguma preču vai pakalpojumu pārdošanu un pirkšanu, visas saistības, kas aģentam noteiktas saistībā ar līgumiem, kurus tas sagatavo un/vai noslēdz principāla uzdevumā, neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Šajā punktā uzskaitītās aģenta saistības tiek uzskatītas par aģenta nolīguma neatņemamu sastāvdaļu, jo šīs saistības attiecas uz principāla spēju noteikt aģenta darbības tvērumu attiecībā uz līguma precēm vai pakalpojumiem. Tās ir nepieciešamas, principālam uzņemoties riskus attiecībā uz līgumiem, kurus principāla uzdevumā sagatavo un/vai noslēdz aģents. Tātad principāls var noteikt komercstratēģiju šādās jomās:






  a) | ierobežojumi attiecībā uz teritoriju, kurā aģents drīkst pārdot līguma preces vai pakalpojumus; |
| --- | --- | --- |

(41)

a)

ierobežojumi attiecībā uz teritoriju, kurā aģents drīkst pārdot līguma preces vai pakalpojumus;

| b) | ierobežojumi attiecībā uz klientiem, kuriem aģents drīkst pārdot līguma preces vai pakalpojumus; |
| --- | --- |

b)

ierobežojumi attiecībā uz klientiem, kuriem aģents drīkst pārdot līguma preces vai pakalpojumus;

| c) | cenas un nosacījumi, kas aģentam jāievēro, pārdodot vai pērkot līguma preces vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

c)

cenas un nosacījumi, kas aģentam jāievēro, pārdodot vai pērkot līguma preces vai pakalpojumus.

| (42) | Turpretī, ja aģents uzņemas vienu vai vairākus (31)–(33) punktā minētos riskus, aģenta un principāla nolīgums nav uzskatāms par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Šādā situācijā aģents tiks uzskatīts par neatkarīgu uzņēmumu, un uz aģenta un principāla nolīgumu attieksies Līguma 101. panta 1. punkts, tāpat kā jebkuru citu vertikālo nolīgumu gadījumā. Tālab Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta k) apakšpunktā ir precizēts, ka uzņēmums, kas saskaņā ar nolīgumu, kas ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, pārdod preces vai pakalpojumus citu uzņēmumu uzdevumā, ir pircējs. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Pat ja aģents neuzņemas nekādu būtiskus (31)–(33) punktā aprakstītos riskus, tas ir no principāla nošķirts uzņēmums, un tāpēc noteikumi, kas reglamentē attiecības starp aģentu un principālu, var ietilpt Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā neatkarīgi no tā, vai šie noteikumi ir iekļauti nolīgumā, kas reglamentē preču vai pakalpojumu pārdošanu vai pirkšanu, vai citā nolīgumā. Šādiem noteikumiem var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu ar nosacījumu, ka ir izpildīti regulā noteiktie nosacījumi. Ārpus Regulas (ES) 2022/720 darbības jomas šādiem noteikumiem nepieciešams individuāls novērtējums saskaņā ar Līguma 101. pantu, kā aprakstīts 8.1. iedaļā, jo īpaši, lai noteiktu, vai tie rada ierobežojošu ietekmi Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, un, ja tā ir, vai tie atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Piemēram, aģenta nolīgumi var ietvert noteikumu, kas principālam liedz iecelt citus aģentus attiecībā uz noteiktu darījumu veidu, klientu grupu vai teritoriju (aģenta ekskluzivitātes noteikumi), vai noteikumu, kas aģentam liedz darboties kā tādu uzņēmumu aģentam vai izplatītājam, kuri konkurē ar principālu (viena zīmola izplatīšanas noteikumi). Aģenta ekskluzivitātes noteikumi parasti nerada konkurenci ierobežojošu ietekmi. Savukārt ar viena zīmola izplatīšanas noteikumiem un pēctermiņa nekonkurēšanas noteikumiem, kas attiecas uz zīmolu savstarpējo konkurenci, var ierobežot konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, ja tie atsevišķi vai kumulatīvi veicina piekļuves bloķēšanu konkrētajā tirgū, kurā tiek pārdotas vai pirktas līguma preces vai pakalpojumi (sk. jo īpaši 6.2.2. un 8.2.1. iedaļu). |
| --- | --- |

(43)

| (44) | Aģenta nolīgums arī var ietilpt Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā gadījumos, kad nolīgums veicina aizliegtas vienošanās iespēju, pat ja principāls uzņemas visus attiecīgos finansiālos un komerciālos riskus. Tā tas var būt, piemēram, gadījumā, ja vairāki principāli izmanto vienu un to pašu aģentu pakalpojumus, vienlaikus kolektīvi liedzot citiem principāliem izmantot šo aģentu pakalpojumus, vai ja principāli izmanto aģentus, lai aizliegti vienotos par tirdzniecības stratēģiju vai apmainītos ar sensitīvu tirgus informāciju. |
| --- | --- |

(44)

| (45) | Ja neatkarīgs izplatītājs attiecībā uz konkrētām tā paša piegādātāja precēm vai pakalpojumiem darbojas arī kā aģents, atbilstība (36)–(39) punktā noteiktajām prasībām ir jāvērtē skrupulozi. Tas ir nepieciešams, lai novērstu aģentūras modeļa ļaunprātīgu izmantošanu tādās situācijās, kad piegādātājs faktiski nesāk darbību mazumtirdzniecības līmenī, izmantojot aģenta nolīgumu, nepieņem visus saistītos izplatīšanas lēmumus un neuzņemas visus (30)–(33) punktā minētos riskus, bet drīzāk izmanto aģentūras modeli kā līdzekli, kā kontrolēt attiecīgo produktu mazumtirdzniecības cenas, panākot lielus tālākpārdošanas uzcenojumus. Tā kā saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 4. pantu tālākpārdošanas cenu uzturēšana (“TCU”) ir stingrais ierobežojums, kā noteikts 6.1.1. iedaļā, un ierobežojums mērķa dēļ saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu, piegādātāji nedrīkst ļaunprātīgi izmantot aģenta attiecības, lai apietu Līguma 101. panta 1. punkta piemērošanu. |
| --- | --- |

(45)

3.2.3.   Aģenta nolīgumi un tiešsaistes platformu ekonomika

| (46) | Nolīgumi, ko noslēguši uzņēmumi, kuri darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, parasti neatbilst nosacījumiem, lai tos klasificētu kā aģenta nolīgumus, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Šādi uzņēmumi parasti darbojas kā neatkarīgi uzņēmēji, nevis kā daļa no uzņēmumiem, kuriem tie sniedz pakalpojumus. Konkrētāk, uzņēmumi, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, bieži apkalpo ļoti daudzus pārdevējus, un tādējādi tiem nav iespējams faktiski kļūt par daļu no pārdevēju uzņēmumiem. Turklāt spēcīgais tīkla efekts un citas tiešsaistes platformu ekonomikas iezīmes var radīt būtisku nelīdzsvarotību attiecībā uz līgumslēdzēju pušu lielumu un spēju aizstāvēt savas intereses. Tā rezultātā var izveidoties situācija, kad preču vai pakalpojumu pārdošanas nosacījumus un komerciālo stratēģiju nosaka nevis preču vai pakalpojumu pārdevēji, bet gan uzņēmums, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā. Turklāt uzņēmumi, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, parasti veic būtiskas uz konkrēto tirgu attiecināmas investīcijas, piemēram, programmatūrā, reklāmā un pēcpārdošanas pakalpojumos, kas liecina, ka šie uzņēmumi uzņemas būtiskus finansiālos vai komerciālos riskus, kas saistīti ar darījumiem, kurus tie veic kā starpnieki. |
| --- | --- |

(46)

3.3.   Apakšuzņēmuma nolīgumi

| (47) | Paziņojumā par apakšuzņēmuma nolīgumiem (44) apakšuzņēmuma nolīgumi definēti kā nolīgumi, kuros viens uzņēmums (“līgumslēdzējs”) ar trešās personas iepriekšēju rīkojumu vai bez tā pilnvaro citu uzņēmumu (“apakšuzņēmējs”) atbilstoši līgumslēdzēja norādījumiem ražot preces, sniegt pakalpojumus vai veikt darbus, kas jānodrošina līgumslēdzējam vai jāveic tā vārdā. Principā apakšuzņēmuma nolīgumi neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Paziņojumā par apakšuzņēmuma nolīgumiem ir sniegti papildu norādījumi par šā vispārīgā noteikuma piemērošanu. Konkrēti, Paziņojumā par apakšuzņēmuma nolīgumiem norādīts, ka Līguma 101. panta 1. punktu nepiemēro klauzulām, kas ierobežo tādu tehnoloģiju vai tāda aprīkojuma izmantošanu, ko līgumslēdzējs nodrošina apakšuzņēmējam, ar nosacījumu, ka šīs tehnoloģijas vai aprīkojums ir apakšuzņēmējam nepieciešami attiecīgo produktu ražošanai (45). Paziņojumā par apakšuzņēmuma nolīgumiem arī precizēta minētā vispārīgā noteikuma piemērošanas joma, jo īpaši tas, ka citi apakšuzņēmējam noteiktie ierobežojumi, piemēram, saistības neveikt vai neizmantot paša apakšuzņēmēja pētniecību un izstrādi vai vispār neražot trešo personu vajadzībām, var ietilpt Līguma 101. panta darbības jomā (46). |
| --- | --- |

(47)

4.   REGULAS (ES) 2022/720 DARBĪBAS JOMA

4.1.   Regulā (ES) 2022/720 noteiktā likumīguma prezumpcija

| (48) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteiktais atbrīvojums paredz likumīguma prezumpciju vertikālajiem nolīgumiem regulas nozīmē ar nosacījumu, ka piegādātāja un pircēja tirgus daļas konkrētajos tirgos nepārsniedz regulas 3. pantā noteiktos robežlielumus (sk. 5.2. iedaļu) un nolīgumā nav regulas 4. pantā norādīto stingro ierobežojumu (sk. 6.1. iedaļu) (47). Likumīguma prezumpcija ir piemērojama tikmēr, kamēr Komisija vai VKI konkrētā gadījumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. pantu nav atsaukusi grupu atbrīvojuma piemērošanu (sk. 7.1. iedaļu). Tas, ka uz vertikālo nolīgumu neattiecas likumīguma prezumpcija, nenozīmē, ka nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā vai ka tas neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | Ja piegādātājs izmanto vienu un to pašu vertikālo nolīgumu vairāku preču vai pakalpojumu veidu izplatīšanai, Regulas (ES) 2022/720 3. panta 1. punktā noteikto tirgus daļas robežlielumu piemērošanas rezultātā var rasties situācija, kad regulas 2. panta 1. punktā noteiktais atbrīvojums ir piemērojams attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, bet nav piemērojams attiecībā uz citām precēm vai pakalpojumiem. Attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuriem nav piemērojams regulas 2. panta 1. punkts, ir jāveic individuāls novērtējums saskaņā ar Līguma 101. pantu. |
| --- | --- |

(49)

4.2.   Vertikālo nolīgumu definīcija

| (50) | Līguma 101. panta 1. punktā ir minēti nolīgumi uzņēmumu starpā. Tajā uzņēmumi, kas darbojas vienā ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmā, nav nošķirti no uzņēmumiem, kas darbojas dažādos posmos. Tādējādi Līguma 101. panta 1. punkts attiecas gan uz horizontālajiem, gan vertikālajiem nolīgumiem (48). |
| --- | --- |

(50)

| (51) | Saskaņā ar pilnvarām, kas Komisijai piešķirtas ar Regulas Nr. 19/65/EEK 1. pantu, ar regulu paziņot, ka Līguma 101. panta 1. punktu nepiemēro dažām nolīgumu kategorijām starp uzņēmumiem, Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā vertikālais nolīgums ir definēts kā “nolīgums vai saskaņota darbība starp diviem vai vairākiem uzņēmumiem, no kuriem katrs nolīguma vai saskaņotās darbības ietvaros darbojas citā ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenī, un kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem puses var pirkt, pārdot un tālākpārdot konkrētas preces vai pakalpojumus” (49). |
| --- | --- |

(51)

4.2.1.   Vienpusēja rīcība neietilpst Regulas (ES) 2022/720 darbības jomā

| (52) | Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro uzņēmumu vienpusējai rīcībai. Tomēr vienpusēja rīcība var ietilpt Līguma 102. panta darbības jomā, ar kuru ir aizliegta dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana (50). |
| --- | --- |

(52)

| (53) | Regulu (ES) 2022/720 piemēro vertikālajiem nolīgumiem. Nolīguma pastāvēšanai Līguma 101. panta nozīmē pietiek ar to, ka attiecīgās personas ir paudušas kopīgu nodomu tirgū rīkoties kādā noteiktā veidā (tā dēvētā “gribas saskanība”). Forma, kādā ir pausts šis nodoms, nav būtiska, ja vien tā patiesi atspoguļo attiecīgo personu nodomu (51). |
| --- | --- |

(53)

| (54) | Ja pušu gribas saskanība nav pausta tieši formulēta nolīguma veidā, pusei vai iestādei, kas apgalvo, ka ir pārkāpts Līguma 101. pants, ir jāpierāda, ka vienas puses vienpusējai politikai ir piekritusi otra puse. Vertikālo nolīgumu gadījumā piekrišana konkrētai vienpusējai politikai var būt vai nu tieša, vai netieša.






  a) | Tiešu piekrišanu var deducēt no pilnvarām, kas attiecīgajām pusēm piešķirtas iepriekš sagatavotā vispārīgā nolīgumā. Ja šāda nolīguma noteikumos ir paredzēts vai atļauts, ka viena puse vēlāk noteiks konkrētu vienpusēju politiku, kas būs saistoša otrai pusei, uz tā pamata var konstatēt, ka otra puse piekrīt šai politikai (52). |
| --- | --- | --- |

(54)

a)

Tiešu piekrišanu var deducēt no pilnvarām, kas attiecīgajām pusēm piešķirtas iepriekš sagatavotā vispārīgā nolīgumā. Ja šāda nolīguma noteikumos ir paredzēts vai atļauts, ka viena puse vēlāk noteiks konkrētu vienpusēju politiku, kas būs saistoša otrai pusei, uz tā pamata var konstatēt, ka otra puse piekrīt šai politikai (52).

| b) | Attiecībā uz netiešu piekrišanu ir jāpierāda, ka viena puse ir tieši vai netieši prasījusi, lai otra puse sadarbotos tās vienpusējās politikas īstenošanā, un ka otra puse šo prasību ir izpildījusi, šo00, vienpusējo politiku īstenojot praksē (53). Piemēram, ja pēc tam, kad piegādātājs paziņojis, ka paralēlās tirdzniecības novēršanas nolūkā vienpusēji samazina piegādes, izplatītāji nekavējoties samazina savus pasūtījumus un pārtrauc paralēlo tirdzniecību, tad var secināt, ka šie izplatītāji ir netieši piekrituši piegādātāja vienpusējai politikai. Šādu secinājumu savukārt nevar izdarīt, ja izplatītāji turpina paralēlo tirdzniecību vai cenšas atrast jaunus paralēlās tirdzniecības kanālus. |
| --- | --- |

b)

Attiecībā uz netiešu piekrišanu ir jāpierāda, ka viena puse ir tieši vai netieši prasījusi, lai otra puse sadarbotos tās vienpusējās politikas īstenošanā, un ka otra puse šo prasību ir izpildījusi, šo00, vienpusējo politiku īstenojot praksē (53). Piemēram, ja pēc tam, kad piegādātājs paziņojis, ka paralēlās tirdzniecības novēršanas nolūkā vienpusēji samazina piegādes, izplatītāji nekavējoties samazina savus pasūtījumus un pārtrauc paralēlo tirdzniecību, tad var secināt, ka šie izplatītāji ir netieši piekrituši piegādātāja vienpusējai politikai. Šādu secinājumu savukārt nevar izdarīt, ja izplatītāji turpina paralēlo tirdzniecību vai cenšas atrast jaunus paralēlās tirdzniecības kanālus.

| (55) | Ņemot vērā iepriekš minēto, vispārīgu noteikumu un nosacījumu noteikšana, ko veic viena puse, ir uzskatāma par nolīgumu Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, ja otra puse ir tieši vai netieši piekritusi šādiem noteikumiem un nosacījumiem (54). |
| --- | --- |

(55)

4.2.2.   Uzņēmumi, kas darbojas dažādos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos

| (56) | Regula (ES) 2022/720 attiecas uz divu vai vairāku uzņēmumu nolīgumiem neatkarīgi no to darījumdarbības modeļa. Regulu nepiemēro nolīgumiem, kas noslēgti ar fiziskām personām, kuras rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar viņu komercdarbību, darījumdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju, jo šādas personas nav uzņēmumi. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Lai nolīgumu klasificētu kā vertikālo nolīgumu Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, nolīgumam jābūt noslēgtam tādu uzņēmumu starpā, kuri attiecīgā nolīguma ietvaros darbojas dažādos ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmos. Piemēram, vertikālais nolīgums pastāv, ja uzņēmums ražo kādu izejvielu vai sniedz kādu pakalpojumu, ko tas pārdod citam uzņēmumam, kurš to izmanto par izejresursu savās precēs vai pakalpojumos, vai ja ražotājs pārdod produktu vairumtirgotājam, kas to tālāk pārdod mazumtirgotājam. Tāpat vertikālais nolīgums pastāv, ja viens uzņēmums pārdod preces vai pakalpojumus citam uzņēmumam, kas ir šo preču vai pakalpojumu galalietotājs. |
| --- | --- |

(57)

| (58) | Tā kā Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta definīcija attiecas uz konkrētā nolīguma mērķi, fakts, ka viena no nolīguma pusēm darbojas vairāk nekā vienā ražošanas vai izplatīšanas ķēdes posmā, neizslēdz Regulas (ES) 2022/720 piemērošanu. Tomēr, ja vertikālais nolīgums ir noslēgts starp konkurējošiem uzņēmumiem, Regula (ES) 2022/720 nav piemērojama, izņemot tad, ja ir izpildīti regulas 2. panta 4. punkta nosacījumi (sk. 4.4.3. un 4.4.4. iedaļu). |
| --- | --- |

(58)

4.2.3.   Nolīgums attiecas uz preču vai pakalpojumu pirkšanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu

| (59) | Lai nolīgumu klasificētu kā vertikālo nolīgumu Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, tam ir jāattiecas uz nosacījumiem, ar kādiem puses “var pirkt, pārdot un tālākpārdot konkrētas preces vai pakalpojumus”. Saskaņā ar grupu atbrīvojuma regulu mērķi nodrošināt juridisko noteiktību Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē plaši kā tāds, kas attiecas uz visiem vertikālajiem nolīgumiem neatkarīgi no tā, vai tie attiecas uz starppatēriņa vai galapatēriņa precēm vai pakalpojumiem. Piemērojot regulu konkrētam nolīgumam, par nolīguma precēm vai pakalpojumiem uzskata gan piegādātās preces vai sniegtos pakalpojumus, gan – starpposma preču vai pakalpojumu gadījumā – galapatēriņa preces vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētie vertikālie nolīgumi tiešsaistes platformu ekonomikā, tai skaitā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju noslēgtie nolīgumi, ir ietverti Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Tādu vertikālo nolīgumu gadījumā, kas attiecas uz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, gan tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, gan preces vai pakalpojumus, ar kuriem veic darījumus, izmantojot tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, uzskata par līguma precēm vai pakalpojumiem Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas nolūkā. |
| --- | --- |

(60)

| (61) | Regula (ES) 2022/720 neattiecas uz vertikālajiem ierobežojumiem, kuri nav saistīti ar preču vai pakalpojumu pirkšanas, pārdošanas un tālākpārdošanas nosacījumiem. Tāpēc šādi ierobežojumi ir jānovērtē individuāli, proti, ir jānosaka, vai tie ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā un, ja ietilpst, vai ir izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. Piemēram, Regula (ES) 2022/720 neattiecas uz saistībām, kas pusēm liedz veikt neatkarīgu pētniecību un izstrādi, pat ja puses ir iekļāvušas šādas saistības vertikālajā nolīgumā. Vēl viens piemērs ir īres un nomas nolīgumi. Lai gan Regula (ES) 2022/720 attiecas uz nolīgumiem par preču pārdošanu un iegādi nolūkā tās iznomāt trešām personām, uz īres un nomas nolīgumiem kā tādiem tā neattiecas, jo šādā gadījumā nenotiek preču pārdošana vai pirkšana. |
| --- | --- |

(61)

4.3.   Vertikālie nolīgumi tiešsaistes platformu ekonomikā

| (62) | Uzņēmumiem, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, ir arvien lielāka nozīme preču un pakalpojumu izplatīšanā. Tie praktizē jaunus darījumdarbības veidus, no kuriem dažus nav viegli kategorizēt, izmantojot jēdzienus, kas tiek piemēroti vertikālajiem nolīgumiem fiziskas tirdzniecības gadījumā. |
| --- | --- |

(62)

| (63) | Uzņēmumi, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, līgumtiesībās vai komerctiesībās bieži tiek kvalificēti kā aģenti. Tomēr šī kvalifikācija nav būtiska minēto uzņēmumu nolīgumu kategorizēšanai atbilstoši Līguma 101. panta 1. punktam (55). Tiešsaistes platformu ekonomikas uzņēmumu noslēgtie vertikālie nolīgumi tiks kategorizēti kā aģenta nolīgumi, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, tikai tad, ja tie atbilst 3.2. iedaļas nosacījumiem. Tiešsaistes platformu ekonomikas uzņēmumu noslēgto nolīgumu gadījumā 3.2.3. iedaļā minēto faktoru dēļ parasti šie nosacījumi nebūs izpildīti. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Ja vertikālais nolīgums, ko noslēdzis uzņēmums, kurš darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, neatbilst nosacījumiem, lai to kategorizētu kā aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ir jāapsver, vai nolīgums attiecas uz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu. Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā tiešsaistes starpniecības pakalpojumi definēti kā informācijas sabiedrības pakalpojumi (56), kas uzņēmumiem dod iespēju piedāvāt preces vai pakalpojumus citiem uzņēmumiem vai galapatērētājiem un tādējādi atvieglo tiešu darījumu uzsākšanu starp šādiem uzņēmumiem vai starp šādiem uzņēmumiem un galapatērētājiem neatkarīgi no tā, vai un kur darījumi galu galā tiek noslēgti (57). Tiešsaistes starpniecības pakalpojumu piemēri var būt e-komercijas tirdzniecības vietas, lietotņu veikali, cenu salīdzināšanas rīki un uzņēmumu izmantotie sociālo mediju pakalpojumi. |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Lai kvalificētos kā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs, uzņēmumam ir jāveicina tiešu darījumu uzsākšana starp divām citām personām. Principā uzņēmuma veiktās funkcijas ir jāvērtē atsevišķi katram vertikālajam nolīgumam, ko uzņēmums noslēdz, jo īpaši tāpēc, ka uzņēmumi, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā, bieži piemēro dažādus darījumdarbības modeļus dažādās nozarēs vai pat vienā un tajā pašā nozarē. Piemēram, papildus tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanai šādi uzņēmumi var pirkt un tālākpārdot preces vai pakalpojumus, dažos gadījumos veicot abas funkcijas attiecībā uz vienu darījuma partneri. |
| --- | --- |

(65)

| (66) | Tas, ka uzņēmums iekasē maksājumus par darījumiem, ko tas veic kā starpnieks, vai papildus starpniecības pakalpojumiem piedāvā papildu pakalpojumus, piemēram, reklāmas pakalpojumus, reitingu noteikšanas pakalpojumus, apdrošināšanu vai garantiju pret kaitējumu, neliedz uzņēmumu kategorizēt kā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju (58). |
| --- | --- |

(66)

| (67) | Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas nolūkā uzņēmumus, kuri ir vertikālo nolīgumu puses, kategorizē vai nu kā piegādātājus, vai kā pircējus. Saskaņā ar regulas 1. panta 1. punkta d) apakšpunktu uzņēmums, kurš sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus regulas 1. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē, attiecībā uz minētajiem pakalpojumiem tiek kategorizēts kā piegādātājs, un uzņēmums, kas piedāvā vai pārdod preces vai pakalpojumus, izmantojot tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, tiek kategorizēts kā pircējs attiecībā uz minētajiem tiešsaistes starpniecības pakalpojumiem neatkarīgi no tā, vai tas maksā par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu izmantošanu (59). Tam ir šādas sekas attiecībā uz Regulas (ES) 2022/720 piemērošanu:






  a) | uzņēmumu, kas sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, nevar uzskatīt par pircēju regulas 1. panta 1. punkta k) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, ko, izmantojot minētos tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, piedāvā trešās personas; |
| --- | --- | --- |

(67)

a)

uzņēmumu, kas sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, nevar uzskatīt par pircēju regulas 1. panta 1. punkta k) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, ko, izmantojot minētos tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, piedāvā trešās personas;

| b) | lai piemērotu regulas 3. panta 1. punktā noteiktos tirgus daļas robežlielumus, uzņēmuma, kas sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, tirgus daļu aprēķina konkrētajā minēto pakalpojumu sniegšanas tirgū. Konkrētā tirgus apjoms ir atkarīgs no lietas faktiem, jo īpaši no aizstājamības pakāpes starp tiešsaistes un bezsaistes starpniecības pakalpojumiem, starp starpniecības pakalpojumiem, ko izmanto dažādām preču vai pakalpojumu kategorijām, un starp starpniecības pakalpojumiem un tiešās tirdzniecības kanāliem; |
| --- | --- |

b)

lai piemērotu regulas 3. panta 1. punktā noteiktos tirgus daļas robežlielumus, uzņēmuma, kas sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, tirgus daļu aprēķina konkrētajā minēto pakalpojumu sniegšanas tirgū. Konkrētā tirgus apjoms ir atkarīgs no lietas faktiem, jo īpaši no aizstājamības pakāpes starp tiešsaistes un bezsaistes starpniecības pakalpojumiem, starp starpniecības pakalpojumiem, ko izmanto dažādām preču vai pakalpojumu kategorijām, un starp starpniecības pakalpojumiem un tiešās tirdzniecības kanāliem;

| c) | uz ierobežojumiem, ko uzņēmums, kurš sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, uzliek minēto pakalpojumu pircējiem attiecībā uz cenu, teritorijām, kurās var pārdot starpniecības preces vai pakalpojumus, vai klientiem, kuriem var pārdot starpniecības preces vai pakalpojumus, tai skaitā uz ierobežojumiem attiecībā uz tiešsaistes reklāmu un pārdošanu tiešsaistē, attiecas regulas 4. panta noteikumi (stingrie ierobežojumi). Piemēram, saskaņā ar regulas 4. panta a) punktu regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz nolīgumu, saskaņā ar kuru tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs nosaka fiksētu vai minimālo pārdošanas cenu darījumam, ko tas veicina; |
| --- | --- |

c)

uz ierobežojumiem, ko uzņēmums, kurš sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, uzliek minēto pakalpojumu pircējiem attiecībā uz cenu, teritorijām, kurās var pārdot starpniecības preces vai pakalpojumus, vai klientiem, kuriem var pārdot starpniecības preces vai pakalpojumus, tai skaitā uz ierobežojumiem attiecībā uz tiešsaistes reklāmu un pārdošanu tiešsaistē, attiecas regulas 4. panta noteikumi (stingrie ierobežojumi). Piemēram, saskaņā ar regulas 4. panta a) punktu regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz nolīgumu, saskaņā ar kuru tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs nosaka fiksētu vai minimālo pārdošanas cenu darījumam, ko tas veicina;

| d) | saskaņā ar regulas 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz platformu mazumtirdzniecības paritātes saistībām, ko uzņēmums, kurš sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, uzliek minēto pakalpojumu pircējiem; |
| --- | --- |

d)

saskaņā ar regulas 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz platformu mazumtirdzniecības paritātes saistībām, ko uzņēmums, kurš sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, uzliek minēto pakalpojumu pircējiem;

| e) | saskaņā ar regulas 2. panta 6. punktu regulas 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu nepiemēro nolīgumiem par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja pakalpojumu sniedzējs ir konkurējošs uzņēmums konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū (hibrīdfunkcija). Kā skaidrots 4.4.4. iedaļā, šādi nolīgumi jāvērtē saskaņā ar Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēm attiecībā uz iespējamo aizliegtas vienošanās ietekmi un saskaņā ar šo pamatnostādņu 8. iedaļu attiecībā uz vertikālajiem ierobežojumiem. |
| --- | --- |

e)

saskaņā ar regulas 2. panta 6. punktu regulas 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu nepiemēro nolīgumiem par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja pakalpojumu sniedzējs ir konkurējošs uzņēmums konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū (hibrīdfunkcija). Kā skaidrots 4.4.4. iedaļā, šādi nolīgumi jāvērtē saskaņā ar Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēm attiecībā uz iespējamo aizliegtas vienošanās ietekmi un saskaņā ar šo pamatnostādņu 8. iedaļu attiecībā uz vertikālajiem ierobežojumiem.

| (68) | Uzņēmumus, kas darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā un nesniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē, regulas piemērošanas nolūkā var kategorizēt kā piegādātājus vai pircējus. Piemēram, šādus uzņēmumus var kategorizēt kā augšupēju starppakalpojumu sniedzējus vai kā preču vai pakalpojumu (tālāk)pārdevējus lejupējā tirgū. Šis iedalījums kategorijās jo īpaši var ietekmēt konkrētā tirgus definēšanu, kas nepieciešama, lai piemērotu regulas 3. panta 1. punktā noteiktos tirgus daļas robežlielumus un noteiktu regulas 4. panta (stingrie ierobežojumi) piemērojamību un regulas 5. panta (izslēgtie ierobežojumi) piemērojamību. |
| --- | --- |

(68)

4.4.   Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas robežas

4.4.1.   Mazumtirgotāju apvienības

| (69) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 2. punktā paredzēts, ka konkrētiem nosacījumiem atbilstīgiem uzņēmumu apvienību vertikālajiem nolīgumiem var piemērot likumīguma prezumpciju, un līdz ar to no likumīguma prezumpcijas ir izslēgti visu pārējo uzņēmumu apvienību vertikālie nolīgumi. Konkrētāk, vertikālie nolīgumi starp apvienību un tās atsevišķiem dalībniekiem vai starp apvienību un tās atsevišķiem piegādātājiem Regulas (ES) 2022/720 darbības jomā ietilpst tikai tad, ja visi dalībnieki ir mazumtirgotāji, kas pārdod preces (nevis pakalpojumus) galapatērētājiem un ja nevienam atsevišķam apvienības dalībniekam kopējais gada apgrozījums nepārsniedz 50 miljonus euro (60). Tomēr, ja gada apgrozījuma 50 miljonu euro robežlielums ir pārsniegts tikai nedaudziem apvienības dalībniekiem un šo dalībnieku kopējais apgrozījums nepārsniedz 15 % no visu dalībnieku kopējā apgrozījuma, saskaņā ar Līguma 101. pantu veiktā novērtējuma rezultāts parasti būs tāds pats. |
| --- | --- |

(69)

| (70) | Uzņēmumu apvienībām var būt gan horizontālie, gan vertikālie nolīgumi. Horizontālie nolīgumi jānovērtē saskaņā ar Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēs norādītajiem principiem. Ja minētajā novērtējumā tiek secināts, ka uzņēmumu sadarbība pirkšanas vai pārdošanas jomā nerada bažas, it īpaši tāpēc, ka tā atbilst minēto pamatnostādņu nosacījumiem attiecībā uz pirkuma un/vai komercializācijas nolīgumiem, ir jāveic papildu novērtējums, lai izskatītu vertikālos nolīgumus, kurus apvienība noslēgusi ar atsevišķiem piegādātājiem vai atsevišķiem dalībniekiem. Minētais papildu novērtējums jāveic saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 noteikumiem, jo īpaši tās 3., 4. un 5. pantā paredzētajiem nosacījumiem, kā arī saskaņā ar šīm pamatnostādnēm. Piemēram, horizontālie nolīgumi, kas noslēgti starp apvienības biedriem, vai apvienības pieņemtie lēmumi, piemēram, lēmums pieprasīt biedriem iepirkt preces vai pakalpojumus no apvienības vai lēmums piešķirt biedriem ekskluzīvas teritorijas, vispirms ir jānovērtē kā horizontāls nolīgums. Tikai tad, ja šajā novērtējumā tiek secināts, ka attiecīgais horizontālais nolīgums vai lēmums neierobežo konkurenci, ir jānovērtē vertikālie nolīgumi starp apvienību un tās atsevišķiem dalībniekiem vai starp apvienību un atsevišķiem piegādātājiem. |
| --- | --- |

(70)

4.4.2.   Vertikālie nolīgumi, kuros iekļauti noteikumi par intelektuālā īpašuma tiesībām (IĪT)

| (71) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 3. punktā noteikts, ka vertikālajiem nolīgumiem, kuri ietver konkrētus noteikumus par IĪT nodošanu vai izmantošanu, ar dažiem nosacījumiem var piemērot regulas 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu. Tātad uz citiem vertikālajiem nolīgumiem, kuros iekļauti IĪT noteikumi, Regula (ES) 2022/720 neattiecas. |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Regulu (ES) 2022/720 piemēro vertikālajiem nolīgumiem, kuros iekļauti IĪT noteikumi, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:






  a) | IĪT noteikumi ir iekļauti vertikālajā nolīgumā, t. i., nolīgumā, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem puses var pirkt, pārdot vai tālākpārdot konkrētas preces vai pakalpojumus; |
| --- | --- | --- |

(72)

a)

IĪT noteikumi ir iekļauti vertikālajā nolīgumā, t. i., nolīgumā, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem puses var pirkt, pārdot vai tālākpārdot konkrētas preces vai pakalpojumus;

| b) | IĪT ir nodotas pircējam vai licencētas pircējam izmantošanas nolūkā; |
| --- | --- |

b)

IĪT ir nodotas pircējam vai licencētas pircējam izmantošanas nolūkā;

| c) | IĪT noteikumi nav galvenais nolīguma priekšmets; |
| --- | --- |

c)

IĪT noteikumi nav galvenais nolīguma priekšmets;

| d) | IĪT noteikumi ir tieši saistīti ar preču vai pakalpojumu izmantošanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu, ko veic pircējs vai tā klienti. Franšīzes gadījumā, kad IĪT izmantošanas priekšmets ir tirdzniecība, preces vai pakalpojumus izplata galvenās franšīzes ņēmējs vai ņēmēji; |
| --- | --- |

d)

IĪT noteikumi ir tieši saistīti ar preču vai pakalpojumu izmantošanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu, ko veic pircējs vai tā klienti. Franšīzes gadījumā, kad IĪT izmantošanas priekšmets ir tirdzniecība, preces vai pakalpojumus izplata galvenās franšīzes ņēmējs vai ņēmēji;

| e) | IĪT noteikumi attiecībā uz līguma precēm vai pakalpojumiem neietver konkurences ierobežojumus, kuru mērķis ir tāds pats kā vertikālajiem ierobežojumiem, uz ko atbrīvojums saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 neattiecas. |
| --- | --- |

e)

IĪT noteikumi attiecībā uz līguma precēm vai pakalpojumiem neietver konkurences ierobežojumus, kuru mērķis ir tāds pats kā vertikālajiem ierobežojumiem, uz ko atbrīvojums saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 neattiecas.

| (73) | Šie nosacījumi nodrošina to, ka Regula (ES) 2022/720 attiecīgajiem vertikālajiem nolīgumiem ir piemērojama tad, ja preču vai pakalpojumu izmantošanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu var veikt efektīvāk, IĪT nododot vai licencējot pircējam. Tas nozīmē, ka ierobežojumiem attiecībā uz IĪT nodošanu vai izmantošanu regulas 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu var piemērot tad, ja galvenais nolīguma priekšmets ir preču vai pakalpojumu pirkšana vai izplatīšana. |
| --- | --- |

(73)

| (74) | Pirmais nosacījums, kas minēts (72) punkta a) apakšpunktā, skaidri norāda, ka IĪT ir jābūt paredzētām nolīgumā par preču pirkšanu vai izplatīšanu vai nolīgumā par pakalpojumu pirkšanu vai sniegšanu, nevis nolīgumā par IĪT nodošanu vai licencēšanu preču ražošanai vai tikai licencēšanas nolīgumā. Piemēram, Regula (ES) 2022/720 neattiecas uz:






  a) | nolīgumiem, ar kuriem viena puse nodrošina otrai pusei recepti un piešķir šai pusei licenci konkrēta dzēriena ražošanai atbilstoši šai receptei; |
| --- | --- | --- |

(74)

a)

nolīgumiem, ar kuriem viena puse nodrošina otrai pusei recepti un piešķir šai pusei licenci konkrēta dzēriena ražošanai atbilstoši šai receptei;

| b) | tīru licenci attiecībā uz preču zīmi tirdzniecības veicināšanas nolūkā; |
| --- | --- |

b)

tīru licenci attiecībā uz preču zīmi tirdzniecības veicināšanas nolūkā;

| c) | sponsorēšanas līgumiem par tiesībām reklamēties kā kāda pasākuma oficiālajam sponsoram; |
| --- | --- |

c)

sponsorēšanas līgumiem par tiesībām reklamēties kā kāda pasākuma oficiālajam sponsoram;

| d) | autortiesību licencēšanu, piemēram, apraides līgumiem par tiesībām ierakstīt vai pārraidīt kādu pasākumu. |
| --- | --- |

d)

autortiesību licencēšanu, piemēram, apraides līgumiem par tiesībām ierakstīt vai pārraidīt kādu pasākumu.

| (75) | No (72) punkta b) apakšpunktā minētā otrā nosacījuma izriet, ka Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro, ja pircējs nodrošina IĪT piegādātajam, neatkarīgi no tā, vai IĪT attiecas uz ražošanas vai uz izplatīšanas procesiem. Nolīgums, kas attiecas uz IĪT nodošanu piegādātājam un ietver iespējamus ierobežojumus attiecībā uz piegādātāja veikto pārdošanu, neattiecas Regula (ES) 2022/720. Tas nozīmē, ka uz apakšuzņēmuma nolīgumiem, kas paredz zinātības nodošanu apakšuzņēmējam, neattiecas Regula (ES) 2022/720 (sk. arī 3.3. iedaļu). Turpretim vertikālie nolīgumi, ar kuriem pircējs piegādātājam nodrošina tikai specifikācijas, kurās raksturotas piegādājamās preces vai sniedzamie pakalpojumi, attiecas Regula (ES) 2022/720. |
| --- | --- |

(75)

| (76) | Saskaņā ar trešo nosacījumu, kas norādīts (72) punkta c) apakšpunktā, galvenais nolīguma priekšmets nevar būt IĪT nodošana vai licencēšana. Galvenajam priekšmetam ir jābūt preču vai pakalpojumu pirkšanai, pārdošanai vai tālākpārdošanai, un IĪT noteikumiem jākalpo šā vertikālā nolīguma īstenošanai. |
| --- | --- |

(76)

| (77) | Ar (72) punkta d) apakšpunktā minēto ceturto nosacījumu tiek izvirzīta prasība, ka IĪT noteikumiem ir jāpalīdz pircējam vai tā klientiem izmantot, pārdot vai tālākpārdot preces vai pakalpojumus. Preces vai pakalpojumus izmantošanai vai tālākpārdošanai parasti piegādā licenciārs, bet licenciāts tos var pirkt arī no kāda trešā piegādātāja. IĪT noteikumi parasti attiecas uz preču vai pakalpojumu tirdzniecību. Kā piemēru var minēt franšīzes nolīgumu, saskaņā ar kuru franšīzes devējs pārdod franšīzes ņēmējam preces tālākpārdošanai un piešķir franšīzes ņēmējam licenci izmantot tā preču zīmi un zinātību attiecīgo preču tirdzniecībai, vai nolīgumu, saskaņā ar kuru koncentrāta piegādātājs piešķir licenci pircējam, lai tas koncentrātu atšķaidītu un sapildītu pudelēs un pēc tam pārdotu šādi saražoto dzērienu. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | Saskaņā ar (72) punkta e) apakšpunktā norādīto piekto nosacījumu IĪT noteikumiem nedrīkst būt tāds pats mērķis kā stingrajiem ierobežojumiem, kas uzskaitīti Regulas (ES) 2022/720 4. pantā, vai kā ierobežojumiem, kas ar regulas 5. pantu ir izslēgti no regulas atbrīvojuma piemērošanas (sk. 6. iedaļu). |
| --- | --- |

(78)

| (79) | IĪT, kas tiek izmantotas vertikālo nolīgumu īstenošanai Regulas (ES) 2022/720 2. panta 3. punkta nozīmē, parasti attiecas uz šādiem trim galvenajiem intelektuālā īpašuma veidiem: preču zīmes, autortiesības un zinātība. |
| --- | --- |

(79)

4.4.2.1.   Preču zīmes

| (80) | Preču zīmes licence, kas tiek piešķirta izplatītājam, var attiekties uz licenciāra produktu izplatīšanu konkrētā teritorijā. Ja tā ir ekskluzīva licence, attiecīgais nolīgums ir ekskluzīvas izplatīšanas nolīgums. |
| --- | --- |

(80)

4.4.2.2.   Autortiesības

| (81) | Ja tālākpārdevējs pārdod preces vai pakalpojumus (piemēram, grāmatas vai programmatūru), uz ko attiecas autortiesības, šo autortiesību īpašnieks var tālākpārdevējam uzlikt pienākumu tālākpārdot vienīgi ar nosacījumu, ka pircējs — cits tālākpārdevējs vai galalietotājs — nepārkāpj autortiesības. Tiktāl, ciktāl tālākpārdevēja saistības ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, uz tām attiecas Regula (ES) 2022/720. |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Kā minēts Tehnoloģiju nodošanas pamatnostādņu (61) 62. punktā, Komisijas Regula (ES) Nr. 316/2014 (62) neattiecas uz programmatūras autortiesību licencēšanu tikai aizsargātā darba reproducēšanas un izplatīšanas nolūkā, bet gan pēc analoģijas uz to attiecas Regula (ES) 2022/720 un šīs pamatnostādnes. |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Turklāt nolīgumi, saskaņā ar kuriem tālākpārdošanai tiek piegādātas programmatūras cietās kopijas un tālākpārdevējs neiegūst licenci ne uz kādām tiesībām attiecībā uz programmatūru, bet tam ir vienīgi tiesības tālākpārdot cietās kopijas, Regulas (ES) 2022/720 vajadzībām ir uzskatāmi par nolīgumiem par preču piegādi tālākpārdošanai. Izmantojot šādu izplatīšanas veidu, programmatūras licencēšana notiek tikai starp autortiesību īpašnieku un programmatūras lietotāju. Tā var būt licence “plēves apvalkā”, proti, nosacījumu kopums, kas iekļauts cietās kopijas paketē un par ko uzskata, ka, atverot paketes iepakojumu, galalietotājs piekrīt šiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Pircējiem, kas iegādājas aparatūru, kurā ietilpst programmatūra, uz ko attiecas autortiesības, autortiesību īpašnieks var noteikt pienākumu nepārkāpt autortiesības, kas nozīmē, ka tie nedrīkst izgatavot programmatūras kopijas, tālākpārdot šo programmatūru vai izmantot attiecīgo programmatūru citā aparatūrā. Tiktāl, ciktāl šādi izmantošanas ierobežojumi ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, uz tiem attiecas Regula (ES) 2022/720. |
| --- | --- |

(84)

4.4.2.3.   Zinātība

| (85) | Franšīzes nolīgumi, izņemot rūpnieciskās franšīzes nolīgumus, ir piemērs tam, ka pircējam tiek nodota zinātība tirgvedības nolūkos (63). Franšīzes nolīgumi ietver IĪT licences, kas attiecas uz preču zīmēm un zinātību preču izmantošanas un izplatīšanas vai pakalpojumu sniegšanas nolūkā. Papildus IĪT licencei franšīzes devējs franšīzes ņēmējam visā nolīguma darbības laikā parasti sniedz tādu komerciālo vai tehnisko palīdzību kā iepirkuma pakalpojumi, apmācība, konsultācijas par nekustamo īpašumu un finanšu plānošana. Licence un sniegtā palīdzība ir franšīzei nodotās darījumdarbības metodes neatņemamas sastāvdaļas. |
| --- | --- |

(85)

| (86) | Uz franšīzes nolīgumos ietverto licenci attiecas Regula (ES) 2022/720, ja ir izpildīti visi pieci (72) punktā uzskaitītie nosacījumi. Parasti tie ir izpildīti, jo atbilstoši lielākajai daļai franšīzes nolīgumu, ieskaitot galvenās franšīzes nolīgumus, franšīzes devējs nodrošina franšīzes ņēmējam preces un/vai pakalpojumus, jo īpaši komerciālās vai tehniskās palīdzības pakalpojumus. IĪT palīdz franšīzes ņēmējam tālākpārdot franšīzes devēja vai franšīzes devēja norādīta piegādātāja piegādātos produktus vai izmantot šos produktus un pārdot rezultātā iegūtās preces vai pakalpojumus. Uz franšīzes nolīgumiem, kuri attiecas tikai vai galvenokārt uz IĪT licencēšanu, neattiecas Regula (ES) 2022/720, bet Komisija šādiem nolīgumiem principā piemēros principus, kas noteikti Regulā (ES) 2022/720 un šajās pamatnostādnēs. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Turpmāk uzskaitītas saistības, kuras attiecas uz IĪT un parasti tiek uzskatītas par nepieciešamām franšīzes devēja IĪT aizsardzībai; ja šīs saistības ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, uz tām attiecas arī Regula (ES) 2022/720:






  a) | franšīzes ņēmēja saistības tieši vai netieši nenodarboties ar līdzīga veida darījumdarbību; |
| --- | --- | --- |

(87)

a)

franšīzes ņēmēja saistības tieši vai netieši nenodarboties ar līdzīga veida darījumdarbību;

| b) | franšīzes ņēmēja saistības neiegūt tādu finansiālo līdzdalību konkurējoša uzņēmuma kapitālā, kas franšīzes ņēmējam dotu iespēju ietekmēt šā uzņēmuma saimniecisko rīcību; |
| --- | --- |

b)

franšīzes ņēmēja saistības neiegūt tādu finansiālo līdzdalību konkurējoša uzņēmuma kapitālā, kas franšīzes ņēmējam dotu iespēju ietekmēt šā uzņēmuma saimniecisko rīcību;

| c) | franšīzes ņēmēja saistības neizpaust trešām personām zinātību, ko nodrošinājis franšīzes devējs, ja vien šī zinātība nav vispārpieejama; |
| --- | --- |

c)

franšīzes ņēmēja saistības neizpaust trešām personām zinātību, ko nodrošinājis franšīzes devējs, ja vien šī zinātība nav vispārpieejama;

| d) | franšīzes ņēmēja saistības informēt franšīzes devēju par pieredzi, kas uzkrāta, izmantojot franšīzi, un piešķirt franšīzes devējam un pārējiem franšīzes ņēmējiem neekskluzīvu licenci attiecībā uz zinātību, kas izriet no minētās pieredzes; |
| --- | --- |

d)

franšīzes ņēmēja saistības informēt franšīzes devēju par pieredzi, kas uzkrāta, izmantojot franšīzi, un piešķirt franšīzes devējam un pārējiem franšīzes ņēmējiem neekskluzīvu licenci attiecībā uz zinātību, kas izriet no minētās pieredzes;

| e) | franšīzes ņēmēja saistības informēt franšīzes devēju par IĪT licences pārkāpumiem, celt prasību pret pārkāpumu izdarītājiem vai palīdzēt franšīzes devējam tiesvedībā pret pārkāpumu izdarītājiem; |
| --- | --- |

e)

franšīzes ņēmēja saistības informēt franšīzes devēju par IĪT licences pārkāpumiem, celt prasību pret pārkāpumu izdarītājiem vai palīdzēt franšīzes devējam tiesvedībā pret pārkāpumu izdarītājiem;

| f) | franšīzes ņēmēja saistības neizmantot franšīzes devēja piešķirto zinātības licenci mērķiem, kas nav franšīzes izmantošana; |
| --- | --- |

f)

franšīzes ņēmēja saistības neizmantot franšīzes devēja piešķirto zinātības licenci mērķiem, kas nav franšīzes izmantošana;

| g) | franšīzes ņēmēja saistības bez franšīzes devēja piekrišanas nenodot citai personai tiesības un saistības, kas paredzētas franšīzes nolīgumā. |
| --- | --- |

g)

franšīzes ņēmēja saistības bez franšīzes devēja piekrišanas nenodot citai personai tiesības un saistības, kas paredzētas franšīzes nolīgumā.

4.4.3.   Konkurentu vertikālie nolīgumi

| (88) | Attiecībā uz vertikālajiem nolīgumiem starp konkurentiem vispirms jānorāda, ka saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 2. panta 7. punktu, par kuru norādījumi sniegti 4.5. iedaļā, regulu nepiemēro vertikālajiem nolīgumiem, uz kuru priekšmetu attiecas kāda cita grupu atbrīvojuma regula, ja vien attiecīgajā citā regulā nav noteikts citādi. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta pirmajā teikumā ir noteikts vispārīgs noteikums, ka regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz vertikālajiem nolīgumiem starp konkurējošiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta c) apakšpunktā konkurējošs uzņēmums ir definēts kā faktisks vai potenciāls konkurents. Divus uzņēmumus uzskata par faktiskiem konkurentiem, ja tie darbojas vienā un tajā pašā konkrētajā (produktu un ģeogrāfiskajā) tirgū. Uzņēmums tiek uzskatīts par cita uzņēmuma potenciālu konkurentu, ja, nepastāvot vertikālajam nolīgumam starp uzņēmumiem, pastāv iespēja, ka pirmais uzņēmums īsā laikposmā (parasti ne ilgākā par vienu gadu) veiks nepieciešamās papildu investīcijas vai segs citas nepieciešamās izmaksas, lai iekļūtu konkrētajā tirgū, kurā darbojas otrs uzņēmums. Tas ir jānovērtē reālistiski, ņemot vērā tirgus struktūru un tiesisko un ekonomisko kontekstu. Nepietiek ar teorētisku iespēju, ka uzņēmums varētu ieiet attiecīgajā tirgū. Uzņēmumam ir jābūt reālām un konkrētām iespējām ieiet tirgū, bez nepārvaramiem šķēršļiem ieiešanai šajā tirgū. Tomēr nav nepieciešams pārliecinoši pierādīt, ka minētais uzņēmums faktiski ieies konkrētajā tirgū, un vēl jo mazāk — ka tas spēs tur noturēties (64). |
| --- | --- |

(90)

| (91) | Konkurējošu uzņēmumu vertikālie nolīgumi, kas neietilpst Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta otrajā teikumā noteikto izņēmumu darbības jomā, par ko norādījumi sniegti (93)–(95) punktā, ir jānovērtē atsevišķi saskaņā ar Līguma 101. pantu. Šīs pamatnostādnes attiecas uz šādos nolīgumos ietvertu vertikālo ierobežojumu novērtēšanu. Horizontālo nolīgumu pamatnostādnes var sniegt attiecīgus norādījumus iespējamās aizliegtas vienošanās ietekmes novērtēšanai. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Vairumtirgotājs vai mazumtirgotājs, kas sniedz ražotājam specifikācijas, lai ražotu preces pārdošanai ar vairumtirgotāja vai mazumtirgotāja zīmolu, netiek uzskatīts par šādu sava zīmola preču ražotāju un līdz ar to nav ražotāja konkurents Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā. Tāpēc regulas 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu var piemērot vertikālajam nolīgumam, kas noslēgts starp vairumtirgotāju vai mazumtirgotāju, kurš pārdod sava zīmola preces, ko saražojusi trešā persona (nevis paša saražotas preces), no vienas puses, un konkurējošu zīmolu preču ražotāju, no otras puses (65). Turpretim vairumtirgotāji un mazumtirgotāji, kas paši ražo preces pārdošanai ar savu zīmolu, tiek uzskatīti par ražotājiem, un tāpēc regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz vertikālajiem nolīgumiem, ko šādi vairumtirgotāji vai mazumtirgotāji slēdz ar konkurējošu zīmolu preču ražotājiem. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta otrajā teikumā norādīti divi izņēmumi no vispārējā noteikuma, ka grupu atbrīvojums neattiecas uz nolīgumiem starp konkurējošiem uzņēmumiem. Konkrēti, 2. panta 4. punkta otrajā teikumā paredzēts, ka regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums attiecas uz konkurējošu uzņēmumu nesavstarpējiem vertikālajiem nolīgumiem, ja šie uzņēmumi atbilst regulas 2. panta 4. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumiem. Nesavstarpēji nolīgumi jo īpaši nozīmē to, ka līguma preču vai pakalpojumu pircējs nepiegādā piegādātājam arī konkurējošas preces vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

(93)

| (94) | Abi izņēmumi, kas noteikti Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta otrajā teikumā, attiecas uz duālās izplatīšanas scenārijiem, kad preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs darbojas arī lejupējā līmenī, tādējādi konkurējot ar saviem neatkarīgajiem izplatītājiem. Regulas 2. panta 4. punkta a) apakšpunkts attiecas uz scenāriju, kad piegādātājs pārdod līguma preces vairākos tirdzniecības līmeņos, proti, augšupējā līmenī kā ražotājs, importētājs vai vairumtirgotājs, kā arī lejupējā līmenī kā importētājs, vairumtirgotājs vai mazumtirgotājs, savukārt pircējs pārdod līguma preces lejupējā līmenī, proti, kā importētājs, vairumtirgotājs vai mazumtirgotājs, un nav konkurējošs uzņēmums augšupējā līmenī, kur tas pērk līguma preces. Regulas 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts attiecas uz scenāriju, kurā piegādātājs ir pakalpojumu sniedzējs, kas darbojas vairākos tirdzniecības līmeņos, savukārt pircējs sniedz savus pakalpojumus tikai mazumtirdzniecības līmenī un nav konkurējošs uzņēmums tajā tirdzniecības līmenī, kur tas pērk līguma pakalpojumus. |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktā noteikto izņēmumu pamatojums ir tāds, ka duālās izplatīšanas gadījumā vertikālā nolīguma iespējamā negatīvā ietekme uz konkurences attiecībām starp piegādātāju un pircēju lejupējā līmenī tiek uzskatīta par mazāk svarīgu nekā vertikālā nolīguma iespējamā pozitīvā ietekme uz konkurenci kopumā augšupējā vai lejupējā līmenī. Tā kā 2. panta 4. punkta a) un b) apakšpunkts ir izņēmumi no vispārējā noteikuma, ka Regula (ES) 2022/720 nav piemērojama nolīgumiem starp konkurentiem, minētie izņēmumi būtu jāinterpretē šauri. |
| --- | --- |

(95)

| (96) | Ja ir izpildīti Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumi, regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums attiecas uz visiem attiecīgā vertikālā nolīguma aspektiem, parasti arī uz informācijas apmaiņu starp pusēm, kas saistīta ar nolīguma īstenošanu (66). Informācijas apmaiņa var veicināt vertikālo nolīgumu pozitīvo ietekmi uz konkurenci, tai skaitā uz ražošanas un izplatīšanas procesu optimizāciju. Tas attiecas arī uz duālās izplatīšanas scenārijiem. Tomēr ne visa informācijas apmaiņa starp piegādātāju un pircēju duālās izplatīšanas scenārijā palielina efektivitāti. Tāpēc Regulas (ES) 2022/720 2. panta 5. punktā ir noteikts, ka 2. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie izņēmumi neattiecas uz tādas informācijas apmaiņu starp piegādātāju un pircēju, kura vai nu nav tieši saistīta ar vertikālā nolīguma īstenošanu, vai nav vajadzīga, lai uzlabotu līguma preču vai pakalpojumu ražošanu vai izplatīšanu, vai arī kura neatbilst nevienam no minētajiem nosacījumiem. Regulas 2. panta 5. punkts un (96)–(103) punktā sniegtie norādījumi attiecas vienīgi uz informācijas apmaiņu duālās izplatīšanas gadījumā, proti, uz informācijas apmaiņu starp tāda vertikālā nolīguma pusēm, kurš atbilst regulas 2. panta 4. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(96)

| (97) | Regulas 2. panta 5. punkta un šo pamatnostādņu piemērošanas nolūkā informācijas apmaiņa ietver jebkādu informācijas nodošanu no vienas vertikālā nolīguma puses otrai pusei neatkarīgi no informācijas apmaiņas īpatnībām, piemēram, vai informāciju nodod tikai viena puse vai abas puses, vai arī informācijas apmaiņa notiek rakstiski vai mutiski. Nav nozīmes arī tam, vai vertikālajā nolīgumā ir skaidri noteikta informācijas apmaiņas forma un saturs, vai arī tā notiek neoficiāli, piemēram, ja viena vertikālā nolīguma puse sniedz informāciju, bet otra puse to nav pieprasījusi. |
| --- | --- |

(97)

| (98) | Tas, vai informācijas apmaiņa duālās izplatīšanas gadījumā ir tieši saistīta ar vertikālā nolīguma īstenošanu un ir vajadzīga, lai uzlabotu līguma preču vai pakalpojumu ražošanu vai izplatīšanu Regulas (ES) 2022/720 2. panta 5. punkta nozīmē, var būt atkarīgs no konkrētā izplatīšanas modeļa. Piemēram, ekskluzīvas izplatīšanas nolīguma gadījumā pusēm var būt nepieciešams apmainīties ar informāciju par pušu attiecīgajām pārdošanas darbībām noteiktās teritorijās vai attiecībā uz noteiktām klientu grupām. Saskaņā ar franšīzes nolīgumu franšīzes devējam un franšīzes ņēmējam var būt nepieciešams apmainīties ar informāciju saistībā ar vienota darījumdarbības modeļa piemērošanu visā franšīzes tīklā (67). Selektīvas izplatīšanas sistēmā izplatītājam var būt nepieciešams nodot piegādātājam informāciju par atbilstību atlases kritērijiem un ierobežojumiem, kas liedz pārdod nepilnvarotiem izplatītājiem. |
| --- | --- |

(98)

| (99) | Turpmāk ir sniegti tādas informācijas piemēri (neizsmeļošs saraksts), kas atkarībā no konkrētajiem apstākļiem var būt tieši saistīta ar vertikālā nolīguma īstenošanu un nepieciešama, lai uzlabotu līguma preču vai pakalpojumu ražošanu vai izplatīšanu (68):






  a) | ar līguma precēm vai pakalpojumiem saistīta tehniskā informācija, tai skaitā informācija, kas attiecas uz līguma preču vai pakalpojumu reģistrāciju, sertifikāciju, apstrādi, izmantošanu, remontu, modernizēšanu vai reciklēšanu, jo īpaši, ja šāda informācija ir nepieciešama, lai nodrošinātu atbilstību regulatīviem pasākumiem, un informācija, kas ļauj piegādātājam vai pircējam pielāgot līguma preces vai pakalpojumus klienta prasībām; |
| --- | --- | --- |

(99)

a)

ar līguma precēm vai pakalpojumiem saistīta tehniskā informācija, tai skaitā informācija, kas attiecas uz līguma preču vai pakalpojumu reģistrāciju, sertifikāciju, apstrādi, izmantošanu, remontu, modernizēšanu vai reciklēšanu, jo īpaši, ja šāda informācija ir nepieciešama, lai nodrošinātu atbilstību regulatīviem pasākumiem, un informācija, kas ļauj piegādātājam vai pircējam pielāgot līguma preces vai pakalpojumus klienta prasībām;

| b) | loģistikas informācija, kas saistīta ar līguma preču vai pakalpojumu ražošanu un izplatīšanu augšupējā vai lejupējā līmenī, tai skaitā informācija par ražošanas procesiem, inventāru, krājumiem un — ievērojot (100) punkta b) apakšpunktu — par pārdošanas apjomiem un ienesīgumu; |
| --- | --- |

b)

loģistikas informācija, kas saistīta ar līguma preču vai pakalpojumu ražošanu un izplatīšanu augšupējā vai lejupējā līmenī, tai skaitā informācija par ražošanas procesiem, inventāru, krājumiem un — ievērojot (100) punkta b) apakšpunktu — par pārdošanas apjomiem un ienesīgumu;

| c) | ievērojot (100) punkta b) apakšpunktu — informācija, kas attiecas uz klientu veiktajiem līguma preču vai pakalpojumu pirkumiem, klientu vēlmēm un klientu atsauksmēm, ja vien šādas informācijas apmaiņa netiek izmantota, lai ierobežotu, kādā teritorijā vai kādiem klientiem pircējs var pārdot līguma preces vai pakalpojumus Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) vai d) punkta nozīmē; |
| --- | --- |

c)

ievērojot (100) punkta b) apakšpunktu — informācija, kas attiecas uz klientu veiktajiem līguma preču vai pakalpojumu pirkumiem, klientu vēlmēm un klientu atsauksmēm, ja vien šādas informācijas apmaiņa netiek izmantota, lai ierobežotu, kādā teritorijā vai kādiem klientiem pircējs var pārdot līguma preces vai pakalpojumus Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) vai d) punkta nozīmē;

| d) | informācija par cenām, par kādām piegādātājs pārdod līguma preces vai pakalpojumus pircējam; |
| --- | --- |

d)

informācija par cenām, par kādām piegādātājs pārdod līguma preces vai pakalpojumus pircējam;

| e) | ievērojot (100) punkta a) apakšpunktu — informācija par piegādātāja ieteiktajām vai maksimālajām tālākpārdošanas cenām līguma precēm vai pakalpojumiem un informācija par cenām, par kādām pircējs tālākpārdod preces vai pakalpojumus, ar nosacījumu, ka šādas informācijas apmaiņa netiek izmantota, lai ierobežotu pircēja iespējas noteikt savu pārdošanas cenu vai lai uzspiestu fiksētu vai minimālu pārdošanas cenu Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē (69); |
| --- | --- |

e)

ievērojot (100) punkta a) apakšpunktu — informācija par piegādātāja ieteiktajām vai maksimālajām tālākpārdošanas cenām līguma precēm vai pakalpojumiem un informācija par cenām, par kādām pircējs tālākpārdod preces vai pakalpojumus, ar nosacījumu, ka šādas informācijas apmaiņa netiek izmantota, lai ierobežotu pircēja iespējas noteikt savu pārdošanas cenu vai lai uzspiestu fiksētu vai minimālu pārdošanas cenu Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē (69);

| f) | ievērojot (100) punktu un šā punkta e) apakšpunktu — informācija, kas attiecas uz līguma preču vai pakalpojumu tirdzniecību, tai skaitā informācija par reklāmas kampaņām un informācija par jaunām precēm vai pakalpojumiem, ko paredzēts piegādāt saskaņā ar vertikālo nolīgumu; |
| --- | --- |

f)

ievērojot (100) punktu un šā punkta e) apakšpunktu — informācija, kas attiecas uz līguma preču vai pakalpojumu tirdzniecību, tai skaitā informācija par reklāmas kampaņām un informācija par jaunām precēm vai pakalpojumiem, ko paredzēts piegādāt saskaņā ar vertikālo nolīgumu;

| g) | ar darbības rezultātiem saistīta informācija, tai skaitā apkopota informācija, ko piegādātājs paziņo pircējam par citu līguma preču vai pakalpojumu pircēju tirgvedības un pārdošanas darbībām, ar nosacījumu, ka tā neļauj pircējam identificēt konkrētu konkurējošu pircēju darbības, kā arī informācija, kas attiecas uz pircēja veikto līguma preču vai pakalpojumu pārdošanas apjomu vai vērtību salīdzinājumā ar tā veikto konkurējošu preču vai pakalpojumu pārdošanas apjomu. |
| --- | --- |

g)

ar darbības rezultātiem saistīta informācija, tai skaitā apkopota informācija, ko piegādātājs paziņo pircējam par citu līguma preču vai pakalpojumu pircēju tirgvedības un pārdošanas darbībām, ar nosacījumu, ka tā neļauj pircējam identificēt konkrētu konkurējošu pircēju darbības, kā arī informācija, kas attiecas uz pircēja veikto līguma preču vai pakalpojumu pārdošanas apjomu vai vērtību salīdzinājumā ar tā veikto konkurējošu preču vai pakalpojumu pārdošanas apjomu.

| (100) | Turpmāk ir sniegti tādas informācijas piemēri, kura, visticamāk, parasti neatbilst abiem Regulas (ES) 2022/720 2. panta 5. punkta nosacījumiem, ja duālās izplatīšanas gadījumā ar to apmainās piegādātājs un pircējs:






  a) | informācija par turpmākajām cenām, par kādām piegādātājs vai pircējs plāno pārdot līguma preces vai pakalpojumus lejupējā tirgū; |
| --- | --- | --- |

(100)

a)

informācija par turpmākajām cenām, par kādām piegādātājs vai pircējs plāno pārdot līguma preces vai pakalpojumus lejupējā tirgū;

| b) | informācija par identificētiem līguma preču vai pakalpojumu galalietotājiem, ja vien šādas informācijas apmaiņa nav nepieciešama šādos nolūkos:






  1) | lai piegādātājs vai pircējs varētu izpildīt konkrēta galalietotāja prasības, piemēram, pielāgot līguma preces vai pakalpojumus galalietotāja vajadzībām, piešķirt galalietotājam īpašus nosacījumus, arī klientu lojalitātes programmas ietvaros, vai sniegt pirmspārdošanas vai pēcpārdošanas pakalpojumus, tai skaitā garantijas pakalpojumus; |
| --- | --- | --- |

b)

informācija par identificētiem līguma preču vai pakalpojumu galalietotājiem, ja vien šādas informācijas apmaiņa nav nepieciešama šādos nolūkos:

1)

lai piegādātājs vai pircējs varētu izpildīt konkrēta galalietotāja prasības, piemēram, pielāgot līguma preces vai pakalpojumus galalietotāja vajadzībām, piešķirt galalietotājam īpašus nosacījumus, arī klientu lojalitātes programmas ietvaros, vai sniegt pirmspārdošanas vai pēcpārdošanas pakalpojumus, tai skaitā garantijas pakalpojumus;

| 2) | lai īstenotu selektīvas izplatīšanas nolīgumu vai uzraudzītu tā izpildi vai lai īstenotu vai uzraudzītu ekskluzīvas izplatīšanas nolīgumu, saskaņā ar kuru piegādātājam vai pircējam ir iedalīti noteikti galalietotāji; |
| --- | --- |

2)

lai īstenotu selektīvas izplatīšanas nolīgumu vai uzraudzītu tā izpildi vai lai īstenotu vai uzraudzītu ekskluzīvas izplatīšanas nolīgumu, saskaņā ar kuru piegādātājam vai pircējam ir iedalīti noteikti galalietotāji;

| c) | informācija, kas attiecas uz precēm, kuras pircējs pārdod ar savu zīmolu, un ar kuru pircējs apmainās ar konkurējoša zīmola preču ražotāju, ja vien ražotājs nav arī sava zīmola preču ražotājs. |
| --- | --- |

c)

informācija, kas attiecas uz precēm, kuras pircējs pārdod ar savu zīmolu, un ar kuru pircējs apmainās ar konkurējoša zīmola preču ražotāju, ja vien ražotājs nav arī sava zīmola preču ražotājs.

| (101) | (99) un (100) punktā minētie piemēri ir sniegti, lai palīdzētu uzņēmumiem veikt pašnovērtēšanu. Tomēr tas, ka konkrēta veida informācija ir minēta (99) punktā, nenozīmē, ka šādas informācijas apmaiņa vienmēr atbilst abiem Regulas (ES) 2022/720 2. panta 5. punkta nosacījumiem. Līdzīgi — tas, ka konkrēta veida informācija ir minēta (100) punktā, nenozīmē, ka šādas informācijas apmaiņa nekad neatbilst minētajiem diviem nosacījumiem. Tāpēc uzņēmumiem ir jāpiemēro regulas 2. panta 5. punkta nosacījumi, attiecinot tos uz sava vertikālā nolīguma konkrētajiem faktiem. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Ja Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumiem atbilstoša vertikālā nolīguma puses apmainās ar informāciju, kura vai nu nav tieši saistīta ar pušu vertikālā nolīguma īstenošanu vai nav vajadzīga, lai uzlabotu līguma preču pakalpojumu ražošanu vai izplatīšanu, vai arī neatbilst nevienam no minētajiem nosacījumiem, tad informācijas apmaiņa jānovērtē individuāli saskaņā ar Līguma 101. pantu. Šāda apmaiņa ne vienmēr ir pretrunā Līguma 101. pantam. Turklāt uz citiem vertikālā nolīguma noteikumiem joprojām var attiecināt atbrīvojumu, kas paredzēts regulas 2. panta 1. punktā, ja vien nolīgums citādi atbilst regulas nosacījumiem. |
| --- | --- |

(102)

| (103) | Ja konkurējoši uzņēmumi noslēdz vertikālo nolīgumu un veic informācijas apmaiņu, uz ko neattiecas regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums (70), tie var veikt piesardzības pasākumus, lai mazinātu risku, ka informācijas apmaiņa varētu radīt bažas par konkurenci (71). Piemēram, tie var apmainīties tikai ar apkopotu informāciju vai nodrošināt atbilstošu laikposmu starp informācijas sagatavošanu un apmaiņu. Tie var arī izmantot tehniskus vai administratīvus pasākumus, piemēram, ugunsmūrus, lai nodrošinātu, ka pircēja sniegtā informācija ir pieejama tikai personālam, kas ir atbildīgs par piegādātāja darbībām augšupējā līmenī, nevis personālam, kas ir atbildīgs par piegādātāja tiešās tirdzniecības darbību lejupējā līmenī. Tomēr šādu piesardzības pasākumu izmantošanas rezultātā uz informācijas apmaiņu, kas citādi būtu ārpus Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteiktā atbrīvojuma piemērošanas jomas, minēto atbrīvojumu nevar attiecināt. |
| --- | --- |

(103)

4.4.4.   Vertikālie nolīgumi ar tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ir hibrīdfunkcija

| (104) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 2. panta 6. punktu regulas 2. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktie duālās izplatīšanas izņēmumi neattiecas uz vertikālajiem nolīgumiem, kas saistīti ar tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējam ir hibrīdfunkcija, proti, tas ir arī konkurējošs uzņēmums konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū (72). Regulas (ES) 2022/720 2. panta 6. punktu piemēro vertikālajiem nolīgumiem, kas “saistīti ar” tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, neatkarīgi no tā, vai nolīgums attiecas uz minēto pakalpojumu sniegšanu nolīguma pusei vai trešām personām. |
| --- | --- |

(104)

| (105) | Vertikālie nolīgumi par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ko noslēguši tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji ar šādu hibrīdfunkciju, neatbilst Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta a) un b) apakšpunktā noteikto duālās izplatīšanas izņēmumu uzstādījumam. Šādiem pakalpojumu sniedzējiem var būt pamudinājums dot priekšroku savai pārdošanai un iespēja ietekmēt konkurences iznākumu starp uzņēmumiem, kuri izmanto to tiešsaistes starpniecības pakalpojumus. Tādēļ šādi vertikālie nolīgumi var radīt bažas par vispārējo konkurenci konkrētajos starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgos. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 6. punktu piemēro vertikālajiem nolīgumiem par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs ir faktiskais vai potenciālais konkurents konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū. Proti, ir jābūt iespējai, ka tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs īsā laikposmā (parasti ne ilgākā par vienu gadu) veiks nepieciešamās papildu investīcijas vai segs citas nepieciešamās izmaksas, lai iekļūtu konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū (73). |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Nolīgumi par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, uz kuriem saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 2. panta 6. punktu neattiecas regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums, ir jānovērtē individuāli saskaņā ar Līguma 101. pantu. Šādi nolīgumi ne vienmēr ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, vai arī tie var atbilst atsevišķa atbrīvojuma nosacījumiem saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu. Gadījumos, kad pusēm ir nelielas tirgus daļas konkrētajā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanas tirgū un konkrētajā starpniecības preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū, var būt piemērojams De minimis paziņojums (74). Horizontālo nolīgumu pamatnostādnes var sniegt attiecīgus norādījumus iespējamās aizliegtas vienošanās ietekmes novērtēšanai. Šīs pamatnostādnes var sniegt norādījumus vertikālo ierobežojumu novērtēšanai. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Ja nav konkurences ierobežojumu mērķa dēļ, ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme ir maz ticama, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējam nav tirgus varas konkrētajā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu tirgū, piemēram, tāpēc, ka tas ir tikai nesen ienācis attiecīgajā tirgū (sākumstadija). Tiešsaistes platformu ekonomikā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja gūtie ieņēmumi (piemēram, komisijas maksas) var būt tikai pirmais rādītājs, kas raksturo tā tirgus varas apmēru, un var būt nepieciešams ņemt vērā arī alternatīvus rādītājus, piemēram, pakalpojumu sniedzēja starpniecības darījumu skaitu, tiešsaistes starpniecības pakalpojumu lietotāju (pārdevēju un/vai pircēju) skaitu un to, cik lielā mērā šie lietotāji izmanto citu pakalpojumu sniedzēju pakalpojumus. Tāpat ir maz ticams, ka tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējam ir tirgus vara, ja tas negūst labumu no ievērojama pozitīva tieša vai netieša tīkla efekta. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ja nepastāv ierobežojumi mērķa dēļ vai būtiska tirgus vara, maz ticams, ka Komisija piešķirs prioritāti izpildes pasākumiem attiecībā uz vertikālajiem nolīgumiem, kas saistīti ar tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja pakalpojumu sniedzējam ir hibrīdfunkcija. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad duālās izplatīšanas scenārijā piegādātājs ļauj savu preču vai pakalpojumu pircējiem izmantot tā tīmekļa vietni, lai izplatītu preces vai pakalpojumus, bet neļauj tīmekļa vietni izmantot, lai piedāvātu konkurējošu zīmolu preces vai pakalpojumus, un citādi nedarbojas konkrētajā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanas tirgū attiecībā uz šādām precēm vai pakalpojumiem. |
| --- | --- |

(109)

4.5.   Saikne ar citām grupu atbrīvojuma regulām

| (110) | Kā paskaidrots 4.1. un 4.2. iedaļā, Regula (ES) 2022/720 attiecas uz vertikālajiem nolīgumiem, kas ir jānovērtē tikai saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720 un šīm pamatnostādnēm, ja vien šajās pamatnostādnēs nav skaidri norādīts citādi. Šādiem nolīgumiem var piemērot Regulā (ES) 2022/720 noteikto likumīguma prezumpciju. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 7. punktā ir noteikts, ka regulu “nepiemēro vertikālajiem nolīgumiem, uz kuru priekšmetu attiecas kāda cita grupu atbrīvojuma regula, ja vien attiecīgajā regulā nav noteikts citādi”. Tāpēc ir svarīgi jau no paša sākuma pārbaudīt, vai vertikālais nolīgums neietilpst kādas citas grupu atbrīvojuma regulas darbības jomā. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro vertikālajiem nolīgumiem, uz kuriem attiecas turpmāk minētās grupu atbrīvojuma regulas vai jebkādas turpmāk pieņemtas grupu atbrīvojuma regulas, kas attiecas uz šajā punktā minētajiem nolīgumu veidiem, ja vien attiecīgajā regulā nav noteikts citādi:






  — | Komisijas Regula (ES) Nr. 316/2014, |
| --- | --- | --- |

(112)

—

Komisijas Regula (ES) Nr. 316/2014,

| — | Komisijas Regula (ES) Nr. 1217/2010 (75), |
| --- | --- |

—

Komisijas Regula (ES) Nr. 1217/2010 (75),

| — | Komisijas Regula (ES) Nr. 1218/2010 (76). |
| --- | --- |

—

Komisijas Regula (ES) Nr. 1218/2010 (76).

| (113) | Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēs minētajiem konkurentu nolīgumu veidiem, izņemot, ja Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēs ir noteikts citādi. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Regulu (ES) 2022/720 piemēro vertikālajiem nolīgumiem par mehānisko transportlīdzekļu rezerves daļu pirkšanu, pārdošanu vai tālākpārdošanu un mehānisko transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes pakalpojumu sniegšanu. Uz šādiem nolīgumiem Regulā (ES) 2022/720 paredzēto likumīguma prezumpciju var attiecināt tikai tad, ja papildus Regulas (ES) 2022/720 nosacījumiem tie atbilst Komisijas Regulas (ES) Nr. 461/2010 (77) un to paskaidrojošo pamatnostādņu nosacījumiem. |
| --- | --- |

(114)

4.6.   Konkrētie izplatīšanas sistēmu veidi

| (115) | Piegādātājs var brīvi organizēt savu preču vai pakalpojumu izplatīšanu pēc saviem ieskatiem. Piegādātājs var, piemēram, izvēlēties vertikālo integrāciju, proti, pārdot savas preces vai pakalpojumus tieši galalietotājiem vai izplatīt tos ar savu vertikāli integrēto izplatītāju starpniecību, kas ir saistīti uzņēmumi Regulas (ES) 2022/720 1. panta 2. punkta nozīmē. Šāda veida izplatīšanas sistēma ietver vienu uzņēmumu, un tādējādi tā neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. |
| --- | --- |

(115)

| (116) | Piegādātājs var arī nolemt izmantot neatkarīgus izplatītājus. Šim nolūkam piegādātājs var izmantot vienu vai vairākus izplatīšanas sistēmu veidus. Uz noteiktiem izplatīšanas sistēmu veidiem, proti, selektīvo izplatīšanu un ekskluzīvo izplatīšanu, attiecas īpašas definīcijas Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta g) un h) apakšpunktā. Norādījumi par ekskluzīvo izplatīšanu un selektīvo izplatīšanu ir sniegti attiecīgi 4.6.1. un 4.6.2. iedaļā (78). Piegādātājs var arī izplatīt savas preces vai pakalpojumus, neizmantojot nedz selektīvo izplatīšanu, nedz ekskluzīvo izplatīšanu. Regulas piemērošanas nolūkā šie citi izplatīšanas veidi ir klasificēti kā bezmaksas izplatīšanas sistēmas (79). |
| --- | --- |

(116)

4.6.1.   Ekskluzīvas izplatīšanas sistēmas

4.6.1.1.   Ekskluzīvas izplatīšanas sistēmu definīcija

| (117) | Ekskluzīvas izplatīšanas sistēmā, kas definēta Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta h) apakšpunktā, piegādātājs teritoriju vai klientu grupu iedala ekskluzīvi vienam vai nedaudziem pircējiem, ierobežojot visu pārējo Savienībā darbojošos pircēju iespējas aktīvi pārdot ekskluzīvajā teritorijā vai ekskluzīvajai klientu grupai (80). |
| --- | --- |

(117)

| (118) | Piegādātāji bieži izmanto ekskluzīvas izplatīšanas sistēmas, lai pamudinātu izplatītājus veikt finansiālās un nefinansiālās investīcijas, kas vajadzīgas piegādātāja zīmola izvēršanai teritorijā, kurā zīmols nav plaši pazīstams, vai lai pārdotu jaunu produktu konkrētā teritorijā vai konkrētai klientu grupai, vai pamudinātu izplatītājus koncentrēt pārdošanas un tirdzniecības veicināšanas pasākumus uz konkrētu produktu. Izplatītājiem ar ekskluzivitāti saistītā aizsardzība var ļaut nodrošināt noteiktu darījumdarbības apjomu un peļņu, kas ļautu atpelnīt veiktās investīcijas. |
| --- | --- |

(118)

4.6.1.2.   Līguma 101. panta piemērošana ekskluzīvas izplatīšanas sistēmām

| (119) | Izplatīšanas sistēmā, kurā piegādātājs iedala teritoriju vai klientu grupu ekskluzīvi vienam vai vairākiem pircējiem, galvenie iespējamie riski no konkurences viedokļa ir tirgus sadalīšana, kas var veicināt cenu diskrimināciju, un zīmola iekšējās konkurences mazināšanās. Ja lielākā daļa vai visi spēcīgākie piegādātāji, kas darbojas noteiktā tirgū, izmanto ekskluzīvās izplatīšanas sistēmu, tas var vājināt arī zīmolu savstarpējo konkurenci un/vai veicināt aizliegtas vienošanās iespēju gan piegādātāju, gan izplatītāju līmenī. Visbeidzot, ekskluzīvā izplatīšana var bloķēt citu izplatītāju piekļuvi tirgum un tādējādi samazināt gan zīmolu savstarpējo konkurenci, gan zīmola iekšējo konkurenci izplatītāju līmenī. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | Ekskluzīvās izplatīšanas nolīgumiem var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ja piegādātāja un pircēja tirgus daļa nepārsniedz 30 %, nolīgumā nav noteikti stingrie ierobežojumi Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē un katrā ekskluzīvā teritorijā vai klientu grupā iecelto izplatītāju skaits nepārsniedz piecus. Uz ekskluzīvas izplatīšanas nolīgumu joprojām var attiecināt Regulā (ES) 2022/720 paredzēto likumīguma prezumpciju, ja tas ir apvienots ar citiem vertikālajiem ierobežojumiem, kas nav stingrie, piemēram, nekonkurēšanas saistībām, kas nepārsniedz piecus gadus, daudzuma noteikšanu vai ekskluzīvu pirkšanu. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums ir ierobežots līdz ne vairāk kā pieciem izplatītājiem katrā ekskluzīvajā teritorijā vai klientu grupā, lai saglabātu izplatītāju pamudinājumu investēt piegādātāja preču vai pakalpojumu tirdzniecības veicināšanā un pārdošanā, vienlaikus nodrošinot piegādātājam pietiekamu elastību izplatīšanas sistēmas organizēšanā. Pārsniedzot minēto skaitu, pastāv risks, ka ekskluzīvie izplatītāji var parazitēt uz pārējo izplatītāju investīcijām, tādējādi likvidējot efektivitātes pieaugumu, ko ir paredzēts panākt ar ekskluzīvu izplatīšanu. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | Lai ekskluzīvās izplatīšanas sistēmai varētu piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ieceltie izplatītāji ir jāaizsargā pret aktīvo pārdošanu, ko veic visi pārējie piegādātāja pircēji ekskluzīvajā teritorijā vai ekskluzīvajai klientu grupai. Ja piegādātājs ieceļ vairāk nekā vienu izplatītāju ekskluzīvai teritorijai vai klientu grupai, visiem šiem izplatītājiem jābūt vienlīdz aizsargātiem pret aktīvo pārdošanu, ko veic visi pārējie piegādātāja pircēji ekskluzīvajā teritorijā vai ekskluzīvajai klientu grupai, bet aktīvo un pasīvo pārdošanu šo izplatītāju vidū ekskluzīvajā teritorijā vai klientu grupā nevar ierobežot. Ja praktisku iemeslu dēļ, nevis ar mērķi novērst paralēlo tirdzniecību, ekskluzīvā teritorija vai pircēju grupa īslaicīgi nav aizsargāta pret aktīvu pārdošanu, ko veic konkrēti pircēji, piemēram, ja piegādātājs veic izmaiņas ekskluzīvās izplatīšanas sistēmā un viņam ir nepieciešams laiks, lai ar konkrētiem pircējiem atkārtoti vienotos par aktīvas pārdošanas ierobežojumiem, uz ekskluzīvās izplatīšanas sistēmu joprojām var attiecināt Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Vertikālajos nolīgumos, kurus izmanto ekskluzīvajai izplatīšanai, konkrēti jānosaka teritorija vai klientu grupa, kas tiek ekskluzīvi iedalīta izplatītājiem. Piemēram, ekskluzīvā teritorija var atbilst kādas dalībvalsts teritorijai vai kādai lielākai vai mazākai teritorijai. Ekskluzīvo klientu grupu var definēt, piemēram, izmantojot vienu vai vairākus kritērijus, kā klientu nodarbošanās vai darbība, vai izmantojot identificēto klientu sarakstu. Atkarībā no izmantotajiem kritērijiem ir iespējams, ka klientu grupā ir tikai viens klients. |
| --- | --- |

(123)

| (124) | Ja noteikta teritorija vai klientu grupa vēl nav ekskluzīvi iedalīta vienam vai vairākiem izplatītājiem, piegādātājs šo teritoriju vai klientu grupu var rezervēt sev, attiecīgi informējot par to visus savus izplatītājus. Tādā gadījumā piegādātājam nav obligāti jāveic komercdarbība rezervētajā teritorijā vai attiecībā uz rezervēto klientu grupu. Piemēram, piegādātājs var vēlēties rezervēt teritoriju vai klientu grupu, lai nākotnē to varētu iedalīt citiem izplatītājiem. |
| --- | --- |

(124)

4.6.1.3.   Norādījumi par ekskluzīvās izplatīšanas nolīgumu individuālu novērtēšanu

| (125) | Ārpus Regulas (ES) 2022/720 darbības jomas liela nozīme ir piegādātāja un tā konkurentu stāvoklim tirgū, jo zīmola iekšējās konkurences zudums ir problemātisks vienīgi tad, ja piegādātāja vai izplatītāja līmenī ir ierobežota zīmolu savstarpējā konkurence (81). Jo spēcīgāks ir piegādātāja stāvoklis tirgū (īpaši virs 30 % robežlieluma), jo lielāka ir vājas zīmolu savstarpējās konkurences varbūtība un jo lielāks ir konkurences apdraudējums, ko rada zīmola iekšējās konkurences mazināšanās. |
| --- | --- |

(125)

| (126) | Piegādātāja konkurentu stāvoklim tirgū var būt nozīme divējādā ziņā. Spēcīgu konkurentu klātbūtne parasti norāda, ka zīmola iekšējās konkurences mazināšanos atsver pietiekama zīmolu savstarpējā konkurence. Tomēr, ja piegādātāju skaits noteiktā tirgū ir visai ierobežots un to stāvoklis šajā tirgū to tirgus daļas, jaudas un izplatīšanas tīkla ziņā ir visai līdzīgs, pastāv aizliegtas vienošanās un/vai konkurences vājināšanās risks. Zīmola iekšējās konkurences zudums var vēl palielināt šo risku, jo īpaši, ja vairākiem piegādātājiem ir līdzīgas izplatīšanas sistēmas. |
| --- | --- |

(126)

| (127) | Ekskluzīva vairāku zīmolu produktu tirdzniecība, t. i., ja vairāki piegādātāji attiecīgajā teritorijā pilnvaro vienus un to pašus ekskluzīvos izplatītājus, var vēl vairāk palielināt aizliegtas vienošanās un/vai konkurences vājināšanās risku piegādātāju un izplatītāju līmenī. Ja piegādātāji vienam vai vairākiem izplatītājiem piešķir ekskluzīvas tiesības tajā pašā teritorijā izplatīt divus vai vairākus nozīmīgus konkurējošus produktus, šo zīmolu savstarpējā konkurence var būtiski samazināties. Jo lielāka ir ekskluzīvo vairāku zīmolu produktu izplatītāju kumulatīvā tirgus daļa attiecībā uz to izplatītajiem zīmoliem, jo lielāks ir aizliegtas vienošanās un/vai konkurences vājināšanās risks un jo vairāk samazinās zīmolu savstarpējā konkurence. Ja viens vai vairāki mazumtirgotāji ir vairāku zīmolu ekskluzīvie izplatītāji, pastāv risks, ka gadījumā, ja viens piegādātājs samazinātu sava zīmola vairumtirdzniecības cenu, ekskluzīvie mazumtirgotāji nesamazinātu cenas patērētājiem, jo tādējādi mazumtirgotājiem samazinātos pārējo zīmolu produktu pārdošanas apjoms un attiecīgā peļņa. Salīdzinājumā ar gadījumu, kad nepastāvētu ekskluzīva vairāku zīmolu produktu tirdzniecība, piegādātāji nelabprātāk konkurētu savā starpā ar cenām. Ja atsevišķu piegādātāju un pircēju tirgus daļas ir mazākas par 30 % robežlielumu, šāda kumulatīvā ietekme var būt iemesls, lai atsauktu Regulā (ES) 2022/720 noteikto atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(127)

| (128) | Šķēršļi ienākšanai tirgū, kas piegādātājiem var kavēt pašiem savu integrētās izplatīšanas tīklu izveidi vai alternatīvu izplatītāju atrašanu, ir mazāk nozīmīgs elements ekskluzīvās izplatīšanas iespējamās konkurenci ierobežojošās ietekmes novērtējumā. Citu piegādātāju tirgus piekļuves bloķēšana nav konstatējama, ja ekskluzīvā izplatīšana nav apvienota ar viena zīmola izplatīšanu, kas izplatītāju piespiež vai mudina konkrēta veida produktu pasūtīt no viena piegādātāja. Ja ekskluzīvā izplatīšana tiek apvienota ar viena zīmola izplatīšanu, tas var apgrūtināt citu piegādātāju iespējas atrast alternatīvus izplatītājus, jo īpaši tad, ja viena zīmola izplatīšana tiek piemērota blīvam ekskluzīvu izplatītāju tīklam ar mazām teritorijām vai ja rodas kumulatīva konkurenci ierobežojoša ietekme. Tādā gadījumā būtu jāpiemēro 8.2.1. iedaļā paredzētie principi attiecībā uz viena zīmola izplatīšanu. |
| --- | --- |

(128)

| (129) | Ja ekskluzīvā izplatīšana tiek apvienota ar ekskluzīvo iepirkšanu, kas ekskluzīvajiem izplatītājiem prasa piegādātāja zīmola preces pirkt tieši no piegādātāja, pieaug risks, ka varētu samazināties zīmola iekšējā konkurence un notikt tirgus sadalīšana. Ekskluzīvā izplatīšana jau pati par sevi ierobežo klientu izvēles iespējas, jo tā ierobežo izplatītāju skaitu ekskluzīvajā teritorijā un nozīmē to, ka neviens cits izplatītājs nedrīkst aktīvi pārdot šajā teritorijā. Ekskluzīvā iepirkšana turklāt atņem izvēles iespējas arī ekskluzīvajiem izplatītājiem, kuri nevar iepirkt produktus no citiem izplatītājiem, kas darbojas ekskluzīvās izplatīšanas sistēmā. Tas palielina piegādātāja iespējas ierobežot zīmola iekšējo konkurenci, piemērojot atšķirīgus pārdošanas nosacījumus un tādā veidā kaitējot patērētājiem, ja vien šis ekskluzīvās izplatīšanas un ekskluzīvās iepirkšanas apvienojums nerada efektivitātes pieaugumu, kas nāk par labu patērētājiem. |
| --- | --- |

(129)

| (130) | Citu izplatītāju tirgus piekļuves bloķēšana nav problemātiska, ja piegādātājs, kuram ir ekskluzīvas izplatīšanas sistēma, pilnvaro lielu skaitu ekskluzīvo izplatītāju tajā pašā konkrētajā tirgū, un šie ekskluzīvie izplatītāji bez ierobežojumiem var pārdot produktu citiem izplatītājiem, kas nav pilnvaroti. Citu izplatītāju tirgus piekļuves bloķēšana turpretī var būt problemātiska, ja pircējiem ir tirgus vara lejupējā tirgū, jo īpaši ļoti plašu teritoriju gadījumā, kur kāds ekskluzīvais izplatītājs kļūst par vienīgo pircēju visā tirgū. Kā piemēru var minēt lielveikalu tīklu, kas kļūst par vadoša zīmola preču vienīgo izplatītāju attiecīgās valsts pārtikas mazumtirdzniecības tirgū. Ekskluzīvas vairāku zīmolu produktu tirdzniecības gadījumā citu izplatītāju piekļuve tirgum var tikt bloķēta vēl spēcīgāk. |
| --- | --- |

(130)

| (131) | Pircēja vara turklāt var palielināt aizliegtas vienošanās risku pircēju vidū, ja nozīmīgi pircēji, kas, iespējams, atrodas dažādās teritorijās, vienam vai vairākiem piegādātājiem uzspiež ekskluzīvās izplatīšanas sistēmu. |
| --- | --- |

(131)

| (132) | Ir svarīgi novērtēt tirgus dinamiku, jo augošs pieprasījums, tehnoloģiju maiņa un mainīgs stāvoklis tirgū var mazināt ekskluzīvās izplatīšanas sistēmas negatīvās ietekmes varbūtību salīdzinājumā ar nobriedušiem tirgiem. |
| --- | --- |

(132)

| (133) | Novērtējot ekskluzīvās izplatīšanas konkurenci ierobežojošo iespējamo ietekmi, var būt nozīme arī tam, kāds ir attiecīgais produkts. Minētā ietekme būs mazāk izteikta nozarēs, kurās ir izplatītāka pārdošana tiešsaistē, jo pārdošana tiešsaistē var veicināt pirkumus no izplatītājiem ārpus ekskluzīvās teritorijas vai klientu grupas. |
| --- | --- |

(133)

| (134) | Svarīgs faktors ir tirdzniecības līmenis, jo iespējamās negatīvās sekas vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības līmenī var būt atšķirīgas. Ekskluzīvo izplatīšanu galvenokārt izmanto galapatēriņa preču vai pakalpojumu izplatīšanā. Zīmola iekšējās konkurences zudums mazumtirdzniecības līmenī ir jo īpaši iespējams, ja ekskluzīvās teritorijas ir plašas, jo šādā gadījumā patērētājiem attiecībā uz vadošu zīmolu var būt mazas izvēles iespējas starp izplatītāju ar augstām cenām un augstu apkalpošanas līmeni un izplatītāju ar zemām cenām un zemu apkalpošanas līmeni. |
| --- | --- |

(134)

| (135) | Ražotājs, kurš kā savu ekskluzīvo izplatītāju izvēlas vairumtirgotāju, parasti iedala tam lielāku teritoriju, piemēram, visu kādas dalībvalsts teritoriju. Ja vien vairumtirgotājs var bez ierobežojumiem pārdot produktus lejupējiem mazumtirgotājiem, nav sagaidāma ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme. Iespējamo zīmola iekšējās konkurences zudumu vairumtirdzniecības līmenī viegli atsver efektivitātes pieaugums loģistikā un tirdzniecības veicināšanā, īpaši, ja ražotājs atrodas citā dalībvalstī. Tomēr ekskluzīva vairāku zīmolu produktu tirdzniecība rada lielāku apdraudējumu zīmolu savstarpējai konkurencei vairumtirdzniecības līmenī nekā mazumtirdzniecības līmenī. Ja viens vairumtirgotājs kļūst par ekskluzīvo izplatītāju ievērojamam skaitam piegādātāju, ne tikai pastāv konkurences vājināšanās risks šo zīmolu vidū, bet arī pieaug risks, ka tiek bloķēta piekļuve tirgum vairumtirdzniecības līmenī. |
| --- | --- |

(135)

| (136) | Tomēr ekskluzīvas izplatīšanas sistēma, kas ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, tik un tā var radīt efektivitātes pieaugumu, kas atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Piemēram, ekskluzivitāte var būt nepieciešama, lai pamudinātu izplatītājus investēt piegādātāja zīmola attīstībā vai pieprasījumu veicinošu pakalpojumu sniegšanā. Ārpus Regulas (ES) 2022/720 darbības jomas, jo lielāks konkrētajā teritorijā iecelto ekskluzīvo izplatītāju skaits, jo mazāka iespējamība, ka tiem būs pietiekams pamudinājums investēt piegādātāja produktu tirdzniecības veicināšanā un tā zīmola attīstībā, jo pārējie ekskluzīvie izplatītāji tajā pašā teritorijā var parazitēt uz viņu investīcijām. |
| --- | --- |

(136)

| (137) | Efektivitātes pieauguma novērtēšanā svarīgs ir produkta veids. Objektīvs efektivitātes pieaugums ir vairāk iespējams attiecībā uz jauniem produktiem, sarežģītiem produktiem un produktiem, par kuru īpašībām ir grūti spriest pirms to patērēšanas (tā dēvētie “pieredzes produkti”) vai pat pēc to patērēšanas (tā dēvētie “pārliecības produkti”). Turklāt ekskluzīvā izplatīšana var radīt loģistikas izdevumu ietaupījumus sakarā ar apjomradītiem ietaupījumiem transporta un izplatīšanas jomā. Ekskluzīvās izplatīšanas un viena zīmola izplatīšanas apvienojums var veicināt ekskluzīvā(-o) izplatītāja(-u) motivāciju koncentrēt savu darbību uz konkrētu zīmolu. |
| --- | --- |

(137)

| (138) | (125)–(137) punktā minētie faktori joprojām ir būtiski, novērtējot ekskluzīvas izplatīšanas sistēmas, saskaņā ar kurām piegādātājs iedala klientu grupu tikai vienam vai vairākiem pircējiem. Lai novērtētu šāda veida ekskluzīvas iedalīšanas sistēmu, jāņem vērā arī (139) un (140) punktā uzskaitītie papildu faktori. |
| --- | --- |

(138)

| (139) | Tāpat kā teritorijas ekskluzīvas iedalīšanas gadījumā, arī klientu grupas ekskluzīva iedalīšana parasti apgrūtina klientiem izvēles iespējas. Turklāt, tā kā katram pilnvarotajam izplatītājam tiek iedalīta sava klientu grupa, pircējiem, kas neietilpst nevienā no šīm grupām, var būt grūti iegādāties piegādātāja produktus. Līdz ar to samazināsies šādu pircēju izvēles iespējas. |
| --- | --- |

(139)

| (140) | Papildus (136) punktā minētajiem efektivitātes pieauguma veidiem ekskluzīva klientu iedalīšana var radīt efektivitātes pieaugumu, ja izplatītājiem ir nepieciešams investēt īpašā aprīkojumā, prasmēs vai zinātībā, lai apmierinātu konkrētas klientu kategorijas vajadzības, vai ja šādas investīcijas ļauj panākt apjomradītus vai diversifikācijas radītus ietaupījumus loģistikā (82). Šādu investīciju amortizācijas periods norāda, uz cik ilgu laiku būtu attaisnojami ieviest ekskluzīvu klientu iedalījumu. Kopumā ekskluzīvai klientu iedalīšanai ir pārliecinošāks attaisnojums attiecībā uz jauniem vai sarežģītiem produktiem un produktiem, kas jāpielāgo konkrētā klienta vajadzībām. Identificējamas atšķirīgas vajadzības ir vairāk iespējamas attiecībā uz starppatēriņa produktiem, proti, produktiem, ko pārdod dažādu kategoriju profesionālajiem pircējiem. Turpretim patērētāju iedalīšana, visticamāk, neveicinās efektivitāti. |
| --- | --- |

(140)

| (141) | Turpmāk ir sniegts piemērs par ekskluzīvu vairāku zīmolu produktu tirdzniecību oligopola situācijā.





  Konkrēta galaprodukta valsts mēroga tirgū ir četri tirgus līderi, un katra līdera tirgus daļa ir aptuveni 20 %. Šie četri tirgus līderi savu produktu mazumtirdzniecības līmenī pārdod, izmantojot ekskluzīvus izplatītājus. Mazumtirgotājiem tiek piešķirta ekskluzīva teritorija, kas atbilst pilsētai vai pilsētas rajonam, kurā tie atrodas. Vairākumā teritoriju šie četri tirgus līderi ir izvēlējušies vienu un to pašu ekskluzīvo mazumtirgotāju (“vairāku zīmolu tirgotājs”), kuram ir centrāla atrašanās vieta un kurš ir lielā mērā specializējies uz konkrēto produktu. Pārējos 20 % no attiecīgā valsts tirgus aizņem mazi vietējie ražotāji, no kuriem lielākā ražotāja tirgus daļa ir 5 %. Šie vietējie ražotāji parasti pārdod savus produktus ar citu mazumtirgotāju starpniecību, galvenokārt tāpēc, ka četru lielāko piegādātāju ekskluzīvie izplatītāji kopumā izrāda mazu interesi par mazāk pazīstamu un lētāku zīmolu produktu pārdošanu. Tirgū ir izteikta zīmolu izplatīšana un produktu diferenciācija. Četri tirgus līderi rīko plašas valsts mēroga reklāmas kampaņas, un to zīmoliem ir spēcīgs tēls, savukārt mazie ražotāji savus produktus nereklamē visas valsts mērogā. Tirgus ir samērā nobriedis, pieprasījums ir stabils, un produkti un tehnoloģijas praktiski neattīstās. Produkts ir samērā vienkāršs.
  Šādā oligopola situācijā pastāv aizliegtas vienošanās risks minēto četru tirgus līderu vidū. Šo risku vēl palielina situācija ar vairāku zīmolu tirgotājiem. Zīmola iekšējo konkurenci ierobežo teritoriālā ekskluzivitāte. Konkurence četru vadošo zīmolu starpā mazumtirdzniecības līmenī ir ierobežota, jo katrā teritorijā viens mazumtirgotājs nosaka cenu visu četru zīmolu produktiem. Vairāku zīmolu tirdzniecības dēļ gadījumā, ja viens ražotājs samazina sava zīmola produktu cenu, mazumtirgotājs nelabprāt attiecīgi samazinās šo cenu patērētājam, jo tādējādi samazinātos pārējo zīmolu produktu noiets un attiecīgā peļņa. Līdz ar to ražotāji nav īpaši ieinteresēti savstarpējā cenu konkurencē. Zīmolu savstarpējā cenu konkurence veidojas galvenokārt starp mazo ražotāju zīmoliem, kas kotējas zemāk. (Kopējo) ekskluzīvo izplatītāju iespējas atsaukties uz efektivitātes pieaugumu ir ierobežotas, jo produkts ir samērā vienkāršs, tālākpārdošanai nav vajadzīgas speciālas investīcijas vai apmācība un reklamēšana notiek galvenokārt ražotāju līmenī.
  Kaut arī katra tirgus līdera tirgus daļa ir mazāka par noteikto robežlielumu, ir iespējams, ka Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi nav izpildīti, un tādējādi attiecībā uz nolīgumiem ar izplatītājiem var būt nepieciešams atsaukt grupu atbrīvojuma piemērošanu, kaut arī to tirgus daļa iepirkumu tirgū nepārsniedz 30 %. |
| --- | --- |

(141)

Konkrēta galaprodukta valsts mēroga tirgū ir četri tirgus līderi, un katra līdera tirgus daļa ir aptuveni 20 %. Šie četri tirgus līderi savu produktu mazumtirdzniecības līmenī pārdod, izmantojot ekskluzīvus izplatītājus. Mazumtirgotājiem tiek piešķirta ekskluzīva teritorija, kas atbilst pilsētai vai pilsētas rajonam, kurā tie atrodas. Vairākumā teritoriju šie četri tirgus līderi ir izvēlējušies vienu un to pašu ekskluzīvo mazumtirgotāju (“vairāku zīmolu tirgotājs”), kuram ir centrāla atrašanās vieta un kurš ir lielā mērā specializējies uz konkrēto produktu. Pārējos 20 % no attiecīgā valsts tirgus aizņem mazi vietējie ražotāji, no kuriem lielākā ražotāja tirgus daļa ir 5 %. Šie vietējie ražotāji parasti pārdod savus produktus ar citu mazumtirgotāju starpniecību, galvenokārt tāpēc, ka četru lielāko piegādātāju ekskluzīvie izplatītāji kopumā izrāda mazu interesi par mazāk pazīstamu un lētāku zīmolu produktu pārdošanu. Tirgū ir izteikta zīmolu izplatīšana un produktu diferenciācija. Četri tirgus līderi rīko plašas valsts mēroga reklāmas kampaņas, un to zīmoliem ir spēcīgs tēls, savukārt mazie ražotāji savus produktus nereklamē visas valsts mērogā. Tirgus ir samērā nobriedis, pieprasījums ir stabils, un produkti un tehnoloģijas praktiski neattīstās. Produkts ir samērā vienkāršs.

Šādā oligopola situācijā pastāv aizliegtas vienošanās risks minēto četru tirgus līderu vidū. Šo risku vēl palielina situācija ar vairāku zīmolu tirgotājiem. Zīmola iekšējo konkurenci ierobežo teritoriālā ekskluzivitāte. Konkurence četru vadošo zīmolu starpā mazumtirdzniecības līmenī ir ierobežota, jo katrā teritorijā viens mazumtirgotājs nosaka cenu visu četru zīmolu produktiem. Vairāku zīmolu tirdzniecības dēļ gadījumā, ja viens ražotājs samazina sava zīmola produktu cenu, mazumtirgotājs nelabprāt attiecīgi samazinās šo cenu patērētājam, jo tādējādi samazinātos pārējo zīmolu produktu noiets un attiecīgā peļņa. Līdz ar to ražotāji nav īpaši ieinteresēti savstarpējā cenu konkurencē. Zīmolu savstarpējā cenu konkurence veidojas galvenokārt starp mazo ražotāju zīmoliem, kas kotējas zemāk. (Kopējo) ekskluzīvo izplatītāju iespējas atsaukties uz efektivitātes pieaugumu ir ierobežotas, jo produkts ir samērā vienkāršs, tālākpārdošanai nav vajadzīgas speciālas investīcijas vai apmācība un reklamēšana notiek galvenokārt ražotāju līmenī.

Kaut arī katra tirgus līdera tirgus daļa ir mazāka par noteikto robežlielumu, ir iespējams, ka Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi nav izpildīti, un tādējādi attiecībā uz nolīgumiem ar izplatītājiem var būt nepieciešams atsaukt grupu atbrīvojuma piemērošanu, kaut arī to tirgus daļa iepirkumu tirgū nepārsniedz 30 %.

| (142) | Turpmāk ir sniegts ekskluzīvas klientu iedalīšanas piemērs.





  Uzņēmums ir izstrādājis modernu sprinkleru iekārtu. Šā uzņēmuma tirgus daļa sprinkleru iekārtu tirgū pašlaik ir 40 %. Kad uzņēmums sāka pārdot moderno sprinkleru iekārtu, tā tirgus daļa ar iepriekšējo iekārtu bija 20 %. Jaunā tipa sprinkleru uzstādīšana ir atkarīga no attiecīgās ēkas veida un no ēkas izmantojuma (piemēram, birojs, ķīmiskā rūpnīca vai slimnīca). Uzņēmums šo moderno sprinkleru pārdošanai un uzstādīšanai ir pilnvarojis vairākus izplatītājus. Katram izplatītājam bija jāapmāca savi darbinieki, lai viņi pārzinātu moderno sprinkleru uzstādīšanas vispārīgās un konkrētās prasības attiecībā uz konkrētu klientu kategoriju. Lai nodrošinātu izplatītāju specializāciju, uzņēmums katram izplatītājam iedalīja ekskluzīvu klientu kategoriju un aizliedza nodarboties ar aktīvo pārdošanu citu izplatītāju ekskluzīvajām klientu kategorijām. Pēc pieciem gadiem visiem ekskluzīvajiem izplatītājiem būs atļauts nodarboties ar aktīvo pārdošanu visām klientu kategorijām, un ekskluzīvās klientu iedalīšanas sistēma beigs darboties. Pēc tam piegādātājs var papildus sākt pārdošanu jauniem izplatītājiem. Tirgus ir visai dinamisks — nesen tajā ir parādījušies divi jaunpienācēji un notiek tehnoloģiju attīstība. Konkurenti, kuru tirgus daļas ir diapazonā no 25 % līdz 5 %, arī modernizē savus produktus.
  Tā kā ekskluzīvās izplatīšanas ilgums ir ierobežots un tā palīdz nodrošināt, ka izplatītāji var atpelnīt savas investīcijas un sākotnēji koncentrēt pārdošanu uz konkrētu klientu kategoriju, lai apgūtu attiecīgo jomu, un tā kā šķiet, ka iespējamā konkurenci ierobežojošā ietekme šādā dinamiskā tirgū ir ierobežota, Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi, visticamāk, ir izpildīti. |
| --- | --- |

(142)

Uzņēmums ir izstrādājis modernu sprinkleru iekārtu. Šā uzņēmuma tirgus daļa sprinkleru iekārtu tirgū pašlaik ir 40 %. Kad uzņēmums sāka pārdot moderno sprinkleru iekārtu, tā tirgus daļa ar iepriekšējo iekārtu bija 20 %. Jaunā tipa sprinkleru uzstādīšana ir atkarīga no attiecīgās ēkas veida un no ēkas izmantojuma (piemēram, birojs, ķīmiskā rūpnīca vai slimnīca). Uzņēmums šo moderno sprinkleru pārdošanai un uzstādīšanai ir pilnvarojis vairākus izplatītājus. Katram izplatītājam bija jāapmāca savi darbinieki, lai viņi pārzinātu moderno sprinkleru uzstādīšanas vispārīgās un konkrētās prasības attiecībā uz konkrētu klientu kategoriju. Lai nodrošinātu izplatītāju specializāciju, uzņēmums katram izplatītājam iedalīja ekskluzīvu klientu kategoriju un aizliedza nodarboties ar aktīvo pārdošanu citu izplatītāju ekskluzīvajām klientu kategorijām. Pēc pieciem gadiem visiem ekskluzīvajiem izplatītājiem būs atļauts nodarboties ar aktīvo pārdošanu visām klientu kategorijām, un ekskluzīvās klientu iedalīšanas sistēma beigs darboties. Pēc tam piegādātājs var papildus sākt pārdošanu jauniem izplatītājiem. Tirgus ir visai dinamisks — nesen tajā ir parādījušies divi jaunpienācēji un notiek tehnoloģiju attīstība. Konkurenti, kuru tirgus daļas ir diapazonā no 25 % līdz 5 %, arī modernizē savus produktus.

Tā kā ekskluzīvās izplatīšanas ilgums ir ierobežots un tā palīdz nodrošināt, ka izplatītāji var atpelnīt savas investīcijas un sākotnēji koncentrēt pārdošanu uz konkrētu klientu kategoriju, lai apgūtu attiecīgo jomu, un tā kā šķiet, ka iespējamā konkurenci ierobežojošā ietekme šādā dinamiskā tirgū ir ierobežota, Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi, visticamāk, ir izpildīti.

4.6.2.   Selektīvas izplatīšanas sistēmas

4.6.2.1.   Selektīvas izplatīšanas sistēmu definīcija

| (143) | Selektīvas izplatīšanas sistēmā, kas definēta Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta g) apakšpunktā, piegādātājs apņemas tieši vai netieši pārdot līguma preces vai pakalpojumus tikai izplatītājiem, kas atlasīti, pamatojoties uz konkrētiem kritērijiem. Minētie izplatītāji apņemas nepārdot šādas preces vai pakalpojumus nepilnvarotiem izplatītājiem teritorijā, ko piegādātājs rezervējis sistēmas darbībai. |
| --- | --- |

(143)

| (144) | Piegādātājs izplatītājus var izvēlēties pēc kvalitatīviem vai kvantitatīviem kritērijiem vai abu veidu kritērijiem. Kvantitatīvi kritēriji ierobežo izplatītāju skaitu tiešā veidā, piemēram, nosakot fiksētu izplatītāju skaitu. Kvalitatīvi kritēriji ierobežo izplatītāju skaitu netieši — ar nosacījumiem, kurus visi izplatītāji nespēj izpildīt, piemēram, nosacījumiem saistībā ar pārdodamo produktu klāstu, pārdošanas personāla apmācību, tirdzniecības vietā sniedzamajiem pakalpojumiem vai produktu reklamēšanu un izstādīšanu. Kvalitatīvie kritēriji var attiekties uz ilgtspējas mērķu sasniegšanu, piemēram, saistībā ar klimata pārmaiņām, vides aizsardzību vai dabas resursu izmantošanas ierobežošanu. Piemēram, piegādātāji varētu prasīt, lai izplatītāji savās tirdzniecības vietās nodrošina uzlādes pakalpojumus vai reciklēšanas iekārtas vai nodrošina, ka preces tiek piegādātas, izmantojot ilgtspējīgus līdzekļus, piemēram, kravas velosipēdu, nevis autotransportu. |
| --- | --- |

(144)

| (145) | Selektīvas izplatīšanas sistēmas ir līdzīgas ekskluzīvas izplatīšanas sistēmām tādā ziņā, ka ierobežo pilnvaroto izplatītāju skaitu un tālākpārdošanas iespējas. Galvenā atšķirība starp šo divu veidu sistēmām ir tas, kāda aizsardzība tiek nodrošināta izplatītājam. Ekskluzīvas izplatīšanas sistēmā izplatītājs ir aizsargāts pret aktīvu pārdošanu, kas tiktu veikta no vietas, kura ir ārpus tā ekskluzīvās teritorijas, savukārt selektīvas izplatīšanas sistēmā izplatītājs ir aizsargāts pret aktīvu un pasīvu pārdošanu, ko veiktu nepilnvaroti izplatītāji. |
| --- | --- |

(145)

4.6.2.2.   Līguma 101. panta piemērošana selektīvas izplatīšanas sistēmām

| (146) | Iespējamie konkurencei radītie riski selektīvas izplatīšanas sistēmu gadījumā ietver zīmola iekšējās konkurences mazināšanos un, jo īpaši kumulatīvas ietekmes gadījumā, noteiktu veidu izplatītāju tirgus piekļuves bloķēšanu, kā arī konkurences vājināšanos un palielinātu risku, ka pircēju ierobežotā skaita dēļ piegādātāju starpā vai pircēju starpā tiek noslēgtas aizliegtas vienošanās. |
| --- | --- |

(146)

| (147) | Lai novērtētu selektīvas izplatīšanas sistēmas saderību ar Līguma 101. pantu, vispirms ir jānosaka, vai šī sistēma ietilpst 101. panta 1. punkta darbības jomā. Tālab tīri kvalitatīvi selektīvu izplatīšanu der nošķirt no kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas. |
| --- | --- |

(147)

| (148) | Tīri kvalitatīvi selektīva izplatīšana var neietilpt Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ja ir izpildīti trīs nosacījumi, ko Eiropas Savienības Tiesa noteikusi spriedumā lietā Metro (83) (“Metro kritēriji”). Tas tā ir tāpēc, ka minēto kritēriju izpildīšanas gadījumā var pieņemt, ka zīmola iekšējās konkurences ierobežošanu, kas saistīta ar selektīvo izplatīšanu, kompensē ar kvalitāti saistītās zīmolu savstarpējās konkurences uzlabošanās (84). |
| --- | --- |

(148)

| (149) | Trīs Metro kritērijus var īsi aprakstīt šādi: pirmkārt, attiecīgajām precēm vai pakalpojumiem pēc būtības jābūt tādiem, kam nepieciešama selektīvas izplatīšanas sistēma. Tas nozīmē, ka, ņemot vērā attiecīgā produkta raksturu, šādai sistēmai jābūt leģitīmi nepieciešamai produkta kvalitātes saglabāšanai un tā pienācīga izmantojuma nodrošināšanai. Piemēram, selektīvās izplatīšanas izmantošana var būt pamatota attiecībā uz augstas kvalitātes vai augsto tehnoloģiju produktiem (85) vai luksusa precēm (86). Šādu preču kvalitāti var noteikt ne tikai to fiziskās īpašības, bet arī citi saistītie aspekti, kas rada luksusa iespaidu. Līdz ar to, lai saglabātu šo preču kvalitāti, var būt nepieciešams ieviest selektīvas izplatīšanas sistēmu, kas nodrošinātu, ka preces tiek izstādītas tādā veidā, ka tiek uzturēts šis luksusa iespaids (87). Otrkārt, tālākpārdevēji ir jāizvēlas, ņemot vērā objektīvus kvalitatīvos kritērijus, kas ir vienādi visiem potenciālajiem tālākpārdevējiem un netiek piemēroti diskriminējošā veidā. Treškārt, noteiktajiem kritērijiem ir jāaprobežojas ar to, kas nepieciešams (88). |
| --- | --- |

(149)

| (150) | Lai novērtētu, vai Metro kritēriji ir izpildīti, ir nepieciešams ne tikai vispārējs attiecīgā selektīvās izplatīšanas nolīguma novērtējums, bet arī atsevišķa analīze par katru potenciāli ierobežojošo nolīguma klauzulu (89). Tas jo īpaši nozīmē, ka ir jānovērtē, vai konkrētā ierobežojošā klauzula ir samērīga ar selektīvās izplatīšanas sistēmas mērķi, proti, vai tā nepārsniedz šā mērķa sasniegšanai nepieciešamo (90). Stingrie ierobežojumi neatbilst šim samērīguma kritērijam. Tāpat arī otrādi — piemēram, luksusa preču piegādātājam var būt samērīgi aizliegt saviem pilnvarotajiem izplatītājiem izmantot tiešsaistes tirdzniecības vietas, ja vien tas netieši neliedz pilnvarotajam izplatītājam efektīvi izmantot internetu, lai pārdotu preces konkrētām teritorijām vai klientiem (91). Piemēram, šāds tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas aizliegums neierobežo pārdošanu konkrētā teritorijā vai konkrētiem klientiem, ja pilnvarotais izplatītājs var brīvi darboties savā tiešsaistes veikalā un reklamēties tiešsaistē, lai palielinātu informētību par savām tiešsaistes darbībām un piesaistītu potenciālos klientus (92). Tādā gadījumā ierobežojošā klauzula, ja tā ir samērīga, neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā un turpmāka analīze nav nepieciešama. |
| --- | --- |

(150)

| (151) | Neatkarīgi no tā, vai tie atbilst Metro kritērijiem, kvalitatīvi un/vai kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas nolīgumiem var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz 30 % robežlielumu un nolīgumā nav stingro ierobežojumu (93). Nolīgums nav uzreiz ārpus atbrīvojuma tvēruma, ja selektīvā izplatīšana tiek apvienota ar citiem vertikālajiem ierobežojumiem, kas nav stingrie, piemēram, nekonkurēšanas saistībām, kas definētas Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta f) apakšpunktā. Regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums ir piemērojams neatkarīgi no attiecīgā produkta rakstura un atlases kritēriju būtības. Turklāt piegādātājam nav pienākuma publicēt savus atlases kritērijus (94). |
| --- | --- |

(151)

| (152) | Ja konkrētā gadījumā selektīvas izplatīšanas nolīgums, kam ir piemērojams grupu atbrīvojums, ievērojami ierobežo konkurenci piegādātāju vai izplatītāju līmenī un nerada efektivitātes pieaugumu, kas atsvērtu ierobežojošo ietekmi, piemēram, tāpēc, ka atlases kritēriji nav sasaistīti ar produkta īpašībām vai nav nepieciešami produkta izplatīšanas uzlabošanai, grupu atbrīvojumu var atsaukt. |
| --- | --- |

(152)

4.6.2.3.   Norādījumi par selektīvas izplatīšanas nolīgumu individuālu novērtēšanu

| (153) | Ārpus Regulas (ES) 2022/720 darbības jomas – novērtējot konkurenci ierobežojošo iespējamo ietekmi, īpaši liela nozīme ir piegādātāja un tā konkurentu stāvoklim tirgū, jo zīmola iekšējās konkurences zudums būtībā ir problemātisks tikai tad, ja ir ierobežota zīmolu savstarpējā konkurence (95). Jo spēcīgāks ir piegādātāja stāvoklis tirgū (īpaši virs 30 % robežlieluma), jo lielāks ir no zīmola iekšējās konkurences mazināšanās izrietošais risks konkurencei. Vēl viens svarīgs faktors ir selektīvās izplatīšanas tīklu skaits konkrētajā tirgū. Ja konkrētajā tirgū selektīvo izplatīšanu izmanto tikai viens piegādātājs, kvantitatīvi selektīva izplatīšana parasti nerada konkurenci ierobežojošu ietekmi. Tomēr praksē selektīvo izplatīšanu vienā tirgū bieži izmanto vairāki piegādātāji (kumulatīva ietekme). |
| --- | --- |

(153)

| (154) | Kumulatīvas ietekmes gadījumā ir jāņem vērā to piegādātāju stāvoklis tirgū, kuri izmanto selektīvo izplatīšanu: ja selektīvo izplatīšanu attiecīgajā tirgū izmanto lielākā daļa vadošo piegādātāju, var tikt bloķēta noteiktu veidu izplatītāju (piemēram, zemo cenu tirgotāju) piekļuve tirgum. Efektīvāku izplatītāju tirgus piekļuves bloķēšanas risks selektīvās izplatīšanas gadījumā ir lielāks nekā ekskluzīvās izplatīšanas gadījumā, ņemot vērā to, ka selektīvas izplatīšanas sistēmā pārdošana nepilnvarotiem izplatītājiem ir ierobežota. Šis ierobežojums ir paredzēts, lai selektīvās izplatīšanas sistēmu padarītu par slēgtu sistēmu, kurā konkrēto produktu var iepirkt tikai pilnvarotie izplatītāji, kas atbilst noteiktajiem kritērijiem, un attiecīgi nepilnvarotiem izplatītājiem ir liegts iegādāties šo produktu. Tādējādi selektīvā izplatīšana ir īpaši piemērota tam, lai novērstu zemo cenu tirgotāju (kas darbojas bezsaistē vai tikai tiešsaistē) spiedienu uz ražotāja, kā arī pilnvaroto izplatītāju uzcenojumiem. Minēto izplatīšanas modeļu bloķēšana neatkarīgi no tā, vai to izraisa selektīvās izplatīšanas izmantojuma kumulatīvā ietekme vai viens piegādātājs ar tirgus daļu virs 30 %, samazina patērētāju iespējas izmantot tādas šo izplatīšanas modeļu konkrētās priekšrocības kā zemākas cenas, lielāka pārredzamība un plašāka piekļuve produktam. |
| --- | --- |

(154)

| (155) | Ja atsevišķiem selektīvās izplatīšanas tīkliem piemēro Regulā (ES) 2022/720 paredzēto atbrīvojumu, var apsvērt grupu atbrīvojuma atsaukšanu vai Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas pārtraukšanu, ja šādi tīkli rada konkurenci ierobežojošu kumulatīvu ietekmi. Tomēr šāda kumulatīva konkurenci ierobežojoša ietekme ir maz iespējama, ja kopējā tirgus daļa, ko aptver selektīvā izplatīšana, nepārsniedz 50 %. Tāpat bažām par konkurenci nevajadzētu rasties, ja tirgus aptvērums pārsniedz 50 %, bet piecu lielāko piegādātāju kopējā tirgus daļa nepārsniedz 50 %. Ja gan piecu lielāko piegādātāju tirgus daļa, gan selektīvās izplatīšanas aptvērums pārsniedz 50 %, novērtējuma rezultāts var būt atšķirīgs atkarībā no tā, vai visi pieci lielākie piegādātāji izmanto vai neizmanto selektīvo izplatīšanu. Jo spēcīgāks ir to konkurentu stāvoklis, kuri neizmanto selektīvo izplatīšanu, jo mazāka ir iespēja, ka citu izplatītāju piekļuve tirgum tiks bloķēta. Bažas par konkurenci var rasties, ja visi pieci lielākie piegādātāji izmanto selektīvo izplatīšanu. Tas, visticamāk, jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad lielāko piegādātāju noslēgtajos nolīgumos ir ietverti kvantitatīvi atlases kritēriji, ar kuriem tiek tiešā veidā ierobežots pilnvaroto izplatītāju skaits, vai uz gadījumiem, kad ar piemērotajiem kvalitatīvajiem kritērijiem tiek bloķēti noteikti izplatīšanas modeļi, piemēram, ir noteikta prasība, ka ir jābūt vienam vai vairākiem fiziskajiem veikaliem vai ka ir jānodrošina īpaši pakalpojumi, kurus iespējams sniegt, tikai izmantojot konkrētu izplatīšanas modeli. |
| --- | --- |

(155)

| (156) | Vispārīgā gadījumā ir maz ticams, ka Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi būs izpildīti, ja selektīvās izplatīšanas sistēmas, kas rada kumulatīvo ietekmi, izslēdz no tirgus jaunus izplatītājus, kuri spēj adekvāti pārdot attiecīgos produktus, it īpaši zemo cenu tirgotājus vai tikai tiešsaistē darbojošos izplatītājus, kuri piedāvā patērētājiem zemākas cenas, un ja tādējādi par labu noteiktiem esošajiem kanāliem un par sliktu galapatērētājiem tiek ierobežota izplatīšana. Netiešākas kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas formas, kas rodas, piemēram, tīri kvalitatīvus atlases kritērijus apvienojot ar izplatītājiem izvirzītu prasību sasniegt noteiktu minimālo gada pirkumu summu, retāk rada kopumā negatīvu ietekmi, it īpaši tad, ja noteiktā minimālā summa neveido būtisku daļu no izplatītāja kopējā apgrozījuma no attiecīgā veida produktiem un nepārsniedz to, kas piegādātājam nepieciešams, lai atgūtu konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas un/vai realizētu apjomradītus ietaupījumus izplatīšanā. Parasti ir uzskatāms, ka piegādātājs, kura tirgus daļa nepārsniedz 5 %, nespēj būtiski veicināt kumulatīvo ietekmi. |
| --- | --- |

(156)

| (157) | Šķēršļi ienākšanai tirgū galvenokārt ir jānovērtē tad, ja tiek bloķēta nepilnvarotu izplatītāju piekļuve tirgum. Šie šķēršļi var būt ievērojami, ja selektīvo izplatīšanu izmanto zīmola produktu ražotāji, jo izplatītājiem, kuri ir izslēgti no selektīvās izplatīšanas sistēmas, parasti būs vajadzīgs laiks un ievērojamas investīcijas, lai laistu tirgū sava zīmola produktus vai sagādātu konkurētspējīgus produktus citur. |
| --- | --- |

(157)

| (158) | Pircēja vara var vēl palielināt izplatītāju aizliegtas vienošanās risku. Izplatītāji, kuriem ir spēcīgs stāvoklis tirgū, var pamudināt piegādātājus piemērot tādus atlases kritērijus, ar kuriem jauniem un efektīvākiem izplatītājiem tiek liegta piekļuve tirgum. Tādējādi pircēja vara var ievērojami mainīt iznākumu selektīvās izplatīšanas iespējamās konkurenci ierobežojošās ietekmes analīzē. Efektīvāku izplatītāju piekļuve tirgum var tikt bloķēta, ja spēcīga izplatītāju organizācija uzspiež atlases kritērijus piegādātājam, lai organizācijas biedru interesēs ierobežotu izplatīšanu. |
| --- | --- |

(158)

| (159) | Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta c) apakšpunktā ir paredzēts, ka piegādātājs nedrīkst noteikt tiešas vai netiešas saistības, kas pilnvarotajiem izplatītajiem liedz pārdot konkrētu konkurējošu piegādātāju zīmolu produktus. Noteikuma mērķis ir nepieļaut horizontālas aizliegtas vienošanās nolūkā izslēgt konkrētus zīmolus, izveidojot vadošo piegādātāju zīmolu selektīvu grupu. Ja piecu lielāko piegādātāju kopējā tirgus daļa ir 50 % vai vairāk, maz ticams, ka šādas saistības varētu pretendēt uz atbrīvojumu, izņemot, ja neviens no piegādātājiem, kas nosaka minētās saistības, nepieder pie pieciem lielākajiem piegādātājiem attiecīgajā tirgū. |
| --- | --- |

(159)

| (160) | Citu piegādātāju tirgus piekļuves bloķēšana parasti bažas par konkurenci nerada tiktāl, ciktāl citiem piegādātājiem nav liegts izmantot tos pašus izplatītājus, kā tas var notikt, piemēram, gadījumā, ja selektīvā izplatīšana tiek apvienota ar viena zīmola izplatīšanu. Ja pilnvaroto izplatītāju tīkls ir blīvs vai ja vērojama kumulatīva ietekme, citu piegādātāju tirgus piekļuves bloķēšanas risku var radīt arī selektīvās izplatīšanas apvienošana ar nekonkurēšanas saistībām. Tādā gadījumā piemēro 8.2.1. iedaļā paredzētos norādījumus attiecībā uz viena zīmola izplatīšanu. Ja selektīvā izplatīšana nav apvienota ar nekonkurēšanas saistībām, joprojām var rasties bažas par konkurējošu piegādātāju izslēgšanu no tirgus. Tas attiecas uz gadījumiem, kad vadošie piegādātāji izmanto ne tikai tīri kvalitatīvus atlases kritērijus, bet saviem izplatītājiem nosaka arī atsevišķas papildu saistības, piemēram, pienākumu rezervēt šo piegādātāju produktiem noteiktu minimālo platību veikalā vai nodrošināt, ka izplatītāja pārdoto piegādātāja produktu apgrozījums sasniedz vismaz noteiktu minimālo īpatsvaru izplatītāja kopējā apgrozījumā. Tādas problēmas ir maz iespējamas, ja selektīvās izplatīšanas aptvertā tirgus daļa nepārsniedz 50 % vai — šā tirgus pārklājuma procenta pārsniegšanas gadījumā — ja piecu lielāko piegādātāju tirgus daļa nepārsniedz 50 %. |
| --- | --- |

(160)

| (161) | Ir svarīgi novērtēt tirgus dinamiku, jo augošs pieprasījums, tehnoloģiju maiņa un mainīgs stāvoklis tirgū var mazināt negatīvās ietekmes varbūtību salīdzinājumā ar nobriedušiem tirgiem. |
| --- | --- |

(161)

| (162) | Selektīvā izplatīšana var būt efektīva, ja tā nodrošina loģistikas izmaksu ietaupījumu sakarā ar apjomradītiem ietaupījumiem transporta jomā, turklāt neatkarīgi no produkta rakstura (sk. (16) punkta g) apakšpunktu). Tomēr selektīvas izplatīšanas sistēmās šāds efektivitātes pieaugums parasti ir nebūtisks. Novērtējot, vai selektīvā izplatīšana ir attaisnojams līdzeklis parazītisma problēmas risināšanai izplatītāju vidū (sk. (16) punkta b) apakšpunktu) vai zīmola tēla izveidei vai uzturēšanai (sk. (16) punkta h) apakšpunktu), svarīgs ir produkta raksturs. Principā selektīvās izplatīšanas izmantojumu šāda veida efektivitātes pieauguma panākšanai ir vieglāk attaisnot attiecībā uz jauniem produktiem, sarežģītiem produktiem vai produktiem, par kuru īpašībām ir grūti spriest pirms to patērēšanas (tā dēvētie “pieredzes produkti”) vai pat pēc to patērēšanas (tā dēvētie “pārliecības produkti”). Selektīvās izplatīšanas apvienojums ar atrašanās vietas klauzulu, kuras mērķis ir pilnvaroto izplatītāju aizsargāt pret iespēju, ka citi pilnvarotie izplatītāji atver veikalus tā tuvumā, var atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, ja šis apvienojums ir obligāti vajadzīgs, lai aizsargātu apjomīgas un konkrētajām komercattiecībām nepieciešamas investīcijas, kuras veic pilnvarotais izplatītājs (sk. (16) punkta e) apakšpunktu). Lai nodrošinātu to, ka tiek izmantots konkurencei vismazāk kaitējošais ierobežojums, ir jānovērtē, vai tādu pašu efektivitātes pieaugumu ar līdzīgām izmaksām var panākt, piemēram, izvirzot prasības tikai attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu. |
| --- | --- |

(162)

| (163) | Turpmāk ir sniegts kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas piemērs.
  Ilglietojuma patēriņa preču tirgū zīmola A ražotājs, kurš ir tirgus līderis ar 35 % tirgus daļu, pārdod savu produktu patērētājiem, izmantojot selektīvas izplatīšanas sistēmu. Ir vairāki kritēriji iekļaušanai sistēmā: veikalā jāstrādā apmācītiem darbiniekiem un jānodrošina pirmspārdošanas pakalpojumi, veikalā ir jābūt īpašai zonai, kas paredzēta attiecīgā produkta un līdzīgu augsto tehnoloģiju produktu tirdzniecībai, veikalam ir jāpārdod plašs piegādātāja produkta modeļu klāsts un tie ir jāizstāda pievilcīgā veidā. Turklāt sistēmā ietilpstošo mazumtirgotāju skaits tiek tiešā veidā ierobežots, nosakot maksimālo mazumtirgotāju skaitu uz konkrētu iedzīvotāju skaitu katrā apgabalā vai pilsētā. Ražotājam A šajā tirgū ir seši konkurenti. Lielākie konkurenti ir zīmolu B, C un D ražotāji, kuru tirgus daļas ir attiecīgi 25 %, 15 % un 10 %, savukārt pārējiem ražotājiem ir mazākas tirgus daļas. A ir vienīgais ražotājs, kas izmanto selektīvo izplatīšanu. Zīmola A selektīvie izplatītāji vienmēr pārdod vairāku konkurējošu zīmolu produktus. Tomēr konkurējošo zīmolu produktus plaši pārdod arī veikalos, kas neietilpst ražotāja A selektīvās izplatīšanas sistēmā. Pastāv dažādi izplatīšanas kanāli: piemēram, zīmolus B un C pārdod lielākajā daļā ražotāja A izvēlēto veikalu, taču arī citos veikalos, kas nodrošina augstas kvalitātes pakalpojumus, un lielveikalos. Zīmolu D galvenokārt pārdod veikalos ar augstu apkalpošanas līmeni. Tehnoloģijas šajā tirgū attīstās samērā strauji, un galvenie piegādātāji, izmantojot reklāmu, uztur priekšstatu, ka to produkti ir ļoti kvalitatīvi.
  Šajā tirgū selektīvās izplatīšanas aptvērums ir 35 %. Ražotāja A selektīvās izplatīšanas sistēma nerada tiešu ietekmi uz zīmolu savstarpējo konkurenci. Zīmola A iekšējā konkurence, iespējams, ir samazinājusies, taču patērētāji var izvēlēties mazumtirgotājus, kas piedāvā zema līmeņa apkalpošanu un zemas cenas zīmoliem B un C, kuriem ir līdzīgs kvalitātes tēls kā zīmolam A. Turklāt citu zīmolu ražotājiem nav bloķēta piekļuve augsta apkalpošanas līmeņa mazumtirgotājiem, jo izraudzīto izplatītāju iespējas pārdot konkurējošu zīmolu produktus nav ierobežotas un zīmola A izplatītāju skaita ierobežojums neliedz citiem augsta apkalpošanas līmeņa mazumtirgotājiem izplatīt konkurējošo zīmolu produktus. Šajā gadījumā, ņemot vērā pakalpojumu sniegšanas prasības un efektivitātes pieaugumu, ko tās nodrošinātu, kā arī ierobežoto ietekmi uz zīmola iekšējo konkurenci, Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi, visticamāk, ir izpildīti. |
| --- | --- |

(163)

Ilglietojuma patēriņa preču tirgū zīmola A ražotājs, kurš ir tirgus līderis ar 35 % tirgus daļu, pārdod savu produktu patērētājiem, izmantojot selektīvas izplatīšanas sistēmu. Ir vairāki kritēriji iekļaušanai sistēmā: veikalā jāstrādā apmācītiem darbiniekiem un jānodrošina pirmspārdošanas pakalpojumi, veikalā ir jābūt īpašai zonai, kas paredzēta attiecīgā produkta un līdzīgu augsto tehnoloģiju produktu tirdzniecībai, veikalam ir jāpārdod plašs piegādātāja produkta modeļu klāsts un tie ir jāizstāda pievilcīgā veidā. Turklāt sistēmā ietilpstošo mazumtirgotāju skaits tiek tiešā veidā ierobežots, nosakot maksimālo mazumtirgotāju skaitu uz konkrētu iedzīvotāju skaitu katrā apgabalā vai pilsētā. Ražotājam A šajā tirgū ir seši konkurenti. Lielākie konkurenti ir zīmolu B, C un D ražotāji, kuru tirgus daļas ir attiecīgi 25 %, 15 % un 10 %, savukārt pārējiem ražotājiem ir mazākas tirgus daļas. A ir vienīgais ražotājs, kas izmanto selektīvo izplatīšanu. Zīmola A selektīvie izplatītāji vienmēr pārdod vairāku konkurējošu zīmolu produktus. Tomēr konkurējošo zīmolu produktus plaši pārdod arī veikalos, kas neietilpst ražotāja A selektīvās izplatīšanas sistēmā. Pastāv dažādi izplatīšanas kanāli: piemēram, zīmolus B un C pārdod lielākajā daļā ražotāja A izvēlēto veikalu, taču arī citos veikalos, kas nodrošina augstas kvalitātes pakalpojumus, un lielveikalos. Zīmolu D galvenokārt pārdod veikalos ar augstu apkalpošanas līmeni. Tehnoloģijas šajā tirgū attīstās samērā strauji, un galvenie piegādātāji, izmantojot reklāmu, uztur priekšstatu, ka to produkti ir ļoti kvalitatīvi.

Šajā tirgū selektīvās izplatīšanas aptvērums ir 35 %. Ražotāja A selektīvās izplatīšanas sistēma nerada tiešu ietekmi uz zīmolu savstarpējo konkurenci. Zīmola A iekšējā konkurence, iespējams, ir samazinājusies, taču patērētāji var izvēlēties mazumtirgotājus, kas piedāvā zema līmeņa apkalpošanu un zemas cenas zīmoliem B un C, kuriem ir līdzīgs kvalitātes tēls kā zīmolam A. Turklāt citu zīmolu ražotājiem nav bloķēta piekļuve augsta apkalpošanas līmeņa mazumtirgotājiem, jo izraudzīto izplatītāju iespējas pārdot konkurējošu zīmolu produktus nav ierobežotas un zīmola A izplatītāju skaita ierobežojums neliedz citiem augsta apkalpošanas līmeņa mazumtirgotājiem izplatīt konkurējošo zīmolu produktus. Šajā gadījumā, ņemot vērā pakalpojumu sniegšanas prasības un efektivitātes pieaugumu, ko tās nodrošinātu, kā arī ierobežoto ietekmi uz zīmola iekšējo konkurenci, Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi, visticamāk, ir izpildīti.

| (164) | Turpmāk ir sniegts selektīvās izplatīšanas piemērs ar kumulatīvu ietekmi.





  Konkrētas sporta preces tirgū ir septiņi ražotāji, kuru tirgus daļas ir attiecīgi 25 %, 20 %, 15 %, 15 %, 10 %, 8 % un 7 %. Pieci lielākie ražotāji izplata savus produktus, izmantojot selektīvo izplatīšanu, savukārt divi mazākie ražotāji izmanto atšķirīga veida izplatīšanas sistēmas, kā rezultātā selektīvās izplatīšanas aptvērums ir 85 %. Kritēriji dalībai selektīvās izplatīšanas sistēmā visiem ražotājiem ir pēc būtības vienādi: izplatītājiem ir izvirzīta prasība, ka tiem jābūt vienam vai vairākiem fiziskajiem veikaliem, šajos veikalos ir jāstrādā apmācītam personālam un jānodrošina pirmspārdošanas pakalpojumi, veikalā jābūt īpašai zonai, kas paredzēta attiecīgā produkta pārdošanai, un ir noteikta šīs zonas minimālā platība. Turklāt veikalam ir jāpārdod plašs attiecīgā zīmola produktu sortiments un produkts jāizstāda pievilcīgā veidā, veikalam jāatrodas tirdzniecības ielā un šāda veida produktam ir jāveido vismaz 30 % no veikala kopējā apgrozījuma. Visi pieci minētie ražotāji pārsvarā ir pilnvarojuši vienu un to pašu izplatītāju. Divi ražotāji, kuri neizmanto selektīvo izplatīšanu, parasti pārdod savus produktus ar tādu mazāk specializētu mazumtirgotāju starpniecību, kas nodrošina zemāku apkalpošanas līmeni. Pieprasījums un piedāvājums tirgū ir stabils, un pastāv izteikta produktu diferenciācija, kurā nozīme ir zīmola tēlam. Visiem pieciem tirgus līderiem ir spēcīgs zīmola tēls, kas izveidots ar reklāmas un sponsorēšanas palīdzību, savukārt abi mazākie ražotāji ir izvēlējušies lētāku produktu stratēģiju bez izteikta zīmola tēla.
  Šajā tirgū zemo cenu tirgotāji un tīri tiešsaistes izplatītāji nevar izplatīt vadošo piecu zīmolu produktus. Tas tāpēc, ka vairākums zemo cenu tirgotāju nespēj izpildīt prasību, ka šā produkta noietam jāveido vismaz 30 % no tirgotāja apgrozījuma, nedz arī kritērijus attiecībā uz produktu izstādīšanu un pirmspārdošanas pakalpojumiem. Turklāt prasība, ka jābūt vienam vai vairākiem fiziskajiem veikaliem, izslēdz tīri tiešsaistē darbojošos izplatītājus. Līdz ar to patērētājiem neatliek nekas cits, kā piecu vadošo zīmolu produktus pirkt augsta apkalpošanas līmeņa un augstu cenu veikalos. Tas rada zīmolu savstarpējās konkurences mazināšanos piecu vadošo zīmolu starpā. Tas, ka divu mazāko zīmolu produktus iespējams iegādāties zema apkalpošanas līmeņa un zemu cenu veikalos, nekompensē konkurences mazināšanos, jo piecu vadošo zīmolu tēls ir daudz labāks. Zīmolu savstarpējo konkurenci ierobežo arī vairāku zīmolu tirdzniecības pieeja. Kaut arī zināmā mērā pastāv zīmola iekšējā konkurence un izplatītāju skaits netiek tieši ierobežots, kritēriji kļūšanai par izplatītāju ir visai stingri, līdz ar to katrā teritorijā ir tikai nedaudz piecu vadošo zīmolu izplatītāju.
  Efektivitātes pieaugums, ko rada šādas kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas sistēmas, ir mazs: produkts nav īpaši sarežģīts un neattaisno prasību pēc augsta apkalpošanas līmeņa. Ja vien ražotāji nevarēs pierādīt, ka to selektīvās izplatīšanas sistēma rada nepārprotamu efektivitātes pieaugumu, domājams, ka grupu atbrīvojums būs jāatsauc tādas kumulatīvas konkurenci ierobežojošas ietekmes dēļ, kā rezultātā samazinās patērētāju izvēles iespējas un palielinās cenas. |
| --- | --- |

(164)

Konkrētas sporta preces tirgū ir septiņi ražotāji, kuru tirgus daļas ir attiecīgi 25 %, 20 %, 15 %, 15 %, 10 %, 8 % un 7 %. Pieci lielākie ražotāji izplata savus produktus, izmantojot selektīvo izplatīšanu, savukārt divi mazākie ražotāji izmanto atšķirīga veida izplatīšanas sistēmas, kā rezultātā selektīvās izplatīšanas aptvērums ir 85 %. Kritēriji dalībai selektīvās izplatīšanas sistēmā visiem ražotājiem ir pēc būtības vienādi: izplatītājiem ir izvirzīta prasība, ka tiem jābūt vienam vai vairākiem fiziskajiem veikaliem, šajos veikalos ir jāstrādā apmācītam personālam un jānodrošina pirmspārdošanas pakalpojumi, veikalā jābūt īpašai zonai, kas paredzēta attiecīgā produkta pārdošanai, un ir noteikta šīs zonas minimālā platība. Turklāt veikalam ir jāpārdod plašs attiecīgā zīmola produktu sortiments un produkts jāizstāda pievilcīgā veidā, veikalam jāatrodas tirdzniecības ielā un šāda veida produktam ir jāveido vismaz 30 % no veikala kopējā apgrozījuma. Visi pieci minētie ražotāji pārsvarā ir pilnvarojuši vienu un to pašu izplatītāju. Divi ražotāji, kuri neizmanto selektīvo izplatīšanu, parasti pārdod savus produktus ar tādu mazāk specializētu mazumtirgotāju starpniecību, kas nodrošina zemāku apkalpošanas līmeni. Pieprasījums un piedāvājums tirgū ir stabils, un pastāv izteikta produktu diferenciācija, kurā nozīme ir zīmola tēlam. Visiem pieciem tirgus līderiem ir spēcīgs zīmola tēls, kas izveidots ar reklāmas un sponsorēšanas palīdzību, savukārt abi mazākie ražotāji ir izvēlējušies lētāku produktu stratēģiju bez izteikta zīmola tēla.

Šajā tirgū zemo cenu tirgotāji un tīri tiešsaistes izplatītāji nevar izplatīt vadošo piecu zīmolu produktus. Tas tāpēc, ka vairākums zemo cenu tirgotāju nespēj izpildīt prasību, ka šā produkta noietam jāveido vismaz 30 % no tirgotāja apgrozījuma, nedz arī kritērijus attiecībā uz produktu izstādīšanu un pirmspārdošanas pakalpojumiem. Turklāt prasība, ka jābūt vienam vai vairākiem fiziskajiem veikaliem, izslēdz tīri tiešsaistē darbojošos izplatītājus. Līdz ar to patērētājiem neatliek nekas cits, kā piecu vadošo zīmolu produktus pirkt augsta apkalpošanas līmeņa un augstu cenu veikalos. Tas rada zīmolu savstarpējās konkurences mazināšanos piecu vadošo zīmolu starpā. Tas, ka divu mazāko zīmolu produktus iespējams iegādāties zema apkalpošanas līmeņa un zemu cenu veikalos, nekompensē konkurences mazināšanos, jo piecu vadošo zīmolu tēls ir daudz labāks. Zīmolu savstarpējo konkurenci ierobežo arī vairāku zīmolu tirdzniecības pieeja. Kaut arī zināmā mērā pastāv zīmola iekšējā konkurence un izplatītāju skaits netiek tieši ierobežots, kritēriji kļūšanai par izplatītāju ir visai stingri, līdz ar to katrā teritorijā ir tikai nedaudz piecu vadošo zīmolu izplatītāju.

Efektivitātes pieaugums, ko rada šādas kvantitatīvi selektīvas izplatīšanas sistēmas, ir mazs: produkts nav īpaši sarežģīts un neattaisno prasību pēc augsta apkalpošanas līmeņa. Ja vien ražotāji nevarēs pierādīt, ka to selektīvās izplatīšanas sistēma rada nepārprotamu efektivitātes pieaugumu, domājams, ka grupu atbrīvojums būs jāatsauc tādas kumulatīvas konkurenci ierobežojošas ietekmes dēļ, kā rezultātā samazinās patērētāju izvēles iespējas un palielinās cenas.

4.6.3.   Franšīzes

| (165) | Franšīzes nolīgumi ietver IĪT licences, kas attiecas jo īpaši uz preču zīmēm un zinātību par preču izmantošanu un izplatīšanu vai pakalpojumu sniegšanu. Papildus IĪT licencei franšīzes devējs franšīzes ņēmējam visā nolīguma darbības laikā parasti sniedz komerciālu vai tehnisku palīdzību. Licence un palīdzība ir franšīzei nodotās darījumdarbības metodes neatņemamas sastāvdaļas. Franšīzes ņēmējs franšīzes devējam par konkrētās darījumdarbības metodes izmantošanu parasti maksā franšīzes maksu. Franšīze dod franšīzes devējam iespēju ar ierobežotām investīcijām izveidot vienveidīgu tīklu savu produktu izplatīšanai. Papildus darījumdarbības metodes nodrošināšanai franšīzes nolīgumi parasti paredz dažādus vertikālos ierobežojumus attiecībā uz izplatāmajiem produktiem, piemēram, selektīvo izplatīšanu un/vai nekonkurēšanas saistības. |
| --- | --- |

(165)

| (166) | Franšīzei (izņemot rūpnieciskās franšīzes nolīgumus) piemīt vairākas specifiskas iezīmes, piemēram, vienota komercnosaukuma izmantošana, vienota darījumdarbības metode (ieskaitot IĪT licencēšanu) un autoratlīdzības maksāšana par piešķirtajām priekšrocībām. Ņemot vērā šīs iezīmes, uzskatāms, ka noteikumiem, kas obligāti nepieciešami šādu izplatīšanas sistēmu darbībai, Līguma 101. panta 1. punkts nav piemērojams. Pie tiem pieder, piemēram, ierobežojumi, kas liedz franšīzes ņēmējam izmantot franšīzes devēja sniegto zinātību un palīdzību par labu franšīzes devēja konkurentiem (96) un nekonkurēšanas saistības attiecībā uz franšīzes ņēmēja iegādātajām precēm un pakalpojumiem, kuri ir nepieciešami franšīzes tīkla kopējās identitātes un reputācijas uzturēšanai. Pēdējā minētajā gadījumā šo nekonkurēšanas saistību ilgums nav svarīgs, ja vien tas nepārsniedz franšīzes nolīguma darbības ilgumu. |
| --- | --- |

(166)

| (167) | Franšīzes nolīgumiem var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz 30 %. Konkrēti norādījumi par tirgus daļu aprēķināšanu franšīzes kontekstā ir sniegti (174) punktā. Franšīzes nolīgumā ietverto IĪT licencēšana ir aplūkota (71)–(87) punktā. Franšīzes nolīgumos ietvertie vertikālie ierobežojumi tiks novērtēti atbilstoši principiem, kas piemērojami tai izplatīšanas sistēmai, kura visvairāk atbilst konkrētajam franšīzes nolīgumam. Piemēram, ja ar franšīzes nolīgumu tiek radīts slēgts tīkls, kurā franšīzes ņēmējiem ir aizliegts pārdot produktus tiem, kas nav franšīzes ņēmēji, nolīgums ir jānovērtē saskaņā ar selektīvajai izplatīšanai piemērojamajiem principiem. Savukārt franšīzes nolīgums, kas nerada slēgtu tīklu, bet piešķir teritoriālo ekskluzivitāti un aizsardzību pret citu franšīzes ņēmēju veiktu aktīvo pārdošanu, ir jānovērtē saskaņā ar ekskluzīvajai izplatīšanai piemērojamajiem principiem. |
| --- | --- |

(167)

| (168) | Nolīgumi, uz kuriem neattiecas Regula (ES) 2022/720, ir jānovērtē individuāli saskaņā ar Līguma 101. pantu. Novērtējumā ir jāņem vērā, ka, jo nozīmīgāka ir zinātības nodošana, jo lielāka iespēja, ka attiecīgie vertikālie ierobežojumi rada efektivitātes pieaugumu un/vai ir obligāti vajadzīgi zinātības aizsardzībai, un līdz ar to atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(168)

| (169) | Turpmāk ir sniegts franšīzes piemērs.





  Ražotājs ir izstrādājis jaunu saldumu pārdošanas veidu tā dēvētajos “fun shops”, kur saldumus pēc klienta pieprasījuma var iekrāsot. Saldumu ražotājs ir izstrādājis arī saldumu iekrāsošanas iekārtu un ražo krāsvielas. Krāsvielas kvalitātei un svaigumam ir ļoti liela nozīme kvalitatīvu saldumu ražošanā. Ražotājs ir guvis panākumus saldumu izplatīšanā, izmantojot vairākas pašam piederošas mazumtirdzniecības vietas ar vienādu komercnosaukumu un vienotu tēlu (piemēram, vienots veikalu iekārtojuma stils un kopēja reklāma). Lai palielinātu noietu, saldumu ražotājs ir sācis ieviest franšīzes sistēmu. Lai nodrošinātu konstantu produkta kvalitāti un vienotu veikalu tēlu, franšīzes ņēmējiem ir no ražotāja jāiepērk saldumi, krāsviela un iekrāsošanas iekārta, jāizmanto tas pats komercnosaukums, jāmaksā franšīzes maksa, finansiāli jāpiedalās kopējā reklāmā un jānodrošina franšīzes devēja sagatavotās rokasgrāmatas konfidencialitāte. Turklāt franšīzes ņēmējiem ir atļauts nodarboties ar pārdošanu tikai telpās, par kurām tie ir vienojušies ar franšīzes devēju, un pārdot saldumus vienīgi galalietotājiem vai citiem franšīzes ņēmējiem. Savos veikalos tiem nav atļauts pārdot citus saldumus. Teritorijā, uz kuru attiecas nolīgums, franšīzes devējs nedrīkst pilnvarot citu franšīzes ņēmēju vai atvērt mazumtirdzniecības vietu. Franšīzes devējam ir arī pienākums atjaunināt un pilnveidot savus produktus, darījumdarbības perspektīvas un darbības rokasgrāmatu un padarīt šos uzlabojumus pieejamus visiem franšīzes ņēmējiem. Franšīzes nolīgumus slēdz uz 10 gadiem.
  Saldumu mazumtirgotāji iegādājas saldumus attiecīgās valsts tirgū vai nu no attiecīgās valsts ražotājiem, kas ņem vērā valsts iedzīvotāju gaumi, vai no vairumtirgotājiem, kas importē saldumus no ārvalstu ražotājiem un papildus pārdod vietējo ražotāju saldumus. Šajā tirgū franšīzes devēja produkti konkurē ar vairākiem attiecīgās valsts un starptautiskiem saldumu zīmoliem, tai skaitā zīmoliem, kuru saldumus ražo lieli, diversificēti pārtikas ražotāji. Franšīzes devēja tirgus daļa pārtikas iekrāsošanas iekārtu tirgū ir mazāka par 10 %. Franšīzes devēja tirgus daļa mazumtirgotājiem pārdoto saldumu tirgū ir 30 %. Saldumu pārdevēju ir daudz: tabakas izstrādājumu tirgotāji, vispārīga profila pārtikas mazumtirgotāji, kafetērijas un specializēti saldumu veikali.
  Lielāko daļu saistību, kas ietvertas attiecīgajos franšīzes nolīgumos, var uzskatīt par nepieciešamām, lai aizsargātu IĪT vai uzturētu franšīzes tīkla kopējo identitāti un reputāciju, tādējādi tās neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Pārdošanas ierobežojumi (t. i., līguma teritorijas iedalīšana un selektīvā izplatīšana) nodrošina franšīzes ņēmējiem pamudinājumu investēt līdzekļus franšīzes koncepcijā un iekrāsošanas iekārtā un palīdzēt uzturēt kopējo identitāti, līdz ar to tie atsver zīmola iekšējās konkurences zudumu. Nekonkurēšanas saistības, kas visā nolīguma darbības laikā liedz šajos veikalos pārdot citu zīmolu saldumus, franšīzes devējam dod iespēju saglabāt tirdzniecības vietu vienveidīgumu un neļauj konkurentiem izmantot tā komercnosaukumu. Ņemot vērā to, ka citiem saldumu ražotājiem ir pieejams daudz citu tirdzniecības vietu, piekļuve tirgum netiek būtiski bloķēta. Tātad, ciktāl franšīzes nolīgumi ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, tie, visticamāk, atbilst 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(169)

Ražotājs ir izstrādājis jaunu saldumu pārdošanas veidu tā dēvētajos “fun shops”, kur saldumus pēc klienta pieprasījuma var iekrāsot. Saldumu ražotājs ir izstrādājis arī saldumu iekrāsošanas iekārtu un ražo krāsvielas. Krāsvielas kvalitātei un svaigumam ir ļoti liela nozīme kvalitatīvu saldumu ražošanā. Ražotājs ir guvis panākumus saldumu izplatīšanā, izmantojot vairākas pašam piederošas mazumtirdzniecības vietas ar vienādu komercnosaukumu un vienotu tēlu (piemēram, vienots veikalu iekārtojuma stils un kopēja reklāma). Lai palielinātu noietu, saldumu ražotājs ir sācis ieviest franšīzes sistēmu. Lai nodrošinātu konstantu produkta kvalitāti un vienotu veikalu tēlu, franšīzes ņēmējiem ir no ražotāja jāiepērk saldumi, krāsviela un iekrāsošanas iekārta, jāizmanto tas pats komercnosaukums, jāmaksā franšīzes maksa, finansiāli jāpiedalās kopējā reklāmā un jānodrošina franšīzes devēja sagatavotās rokasgrāmatas konfidencialitāte. Turklāt franšīzes ņēmējiem ir atļauts nodarboties ar pārdošanu tikai telpās, par kurām tie ir vienojušies ar franšīzes devēju, un pārdot saldumus vienīgi galalietotājiem vai citiem franšīzes ņēmējiem. Savos veikalos tiem nav atļauts pārdot citus saldumus. Teritorijā, uz kuru attiecas nolīgums, franšīzes devējs nedrīkst pilnvarot citu franšīzes ņēmēju vai atvērt mazumtirdzniecības vietu. Franšīzes devējam ir arī pienākums atjaunināt un pilnveidot savus produktus, darījumdarbības perspektīvas un darbības rokasgrāmatu un padarīt šos uzlabojumus pieejamus visiem franšīzes ņēmējiem. Franšīzes nolīgumus slēdz uz 10 gadiem.

Saldumu mazumtirgotāji iegādājas saldumus attiecīgās valsts tirgū vai nu no attiecīgās valsts ražotājiem, kas ņem vērā valsts iedzīvotāju gaumi, vai no vairumtirgotājiem, kas importē saldumus no ārvalstu ražotājiem un papildus pārdod vietējo ražotāju saldumus. Šajā tirgū franšīzes devēja produkti konkurē ar vairākiem attiecīgās valsts un starptautiskiem saldumu zīmoliem, tai skaitā zīmoliem, kuru saldumus ražo lieli, diversificēti pārtikas ražotāji. Franšīzes devēja tirgus daļa pārtikas iekrāsošanas iekārtu tirgū ir mazāka par 10 %. Franšīzes devēja tirgus daļa mazumtirgotājiem pārdoto saldumu tirgū ir 30 %. Saldumu pārdevēju ir daudz: tabakas izstrādājumu tirgotāji, vispārīga profila pārtikas mazumtirgotāji, kafetērijas un specializēti saldumu veikali.

Lielāko daļu saistību, kas ietvertas attiecīgajos franšīzes nolīgumos, var uzskatīt par nepieciešamām, lai aizsargātu IĪT vai uzturētu franšīzes tīkla kopējo identitāti un reputāciju, tādējādi tās neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Pārdošanas ierobežojumi (t. i., līguma teritorijas iedalīšana un selektīvā izplatīšana) nodrošina franšīzes ņēmējiem pamudinājumu investēt līdzekļus franšīzes koncepcijā un iekrāsošanas iekārtā un palīdzēt uzturēt kopējo identitāti, līdz ar to tie atsver zīmola iekšējās konkurences zudumu. Nekonkurēšanas saistības, kas visā nolīguma darbības laikā liedz šajos veikalos pārdot citu zīmolu saldumus, franšīzes devējam dod iespēju saglabāt tirdzniecības vietu vienveidīgumu un neļauj konkurentiem izmantot tā komercnosaukumu. Ņemot vērā to, ka citiem saldumu ražotājiem ir pieejams daudz citu tirdzniecības vietu, piekļuve tirgum netiek būtiski bloķēta. Tātad, ciktāl franšīzes nolīgumi ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, tie, visticamāk, atbilst 101. panta 3. punkta nosacījumiem.

5.   TIRGUS DEFINĪCIJA UN TIRGUS DAĻAS APRĒĶINĀŠANA

5.1.   Paziņojums par tirgus definīciju

| (170) | Paziņojumā par tirgus definīciju ir sniegti norādījumi par noteikumiem, kritērijiem un pierādījumiem, ko Komisija izmanto, apsverot tirgus definīcijas problēmas. Tāpēc, lai vertikālajiem nolīgumiem piemērotu Līguma 101. pantu, konkrētais tirgus būtu jādefinē, balstoties uz minētajiem norādījumiem un jebkādiem turpmākiem norādījumiem par konkrētā tirgus definēšanu Savienības konkurences tiesību nolūkos, tai skaitā uz jebkādiem norādījumiem, kas varētu aizstāt Paziņojumu par tirgus definīciju. Šajās pamatnostādnēs aplūkoti vienīgi konkrēti jautājumi, kas rodas saistībā ar Regulas (ES) 2022/720 piemērošanu un kas nav aplūkoti Paziņojumā par tirgus definīciju. |
| --- | --- |

(170)

5.2.   Tirgus daļu aprēķināšana saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720

| (171) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 3. pantu gan piegādātāja, gan pircēja tirgus daļa ir noteicošā, lai noteiktu, vai piemērojams grupu atbrīvojums. Lai Regula (ES) 2022/720 būtu piemērojama, ne piegādātāja tirgus daļa tirgū, kurā tas pārdod līguma preces vai pakalpojumus pircējam, ne pircēja tirgus daļa tirgū, kurā tas pērk līguma preces vai pakalpojumus, nedrīkst pārsniegt 30 %. MVU nolīgumu gadījumā tirgus daļas parasti nav jāaprēķina (sk. (28) punktu). |
| --- | --- |

(171)

| (172) | Izplatīšanas līmenī vertikālie ierobežojumi parasti attiecas ne tikai uz preču vai pakalpojumu pārdošanu piegādātāja un pircēja starpā, bet arī uz to tālākpārdošanu. Tā kā atšķirīgi izplatīšanas veidi pārsvarā konkurē savā starpā, tirgu parasti nedefinē pēc tajā izmantotā izplatīšanas veida (ekskluzīvā, selektīvā vai bezierobežojumu izplatīšana). Nozarēs, kurās piegādātāji parasti pārdod noteiktu preču vai pakalpojumu portfeli, tirgus definīciju var noteikt viss portfelis, ja pircēji par aizstājēju uzskata portfeļus, nevis atsevišķas tajā iekļautās preces vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

(172)

| (173) | Ja vertikālais nolīgums ir noslēgts trīs pušu starpā, no kurām katra darbojas citā tirdzniecības līmenī, Regula (ES) 2022/720 ir piemērojama tad, ja nevienas puses tirgus daļa nepārsniedz 30 %. Kā noteikts regulas 3. panta 2. punktā, ja uzņēmums (pirmais uzņēmums) saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu pērk līguma preces vai pakalpojumus no uzņēmuma, kas ir viena no minētā nolīguma pusēm, un pārdod līguma preces vai pakalpojumus citam uzņēmumam, kas arī ir nolīguma puse, regula ir piemērojama vienīgi tad, ja pirmā uzņēmuma tirgus daļa nepārsniedz 30 % robežlielumu ne kā pircējam, ne kā piegādātājam. Piemēram, ja nolīgums starp ražotāju, vairumtirgotāju (vai mazumtirgotāju apvienību) un mazumtirgotāju paredz nekonkurēšanas saistības, lai būtu iespējams piemērot regulas 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ne ražotāja, ne vairumtirgotāja (vai mazumtirgotāju apvienības) tirgus daļa attiecīgajos piegādes tirgos nedrīkst pārsniegt 30 % un ne vairumtirgotāja (vai mazumtirgotāju apvienības), ne mazumtirgotāja tirgus daļa attiecīgajos iepirkumu tirgos nedrīkst pārsniegt 30 %. |
| --- | --- |

(173)

| (174) | Ja papildus preču piegādei vai pakalpojumu sniegšanai vertikālais nolīgums arī satur IĪT nosacījumus (piemēram, attiecībā uz piegādātāja preču zīmes izmantošanu), kas palīdz pircējam piedāvāt tirgū līguma preces vai pakalpojumus, piegādātāja daļa tirgū, kur tas pārdod līguma preces vai pakalpojumus, ir svarīga Regulas (ES) 2022/720 piemērošanai. Ja franšīzes devējs nepiegādā preces vai nesniedz pakalpojumus tālākai pārdošanai, bet nodrošina pakalpojumu un preču kopumu kombinācijā ar IĪT nosacījumiem, kas kopā veido franšīzē iekļauto darījumdarbības metodi, franšīzes devējam ir jāņem vērā sava tirgus daļa kā tādas darījumdarbības metodes nodrošinātājam, kas paredzēta konkrētu preču pārdošanai vai pakalpojumu sniegšanai galalietotājiem. Šajā nolūkā franšīzes devējam ir jāaprēķina sava tirgus daļa tirgū, kurā tiek izmantota minētā darījumdarbības metode, proti, tirgū, kurā franšīzes ņēmēji izmanto šo darījumdarbības metodi, lai piegādātu preces vai sniegtu pakalpojumus galalietotājiem. Tāpēc franšīzes devējam jānosaka sava tirgus daļa, pamatojoties uz to preču vai pakalpojumu vērtību, ko tā franšīzes ņēmēji piegādā vai attiecīgi sniedz minētajā tirgū. Šajā tirgū franšīzes devēja konkurenti var būt arī citu franšīzes darījumdarbības metožu nodrošinātāji, bet tie var būt arī savstarpēji aizstājamu preču piegādātāji vai savstarpēji aizstājamu pakalpojumu sniedzēji, kas neizmanto franšīzi. Piemēram, neskarot šā tirgus definīciju, ja tiktu aplūkots ātrās ēdināšanas pakalpojumu tirgus, franšīzes devējam, kas darbojas šādā tirgū, sava tirgus daļa šajā tirgū būtu jāaprēķina, pamatojoties uz franšīzes ņēmēju attiecīgajiem pārdošanas rādītājiem minētajā tirgū. |
| --- | --- |

(174)

5.3.   Tirgus daļu aprēķināšana saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720

| (175) | Kā norādīts Regulas (ES) 2022/720 8. panta a) punktā, piegādātāja un pircēja tirgus daļas būtu principā jāaprēķina uz vērtības datu pamata, ņemot vērā visus ieņēmumu avotus no preču vai pakalpojumu pārdošanas. Ja dati par vērtību nav pieejami, var izdarīt pamatotas aplēses, kas balstās uz citu uzticamu tirgus informāciju, piemēram, apjoma rādītājiem. |
| --- | --- |

(175)

| (176) | Ražošana pašu vajadzībām, t. i., starppatēriņa preču vai pakalpojumu ražošana, piegāde vai sniegšana piegādātāja iekšējam patēriņam, var būt būtiska konkurences analīzei konkrētajā lietā, bet to neņem vērā tirgus definīcijas vajadzībām un tirgus daļas aprēķināšanai atbilstoši Regulai (ES) 2022/720. Savukārt saskaņā ar regulas 8. panta c) punktu duālās izplatīšanas gadījumā tirgus definīcijā un tirgus daļas aprēķinā būtu jāiekļauj piegādātāja paša preču pārdošana, ko tas veic, izmantojot savus vertikāli integrētos izplatītājus un pārstāvjus (97). Integrētie izplatītāji ir saistītie uzņēmumi regulas 1. panta 2. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(176)

6.   REGULAS (ES) 2022/720 PIEMĒROŠANA

6.1.   Stingrie ierobežojumi saskaņā ar Regulu (ES) 2022/720

| (177) | Regulas (ES) 2022/720 4. pantā ir uzskaitīti stingrie ierobežojumi. Tie ir būtiski konkurences ierobežojumi, kas lielākoties būtu jāaizliedz to nodarītā kaitējuma patērētājiem dēļ. Ja vertikālajā nolīgumā ir viens vai vairāki stingrie ierobežojumi, viss nolīgums ir ārpus Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas jomas. |
| --- | --- |

(177)

| (178) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta noteikumi par stingrajiem ierobežojumiem ir piemērojami vertikālajiem nolīgumiem, kas attiecas uz tirdzniecību Savienībā. Attiecīgi, ciktāl vertikālais nolīgums attiecas uz eksportu ārpus Savienības vai importu/atpakaļievešanu no ārpussavienības teritorijām, nevar uzskatīt, ka šāda nolīguma mērķis ir ievērojami ierobežot konkurenci Savienībā vai ka tas spēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm (98). |
| --- | --- |

(178)

| (179) | Stingrie ierobežojumi Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē galvenokārt ir konkurences ierobežojumi mērķa dēļ 101. panta 1. punkta nozīmē (99). Konkurences ierobežojumi mērķa dēļ ir koordinācijas veids starp uzņēmumiem, ko var uzskatīt par tādu, kurš jau pēc sava rakstura ir normālai konkurences funkcionēšanai kaitējošs (100). Eiropas Savienības Tiesa ir lēmusi, ka noteiktiem uzņēmumu koordinācijas veidi ietver pietiekamu kaitējuma konkurencei pakāpi, lai nebūtu nepieciešams novērtēt to ietekmi (101). Lai konstatētu, ka pastāv ierobežojums mērķa dēļ, attiecīgais vertikālais nolīgums ir jānovērtē individuāli. Savukārt stingrie ierobežojumi ir Regulā (ES) 2022/720 noteiktu ierobežojumu kategorija, kuru gadījumā tiek pieņemts, ka tie kopumā izraisa neto kaitējumu konkurencei. Tāpēc vertikālajiem nolīgumiem, kuros ir šādi stingrie ierobežojumi, nevar piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā norādīto atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(179)

| (180) | Tomēr stingrie ierobežojumi ne vienmēr ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Ja kāds Regulas (ES) 2022/720 4. pantā uzskaitītais stingrais ierobežojums ir objektīvi nepieciešams konkrēta vertikālā nolīguma īstenošanai, piemēram, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots publisks aizliegums noteiktiem klientiem pārdot bīstamas vielas drošības vai veselības aizsardzības iemeslu dēļ, šādam nolīgumam Līguma 101. panta 1. punkts izņēmuma kārtā nav piemērojams. No iepriekš norādītā izriet, ka vertikālā nolīguma novērtēšanas laikā Komisija piemēros šādus principus:






  a) | ja vertikālajā nolīgumā ir ietverts kāds stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, šis nolīgums, visticamāk, ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā; |
| --- | --- | --- |

(180)

a)

ja vertikālajā nolīgumā ir ietverts kāds stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, šis nolīgums, visticamāk, ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā;

| b) | nolīgums, kas ietver kādu stingro ierobežojumu Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, visticamāk, neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

b)

nolīgums, kas ietver kādu stingro ierobežojumu Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, visticamāk, neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem.

| (181) | Uzņēmums atsevišķā lietā var pierādīt konkurenci veicinošu ietekmi saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu (102). Tālab uzņēmumam jāpamato, ka stingrā ierobežojuma iekļaušana nolīgumā, visticamāk, radīs efektivitātes pieaugumu un ka šis efektivitātes pieaugums ir ticams, kā arī jāpierāda, ka ir izpildīti visi Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. Šādā gadījumā Komisija pirms galīgā novērtējuma par to, vai ir izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi, novērtēs to iespējamo negatīvo ietekmi uz konkurenci, kuru radītu stingrā ierobežojuma iekļaušana nolīgumā. |
| --- | --- |

(181)

| (182) | (183) un (184) punktā sniegtie piemēri ir paredzēti, lai parādītu, kā Komisija piemēros iepriekš minētos principus. |
| --- | --- |

(182)

| (183) | Turpmāk ir sniegts piemērs par pilnvaroto izplatītāju savstarpējām piegādēm.





  Selektīvās izplatīšanas sistēmā parasti ir jābūt atļautām savstarpējām piegādēm starp pilnvarotajiem izplatītājiem (sk. (237) punktu). Tomēr noteiktos apstākļos aktīvās pārdošanas ierobežojumi var atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Tas, piemēram, var tā būt gadījumos, kad dažādās teritorijās esošiem pilnvarotajiem vairumtirgotājiem ir jāinvestē tirdzniecības veicināšanas pasākumos teritorijā, kurā tie izplata līguma preces vai pakalpojumus, lai atbalstītu pilnvaroto mazumtirgotāju pārdošanas darbības, un praktiski nav iespējams norādīt nepieciešamos tirdzniecības veicināšanas pasākumus kā nolīguma līgumiskās saistības. |
| --- | --- |

(183)

Selektīvās izplatīšanas sistēmā parasti ir jābūt atļautām savstarpējām piegādēm starp pilnvarotajiem izplatītājiem (sk. (237) punktu). Tomēr noteiktos apstākļos aktīvās pārdošanas ierobežojumi var atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Tas, piemēram, var tā būt gadījumos, kad dažādās teritorijās esošiem pilnvarotajiem vairumtirgotājiem ir jāinvestē tirdzniecības veicināšanas pasākumos teritorijā, kurā tie izplata līguma preces vai pakalpojumus, lai atbalstītu pilnvaroto mazumtirgotāju pārdošanas darbības, un praktiski nav iespējams norādīt nepieciešamos tirdzniecības veicināšanas pasākumus kā nolīguma līgumiskās saistības.

| (184) | Turpmāk ir sniegts faktiskas izmēģināšanas piemērs.





  Ja tiek veikta jauna produkta faktiska izmēģināšana ierobežotā teritorijā vai ierobežotā klientu grupā vai jauna produkta ieviešana vairākos posmos, izplatītājiem, kas izraudzīti jaunā produkta pārdošanai izmēģinājuma tirgū vai pakāpeniskās ieviešanas pirmā(-o) posma(-u) īstenošanai, var noteikt ierobežojumus attiecībā uz aktīvo pārdošanu ārpus izmēģinājuma tirgus vai tirgum(-iem) vai klientu grupām, kur produkts vēl netiek piedāvāts. Šādi ierobežojumi var neietilpt Līguma 101. punkta 1. panta darbības jomā uz laiku, kas nepieciešams, lai veiktu izmēģināšanu vai produkta ieviešanu. |
| --- | --- |

(184)

Ja tiek veikta jauna produkta faktiska izmēģināšana ierobežotā teritorijā vai ierobežotā klientu grupā vai jauna produkta ieviešana vairākos posmos, izplatītājiem, kas izraudzīti jaunā produkta pārdošanai izmēģinājuma tirgū vai pakāpeniskās ieviešanas pirmā(-o) posma(-u) īstenošanai, var noteikt ierobežojumus attiecībā uz aktīvo pārdošanu ārpus izmēģinājuma tirgus vai tirgum(-iem) vai klientu grupām, kur produkts vēl netiek piedāvāts. Šādi ierobežojumi var neietilpt Līguma 101. punkta 1. panta darbības jomā uz laiku, kas nepieciešams, lai veiktu izmēģināšanu vai produkta ieviešanu.

6.1.1.   Tālākpārdošanas cenu uzturēšana

| (185) | Stingrie ierobežojumi, kas noteikti Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punktā, attiecas uz tālākpārdošanas cenu uzturēšanu (“TCU”), proti, nolīgumiem, kuru mērķis tieši vai netieši ir ierobežot pircēja spējas noteikt savu pārdošanas cenu, tai skaitā nolīgumiem, ar kuriem nosaka fiksētu vai maksimālo pārdošanas cenu, kas jāievēro pircējam (103). Prasība pircējam noteikt savu pārdošanas cenu noteiktā cenu diapazonā ir TCU regulas 4. panta a) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(185)

| (186) | TCU var piemērot tieši. Tā tas ir tādu līgumisko nosacījumu vai saskaņotu darbību gadījumā, kas tieši nosaka cenu, kura pircējam jāprasa saviem klientiem (104), vai kas ļauj piegādātājam noteikt tālākpārdošanas cenu, vai kas liedz pircējam pārdot par cenu, kura ir zemāka par noteiktu cenu līmeni. Ierobežojums ir acīmredzams arī tad, ja pēc piegādātāja pieprasījuma paaugstināt cenu pircējs izpilda šo pieprasījumu. |
| --- | --- |

(186)

| (187) | TCU var piemērot arī ar netiešiem līdzekļiem, tai skaitā ar pamudinājumiem ievērot minimālo cenu vai atturēties no minimālās cenas neievērošanas. Šādi netieši līdzekļi ir, piemēram (uzskaitījums nav izsmeļošs):






  a) | tālākpārdošanas uzcenojuma noteikšana; |
| --- | --- | --- |

(187)

a)

tālākpārdošanas uzcenojuma noteikšana;

| b) | maksimālās atlaides līmeņa, kuru izplatītājs drīkst piešķirt attiecībā pret noteiktu cenu līmeni, noteikšana; |
| --- | --- |

b)

maksimālās atlaides līmeņa, kuru izplatītājs drīkst piešķirt attiecībā pret noteiktu cenu līmeni, noteikšana;

| c) | piegādātāja atlaižu piešķiršana vai tirdzniecības veicināšanas izmaksu atlīdzināšana, ja tiek ievērots noteikts cenu līmenis; |
| --- | --- |

c)

piegādātāja atlaižu piešķiršana vai tirdzniecības veicināšanas izmaksu atlīdzināšana, ja tiek ievērots noteikts cenu līmenis;

| d) | minimālo reklamēto cenu (“MRC”) piemērošana, ar ko izplatītājam aizliedz reklamēt cenas, kuras ir zemākas par piegādātāja noteiktu cenu līmeni; |
| --- | --- |

d)

minimālo reklamēto cenu (“MRC”) piemērošana, ar ko izplatītājam aizliedz reklamēt cenas, kuras ir zemākas par piegādātāja noteiktu cenu līmeni;

| e) | noteiktās tālākpārdošanas cenas piesaistīšana konkurentu tālākpārdošanas cenām; |
| --- | --- |

e)

noteiktās tālākpārdošanas cenas piesaistīšana konkurentu tālākpārdošanas cenām;

| f) | draudi, iebiedēšana, brīdinājumi, sodi, piegāžu kavēšana vai apturēšana vai līguma izbeigšana saistībā ar noteikta cenu līmeņa ievērošanu. |
| --- | --- |

f)

draudi, iebiedēšana, brīdinājumi, sodi, piegāžu kavēšana vai apturēšana vai līguma izbeigšana saistībā ar noteikta cenu līmeņa ievērošanu.

| (188) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punktu piegādātāja noteikta maksimālā tālākpārdošanas cena vai ieteiktā tālākpārdošanas cena nav stingrais ierobežojums. Savukārt tad, ja piegādātājs šādu maksimālo cenu vai ieteikto tālākpārdošanas cenu apvieno ar pamudinājumiem ievērot konkrētu cenu līmeni vai ar nosacījumiem, kas attur no pārdošanas cenas pazemināšanas, šī rīcība var būt TCU. Tas, piemēram, tā būtu gadījumos, kad piegādātājs atmaksā pircējam radušās tirdzniecības veicināšanas izmaksas, ja pircējs ievēro maksimālo tālākpārdošanas cenu vai ieteicamo tālākpārdošanas cenu. Pamudinājuma saglabāt pārdošanas cenu piemērs būtu tāds, kad piegādātājs draud pārtraukt turpmākas piegādes, reaģējot uz to, ka pircējs nav ievērojis maksimālo vai ieteicamo tālākpārdošanas cenu. |
| --- | --- |

(188)

| (189) | Lai gan principā MRC ļauj izplatītājam brīvi pārdot par cenu, kas ir zemāka par reklamēto cenu, šie pasākumi attur izplatītāju no zemākas pārdošanas cenas noteikšanas, ierobežojot izplatītāja iespēju informēt iespējamos klientus par pieejamajām atlaidēm. Tādējādi tiek novērsts būtisks mazumtirgotāju cenu konkurences parametrs. Tāpēc Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta piemērošanas nolūkā MRC tiks uzskatīta par netiešu TCU piemērošanas līdzekli. |
| --- | --- |

(189)

| (190) | Tiešus vai netiešus TCU piemērošanas līdzekļus var padarīt efektīvākus, apvienojot tos ar pasākumiem, kuru mērķis ir identificēt izplatītājus, kas ir samazinājuši cenas, piemēram, ieviešot cenu uzraudzības sistēmu vai uzliekot mazumtirgotājiem pienākumu ziņot par citiem tīkla izplatītājiem, kas neievēro standarta cenu līmeni. |
| --- | --- |

(190)

| (191) | E-komercijā arvien biežāk izmanto cenu uzraudzību — gan piegādātāji, gan mazumtirgotāji bieži izmanto cenu uzraudzības programmatūru (105). Šī programmatūra palielina cenu pārredzamību tirgū un ļauj ražotājiem efektīvi sekot līdzi tālākpārdošanas cenām savā izplatīšanas tīklā (106). Tā arī ļauj mazumtirgotājiem izsekot savu konkurentu cenas. Tomēr cenu uzraudzīšana un cenu ziņošana pati par sevi nav TCU. |
| --- | --- |

(191)

| (192) | Aģenta nolīgumu gadījumā pārdošanas cenu parasti nosaka principāls, jo tas uzņemas ar pārdošanu saistītos komerciālos un finansiālos riskus. Tomēr, ja nolīgums neatbilst nosacījumiem, lai to klasificētu kā aģenta nolīgumu, kurš neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā (jo īpaši skatīt šo pamatnostādņu (30)–(34) punktu), tiešas vai netiešas saistības, kas neļauj aģentam vai ierobežo aģenta iespēju dalīties ar savu atlīdzību ar klientu neatkarīgi no tā, vai atlīdzība ir fiksēta vai mainīga, ir stingrie ierobežojumi Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē (107). Tāpēc aģentam būtu jāļauj brīvi samazināt klienta faktiski maksāto cenu, nemazinot principālam pienākošos peļņu (108). |
| --- | --- |

(192)

| (193) | Atbilstoši izpildes līgumam piegādātājs noslēdz vertikālo vienošanos ar pircēju, lai īstenotu (izpildītu) piegādes nolīgumu, kas iepriekš noslēgts starp piegādātāju un noteiktu klientu. Ja piegādātājs izvēlas uzņēmumu, kas sniegs izpildes pakalpojumus, tālākpārdošanas cenas noteikšanas no piegādātāja puses nav TCU. Šādā gadījumā izpildes līgumā noteiktā tālākpārdošanas cena neierobežo konkurenci attiecībā uz preču vai pakalpojumu nodrošināšanu klientam vai konkurenci izpildes pakalpojumu sniegšanai. Tā tas ir, piemēram, tad, ja klienti iegādājas preces no uzņēmuma, kurš darbojas tiešsaistes platformu ekonomikā un kuru ar vienotu zīmolu vada neatkarīgu mazumtirgotāju grupa, un ja minētais uzņēmums nosaka preču pārdošanas cenu, bet pasūtījumus pārsūta mazumtirgotājiem, kuri tos izpilda (109). Turpretī, ja klients izvēlas uzņēmumu, kas sniegs izpildes pakalpojumus, tad piegādātāja piemērota tālākpārdošanas cena var ierobežot konkurenci izpildes pakalpojumu sniegšanā. Šādā gadījumā tālākpārdošanas cenas noteikšana var būt uzskatāma par TCU. |
| --- | --- |

(193)

| (194) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkts ir pilnībā piemērojams tiešsaistes platformu ekonomikā. Proti, ja uzņēmums sniedz tiešsaistes starpniecības pakalpojumus regulas 1. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē, tas ir piegādātājs attiecībā uz šiem pakalpojumiem, un tāpēc regulas 4. panta a) punkts ir attiecināms uz ierobežojumiem, ko šis uzņēmums piemēro tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircējiem saistībā ar tādu preču un pakalpojumu pārdošanu, kas tiek tirgoti ar šo tiešsaistes starpniecības pakalpojumu palīdzību. Lai gan tas nenovērš, ka tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs pamudina šādu pakalpojumu lietotājus pārdot savas preces vai pakalpojumus par konkurētspējīgu cenu vai samazināt savu cenu, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs piemēro fiksētu vai minimālu pārdošanas cenu darījumiem, kuros tas rīkojas kā starpnieks, tas uzskatāms par stingro ierobežojumu Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(194)

| (195) | Eiropas Savienības Tiesa vairākas reizes ir lēmusi, ka TCU ir konkurences ierobežojums mērķa dēļ Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē (110). Tomēr, kā minēts (179)–(181) punktā, ierobežojuma uzskatīšana par stingro ierobežojumu vai par ierobežojumu mērķa dēļ nenozīmē, ka tas pats par sevi pārkāpj Līguma 101. pantu. Ja uzņēmumi uzskata, ka TCU konkrētā gadījumā uzlabo efektivitāti, tie var atsaukties uz efektivitātes argumentu saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(195)

| (196) | TCU var ierobežot zīmolu savstarpējo konkurenci un/vai viena zīmola iekšējo konkurenci dažādos veidos:






  a) | TCU var sekmēt aizliegtu vienošanos starp piegādātājiem, palielinot cenu pārskatāmību tirgū un tādējādi ļaujot vieglāk atklāt, vai piegādātājs atkāpjas no aizliegtās vienošanās līdzsvara, samazinot savas cenas. Šī negatīvā ietekme ir iespējamāka tirgos, kur ir tendence uz aizliegtu vienošanos, piemēram, kur piegādātāji veido ciešu oligopolu un uz lielu daļu tirgus attiecas TCU vienošanās; |
| --- | --- | --- |

(196)

a)

TCU var sekmēt aizliegtu vienošanos starp piegādātājiem, palielinot cenu pārskatāmību tirgū un tādējādi ļaujot vieglāk atklāt, vai piegādātājs atkāpjas no aizliegtās vienošanās līdzsvara, samazinot savas cenas. Šī negatīvā ietekme ir iespējamāka tirgos, kur ir tendence uz aizliegtu vienošanos, piemēram, kur piegādātāji veido ciešu oligopolu un uz lielu daļu tirgus attiecas TCU vienošanās;

| b) | TCU var sekmēt aizliegtu vienošanos starp pircējiem izplatīšanas līmenī, jo īpaši, ja to virza pircēji. Spēcīgiem vai labi organizētiem pircējiem var izdoties piespiest vai pārliecināt vienu vai vairākus savus piegādātājus noteikt to tālākpārdošanas cenu virs konkurences līmeņa, tādējādi palīdzot pircējiem panākt vai uzturēt aizliegtās vienošanās līdzsvara stāvokli. TCU tiek izmantota kā saistību instruments, lai mazumtirgotāji nenovirzītos no aizliegtās vienošanās līdzsvara, piešķirot atlaides; |
| --- | --- |

b)

TCU var sekmēt aizliegtu vienošanos starp pircējiem izplatīšanas līmenī, jo īpaši, ja to virza pircēji. Spēcīgiem vai labi organizētiem pircējiem var izdoties piespiest vai pārliecināt vienu vai vairākus savus piegādātājus noteikt to tālākpārdošanas cenu virs konkurences līmeņa, tādējādi palīdzot pircējiem panākt vai uzturēt aizliegtās vienošanās līdzsvara stāvokli. TCU tiek izmantota kā saistību instruments, lai mazumtirgotāji nenovirzītos no aizliegtās vienošanās līdzsvara, piešķirot atlaides;

| c) | dažos gadījumos TCU var arī vājināt konkurenci starp ražotājiem un/vai mazumtirgotājiem, jo īpaši tad, ja ražotāji izmanto tos pašus izplatītājus, lai izplatītu savus produktus, un ja tie visi vai daudzi no tiem piemēro TCU; |
| --- | --- |

c)

dažos gadījumos TCU var arī vājināt konkurenci starp ražotājiem un/vai mazumtirgotājiem, jo īpaši tad, ja ražotāji izmanto tos pašus izplatītājus, lai izplatītu savus produktus, un ja tie visi vai daudzi no tiem piemēro TCU;

| d) | TCU var mazināt spiedienu uz piegādātāja uzcenojumu, jo īpaši tad, ja ražotājam ir “ieinteresētības” (commitment) problēma, proti, tas ir pamudinājums pazemināt cenu, kas tiek piemērota citiem izplatītājiem. Šādā situācijā ražotājs var izvēlēties piekrist TCU, lai palīdzētu apņemties nepazemināt cenu citiem izplatītājiem un lai samazinātu spiedienu uz savu uzcenojumu; |
| --- | --- |

d)

TCU var mazināt spiedienu uz piegādātāja uzcenojumu, jo īpaši tad, ja ražotājam ir “ieinteresētības” (commitment) problēma, proti, tas ir pamudinājums pazemināt cenu, kas tiek piemērota citiem izplatītājiem. Šādā situācijā ražotājs var izvēlēties piekrist TCU, lai palīdzētu apņemties nepazemināt cenu citiem izplatītājiem un lai samazinātu spiedienu uz savu uzcenojumu;

| e) | novēršot cenu konkurenci starp izplatītājiem, TCU var liegt vai kavēt jaunu vai efektīvāku izplatīšanas modeļu ienākšanu un izvēršanos, tādējādi mazinot inovāciju izplatīšanas līmenī; |
| --- | --- |

e)

novēršot cenu konkurenci starp izplatītājiem, TCU var liegt vai kavēt jaunu vai efektīvāku izplatīšanas modeļu ienākšanu un izvēršanos, tādējādi mazinot inovāciju izplatīšanas līmenī;

| f) | TCU var īstenot piegādātājs ar tirgus varu, lai bloķētu mazākus konkurentus. Lielāks uzcenojums, ko TCU var piedāvāt izplatītājiem, var tos pamudināt, konsultējot klientus, drīzāk ieteikt piegādātāja zīmolu, nevis konkurējošus zīmolus, pat jā šādi ieteikumi nav klientu interesēs, vai arī tie var izlemt vispār nepārdot konkurentu zīmolu produktus; |
| --- | --- |

f)

TCU var īstenot piegādātājs ar tirgus varu, lai bloķētu mazākus konkurentus. Lielāks uzcenojums, ko TCU var piedāvāt izplatītājiem, var tos pamudināt, konsultējot klientus, drīzāk ieteikt piegādātāja zīmolu, nevis konkurējošus zīmolus, pat jā šādi ieteikumi nav klientu interesēs, vai arī tie var izlemt vispār nepārdot konkurentu zīmolu produktus;

| g) | TCU tiešās sekas ir zīmola iekšējās konkurences likvidēšana, liedzot visiem vai dažiem izplatītājiem pazemināt pārdošanas cenu attiecīgajam zīmolam un tādējādi izraisot šā zīmola cenu pieaugumu. |
| --- | --- |

g)

TCU tiešās sekas ir zīmola iekšējās konkurences likvidēšana, liedzot visiem vai dažiem izplatītājiem pazemināt pārdošanas cenu attiecīgajam zīmolam un tādējādi izraisot šā zīmola cenu pieaugumu.

| (197) | Tomēr TCU var arī radīt efektivitātes pieaugumu, jo īpaši tad, ja to iniciējis piegādātājs. Ja TCU gadījumā uzņēmumi atsaucas uz efektivitātes argumentu, tiem jāspēj šis arguments pamatot ar konkrētiem pierādījumiem un jāpierāda, ka atsevišķā gadījumā ir izpildīti visi 101. panta 3. punkta nosacījumi (111). Turpmāk ir sniegti četri šāda efektivitātes pieauguma piemēri.






  a) | Ja ražotājs ievieš jaunu produktu, TCU var būt efektīvs līdzeklis, kā rosināt izplatītājus labāk ņemt vērā ražotāja ieinteresētību popularizēt šo produktu. Līguma 101. panta 3. punktā ir arī prasīts, ka nedrīkst būt reālu un mazāk ierobežojošu alternatīvu līdzekļu, kā motivēt izplatītājus sekmēt produkta noietu. Lai izpildītu šo prasību, piegādātāji var, piemēram, pierādīt, ka praksē nav iespējams visiem pircējiem ar līgumu noteikt efektīvas tirdzniecības veicināšanas saistības. Šādos apstākļos fiksētu vai minimālo mazumtirdzniecības cenu noteikšanu uz ierobežotu laiku nolūkā atvieglot jauna produkta ieviešanu kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu. |
| --- | --- | --- |

(197)

a)

Ja ražotājs ievieš jaunu produktu, TCU var būt efektīvs līdzeklis, kā rosināt izplatītājus labāk ņemt vērā ražotāja ieinteresētību popularizēt šo produktu. Līguma 101. panta 3. punktā ir arī prasīts, ka nedrīkst būt reālu un mazāk ierobežojošu alternatīvu līdzekļu, kā motivēt izplatītājus sekmēt produkta noietu. Lai izpildītu šo prasību, piegādātāji var, piemēram, pierādīt, ka praksē nav iespējams visiem pircējiem ar līgumu noteikt efektīvas tirdzniecības veicināšanas saistības. Šādos apstākļos fiksētu vai minimālo mazumtirdzniecības cenu noteikšanu uz ierobežotu laiku nolūkā atvieglot jauna produkta ieviešanu kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu.

| b) | Fiksētas tālākpārdošanas cenas — nevis vienkārši maksimālās tālākpārdošanas cenas — var būt nepieciešamas, lai organizētu koordinētu īstermiņa zemu cenu kampaņu (vairumā gadījumā 2 līdz 6 nedēļas ilgu), jo īpaši izplatīšanas sistēmā, kurā piegādātājs izmanto vienotu izplatīšanas modeli, piemēram, franšīzes sistēmu. Šādā gadījumā, ņemot vērā minētās kampaņas īslaicīgo raksturu, fiksēto mazumtirdzniecības cenu noteikšanu kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu. |
| --- | --- |

b)

Fiksētas tālākpārdošanas cenas — nevis vienkārši maksimālās tālākpārdošanas cenas — var būt nepieciešamas, lai organizētu koordinētu īstermiņa zemu cenu kampaņu (vairumā gadījumā 2 līdz 6 nedēļas ilgu), jo īpaši izplatīšanas sistēmā, kurā piegādātājs izmanto vienotu izplatīšanas modeli, piemēram, franšīzes sistēmu. Šādā gadījumā, ņemot vērā minētās kampaņas īslaicīgo raksturu, fiksēto mazumtirdzniecības cenu noteikšanu kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu.

| c) | Minimālo tālākpārdošanas cenu vai MRC var izmantot, lai nepieļautu to, ka konkrēts izplatītājs izmanto piegādātāja produktu kā produktu, ko pircēju pievilināšanai pārdot lētāk par tirgus cenu. Ja izplatītājs produktu regulāri pārdod tālāk par cenu, kas ir zemāka par vairumtirdzniecības cenu, tas var kaitēt produkta zīmola tēlam un laika gaitā samazināt vispārējo pieprasījumu pēc šā produkta, kā arī mazināt piegādātāja pamudinājumus investēt kvalitātē un zīmola tēlā. Šādā gadījumā mērķētas minimālās tālākpārdošanas cenas vai MRC noteikšanu minētajam izplatītājam, lai liegtu tam pārdot par cenu, kas ir zemāka par vairumtirdzniecības cenu, kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu. |
| --- | --- |

c)

Minimālo tālākpārdošanas cenu vai MRC var izmantot, lai nepieļautu to, ka konkrēts izplatītājs izmanto piegādātāja produktu kā produktu, ko pircēju pievilināšanai pārdot lētāk par tirgus cenu. Ja izplatītājs produktu regulāri pārdod tālāk par cenu, kas ir zemāka par vairumtirdzniecības cenu, tas var kaitēt produkta zīmola tēlam un laika gaitā samazināt vispārējo pieprasījumu pēc šā produkta, kā arī mazināt piegādātāja pamudinājumus investēt kvalitātē un zīmola tēlā. Šādā gadījumā mērķētas minimālās tālākpārdošanas cenas vai MRC noteikšanu minētajam izplatītājam, lai liegtu tam pārdot par cenu, kas ir zemāka par vairumtirdzniecības cenu, kopumā var uzskatīt par konkurenci veicinošu.

| d) | Dažos gadījumos papildu uzcenojums, ko nodrošina TCU, var dot mazumtirgotājiem iespēju sniegt papildu pirmspārdošanas pakalpojumus, jo īpaši sarežģītu produktu gadījumā. Ja šos pakalpojumus produkta izvēlei izmanto pietiekami daudz klientu, taču pēc tam tie produktu nopērk par zemāku cenu no mazumtirgotājiem, kuri šādus pakalpojumus nesniedz (un līdz ar to tiem nerodas attiecīgās izmaksas), augstas kvalitātes pakalpojumu mazumtirgotāji var ierobežot pirmspārdošanas pakalpojumu sniegšanu vai pārtraukt pirmspārdošanas pakalpojumus, kas veicina piegādātāja produkta pieprasījumu. Piegādātājam ir jāpierāda, ka pastāv parazitēšanas risks izplatīšanas līmenī, ka fiksētas vai minimālās tālākpārdošanas cenas nodrošina pietiekamus pamudinājumus investīcijām pirmspārdošanas pakalpojumos un nav reālu un mazāk ierobežojošu alternatīvu līdzekļu, kā novērst šādu parazītismu. Šajā situācijā iespēja, ka TCU tiek atzīta par konkurenci veicinošu, ir lielāka nekā tad, ja konkurence starp piegādātājiem ir sīva un piegādātājam ir ierobežota tirgus vara. |
| --- | --- |

d)

Dažos gadījumos papildu uzcenojums, ko nodrošina TCU, var dot mazumtirgotājiem iespēju sniegt papildu pirmspārdošanas pakalpojumus, jo īpaši sarežģītu produktu gadījumā. Ja šos pakalpojumus produkta izvēlei izmanto pietiekami daudz klientu, taču pēc tam tie produktu nopērk par zemāku cenu no mazumtirgotājiem, kuri šādus pakalpojumus nesniedz (un līdz ar to tiem nerodas attiecīgās izmaksas), augstas kvalitātes pakalpojumu mazumtirgotāji var ierobežot pirmspārdošanas pakalpojumu sniegšanu vai pārtraukt pirmspārdošanas pakalpojumus, kas veicina piegādātāja produkta pieprasījumu. Piegādātājam ir jāpierāda, ka pastāv parazitēšanas risks izplatīšanas līmenī, ka fiksētas vai minimālās tālākpārdošanas cenas nodrošina pietiekamus pamudinājumus investīcijām pirmspārdošanas pakalpojumos un nav reālu un mazāk ierobežojošu alternatīvu līdzekļu, kā novērst šādu parazītismu. Šajā situācijā iespēja, ka TCU tiek atzīta par konkurenci veicinošu, ir lielāka nekā tad, ja konkurence starp piegādātājiem ir sīva un piegādātājam ir ierobežota tirgus vara.

| (198) | Ieteicamo tālākpārdošanas cenu vai maksimālo tālākpārdošanu cenu izmantošanai var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, ja katras nolīguma puses tirgus daļa nepārsniedz 30 % robežlielumu un ja šāda situācija nav uzskatāma par minimālās vai fiksētās pārdošanas cenas piemērošanu citu personu spiediena vai pamudinājumu rezultātā, kā noteikts (187) un (188) punktā. (199)–(201) punktā ir sniegti norādījumi ieteikto vai maksimālo tālākpārdošanas cenu novērtēšanai gadījumos, kad pārsniegts tirgus daļas robežlielums. |
| --- | --- |

(198)

| (199) | Iespējamais ieteikto un maksimālo cenu risks konkurencei ir tāds, ka tās tālākpārdevējiem būs atskaites punkts, un tās varētu ievērot visi tālākpārdevēji vai lielākā daļa no viņiem. Turklāt tās var vājināt konkurenci vai veicināt aizliegtas vienošanās starp piegādātājiem. |
| --- | --- |

(199)

| (200) | Novērtējot ieteikto vai maksimālo tālākpārdošanas cenu iespējamo konkurenci ierobežojošo ietekmi, svarīgs faktors ir piegādātāja stāvoklis tirgū. Jo spēcīgāks ir piegādātāja stāvoklis tirgū, jo lielāks ir risks, ka ieteiktā vai maksimālā tālākpārdošanas cena izraisīs to, ka tālākpārdevēji minēto cenu līmeni piemēros vairāk vai mazāk vienveidīgi, jo tiem var būt grūti mainīt viņu ieskatā vēlamo tālākpārdošanas cenu, ko rosinājis šāds svarīgs piegādātājs. |
| --- | --- |

(200)

| (201) | Ja ieteicamā vai maksimālā tālākpārdošanas cena rada jūtamu konkurenci ierobežojošu ietekmi, ir jānovērtē, vai šīs cenas atbilst Līguma 101. panta 3. punktā paredzētā izņēmuma nosacījumiem. Maksimālo tālākpārdošanas cenu gadījumā īpaši svarīga var būt dubultā uzcenojuma (112) novēršana. Maksimālā tālākpārdošanas cena var arī palīdzēt nodrošināt, ka piegādātāja zīmols aktīvāk konkurē ar citiem zīmoliem, ko izplata tas pats izplatītājs, tai skaitā pašzīmola produktiem. |
| --- | --- |

(201)

6.1.2.   Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c), d) un e) punktā noteiktie stingrie ierobežojumi

6.1.2.1.   Kvalificēšana par stingrajiem ierobežojumiem saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c), d) un e) punktu

| (202) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) un d) punktā ir ietverts tādu stingro ierobežojumu un izņēmumu saraksts, kas piemērojami dažādiem izplatīšanas sistēmas veidiem, proti, ekskluzīvai izplatīšanai, selektīvai izplatīšanai un bezierobežojumu izplatīšanai. Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punktā, c) punkta i) apakšpunktā un d) punktā norādītie stingrie ierobežojumi attiecas uz nolīgumiem, kuru mērķis ir tieši vai netieši, atsevišķi vai kopā ar citiem faktoriem, kas ir pušu kontrolē, ierobežot teritoriju vai klientu loku, kam pircējs vai tā klienti var pārdot līguma preces vai pakalpojumus. Regulas (ES) 2022/720 4. panta c) punkta ii) un iii) apakšpunktā ir noteikts, ka selektīvās izplatīšanas sistēmā savstarpējo piegāžu ierobežošana starp selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībniekiem, kas darbojas tajā pašā vai citā tirdzniecības līmenī, kā arī aktīvās vai pasīvās pārdošanas ierobežošana galalietotājiem, ko veic selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieki, kuri darbojas mazumtirdzniecības līmenī, ir stingrie ierobežojumi. Regulas 4. panta b), c) un d) punkts ir piemērojami neatkarīgi no izmantotā pārdošanas kanāla, piemēram, no tā, vai pārdošana notiek tiešsaistē vai bezsaistē. |
| --- | --- |

(202)

| (203) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta e) punktā ir noteikts, ka, ja vertikālais nolīgums, kas tieši vai netieši, atsevišķi vai kopā ar citiem pušu kontrolētiem faktoriem ir paredzēts, lai novērstu, ka pircējs vai tā klienti efektīvi izmanto internetu, lai noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem pārdotu līguma preces vai pakalpojumus, tas ir stingrais ierobežojums. Vertikālajam nolīgumam, kurš ietver vienu vai vairākus tiešsaistes pārdošanas vai tiešsaistes reklāmas (113) ierobežojumus, kas de facto aizliedz pircējam izmantot internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus, ir vismaz mērķis ierobežot pasīvo pārdošanu galalietotājiem, kuri vēlas veikt iegādes tiešsaistē un kuri atrodas ārpus pircēja fiziskās pārdošanas teritorijas (114). Tāpēc šādi nolīgumi ietilpst Regulas (ES) 2022/720 4. panta e) punkta darbības jomā. Tas pats attiecas uz vertikālajiem nolīgumiem, kuri tieši neaizliedz, bet kuru mērķis ir novērst, ka pircējs vai tā klienti efektīvi izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem. Piemēram, tā tas ir gadījumos, kad vertikālo nolīgumu mērķis ir būtiski samazināt līguma preču vai pakalpojumu tiešsaistes pārdošanas kopējo apjomu vai ierobežot iespēju galalietotājiem iegādāties līguma preces vai pakalpojumus tiešsaistē. Līdzīgi tas ir gadījumos, kad vertikālo nolīgumu mērķis ir novērst, ka pircējs izmanto vienu vai vairākus pilnībā tiešsaistes reklāmas kanālus, piemēram, meklētājus (115) vai cenu salīdzināšanas pakalpojumus, vai ka pircējs izveido vai izmanto savu tiešsaistes veikalu (116). Novērtējot, vai ierobežojums ir uzskatāms par stingro ierobežojumu Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, var ņemt vērā ierobežojuma saturu un kontekstu, taču novērtējums nevar būt atkarīgs no tirgum specifiskiem apstākļiem vai vertikālā nolīguma pušu individuālās situācijas. |
| --- | --- |

(203)

| (204) | (202) punktā minētie stingrie ierobežojumi var būt tiešu saistību, piemēram, tādu saistību kā nepārdot preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem vai saistību pārsūtīt šo klientu pasūtījumus citiem izplatītājiem, rezultāts. Tie var izrietēt arī no netiešiem pasākumiem, kurus piemēro piegādātājs un kuru mērķis ir rosināt pircēju nepārdot šādiem klientiem; šādi netieši pasākumi var būt, piemēram:






  a) | prasība, lai pircējs pieprasītu piegādātāja iepriekšēju apstiprinājumu pārdošanai šādiem klientiem (117); |
| --- | --- | --- |

(204)

a)

prasība, lai pircējs pieprasītu piegādātāja iepriekšēju apstiprinājumu pārdošanai šādiem klientiem (117);

| b) | bonusu vai atlaižu atteikšana vai to apjoma samazināšana, ja pārdevējs pārdod preces vai pakalpojumus šādiem klientiem (118), vai kompensējošu maksājumu veikšana pircējam, ja tas pārtrauc pārdošanu šādiem klientiem; |
| --- | --- |

b)

bonusu vai atlaižu atteikšana vai to apjoma samazināšana, ja pārdevējs pārdod preces vai pakalpojumus šādiem klientiem (118), vai kompensējošu maksājumu veikšana pircējam, ja tas pārtrauc pārdošanu šādiem klientiem;

| c) | produktu piegāžu pārtraukšana, ja pārdevējs pārdod šādiem klientiem; |
| --- | --- |

c)

produktu piegāžu pārtraukšana, ja pārdevējs pārdod šādiem klientiem;

| d) | piegādātā apjoma pārdošana vai samazināšana, piemēram, lai apjoms atbilstu klientu pieprasījumam noteiktās teritorijās vai noteiktu klientu grupu pieprasījumam; |
| --- | --- |

d)

piegādātā apjoma pārdošana vai samazināšana, piemēram, lai apjoms atbilstu klientu pieprasījumam noteiktās teritorijās vai noteiktu klientu grupu pieprasījumam;

| e) | draudi izbeigt vertikālo nolīgumu (119) vai to neatjaunot, ja pārdevējs pārdod šādiem klientiem; |
| --- | --- |

e)

draudi izbeigt vertikālo nolīgumu (119) vai to neatjaunot, ja pārdevējs pārdod šādiem klientiem;

| f) | lielākas cenas piemērošana izplatītājam par produktiem, ko pārdod šādiem klientiem (120); |
| --- | --- |

f)

lielākas cenas piemērošana izplatītājam par produktiem, ko pārdod šādiem klientiem (120);

| g) | pircēja pārdošanas daļas ierobežošana šādiem klientiem; |
| --- | --- |

g)

pircēja pārdošanas daļas ierobežošana šādiem klientiem;

| h) | liegums pircējam izmantot papildu valodas uz iepakojuma vai produktu reklāmā (121); |
| --- | --- |

h)

liegums pircējam izmantot papildu valodas uz iepakojuma vai produktu reklāmā (121);

| i) | cita produkta piegāde par to, ka pircējs pārtrauc pārdošanu šādiem klientiem; |
| --- | --- |

i)

cita produkta piegāde par to, ka pircējs pārtrauc pārdošanu šādiem klientiem;

| j) | samaksa pircējam par pārdošanas pārtraukšanu šādiem klientiem; |
| --- | --- |

j)

samaksa pircējam par pārdošanas pārtraukšanu šādiem klientiem;

| k) | pienākuma piemērošana pircējam nodot piegādātājam peļņu, kas gūta no šādiem klientiem (122); |
| --- | --- |

k)

pienākuma piemērošana pircējam nodot piegādātājam peļņu, kas gūta no šādiem klientiem (122);

| l) | tādu produktu izslēgšana no piegādātāja apmaksātas Savienības mēroga garantijas, kuri tiek tālākpārdoti ārpus pircēja teritorijas vai kurus pārdod pircēja teritorijā tādi pircēji, kas atrodas citās teritorijās (123). |
| --- | --- |

l)

tādu produktu izslēgšana no piegādātāja apmaksātas Savienības mēroga garantijas, kuri tiek tālākpārdoti ārpus pircēja teritorijas vai kurus pārdod pircēja teritorijā tādi pircēji, kas atrodas citās teritorijās (123).

| (205) | Pasākumi, kas ļauj ražotājam pārbaudīt piegādāto preču galamērķi, piemēram, diferencētu marķējumu, īpašu valodas kopu vai sērijas numuru izmantošana, vai revīziju paredzēšana vai veikšana nolūkā pārbaudīt, vai pircējs ievēro citus ierobežojumus (124), paši par sevi nav konkurences ierobežojumi. Tomēr tos var uzskatīt par daļu no pircēja pārdošanas darbības stingrā ierobežojuma, ja piegādātājs tos izmanto, lai kontrolētu piegādāto preču galamērķi, piemēram, izmantojot kopā ar vienu vai vairākām praksēm, kas minētas (203) un (204) punktā. |
| --- | --- |

(205)

| (206) | Papildus tiešajiem un netiešajiem ierobežojumiem, kas minēti (202)–(204) punktā, stingrie ierobežojumi, kas īpaši attiecas uz pārdošanu tiešsaistē, arī var būt tiešu vai netiešu saistību rezultāts. Papildus tiešam aizliegumam izmantot internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus, turpmāk ir sniegti piemēri ar saistībām, kuru mērķis ir netieši novērst, ka pircējs efektīvi izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem Regulas (ES) 2022/720 4. panta e) punkta nozīmē:






  a) | prasība pircējam neļaut klientiem, kas atrodas citā teritorijā, skatīt tā tīmekļa vietni vai tiešsaistes veikalu, klientu novirzīšana uz ražotāja vai cita pārdevēja tiešsaistes veikalu. Tomēr pienākuma uzlikšana pircējam piedāvāt saites uz piegādātāja vai citu pārdevēju tiešsaistes veikaliem nav stingrais ierobežojums (125); |
| --- | --- | --- |

(206)

a)

prasība pircējam neļaut klientiem, kas atrodas citā teritorijā, skatīt tā tīmekļa vietni vai tiešsaistes veikalu, klientu novirzīšana uz ražotāja vai cita pārdevēja tiešsaistes veikalu. Tomēr pienākuma uzlikšana pircējam piedāvāt saites uz piegādātāja vai citu pārdevēju tiešsaistes veikaliem nav stingrais ierobežojums (125);

| b) | prasība izplatītājam izbeigt patērētāju tiešsaistes darījumus, tiklīdz no to kredītkartes datiem kļūst skaidrs, ka attiecīgā adrese neatrodas pircēja teritorijā (126); |
| --- | --- |

b)

prasība izplatītājam izbeigt patērētāju tiešsaistes darījumus, tiklīdz no to kredītkartes datiem kļūst skaidrs, ka attiecīgā adrese neatrodas pircēja teritorijā (126);

| c) | prasība pircējam pārdot līguma preces vai pakalpojumus tikai fiziskā telpā vai specializēta personāla fiziskā klātbūtnē (127); |
| --- | --- |

c)

prasība pircējam pārdot līguma preces vai pakalpojumus tikai fiziskā telpā vai specializēta personāla fiziskā klātbūtnē (127);

| d) | prasība pircējam prasīt piegādātāja iepriekšēju atļauju, pirms veikt individuālus tiešsaistes pārdošanas darījumus; |
| --- | --- |

d)

prasība pircējam prasīt piegādātāja iepriekšēju atļauju, pirms veikt individuālus tiešsaistes pārdošanas darījumus;

| e) | aizliegums pircējam izmantot piegādātāja preču zīmes vai zīmola nosaukumus savā tīmekļa vietnē vai savā tiešsaistes veikalā; |
| --- | --- |

e)

aizliegums pircējam izmantot piegādātāja preču zīmes vai zīmola nosaukumus savā tīmekļa vietnē vai savā tiešsaistes veikalā;

| f) | aizliegums pircējam izveidot vai uzturēt vienu vai vairākus tiešsaistes veikalus neatkarīgi no tā, vai tiešsaistes veikalu mitina pircēja serverī vai trešās personas serverī (128); |
| --- | --- |

f)

aizliegums pircējam izveidot vai uzturēt vienu vai vairākus tiešsaistes veikalus neatkarīgi no tā, vai tiešsaistes veikalu mitina pircēja serverī vai trešās personas serverī (128);

| g) | aizliegums pircējam izmantot pilnībā tiešsaistes reklāmas kanālu, piemēram, meklētājus (129) vai cenu salīdzināšanas pakalpojumus, vai aizliegums, kas netieši liedz visa tiešsaistes reklāmas kanāla izmantošanu, piemēram, pienākums neizmantot piegādātāju preču zīmes vai zīmola nosaukumus piedāvājumos, ko iekļauj meklētājprogrammās, vai ierobežojums sniegt ar cenu saistītu informāciju cenu salīdzināšanas pakalpojumiem. Šādu ierobežojumu mērķis ir novērst, ka pircējs efektīvi izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem, jo tie ierobežo pircēja spēju vērsties pie klientiem, kas nav tā fiziskās tirdzniecības zonā, informēt tos par savu piedāvājumu un piesaistīt tos savam tiešsaistes veikalam vai citiem pārdošanas kanāliem. Noteiktu cenas salīdzināšanas pakalpojumu vai meklētājprogrammu izmantošanas aizliegums parasti nav stingrais ierobežojums, jo pircējs var izmantot citus tiešsaistes reklāmas pakalpojumus, lai uzlabotu informētību par savām pārdošanas darbībām tiešsaistē. Tomēr aizliegums izmantot vispopulārākos reklāmas pakalpojumus konkrētajā tiešsaistes reklāmas kanālā var tikt uzskatīts par stingro ierobežojumu, ja pārējie pakalpojumi šajā tiešsaistes reklāmas kanālā de facto nespēj piesaistīt klientus pircēja tiešsaistes veikalam. |
| --- | --- |

g)

aizliegums pircējam izmantot pilnībā tiešsaistes reklāmas kanālu, piemēram, meklētājus (129) vai cenu salīdzināšanas pakalpojumus, vai aizliegums, kas netieši liedz visa tiešsaistes reklāmas kanāla izmantošanu, piemēram, pienākums neizmantot piegādātāju preču zīmes vai zīmola nosaukumus piedāvājumos, ko iekļauj meklētājprogrammās, vai ierobežojums sniegt ar cenu saistītu informāciju cenu salīdzināšanas pakalpojumiem. Šādu ierobežojumu mērķis ir novērst, ka pircējs efektīvi izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem, jo tie ierobežo pircēja spēju vērsties pie klientiem, kas nav tā fiziskās tirdzniecības zonā, informēt tos par savu piedāvājumu un piesaistīt tos savam tiešsaistes veikalam vai citiem pārdošanas kanāliem. Noteiktu cenas salīdzināšanas pakalpojumu vai meklētājprogrammu izmantošanas aizliegums parasti nav stingrais ierobežojums, jo pircējs var izmantot citus tiešsaistes reklāmas pakalpojumus, lai uzlabotu informētību par savām pārdošanas darbībām tiešsaistē. Tomēr aizliegums izmantot vispopulārākos reklāmas pakalpojumus konkrētajā tiešsaistes reklāmas kanālā var tikt uzskatīts par stingro ierobežojumu, ja pārējie pakalpojumi šajā tiešsaistes reklāmas kanālā de facto nespēj piesaistīt klientus pircēja tiešsaistes veikalam.

| (207) | Pretēji (204) punktā minētajiem ierobežojumiem piegādātāja prasībām pircējam saistībā ar to, kā tiek pārdotas līguma preces vai pakalpojumi, var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā norādīto atbrīvojumu neatkarīgi no izplatīšanas sistēmas veida. Konkrēti, piegādātājs var noteikt prasības par kvalitāti. Piemēram, selektīvas izplatīšanas sistēmā piegādātājs var piemērot prasības, kas saistītas ar pircēja veikala minimālo izmēru un izskatu (piemēram, saistībā ar inventāru, mēbelēm, dizainu, apgaismojumu un grīdas segumu) vai produktu izvietojumu (piemēram, minimālais izstādāmo zīmola produktu skaits, minimālais attālums starp produktiem) (130). |
| --- | --- |

(207)

| (208) | Tāpat piegādātājs var piemērot prasības pircējam saistībā ar veidu, kā līguma preces vai pakalpojumi pārdodami tiešsaistē. Ar noteiktu tiešsaistes pārdošanas kanālu, piemēram, tiešsaistes tirdzniecības vietu, izmantošanu saistītiem ierobežojumiem vai tiešsaistes pārdošanas kvalitātes standartu noteikšanai var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu neatkarīgi no izplatīšanas sistēmas veida, ja to netiešais mērķis nav novērst, ka pircējs faktiski izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem. Tiešsaistes pārdošanas ierobežojumiem parasti nav šāda mērķa, ja pircējs var brīvi uzturēt savu tiešsaistes veikalu (131) un reklamēties tiešsaistē (132). Šādos gadījumos pircējam nav liegts efektīvi izmantot internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus. Turpmāk ir sniegti piemēri ar prasībām, kas saistītas ar tiešsaistes pārdošanu un kam var piemērot regulas 2. panta 1. punktā minēto atbrīvojumu:






  a) | prasības, kuru mērķis ir nodrošināt kvalitāti vai pircēja tiešsaistes veikala noteiktu izskatu; |
| --- | --- | --- |

(208)

a)

prasības, kuru mērķis ir nodrošināt kvalitāti vai pircēja tiešsaistes veikala noteiktu izskatu;

| b) | prasības attiecībā uz līguma preču vai pakalpojumu izstādīšanu tiešsaistes veikalā (piemēram, minimālais izstādīto vienību skaits, veids, kā tiek parādītas piegādātāja preču zīmes vai zīmoli); |
| --- | --- |

b)

prasības attiecībā uz līguma preču vai pakalpojumu izstādīšanu tiešsaistes veikalā (piemēram, minimālais izstādīto vienību skaits, veids, kā tiek parādītas piegādātāja preču zīmes vai zīmoli);

| c) | tiešs vai netiešs aizliegums izmantot tiešsaistes tirdzniecības vietas (133); |
| --- | --- |

c)

tiešs vai netiešs aizliegums izmantot tiešsaistes tirdzniecības vietas (133);

| d) | prasība, ka pircējam ir viens vai vairāki fiziski veikali vai tirdzniecības zāles, kas, piemēram, ir priekšnosacījums, lai kļūtu par piegādātāja selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieku; |
| --- | --- |

d)

prasība, ka pircējam ir viens vai vairāki fiziski veikali vai tirdzniecības zāles, kas, piemēram, ir priekšnosacījums, lai kļūtu par piegādātāja selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieku;

| e) | prasība, ka pircējs pārdod minimālu absolūto skaitu līguma preču vai pakalpojumu bezsaistē (pēc vērtības vai apjoma, bet ne kā daļu no kopējā pārdošanas apjoma), lai nodrošinātu tā fiziskā veikala faktisku darbību. Šī prasība var būt vienāda visiem pircējiem vai arī dažādā līmenī dažādiem pircējiem, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēram, pircēja lielumu attiecībā pret citiem pircējiem vai tā ģeogrāfisko atrašanās vietu. |
| --- | --- |

e)

prasība, ka pircējs pārdod minimālu absolūto skaitu līguma preču vai pakalpojumu bezsaistē (pēc vērtības vai apjoma, bet ne kā daļu no kopējā pārdošanas apjoma), lai nodrošinātu tā fiziskā veikala faktisku darbību. Šī prasība var būt vienāda visiem pircējiem vai arī dažādā līmenī dažādiem pircējiem, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēram, pircēja lielumu attiecībā pret citiem pircējiem vai tā ģeogrāfisko atrašanās vietu.

| (209) | Prasībai, ka pircējs maksā atšķirīgu vairumtirdzniecības cenu par produktiem, ko pārdod tiešsaistē, salīdzinājumā ar produktiem, ko pārdod bezsaistē (divējādu cenu noteikšana), var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu, jo tā var pamudināt vai atalgot par atbilstošu investīciju līmeni tiešsaistes vai bezsaistes pārdošanas kanālos, ja prasības mērķis nav ierobežot pārdošanu noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem, kā noteikts Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) un d) punktā (134). Tomēr, ja vairumtirdzniecības cenu starpības mērķis ir novērst, ka pircējs efektīvi izmanto internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem, tā ir stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta e) punkta nozīmē. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad cenu starpība padara pārdošanu tiešsaistē neizdevīgu vai finansiāli ilgtnespējīgu (135) vai kad divējādu cenu noteikšanu izmanto, lai ierobežotu to produktu daudzumu, kas tiek darīts pieejams pircējam pārdošanai tiešsaistē (136). Turpretī Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā minēto atbrīvojumu divējādu cenu noteikšanai var piemērot tad, ja vairumtirdzniecības cenu starpība ir pamatoti saistīta ar atšķirīgajām investīcijām un izmaksām, kas rodas pircējam sakarā ar pārdošanu katrā no kanāliem. Līdzīgā kārtā piegādātājs var prasīt atšķirīgu vairumtirdzniecības cenu par produktiem, ko paredzēts pārdot gan tiešsaistes, gan bezsaistes kanālos, ja cenu starpībā ņem vērā investīcijas vai izmaksas, kas saistītas ar konkrēto izplatīšanas veidu. Puses var vienoties par atbilstošu metodi, kā īstenot divējādu cenu piemērošanu, kas, piemēram, ietver ex post konta atlikumu salīdzināšanu uz faktiskā pārdošanas apjoma pamata. |
| --- | --- |

(209)

| (210) | Tiešsaistes reklāmas ierobežojumiem Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu var piemērot, ja to mērķis nav novērst, ka pircējs pilnībā izmanto reklāmas kanālu. Atbrīvojumu var attiecināt, piemēram, uz šādiem tiešsaistes reklāmas ierobežojumiem:






  a) | prasība, ka tiešsaistes reklāma atbilst noteiktiem kvalitātes standartiem vai ietver noteiktu saturu vai informāciju; |
| --- | --- | --- |

(210)

a)

prasība, ka tiešsaistes reklāma atbilst noteiktiem kvalitātes standartiem vai ietver noteiktu saturu vai informāciju;

| b) | prasība, ka pircējs neizmanto noteiktu tiešsaistes reklāmas pakalpojumu sniedzēju, kuri neatbilst noteiktiem kvalitātes standartiem, pakalpojumus; |
| --- | --- |

b)

prasība, ka pircējs neizmanto noteiktu tiešsaistes reklāmas pakalpojumu sniedzēju, kuri neatbilst noteiktiem kvalitātes standartiem, pakalpojumus;

| c) | prasība, ka pircējs neizmanto piegādātāja zīmola nosaukumu sava tiešsaistes veikala domēna nosaukumā. |
| --- | --- |

c)

prasība, ka pircējs neizmanto piegādātāja zīmola nosaukumu sava tiešsaistes veikala domēna nosaukumā.

6.1.2.2.   Aktīvās pārdošanas un pasīvās pārdošanas nošķīrums

| (211) | Regulas (ES) 2022/720 4. pantā ekskluzīvas izplatīšanas sistēmu kontekstā ir nošķirti aktīvās pārdošanas ierobežojumi un pasīvās pārdošanas ierobežojumi. Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta l) un m) apakšpunktā ir sniegtas aktīvās un pasīvās pārdošanas definīcijas. |
| --- | --- |

(211)

| (212) | Runājot par pārdošanu klientiem ekskluzīvi iedalītā teritorijā vai klientu grupā, Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta l) apakšpunktā ir noteikts, ka pārdošana klientiem, pie kuriem pārdevējs nav aktīvi vērsies, ir pasīvā pārdošana. Piemēram, tiešsaistes veikala izveide ir pasīvās pārdošanas forma, jo tas ir līdzeklis, kā ļaut iespējamajiem klientiem sasniegt pārdevēju. Tiešsaistes veikala darbībai var būt ietekme, kas sniedzas plašāk nekā pārdevēja fiziskās pārdošanas teritorija, piemēram, tas ļauj veikt tiešsaistes pirkumus klientiem, kas atrodas citās teritorijās vai pieder pie citām klientu grupām. Tomēr šādi pirkumi (ieskaitot produktu piegādi) ir pasīvā pārdošana, ja pārdevējs aktīvi neuzrunā konkrētu klientu vai nepievēršas konkrētai teritorijai vai klientu grupai, kurā iekļauts klients. Tas pats attiecas uz situāciju, kad klients izvēlas automātiski saņemt informāciju no pārdevēja, un šādas informācijas rezultātā notiek pārdošanas darījums. Līdzīgi meklētājoptimizācija, proti, to rīku un paņēmienu optimizācija, kas vajadzīgi, lai uzlabotu tiešsaistes veikala atpazīstamību vai pozīciju meklētājprogrammu rezultātos, vai lietotnes piedāvāšana lietotņu veikalā principā ir veidi, kā ļaut iespējamiem klientiem sazināties ar pārdevēju, un attiecīgi tās ir pasīvās pārdošanas formas. |
| --- | --- |

(212)

| (213) | Taču saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta l) apakšpunktu, ja tiek veikta pārdošana klientiem ekskluzīvi iedalītā teritorijā vai klientu grupā un tiešsaistes veikalā tiek piedāvātas valodas izvēles iespējas, kas atšķiras no tām, kuras parasti tiek lietotas teritorijā, kurā iedibināts izplatītājs, tas parasti liecina, ka izplatītāja darbības ir vērstas uz teritoriju, kurā šī valoda tiek parasti lietota, un līdz ar to tā ir aktīvā pārdošana (137). Tomēr angļu valodas iespējas piedāvāšana tiešsaistes veikalā pati par sevi neliecina, ka pārdevēja mērķis ir angliski runājošas teritorijas, jo angļu valodu plaši saprot un izmanto visā Savienībā. Tāpat sava tiešsaistes veikala izveide ar augstākā līmeņa domēnu, kas atbilst teritorijai, kura nav pārdevēja iedibinājuma vieta, šajā teritorijā ir aktīvās pārdošanas veids, bet tiešsaistes veikala piedāvāšana ar vispārēju un valstij nespecifisku domēna nosaukumu ir pasīvās pārdošanas veids. |
| --- | --- |

(213)

| (214) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta l) apakšpunktu aktīvā pārdošana ir pārdošana, kas ietver aktīvu vēršanos pie klientiem, tos apmeklējot, rakstot vēstules vai e-pastus, zvanot vai citādi sazinoties. Mērķorientēta reklāma vai tirdzniecības veicināšanas pasākumi ir aktīvās pārdošanas veids. Īpaši jānorāda, ka tiešsaistes reklāmas pakalpojumi bieži ļauj pārdevējam izvēlēties teritorijas vai klientus, kam tiešsaistes reklāmas tiks rādītas. Tas tā ir, piemēram, gadījumos, kad reklāma notiek meklētājprogrammās vai tiek izmantota cita veida reklāma (tīmekļa vietnēs, lietotņu veikalos, sociālajos medijos), ja vien reklāmas pakalpojums ļauj reklāmdevējam uzrunāt klientus atbilstoši to konkrētajām iezīmēm, kas ietver arī ģeogrāfisko atrašanās vietu vai personīgo profilu. Savukārt, ja pārdevēja tiešsaistes reklāma ir paredzēta klientiem savā teritorijā vai savai klientu grupai un nav iespējams novērst, ka šādu reklāmu redz klienti citās teritorijās vai klientu grupās, tas ir pasīvās pārdošanas veids. Šādas vispārējas reklāmas piemēri ir sponsorēts saturs vietējā vai valsts laikraksta tīmekļa vietnē, kuram var piekļūt jebkurš šīs tīmekļa vietnes apmeklētājs, vai tādu cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošana, kuriem ir vispārēji un valstij nespecifiski domēnu nosaukumi. Attiecīgi, ja šāda vispārēja reklāma notiek valodā, ko parasti neizmanto pārdevēja teritorijā, vai tīmekļa vietnēs, kuru augstākā līmeņa domēns atbilst teritorijai ārpus pārdevēja teritorijas, tā ir uzskatāma par aktīvu pārdošanu šajās citās teritorijās. |
| --- | --- |

(214)

| (215) | Dalību publiskajā iepirkumā klasificē kā pasīvās pārdošanas veidu neatkarīgi no publiskā iepirkuma procedūras veida (piemēram, atklāta procedūra, slēgta procedūra u. c.). Šī klasifikācija atbilst publiskā iepirkuma tiesību aktu mērķiem, kas ietver zīmola iekšējās konkurences sekmēšanu. Tādējādi vertikālais nolīgums, kas ierobežo pircēja iespējas piedalīties publiskā iepirkumā, ir stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) un d) punkta nozīmē. Attiecīgi atbilde uz nepubliskas struktūras izsludinātu uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus ir pasīvās pārdošanas veids. Šādi uzaicinājumi iesniegt piedāvājumus ir klienta pieprasījuma veids, kas nav ticis prasīts un kas adresēts vairākiem potenciālajiem pārdevējiem, un tāpēc piedāvājuma iesniegšana, atbildot uz nepubliskas struktūras uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, ir pasīvā pārdošana. |
| --- | --- |

(215)

6.1.2.3.   Ar konkrētām izplatīšanas sistēmām saistīti stingrie ierobežojumi

| (216) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta b), c) un d) punktā ir ietverts tādu stingro ierobežojumu un izņēmumu saraksts, kas piemērojami atkarībā no piegādātāja izplatīšanas sistēmas veida, proti, ekskluzīvai izplatīšanai, selektīvai izplatīšanai vai bezierobežojumu izplatīšanai. |
| --- | --- |

(216)

6.1.2.3.1.   Piegādātājs izmanto ekskluzīvas izplatīšanas sistēmu

| (217) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz nolīgumiem, kuru mērķis ir tieši vai netieši ierobežot, kādā teritorijā vai kādiem klientiem pircējs, kuram ir iedalīta ekskluzīva teritorija vai klientu grupa, var aktīvi vai pasīvi pārdot līguma preces vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

(217)

| (218) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punktā noteiktajam stingrajam ierobežojumam ir pieci izņēmumi. |
| --- | --- |

(218)

| (219) | Pirmkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta i) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot ekskluzīvo izplatītāju aktīvo pārdošanu tādā teritorijā vai tādai klientu grupai, kas ir ekskluzīvi iedalīta ne vairāk kā pieciem pircējiem vai rezervēta piegādātājam. Lai saglabātu pamudinājumus veikt investīcijas, piegādātājam ir jāaizsargā savi ekskluzīvie izplatītāji pret tādu aktīvo pārdošanu to ekskluzīvajā teritorijā vai to ekskluzīvajai klientu grupai, kas ietver arī mērķorientētu tiešsaistes reklāmu un ko veic visi citi piegādātāja pircēji. |
| --- | --- |

(219)

| (220) | Ekskluzīvo izplatītāju investēšanas pamudinājumus var apdraudēt arī aktīvā pārdošana, ko īsteno piegādātāja citu pircēju klienti. Tāpēc Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta i) apakšpunkts arī ļauj piegādātājam prasīt, ka tā citi pircēji ierobežo savu tiešo klientu veikto aktīvo pārdošanu tajās teritorijās vai tām klientu grupām, ko piegādātājs ekskluzīvi iedalījis citiem izplatītājiem vai rezervējis sev. Taču piegādātājs nevar prasīt, lai šie citi pircēji tālāk piemēro aktīvās pārdošanas ierobežojumus klientiem lejupējos izplatīšanas ķēdes posmos. |
| --- | --- |

(220)

| (221) | Piegādātājs var apvienot ekskluzīvu teritorijas iedalīšanu un ekskluzīvu klientu grupas iedalīšanu, piemēram, noteiktā teritorijā ieceļot ekskluzīvu izplatītāju konkrētai klientu grupai. |
| --- | --- |

(221)

| (222) | Ekskluzīvi iedalītu teritoriju vai klientu grupu aizsardzība nav absolūta. Lai novērstu tirgus sadalīšanu, pasīvo pārdošanu šādās teritorijās vai šādām klientu grupām nevar ierobežot. Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkts ir piemērojams tikai pircējam noteiktiem ierobežojumiem. Tāpēc piegādātājs pats tiešsaistē un bezsaistē var pieņemt pārdošanas ierobežojumus ekskluzīvajā teritorijā vai dažiem vai visiem klientiem, kas ir kādā ekskluzīvā klientu grupā. Tomēr pasīvās pārdošanas galalietotājiem ierobežojumi noteiktos apstākļos var būt spēkā neesoši saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/302 (138) 6. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

(222)

| (223) | Otrkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta ii) apakšpunkts ļauj piegādātājam, kas uztur ekskluzīvas izplatīšanas sistēmu un selektīvas izplatīšanas sistēmu citā teritorijā, ierobežot savu ekskluzīvo izplatītāju aktīvās vai pasīvās pārdošanas iespējas nepilnvarotiem izplatītājiem, kas atrodas teritorijā, kurā piegādātājs jau izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu vai kuru piegādātājs rezervējis šādas sistēmas darbībai. Piegādātājs var arī prasīt saviem ekskluzīvajiem izplatītājiem, lai tie līdzīgā kārtā ierobežotu savu klientu iespējas veikt aktīvo un pasīvo pārdošanu nepilnvarotiem izplatītājiem teritorijās, kurās piegādātājs izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu vai kuras tas rezervējis šādam mērķim. Iespēja nodot aktīvās un pasīvās pārdošanas ierobežojumus tālākiem izplatīšanas ķēdes lejupējiem posmiem šādā situācijā ir paredzēta, lai aizsargātu selektīvas izplatīšanas sistēmas slēgto raksturu. |
| --- | --- |

(223)

| (224) | Treškārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta iii) apakšpunkts piegādātājam ļauj ierobežot tāda pircēja iedibinājuma vietu, kuram tas ir iedalījis ekskluzīvu teritoriju vai klientu grupu (“atrašanās vietas klauzula”). Tas nozīmē, ka piegādātājs var prasīt pircējam izvietot savus izplatīšanas punktus un noliktavas noteiktā adresē, vietā vai teritorijā. Kas attiecas uz mobilajiem izplatīšanas punktiem, nolīgumā var norādīt teritoriju, ārpus kuras šādu izplatīšanas punktu nevar izmantot. Tomēr izplatītāja tiešsaistes veikala izveide un izmantošana nav līdzvērtīga fiziskas izplatīšanas vietas atvēršanai, un tāpēc to nevar ierobežot (139). |
| --- | --- |

(224)

| (225) | Ceturtkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta iv) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot aktīvo un pasīvo pārdošanu, ko veic ekskluzīvs vairumtirgotājs galalietotājiem; tādējādi piegādātājs var nošķirt vairumtirdzniecības līmeni no mazumtirdzniecības līmeņa. Tomēr šis izņēmums neizslēdz iespēju atļaut vairumtirgotājam pārdot konkrētiem galalietotājiem (piemēram, dažiem lieliem lietotājiem), vienlaikus neļaujot pārdot visiem pārējiem galalietotājiem (140). |
| --- | --- |

(225)

| (226) | Piektkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) punkta v) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot ekskluzīvā izplatītāja spēju aktīvi vai pasīvi pārdot sastāvdaļas, kas tiek piegādātas iestrādāšanai precēs, piegādātāja konkurentiem, kuri tās izmantotu tāda paša veida preču ražošanai, kādas ražo piegādātājs. Termins “sastāvdaļa” ietver visas starppatēriņa preces, un termins “iestrādāšana” attiecas uz jebkura izejresursa izmantošanu preču ražošanā. |
| --- | --- |

(226)

6.1.2.3.2.   Piegādātājs izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu

| (227) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta c) punkta i) apakšpunktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz nolīgumiem, kuru mērķis ir tieši vai netieši ierobežot to, kādā teritorijā vai kādiem klientiem selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieki (pilnvarotie izplatītāji) var aktīvi vai pasīvi pārdot līguma preces vai pakalpojumus. Tas ietver galalietotājiem paredzētās aktīvās vai pasīvās pārdošanas ierobežojumus, kurus piegādātājs noteicis pilnvarotajiem izplatītājiem, kas darbojas mazumtirdzniecības līmenī. |
| --- | --- |

(227)

| (228) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta c) punkta i) apakšpunktā noteiktajam stingrajam ierobežojumam ir pieci izņēmumi. |
| --- | --- |

(228)

| (229) | Pirmais izņēmums attiecas uz pilnvaroto izplatītāju spēju veikt pārdošanu ārpus selektīvās izplatīšanas sistēmas. Tas ļauj piegādātājam ierobežot pilnvaroto izplatītāju veikto aktīvo pārdošanu, tai skaitā mērķorientētu tiešsaistes reklāmu, citās teritorijās vai klientu grupām, kuras ir ekskluzīvi iedalītas citiem izplatītājiem vai rezervētas piegādātājam. Piegādātājs var arī prasīt pilnvarotajiem izplatītājiem piemērot šādus atļautus aktīvās pārdošanas ierobežojumus izplatītāju tiešajiem klientiem. Tomēr šādu ekskluzīvi iedalītu teritoriju vai klientu grupu aizsardzība nav absolūta, jo piegādātājs nedrīkst ierobežot pasīvo tirdzniecību šādās teritorijās vai šādām klientu grupām. |
| --- | --- |

(229)

| (230) | Otrais izņēmums ļauj piegādātājam ierobežot savus pilnvarotos izplatītājus un to klientus tādējādi, ka tie nevar veikt aktīvu vai pasīvu pārdošanu nepilnvarotiem izplatītājiem ārpus jebkādas teritorijas, kur piegādātājs izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu. |
| --- | --- |

(230)

| (231) | Trešais izņēmums ļauj piegādātājam piemērot atrašanās vietas klauzulu saviem pilnvarotajiem izplatītājiem, lai novērstu, ka tie veic darījumdarbību citās telpās vai atver jaunu tirdzniecības punktu citā vietā. Tas nozīmē, ka Regulā (ES) 2022/720 paredzētais atbrīvojums tomēr ir piemērojams, ja izplatītājs piekrīt, ka tā izplatīšanas punkti un noliktavas drīkst atrasties tikai konkrētā adresē, vietā vai teritorijā. Kas attiecas uz mobilajiem izplatīšanas punktiem, nolīgumā var norādīt teritoriju, ārpus kuras šādu izplatīšanas punktu nevar izmantot. Tomēr izplatītāja tiešsaistes veikala izveide un izmantošana nav līdzvērtīga fiziskas izplatīšanas vietas atvēršanai, un tāpēc to nevar ierobežot (141). |
| --- | --- |

(231)

| (232) | Ceturtais izņēmums ļauj piegādātājam ierobežot pilnvarota vairumtirgotāja aktīvo un pasīvo pārdošanu galalietotājiem, attiecīgi ļaujot piegādātājam nošķirt vairumtirdzniecības līmeni no mazumtirdzniecības līmeņa. Tomēr šis izņēmums neizslēdz iespēju atļaut vairumtirgotājam pārdot konkrētiem galalietotājiem (piemēram, dažiem lieliem lietotājiem), vienlaikus neļaujot pārdot visiem pārējiem galalietotājiem (142). |
| --- | --- |

(232)

| (233) | Piektais izņēmums ļauj piegādātājam ierobežot pilnvarotā izplatītāja spēju aktīvi vai pasīvi pārdot sastāvdaļas, kas tiek piegādātas iestrādāšanai precēs, piegādātāja konkurentiem, kuri tās izmantotu tāda paša veida preču ražošanai, kādas ražo piegādātājs. Termins “sastāvdaļa” ietver visas starppatēriņa preces, un termins “iestrādāšana” attiecas uz jebkura izejresursa izmantošanu preču ražošanā. |
| --- | --- |

(233)

| (234) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta c) punkta iii) apakšpunktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz ierobežojumu aktīvajai vai pasīvajai pārdošanai galalietotājiem, ko veic selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībnieki, kuri darbojas mazumtirdzniecības līmenī. Tas nozīmē, ka piegādātājs nevar liegt saviem pilnvarotajiem izplatītājiem pārdot galalietotājiem vai iepirkumu aģentiem, kas rīkojas galalietotāju vārdā, izņemot tad, ja šādi galalietotāji atrodas teritorijā vai ir klientu grupā, kas ir ekskluzīvi iedalīta citam izplatītājam vai rezervēta piegādātājam teritorijā, kurā piegādātājs izmanto ekskluzīvas izplatīšanas sistēmu (sk. regulas 4. panta c) punkta i) apakšpunkta 1. punktu un (229) punktu). Tas arī neizslēdz iespēju aizliegt pilnvarotajiem izplatītājiem darboties neatļautā iedibinājuma vietā (sk. regulas 4. panta c) punkta i) apakšpunkta 3. punktu un šo pamatnostādņu (231) punktu). |
| --- | --- |

(234)

| (235) | Piegādātājs, kurš izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu, var izvēlēties savus pilnvarotos izplatītājus, pamatojoties uz kvalitatīviem un/vai kvantitatīviem kritērijiem. Jebkādi kvalitatīvi kritēriji kopumā būtu jānosaka gan tiešsaistes, gan bezsaistes kanāliem. Tomēr, ņemot vērā to, ka tiešsaistes un bezsaistes kanāliem ir atšķirīgas iezīmes, piegādātājs, kas izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu, saviem pilnvarotajiem izplatītājiem var noteikt tiešsaistes pārdošanas kritērijus, kas nav līdzvērtīgi tiem, kurus piemēro pārdošanai fiziskos veikalos, ja tiešsaistes pārdošanas prasību netiešais mērķis nav liegt pircējam efektīvi izmantot internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem. Piemēram, piegādātājs var noteikt prasības, lai nodrošinātu konkrētus tiešsaistes pārdošanas kvalitātes standartus, piemēram, prasību izveidot un uzturēt tiešsaistes pēcpārdošanas palīdzības dienestu, prasību segt izmaksas, kas rodas klientiem, kuri atgriež iegādāto produktu, vai izmantot drošas maksājumu sistēmas. Līdzīgi piegādātājs tiešsaistes un bezsaistes pārdošanas kanāliem var noteikt kritērijus, kas saistīti ar ilgtspējīgu attīstību. Piemēram, piegādātājs var prasīt izmantot ekoloģiski atbildīgas tirdzniecības vietas vai tādus piegādes pakalpojumus, kuri izmanto t. s. “zaļos” velosipēdus. |
| --- | --- |

(235)

| (236) | Selektīvai izplatīšanai, kas apvienota ar ekskluzīvu izplatīšanu tajā pašā teritorijā, nevar piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu, arī tad, ja piegādātājs piemēro ekskluzīvu izplatīšanu vairumtirdzniecības līmenī un selektīvu izplatīšanu mazumtirdzniecības līmenī. Tas tā ir tāpēc, ka šādā kombinācijā būtu nepieciešams, lai pilnvarotie izplatītāji pakļaujas stingrajiem ierobežojumiem Regulas (ES) 2022/720 4. panta b) vai c) punkta nozīmē, piemēram, ierobežojumiem attiecībā uz aktīvo pārdošanu tādās teritorijās vai tādiem klientiem, kas nav ekskluzīvi iedalīti, ierobežojumiem attiecībā uz aktīvo vai pasīvo pārdošanu galalietotājiem (143) vai ierobežojumiem attiecībā uz savstarpējām piegādēm starp pilnvarotiem izplatītājiem (144). Tomēr piegādātājs var apņemties piegādāt preces vai pakalpojumus tikai noteiktiem pilnvarotajiem izplatītājiem, piemēram noteiktās tās teritorijas daļās, kurā darbojas selektīvās izplatīšanas sistēma, vai apņemties pats neveikt tiešu pārdošanu šajā teritorijā (145). Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 4. panta c) punkta i) apakšpunkta trešo izņēmumu piegādātājs saviem pilnvarotajiem izplatītājiem var arī piemērot atrašanās vietas klauzulu. |
| --- | --- |

(236)

| (237) | Regulas (ES) 2022/720 4. punkta c) punkta ii) apakšpunktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz savstarpēju piegāžu ierobežošanu starp pilnvarotiem izplatītājiem selektīvās izplatīšanas sistēmā. Tas nozīmē, ka piegādātājs nevar liegt aktīvo vai pasīvo pārdošanu starp tā pilnvarotajiem izplatītājiem, kuriem ir jābūt iespējai pirkt līguma produktus no citiem pilnvarotiem izplatītājiem tīklā, kas darbojas vai nu tajā pašā, vai citā tirdzniecības līmenī (146). Līdz ar to selektīvo izplatīšanu nevar apvienot ar vertikālajiem ierobežojumiem, kuru mērķis ir piespiest izplatītājus pirkt līguma produktus vienīgi no kāda konkrēta avota. Tas arī nozīmē, ka selektīvas izplatīšanas sistēmā piegādātājs nevar ierobežot pilnvaroto vairumtirgotāju pārdošanas darījumus pilnvarotajiem izplatītājiem. |
| --- | --- |

(237)

6.1.2.3.3.   Piegādātājs izmanto bezierobežojumu izplatīšanas sistēmu

| (238) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz nolīgumiem vai saskaņotām darbībām, kuru mērķis ir tieši vai netieši ierobežot, kādā teritorijā vai kādām klientu grupām pircējs, kas darbojas bezmaksas izplatīšanas sistēmā, var aktīvi vai pasīvi pārdot līguma preces vai pakalpojumus (147). |
| --- | --- |

(238)

| (239) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punktā noteiktajam stingrajam ierobežojumam ir pieci izņēmumi. |
| --- | --- |

(239)

| (240) | Pirmkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punkta i) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot pircēja veikto aktīvo pārdošanu, tai skaitā mērķorientētu tiešsaistes reklāmu izmantošanu, teritorijās vai klientu grupām, kuras ir ekskluzīvi iedalītas citiem pircējiem vai rezervētas piegādātājam. Piegādātājam ir arī ļauts prasīt pircējam piemērot šādus atļautus aktīvās pārdošanas ierobežojumus pircēja tiešajiem klientiem. Tomēr šādu ekskluzīvi iedalītu teritoriju vai klientu grupu aizsardzība nav absolūta, jo piegādātājs nedrīkst ierobežot pasīvo tirdzniecību šādās teritorijās vai šādām klientu grupām. |
| --- | --- |

(240)

| (241) | Otrkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punkta ii) apakšpunkts ļauj piegādātājam gan ierobežot pircēja, gan arī prasīt, lai pircējs ierobežo tā klientu aktīvo vai pasīvo pārdošanu nepilnvarotiem izplatītājiem, kas atrodas teritorijā, kurā piegādātājs izmanto selektīvas izplatīšanas sistēmu vai kuru piegādātājs ir rezervējis šādas sistēmas darbībai. Ierobežojums var attiekties uz aktīvo vai pasīvo pārdošanu jebkurā tirdzniecības līmenī. |
| --- | --- |

(241)

| (242) | Treškārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punkta iii) apakšpunkts ļauj piegādātājam piemērot atrašanās vietas klauzulu pircējam, lai ierobežotu tā iedibinājuma vietu. Tas nozīmē, ka piegādātājs var prasīt pircējam izvietot savus izplatīšanas punktus un noliktavas noteiktā adresē, vietā vai teritorijā. Kas attiecas uz mobilajiem izplatīšanas punktiem, nolīgumā var norādīt teritoriju, ārpus kuras šādu izplatīšanas punktu nevar izmantot. Tomēr pircēja tiešsaistes veikala izveide un izmantošana nav līdzvērtīga fiziskas izplatīšanas vietas atvēršanai, un tāpēc to nevar ierobežot (148). |
| --- | --- |

(242)

| (243) | Ceturtkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punkta iv) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot tādu aktīvo un pasīvo pārdošanu galalietotājiem, ko veic vairumtirgotājs, tādējādi ļaujot piegādātājam nošķirt vairumtirdzniecības līmeni no mazumtirdzniecības līmeņa. Šis izņēmums neizslēdz iespēju atļaut vairumtirgotājam pārdot konkrētiem galalietotājiem (piemēram, dažiem lieliem lietotājiem), vienlaikus neļaujot pārdot citiem galalietotājiem (149). |
| --- | --- |

(243)

| (244) | Piektkārt, Regulas (ES) 2022/720 4. panta d) punkta v) apakšpunkts ļauj piegādātājam ierobežot sastāvdaļu pircēja spēju aktīvi vai pasīvi pārdot sastāvdaļas, kas tiek piegādātas iestrādāšanai precēs, piegādātāja konkurentiem, kuri tās izmantotu tāda paša veida preču ražošanai, kādas ražo piegādātājs. Termins “sastāvdaļa” ietver visas starppatēriņa preces, un termins “iestrādāšana” attiecas uz jebkura izejresursa izmantošanu preču ražošanā. |
| --- | --- |

(244)

6.1.3.   Rezerves daļu pārdošanas ierobežojumi

| (245) | Regulas (ES) 2022/720 4. panta f) punktā noteiktais stingrais ierobežojums attiecas uz nolīgumiem, kas liedz galalietotājiem, neatkarīgiem remontētājiem, vairumtirgotājiem un pakalpojumu sniedzējiem iegādāties rezerves daļas tieši no šo rezerves daļu ražotāja vai nosaka ierobežojumus šādai iegādei. Nolīgums starp rezerves daļu ražotāju un pircēju, kas iestrādā šīs rezerves daļas savos produktos, piemēram oriģinālā aprīkojuma ražotāju (“OEM”), nedrīkst ne tieši, ne netieši liegt vai ierobežot to, ka ražotājs pārdod šīs rezerves daļas galalietotājiem, neatkarīgiem remontētājiem, vairumtirgotājiem vai pakalpojumu sniedzējiem. Netieši ierobežojumi jo īpaši var rasties, ja rezerves daļu ražotājam ir noteikti ierobežojumi attiecībā uz tādas tehniskās informācijas un īpaša aprīkojuma piegādi, kas ir vajadzīgs galalietotājiem, neatkarīgiem remontētājiem vai pakalpojumu sniedzējiem, lai tie varētu šīs rezerves daļas izmantot. Tomēr nolīgumā var paredzēt ierobežojumus attiecībā uz rezerves daļu piegādi remontētājiem vai pakalpojumu sniedzējiem, kuriem OEM ir uzticējis savu preču remontēšanu vai apkalpošanu. Tas arī nozīmē, ka OEM var pieprasīt savam remonta un apkopes tīklam iegādāties rezerves daļas no paša OEM vai no citiem selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībniekiem, ja tas izmanto šādu sistēmu. |
| --- | --- |

(245)

6.2.   No Regulas (ES) 2022/720 izslēgtie ierobežojumi

| (246) | Regulas (ES) 2022/720 5. pants no grupu atbrīvojuma izslēdz dažas vertikālajos nolīgumos ietvertas saistības neatkarīgi no tā, vai ir pārsniegts Regulas (ES) 2022/720 3. panta 1. punktā noteiktais tirgus daļas robežlielums. Konkrētāk, Regulas (ES) 2022/720 5. pantā ir minētas saistības, attiecībā uz kurām nevar pietiekami droši pieņemt, ka tās atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Tomēr netiek automātiski pieņemts, ka Regulas (ES) 2022/720 5. pantā minētās saistības ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā vai neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Šo saistību izslēgšana no grupu atbrīvojuma nozīmē tikai to, ka attiecībā uz tām jāveic individuāls novērtējums saskaņā ar Līguma 101. pantu. Turklāt — atšķirībā no Regulas (ES) 2022/720 4. panta — regulas 5. pantā paredzētā grupu atbrīvojuma nepiemērošana attiecas tikai uz konkrētajām saistībām, ja tās var nodalīt no pārējiem vertikālā nolīguma noteikumiem. Tas nozīmē, ka uz pārējiem vertikālā nolīguma noteikumiem grupu atbrīvojums joprojām attiecas. |
| --- | --- |

(246)

6.2.1.   Nekonkurēšanas saistības, kuru ilgums pārsniedz piecus gadus

| (247) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu uz nekonkurēšanas saistībām, kuru ilgums pārsniedz piecus gadus, grupu atbrīvojums neattiecas. Nekonkurēšanas saistības, kā definēts Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta f) apakšpunktā, ir kārtība, saskaņā ar kuru pircējam vairāk nekā 80 % no pircēja kopējām nopirktajām līguma precēm un pakalpojumiem, kā arī to aizvietotājiem iepriekšējā kalendārajā gadā jāiegādājas no piegādātāja vai no cita uzņēmuma, ko noteicis piegādātājs. Tas nozīmē, ka pircējam ir liegts iegādāties konkurējošas preces vai pakalpojumus vai ka šādi pirkumi nevar pārsniegt 20 % no tā kopējiem pirkumiem. Ja nav pieejami attiecīgie dati par pircēja pirkumiem kalendārajā gadā pirms vertikālā nolīguma noslēgšanas, tā vietā var izmantot pircēja gada kopējo vajadzību aplēsi. Tomēr tiklīdz ir pieejami faktiskie iepirkumu dati, būtu jāizmanto tie. |
| --- | --- |

(247)

| (248) | Uz nekonkurēšanas saistībām grupu atbrīvojums nevar attiekties, ja to darbības ilgums ir nenoteikts vai pārsniedz piecus gadus. Grupu atbrīvojums var attiekties uz nekonkurēšanas saistībām, kuras automātiski tiek pagarinātas pēc piecu gadu darbības, ja pircējs var faktiski pārskatīt vai izbeigt vertikālo nolīgumu, kurā ietvertas šīs saistības, piemērojot saprātīgu paziņošanas termiņu un ar saprātīgām izmaksām, tādējādi ļaujot pircējam pēc piecu gadu termiņa beigām faktiski mainīt piegādātāju. Ja, piemēram, vertikālais nolīgums paredz nekonkurēšanas saistības uz pieciem gadiem un piegādātājs piešķir pircējam aizdevumu, šā aizdevuma atmaksāšana nedrīkstētu liegt pircējam faktiski izbeigt nekonkurēšanas saistību ievērošanu, kad šie pieci gadi ir pagājuši. Tāpat arī, ja piegādātājs piešķir pircējam iekārtas, kas nav saistītas ar to konkrētajām attiecībām, nekonkurēšanas saistību termiņa beigās pircējam ir jābūt iespējai atpirkt iekārtas par tirgus cenu. |
| --- | --- |

(248)

| (249) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 5. panta 2. punktu piecu gadu termiņu nepiemēro nekonkurēšanas saistībām, ja pircējs līguma preces vai pakalpojumus tālākpārdod no telpām un zemes, kas pieder piegādātājam vai ko piegādātājs nomā no trešām personām, kuras nav saistītas ar pircēju. Šādos gadījumos nekonkurēšanas saistības var piemērot uz ilgāku laiku, ja tas nepārsniedz laiku, kādā pircējs izmanto attiecīgo tirdzniecības punktu. Šā izņēmuma iemesls ir tāds, ka parasti nevar gaidīt, ka piegādātājs bez savas piekrišanas atļaus pārdot konkurējošus produktus no telpām un zemes, kas pieder šim piegādātājam. Pēc analoģijas šie paši principi attiecas uz gadījumiem, kad pircējam ir mobils tirdzniecības punkts, kas pieder piegādātājam vai ko piegādātājs nomā no trešām personām, kuras nav saistītas ar pircēju. Šo izņēmumu nevar attiecināt uz mākslīgi radītām īpašumtiesību formām, kuru mērķis ir izvairīties no piecu gadu termiņa ievērošanas, piemēram, ja izplatītājs savas zemes un telpu īpašumtiesības nodod piegādātājam tikai uz ierobežotu laiku. |
| --- | --- |

(249)

6.2.2.   Pēctermiņa nekonkurēšanas saistības

| (250) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu, skatot to kopā ar 5. panta 3. punktu, pircēja pēctermiņa nekonkurēšanas saistības ir izslēgtas no grupu atbrīvojuma, izņemot tad, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:






  a) | saistības ir obligāti vajadzīgas, lai aizsargātu zinātību, ko piegādātājs nodevis pircējam; |
| --- | --- | --- |

(250)

a)

saistības ir obligāti vajadzīgas, lai aizsargātu zinātību, ko piegādātājs nodevis pircējam;

| b) | saistības attiecas tikai uz pārdošanas punktu, kur pircējs ir darbojies līguma darbības laikā; |
| --- | --- |

b)

saistības attiecas tikai uz pārdošanas punktu, kur pircējs ir darbojies līguma darbības laikā;

| c) | saistību ilgums nepārsniedz vienu gadu. |
| --- | --- |

c)

saistību ilgums nepārsniedz vienu gadu.

| (251) | Attiecīgajai zinātībai ir jābūt slepenai, būtiskai un konkretizētai Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta j) apakšpunkta nozīmē, un tai jo īpaši ir jāiekļauj informācija, kas ir būtiska un noderīga pircējam, lai izmantotu, pārdotu vai tālākpārdotu līguma preces un pakalpojumus. |
| --- | --- |

(251)

6.2.3.   Selektīvās izplatīšanas sistēmas dalībniekiem uzliktās nekonkurēšanas saistības

| (252) | Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts attiecas uz konkurējošu preču vai pakalpojumu pārdošanu selektīvas izplatīšanas sistēmā. Regulas 2. panta 1. punktā paredzētais atbrīvojums attiecas uz selektīvas izplatīšanas apvienojumu ar nekonkurēšanas saistībām, kas pilnvarotajiem izplatītajiem liedz tālākpārdot konkurējošu zīmolu preces. Tomēr, ja piegādātājs tieši vai netieši liedz pilnvarotajiem izplatītājiem iepirkt produktus tālākpārdošanai no viena vai vairākiem konkrētiem konkurējošiem piegādātājiem, uz šādām saistībām grupu atbrīvojums neattiecas. Šāda saistību veida izslēgšanas pamats ir nepieļaut situāciju, kad vairāki piegādātāji, kas izmanto tos pašus selektīvās izplatīšanas punktus, neļauj vienam vai vairākiem konkrētiem konkurentiem izmantot šos izplatīšanas punktus savu produktu izplatīšanai. Šāds scenārijs nozīmētu, ka konkurējošam piegādātājam tiek bloķēta piekļuve tirgum, izmantojot kolektīvu boikotu. |
| --- | --- |

(252)

6.2.4.   Platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības

| (253) | Ceturtais grupu atbrīvojuma nepiemērošanas gadījums, kas noteikts Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā, attiecas uz platformu mazumtirdzniecības paritātes saistībām, kuras piemēro tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji, proti, tiešām vai netiešām saistībām, kuru dēļ minēto pakalpojumu pircējiem ir liegts piedāvāt, pārdot vai tālākpārdot preces vai pakalpojumus galalietotājiem ar izdevīgākiem nosacījumiem, izmantojot konkurējošus tiešsaistes starpniecības pakalpojumus. Nosacījumi var attiekties uz cenām, krājumiem, pieejamību vai jebkuriem citiem nosacījumiem vai piedāvājuma vai pārdošanas noteikumiem. Mazumtirdzniecības paritātes saistības var tieši izrietēt no līgumiskas klauzulas vai no citiem tiešiem vai netiešiem pasākumiem, arī cenu diferenciācijas vai citiem pamudinājumiem, kuru piemērošana ir atkarīga no nosacījumiem, saskaņā ar kuriem tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircējs piedāvā preces vai pakalpojumus galalietotājiem, izmantojot konkurējošus tiešsaistes starpniecības pakalpojumus. Piemēram, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs piedāvā labāku redzamību pircēja precēm vai pakalpojumiem pakalpojumu sniedzēja tīmekļa vietnē vai zemāku komisijas maksu, kas atkarīga no tā, vai pircējs piešķir paritātes nosacījumus attiecībā uz šādu pakalpojumu konkurējošajiem sniedzējiem, šāda situācija uzskatāma par platformu mazumtirdzniecības paritātes saistībām. |
| --- | --- |

(253)

| (254) | Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu var piemērot visu citu veidu paritātes saistībām, piemēram, šādām:






  a) | mazumtirdzniecības paritātes saistības, kas attiecas uz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju tiešās tirdzniecības kanāliem (t. s. “šaurās” mazumtirdzniecības paritātes saistības); |
| --- | --- | --- |

(254)

a)

mazumtirdzniecības paritātes saistības, kas attiecas uz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju tiešās tirdzniecības kanāliem (t. s. “šaurās” mazumtirdzniecības paritātes saistības);

| b) | paritātes saistības, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem preces vai pakalpojumi tiek piedāvāti uzņēmumiem, kas nav galalietotāji; |
| --- | --- |

b)

paritātes saistības, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem preces vai pakalpojumi tiek piedāvāti uzņēmumiem, kas nav galalietotāji;

| c) | paritātes saistības, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem ražotāji, vairumtirgotāji vai mazumtirgotāji iegādājas preces vai pakalpojumus, lai tās/tos izmantotu kā izejresursus (“vislielākās labvēlības klientu” saistības). |
| --- | --- |

c)

paritātes saistības, kas attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem ražotāji, vairumtirgotāji vai mazumtirgotāji iegādājas preces vai pakalpojumus, lai tās/tos izmantotu kā izejresursus (“vislielākās labvēlības klientu” saistības).

| (255) | 8.2.5. iedaļā ir sniegti norādījumi par paritātes saistību novērtēšanu individuālos gadījumos, kuriem Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro. |
| --- | --- |

(255)

7.   ATSAUKŠANA UN PIEMĒROŠANAS PĀRTRAUKŠANA

7.1.   Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma atsaukšana

| (256) | Kā norādīts Regulas (ES) 2022/720 6. panta 1. punktā, Komisija var atsaukt Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punktu, ja tā konstatē, ka konkrētā gadījumā vertikālajam nolīgumam, uz kuru attiecas Regulas (ES) 2022/720, ir noteiktas sekas, kas nav saderīgas ar Līguma 101. pantu. Turklāt, kā norādīts Regulas (ES) 2022/720 6. panta 2. punktā, ja konkrētā gadījumā vertikālajam nolīgumam ir ar Līguma 101. panta 3. punktu nesaderīga ietekme dalībvalsts teritorijā vai tās daļā, kurai ir visas atsevišķa ģeogrāfiskā tirgus iezīmes, šīs dalībvalsts VKI var arī atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 2. punktu. Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. pantā nav minētas dalībvalstu tiesas, kurām tādējādi nav pilnvaru atsaukt Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma piemērošanu (150), ja vien attiecīgā tiesa nav dalībvalsts norīkota konkurences iestāde saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 35. pantu. |
| --- | --- |

(256)

| (257) | Komisija un VKI var atsaukt Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma piemērošanu divos gadījumos. Pirmkārt, tās var atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu, ja vertikālajam nolīgumam, kas ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, ir tāda atsevišķa ietekme uz konkrēto tirgu, kas nav saderīga ar Līguma 101. panta 3. punktu. Otrkārt, kā minēts Regulas (ES) 2022/720 20. apsvērumā, tās var arī atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu, ja vertikālajam nolīgumam ir šāda ietekme kopā ar līdzīgiem nolīgumiem, ko noslēguši konkurējoši piegādātāji vai pircēji. Tas ir tāpēc, ka paralēli līdzīgi vertikālo nolīgumu tīkli var radīt kumulatīvu konkurenci ierobežojošu ietekmi, kas nav saderīga ar Līguma 101. panta 3. punktu. Piekļuves ierobežojums konkrētajam tirgum un konkurences ierobežošana tajā ir piemēri šādai kumulatīvai ietekmei, kas var pamatot Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma atsaukšanu (151). |
| --- | --- |

(257)

| (258) | Vertikālo nolīgumu paralēlie tīkli ir uzskatāmi par līdzīgiem, ja tie ietver tādu pašu veidu ierobežojumus, kuri līdzīgi ietekmē tirgu. Šāda kumulatīva ietekme var rasties, piemēram, mazumtirdzniecības paritātes saistību, selektīvas izplatīšanas vai nekonkurēšanas saistību gadījumā. |
| --- | --- |

(258)

| (259) | Attiecībā uz mazumtirdzniecības paritātes saistībām, kuras skar tiešās tirdzniecības kanālus (šaurajām mazumtirdzniecības paritātes saistībām), Regulas (ES) 2022/720 6. pantā ir noteikts, ka regulā noteiktā atbrīvojuma piemērošanu var atsaukt saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. pantu, it īpaši tad, ja konkrētais tiešsaistes starpniecības pakalpojumu tirgus ir ļoti koncentrēts un konkurenci šādu pakalpojumu sniedzēju starpā ierobežo vertikālo nolīgumu paralēlo tīklu kumulatīvā ietekme, kas ierobežo tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju iespējas ar izdevīgākiem nosacījumiem piedāvāt, pārdot vai tālākpārdot preces vai pakalpojumus galalietotājiem savos tiešās tirdzniecības kanālos. Papildu norādījumi par šādu scenāriju ir sniegti 8.2.5.2. iedaļā. |
| --- | --- |

(259)

| (260) | Attiecībā uz selektīvo izplatīšanu pietiekami līdzīgu paralēlo tīklu situācija var pastāvēt, ja konkrētajā tirgū daži piegādātāji izmanto tikai kvalitatīvi selektīvo izplatīšanu, savukārt citi piegādātāji izmanto kvantitatīvi selektīvo izplatīšanu, kam ir līdzīga ietekme uz tirgu. Šāda kumulatīvā ietekme var rasties arī tad, ja attiecīgajā tirgū paralēlie selektīvās izplatīšanas tīkli izmanto kvalitatīvus kritērijus, kas bloķē izplatītājus. Šādos apstākļos novērtējumā ir jāņem vērā konkurenci ierobežojošā ietekme, ko rada katrs atsevišķais nolīgumu tīkls. Attiecīgā gadījumā Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma atsaukšanu var attiecināt tikai uz konkrētiem kvalitatīviem kritērijiem vai konkrētiem kvantitatīviem kritērijiem, kas, piemēram, ierobežo pilnvaroto izplatītāju skaitu. |
| --- | --- |

(260)

| (261) | Konkurenci ierobežojošas kumulatīvās ietekmes gadījumā par atbildīgiem var uzskatīt vienīgi tos uzņēmumus, kuri ievērojami veicina šo ietekmi. Nolīgumi, ko noslēguši uzņēmumi, kuru ieguldījums kumulatīvajā ietekmē ir nebūtisks, neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā (152). Tāpēc uz tiem neattiecas arī atsaukšanas mehānisms (153). |
| --- | --- |

(261)

| (262) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punktu Komisija var atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu pēc savas iniciatīvas vai pamatojoties uz sūdzību. Tas ietver iespēju VKI lūgt Komisiju konkrētā lietā atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu, neskarot noteikumu par lietu sadali un palīdzību Eiropas Konkurences tīklā (EKT) (154) piemērošanu un neskarot VKI atsaukšanas pilnvaras saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 2. punktu. Ja konkrētā lietā vismaz trīs VKI lūdz Komisiju piemērot Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punktu, Komisija izskata attiecīgo lietu EKT ietvaros. Šajā sakarā Komisija rūpīgi ņem vērā to VKI viedokli, kuras lūgušas Komisiju atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu, lai savlaicīgi izdarītu secinājumu par to, vai konkrētā gadījumā ir izpildīti atsaukšanas nosacījumi. |
| --- | --- |

(262)

| (263) | No Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. un 2. punkta izriet, ka Komisijai ir ekskluzīva Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma atsaukšanas kompetence visā Savienības teritorijā, jo tā var atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu attiecībā uz vertikālajiem nolīgumiem, kas ierobežo konkurenci konkrētā ģeogrāfiskajā tirgū, kurš ir plašāks par vienas dalībvalsts teritoriju, savukārt VKI regulas atbrīvojumu var atsaukt tikai attiecībā uz savas dalībvalsts teritoriju. |
| --- | --- |

(263)

| (264) | Tādējādi katras atsevišķas VKI atsaukšanas pilnvaras attiecas uz gadījumiem, kad konkrētais tirgus aptver vienu dalībvalsti vai reģionu, kas atrodas tikai attiecīgajā dalībvalstī vai tās daļā. Šādā gadījumā minētās dalībvalsts VKI ir kompetence atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu attiecībā uz vertikālo nolīgumu, kura ietekme šajā valsts vai reģionālajā tirgū nav saderīga ar Līguma 101. panta 3. punktu. Tā ir paralēla kompetence, jo Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punkts arī pilnvaro Komisiju atsaukt Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu attiecībā uz valsts vai reģionālu tirgu, ja attiecīgais vertikālais nolīgums var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(264)

| (265) | Ja ir iesaistīti vairāki atsevišķi valsts vai reģionālie tirgi, Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu var atsaukt vairākas kompetentās VKI vienlaikus. |
| --- | --- |

(265)

| (266) | No Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punkta formulējuma izriet, ka tad, kad Komisija atsauc Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma piemērošanu, Komisijai ir jāpierāda, pirmkārt, ka attiecīgais vertikālais nolīgums ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē (155), un, otrkārt, ka nolīguma ietekme ir nesaderīga ar Līguma 101. panta 3. punktu, proti, ka nolīgums neizpilda vismaz vienu no četriem Līguma 101. panta 3. punktā norādītajiem nosacījumiem (156). Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 2. punktu tādas pašas prasības piemēro, ja VKI atsauc Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu savas dalībvalsts teritorijā. Konkrētāk, attiecībā uz pienākumu pierādīt, ka ir izpildīta otrā prasība, 29. pantā ir noteikts, ka kompetentajai konkurences iestādei ir jāpamato, ka nav izpildīts vismaz viens no četriem Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem (157). |
| --- | --- |

(266)

| (267) | Ja Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punkta prasības ir izpildītas, Komisija atsevišķā gadījumā var atsaukt Regulā (ES) 2022/720 noteiktā atbrīvojuma piemērošanu. Šāda atsaukšana un tās prasības, kas paredzētas šajā iedaļā, ir jānošķir no konstatējumiem Komisijas lēmumā par pārkāpumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 III nodaļu. Tomēr atsaukšanu var apvienot, piemēram, ar pārkāpuma konstatēšanu un korektīvā pasākuma piemērošanu, pat ar pagaidu noregulējuma pasākumiem (158). |
| --- | --- |

(267)

| (268) | Ja Komisija atsauc Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 1. punktu, atsaukumam ir tikai ex nunc iedarbība, t. i., attiecīgo nolīgumu atbrīvojuma statuss netiek ietekmēts laikposmā līdz dienai, kad atsaukšana stājas spēkā. Ja atsaukšana notiek saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 2. punktu, attiecīgajām VKI ir jāņem vērā arī to pienākumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 11. panta 4. punktu, jo īpaši pienākums iesniegt Komisijai attiecīgo plānoto lēmumu. |
| --- | --- |

(268)

7.2.   Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas pārtraukšana

| (269) | Saskaņā ar Regulas Nr. 19/65/EEK 1.a pantu Regulas (ES) 2022/720 7. pants dod Komisijai iespēju ar regulas palīdzību izslēgt no Regulas (ES) 2022/720 darbības jomas līdzīgu vertikālo ierobežojumu paralēlos tīklus, ja šie tīkli aptver vairāk nekā 50 % no konkrētā tirgus. Šāda regula nav vērsta uz atsevišķiem uzņēmumiem, bet attiecas uz visiem uzņēmumiem, kuru nolīgumi atbilst nosacījumiem, kas noteikti saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu pieņemtā regulā. Novērtējot vajadzību pieņemt šādu regulu, Komisija apsvērs, vai atsevišķa atsaukšana varētu būt piemērotāks līdzeklis. To konkurējošo uzņēmumu skaits, kuri veicina kumulatīvu ietekmi konkrētajā tirgū, un skarto ģeogrāfisko tirgu skaits Savienībā ir divi aspekti, kas ir īpaši svarīgi šajā novērtējumā. |
| --- | --- |

(269)

| (270) | Komisija apsvērs regulas pieņemšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu, ja līdzīgi ierobežojumi, kas aptver vairāk nekā 50 % no konkrētā tirgus, varētu ievērojami ierobežot piekļuvi šim tirgum vai konkurenci tajā. Tā jo īpaši var notikt, ja selektīvās izplatīšanas paralēlie tīkli, kas aptver vairāk nekā 50 % no tirgus, var bloķēt piekļuvi tirgum tādu atlases kritēriju izmantošanas dēļ, kuri nav nepieciešami, ņemot vērā attiecīgo preču vai pakalpojumu raksturu, vai kuri diskriminē konkrētus šādu preču vai pakalpojumu izplatīšanas veidus. Lai aprēķinātu, vai ir pārsniegts 50 % tirgus aptvērums, jāņem vērā katrs atsevišķais vertikālo nolīgumu tīkls, kurš ietver ierobežojumus vai ierobežojumu kombinācijas, kas rada līdzīgu ietekmi uz tirgu. Tomēr Regulas (ES) 2022/720 7. pantā nav noteikts, ka Komisijai noteikti jāpieņem šāda regula, ja ir pārsniegts 50 % tirgus aptvērums. |
| --- | --- |

(270)

| (271) | Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu pieņemtās regulas sekas ir tādas, ka Regula (ES) 2022/720 kļūst nepiemērojama attiecīgajiem ierobežojumiem un tirgiem, un tādēļ Līguma 101. panta 1. un 3. punkts ir pilnībā piemērojami. |
| --- | --- |

(271)

| (272) | Ikvienā regulā, kas pieņemta saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu, ir skaidri jānorāda darbības joma. Tādēļ Komisijai ir, pirmkārt, jādefinē konkrētais(-ie) produktu un ģeogrāfiskais(-ie) tirgus(-i) un, otrkārt, jādefinē vertikālo ierobežojumu veids(-i), kam vairs nepiemēros Regulu (ES) 2022/720. Attiecībā uz pēdējo minēto aspektu Komisija var pielāgot regulas darbības jomu atkarībā no bažām par konkurenci, ko tā paredzējusi risināt. Piemēram, kaut arī, nosakot, vai ir pārsniegts 50 % tirgus aptvērums, var ņemt vērā visus viena zīmola izplatīšanas sistēmas paralēlos tīklus, Komisija tomēr var ierobežot saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu pieņemtās regulas darbības jomu, iekļaujot tajā tikai nekonkurēšanas saistības, kuru periods pārsniedz noteiktu ilgumu. Tādējādi regula var neattiekties uz nolīgumiem, kuri noslēgti uz īsāku laiku vai kuri ir mazāk ierobežojoši, ņemot vērā to, ka to noteiktie ierobežojumi mazāk bloķē piekļuvi tirgum. Tāpat arī, ja konkrētā tirgū uzņēmumi izmanto selektīvu izplatīšanu apvienojumā ar papildu ierobežojumiem, piemēram, nekonkurēšanas saistībām vai daudzuma noteikšanu, regulu, kas pieņemta saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu, var attiecināt vienīgi uz šādiem papildu ierobežojumiem. Vajadzības gadījumā Komisija var arī precizēt tirgus daļas līmeni, ko konkrētā tirgus kontekstā var uzskatīt par nepietiekamu, lai atsevišķs uzņēmums varētu būtiski veicināt kumulatīvo ietekmi. |
| --- | --- |

(272)

| (273) | Saskaņā ar Regulas Nr. 19/65/EEK 1.a pantu regulā, kas pieņemta saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu, ir jāparedz vismaz sešus mēnešus ilgs pārejas laiks, pirms tā kļūst piemērojama. Minētais laiks ir paredzēts, lai ļautu attiecīgajiem uzņēmumiem attiecīgi pielāgot savus vertikālos nolīgumus. |
| --- | --- |

(273)

| (274) | Regula, kas pieņemta saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 7. pantu, neietekmēs attiecīgo nolīgumu atbrīvojuma statusu līdz regulas piemērošanas sākuma dienai. |
| --- | --- |

(274)

8.   PIEEJA KONKRĒTU GADĪJUMU IZSKATĪŠANAI

8.1.   Analīzes sistēma

| (275) | Gadījumos, kad Regulā (ES) 2022/720 paredzētais grupu atbrīvojums uz vertikālo nolīgumu neattiecas, ir jānovērtē, vai konkrētajā gadījumā vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, un, ja ir, tad jānovērtē, vai ir izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. Ja vertikālie nolīgumi neietver konkurences ierobežojumus mērķa dēļ un jo īpaši stingros konkurences ierobežojumus Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē, attiecībā uz šādiem nolīgumiem, kuri neietilpst Regulas (ES) 2022/720 darbības jomā, netiek pieņemts, ka tie ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā vai ka tie neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Šādiem nolīgumiem ir vajadzīgs individuāls novērtējums. Nolīgumi, kas neierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē vai kas atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, ir spēkā un ir izpildāmi. |
| --- | --- |

(275)

| (276) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 1. panta 2. punktu uzņēmumiem nav jāpaziņo par vertikālo nolīgumu, lai saņemtu individuālu atbrīvojumu saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu. Ja Komisija veic individuālu izvērtējumu, tai ir jāpierāda, ka ar attiecīgo vertikālo nolīgumu tiek ierobežota konkurence Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē. Uzņēmumiem, kas vēlas izmantot Līguma 101. panta 3. punkta izņēmumu, ir pienākums pierādīt, ka minētās normas nosacījumi ir izpildīti. Ja tiek pierādīta ticama konkurenci ierobežojoša ietekme, uzņēmumi var sniegt pierādījumus tam, ka pastāv efektivitātes pieaugums, un paskaidrot, kāpēc konkrētā izplatīšanas sistēma ir obligāti vajadzīga, lai nodrošinātu iespējamus labumus patērētājiem, nelikvidējot konkurenci. Tad Komisija lemj par to, vai nolīgums atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(276)

| (277) | Tas, vai vertikālais nolīgums ierobežo konkurenci, tiek vērtēts, situāciju konkrētajā tirgū ar vertikālajiem ierobežojumiem salīdzinot ar situāciju, kāda būtu tad, ja vertikālais nolīgums neietvertu vertikālos ierobežojumus. Novērtējot konkrētos gadījumus, Komisija var ņemt vērā gan faktisko, gan iespējamo ietekmi. Lai tiktu atzīts, ka vertikālie nolīgumi ierobežo konkurenci to seku dēļ, faktiskā vai potenciālā konkurence tiem ir jāietekmē tādā mērā, ka konkrētajā tirgū ar pietiekamu varbūtības pakāpi var sagaidīt negatīvu ietekmi uz cenām, izlaidi, inovāciju vai uz preču vai pakalpojumu daudzveidību vai kvalitāti. Negatīvajai ietekmei uz konkurenci ir jābūt ievērojamai (159). Ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme ir vairāk iespējama, ja vismaz vienai no nolīguma pusēm ir noteikta tirgus vara vai tā iegūst šādu varu un nolīgums veicina šīs varas radīšanu, uzturēšanu vai nostiprināšanu vai dod nolīguma pusēm iespēju izmantot šo tirgus varu. Tirgus vara ir spēja ievērojamu laiku uzturēt cenas virs konkurences līmeņa vai arī izlaidi (produktu daudzuma, kvalitātes un daudzveidības ziņā) vai inovāciju zem konkurences līmeņa. Parasti tirgus varas pakāpe, kas ir vajadzīga, lai konstatētu konkurences ierobežojumu Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, ir mazāka par tirgus varas pakāpi, kas ir vajadzīga, lai konstatētu dominējošu stāvokli saskaņā ar Līguma 102. pantu. |
| --- | --- |

(277)

8.1.1.   Būtiskie faktori, ko ņem vērā novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu

| (278) | Novērtējot individuālus vertikālos nolīgumus starp uzņēmumiem, kuru tirgus daļas pārsniedz 30 % robežlielumu, Komisija veiks pilnu konkurences analīzi. Lai saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu noteiktu, vai vertikālais nolīgums ievērojami ierobežo konkurenci, jo īpaši jāņem vērā šādi faktori:






  a) | nolīguma būtība; |
| --- | --- | --- |

(278)

a)

nolīguma būtība;

| b) | pušu stāvoklis tirgū; |
| --- | --- |

b)

pušu stāvoklis tirgū;

| c) | (augšupējo un lejupējo) konkurentu stāvoklis tirgū; |
| --- | --- |

c)

(augšupējo un lejupējo) konkurentu stāvoklis tirgū;

| d) | līguma preču vai pakalpojumu pircēju stāvoklis tirgū; |
| --- | --- |

d)

līguma preču vai pakalpojumu pircēju stāvoklis tirgū;

| e) | šķēršļi ienākšanai tirgū; |
| --- | --- |

e)

šķēršļi ienākšanai tirgū;

| f) | skartais ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenis; |
| --- | --- |

f)

skartais ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenis;

| g) | produkta raksturs; |
| --- | --- |

g)

produkta raksturs;

| h) | tirgus dinamika. |
| --- | --- |

h)

tirgus dinamika.

| (279) | Var ņemt vērā arī citus būtiskus faktorus. |
| --- | --- |

(279)

| (280) | Atsevišķu faktoru nozīme var mainīties atkarībā no lietas apstākļiem. Piemēram, ja pusēm ir liela tirgus daļa, tas parasti liecina par tirgus varu. Savukārt, ja ir maz šķēršļu ienākšanai tirgū, tirgus varu var pietiekami ierobežot faktiska vai potenciāla ienākšana tirgū. Tāpēc nav iespējams sniegt vispārēji piemērojamus, stingrus noteikumus attiecībā uz atsevišķu faktoru nozīmību. |
| --- | --- |

(280)

| (281) | Vertikālie nolīgumi var būt ļoti dažādi. Tāpēc ir svarīgi analizēt nolīguma būtību, ņemot vērā tajā ietvertos ierobežojumus, šo ierobežojumu ilgumu un pārdošanas kopapjoma īpatsvaru (lejupējā) tirgū, kuru skar šie ierobežojumi. Šajā analīzē var būt nepieciešams lūkoties tālāk par nolīguma tiešo formulējumu. Par netiešu ierobežojumu esību var liecināt veids, kādā puses īsteno konkrēto nolīgumu, kā arī šo pušu attiecīgie pamudinājumi. |
| --- | --- |

(281)

| (282) | Pušu stāvoklis tirgū liecina par piegādātāja, pircēja vai to abu tirgus varas pakāpi, ja tāda vispār ir. Jo lielāka tirgus daļa, jo ir iespējama lielāka tirgus vara. Tas ir īpaši redzams, ja tirgus daļa atspoguļo izmaksu izdevīgumu vai citas ar konkurenci saistītas priekšrocības salīdzinājumā ar konkurentiem. Šādas konkurences priekšrocības var, piemēram, izrietēt no pioniera statusa attiecīgajā tirgū (vislabākā atrašanās vieta u. tml.), no būtiskiem patentiem, labākām tehnoloģijām, zīmola līdera statusa vai labāka produktu portfeļa. Produktu diferenciācijas pakāpe arī var būt būtisks rādītājs attiecībā uz tirgus varas esību. Zīmola izplatīšanai ir tendence palielināt produktu diferenciāciju un samazināt produktu savstarpēju aizstājamību, kā rezultātā samazinās pieprasījuma elastīgums un palielinās iespēja paaugstināt cenu. |
| --- | --- |

(282)

| (283) | Svarīgs ir arī konkurentu stāvoklis tirgū. Jo spēcīgāks ir konkurentu konkurences stāvoklis un jo lielāks ir to skaits, jo mazāks ir risks, ka nolīguma puses spēs individuāli izmantot tirgus varu un bloķēt piekļuvi tirgum vai vājināt konkurenci. Ir jāizvērtē arī, vai konkurenti varētu īstenot efektīvas un savlaicīgas pretdarbības stratēģijas. Savukārt, ja uzņēmumu skaits tirgū ir diezgan mazs un to stāvoklis tirgū (piemēram, lieluma, izmaksu un pētniecības un izstrādes potenciāla ziņā) ir līdzīgs, vertikālie ierobežojumi var palielināt aizliegtas vienošanās risku. Tirgus daļu svārstības vai straujas izmaiņas parasti liecina par intensīvu konkurenci. |
| --- | --- |

(283)

| (284) | Vertikālā nolīguma pušu lejupējo klientu stāvoklis tirgū norāda uz to, vai vienam vai vairākiem no šiem klientiem ir pircēja vara. Pirmais pircēja varas rādītājs ir klienta tirgus daļa iepirkumu tirgū. Šī tirgus daļa parāda, cik svarīgs ir šā klienta pieprasījums attiecībā uz iespējamiem piegādātājiem. Pārējie rādītāji ir klienta stāvoklis tālākpārdošanas tirgū, kurā tas darbojas, t. sk. tā tirdzniecības vietu plaša ģeogrāfiskā izkliede, savu zīmolu izmantošana, ieskaitot pašzīmola preces, un zīmola tēls galapatērētāju ieskatā. Dažos apstākļos pircēja vara var novērst kaitējumu patērētājiem, ko radītu citādi problemātisks vertikālais nolīgums. Tas jo īpaši var notikt, ja spēcīgiem klientiem ir spēja un pamudinājums tirgū ieviest jaunus piegādes avotus tad, ja ir vērojama neliela, bet pastāvīga relatīvo cenu celšanās. |
| --- | --- |

(284)

| (285) | Šķēršļus ienākšanai tirgū vērtē atkarībā no tā, kādā mērā tirgū pārstāvētie uzņēmumi var palielināt savas cenas virs konkurences līmeņa, neizraisot jaunu dalībnieku ienākšanu tirgū. Kopumā šķēršļi ienākšanai tirgū var tikt raksturoti kā zemi, ja faktiskā ienākšana tirgū, kas spēj novērst esošo uzņēmumu tirgus varas izmantošanu vai mazināt šo tirgus varu, visticamāk, var notikt viena vai divu gadu laikā. Šķēršļi ienākšanai tirgū var pastāvēt piegādātāju vai pircēju līmenī, vai arī abos līmeņos. Šķēršļus ienākšanai tirgū var radīt plašs faktoru klāsts, piemēram, apjomradīti ietaupījumi un diversifikācijas radītie ietaupījumi (t. sk. plaša profila uzņēmumu tīkla efekts), valsts noteikumi (jo īpaši tad, ja tie paredz ekskluzīvas tiesības), valsts atbalsts, importa tarifi, intelektuālā īpašuma tiesības, īpašumtiesības uz resursiem, ja piedāvājums ir ierobežots (piemēram, dabisku ierobežojumu dēļ), nepieciešamā materiāli tehniskā bāze, pioniera statusa priekšrocības un patērētāju uzticība noteiktam zīmolam spēcīgas un ilgstošas reklāmas rezultātā. Tas, vai kādi no minētajiem faktoriem būtu uzskatāmi par šķēršļiem ienākšanai tirgū, ir īpaši atkarīgs no tā, vai tie ir saistīti ar neatgūstamām izmaksām. Neatgūstamās izmaksas ir izmaksas, kuras jāsedz, uzsākot darbību vai darbojoties tirgū, un kuras nevar atgūt, izejot no šā tirgus. Izdevumi par reklāmu, kas vērsta uz klientu uzticības veidošanu, parasti ir neatgūstamas izmaksas, ja vien aizejošais uzņēmums nevar pārdot savu zīmolu vai izmantot to citur, neciešot zaudējumus. Ja ienākšanai tirgū ir nepieciešamas augstas neatgūstamās izmaksas, risks ienākšanas gadījumā saskarties ar tirgū pārstāvēto uzņēmumu sīvu konkurenci var atturēt no ienākšanas tirgū, jo potenciālie jaunpienācēji nevar pamatot risku zaudēt neatgūstamās investīcijas. |
| --- | --- |

(285)

| (286) | Arī vertikālie ierobežojumi var būt šķērslis ienākšanai tirgū, jo tie apgrūtina ienākšanu tirgū un bloķē (potenciālo) konkurentu piekļuvi tirgum. Piemēram, nekonkurēšanas saistības, kas sasaista izplatītājus ar piegādātāju, var būtiski bloķēt piekļuvi tirgum, ja sava izplatītāju tīkla izveide potenciālajam jaunpienācējam radītu neatgūstamās izmaksas. |
| --- | --- |

(286)

| (287) | Ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenis ir saistīts ar nošķīrumu starp starppatēriņa un galapatēriņa precēm vai pakalpojumiem. Starppatēriņa preces vai pakalpojumus pārdod uzņēmumiem kā izejresursu citu preču ražošanai vai pakalpojumu sniegšanai, un parasti galapatēriņa precēs vai pakalpojumos tos nevar atpazīt. Starppatēriņa preču vai pakalpojumu pircēji parasti ir labi informēti klienti, kas spēj novērtēt kvalitāti, un tāpēc tie mazāk paļaujas uz zīmolu un tēlu. Galapatēriņa preces vai pakalpojumus tieši vai netieši pārdod galalietotājiem, kuri bieži vien piešķir lielāku nozīmi zīmolam un tēlam. |
| --- | --- |

(287)

| (288) | Produkta raksturam ir nozīme, lai novērtētu gan iespējamo negatīvo, gan iespējamo pozitīvo ietekmi, ko rada vertikālie ierobežojumi, jo īpaši attiecībā uz galapatēriņa precēm vai pakalpojumiem. Novērtējot iespējamo negatīvo ietekmi, ir svarīgi noteikt, vai konkrētajā tirgū pārdotās preces vai pakalpojumi ir viendabīgi vai diferencēti (160), vai produkts ir dārgs un prasa lielu daļu no patērētāja budžeta vai arī tas ir lēts, un vai produkts ir vienreizējs pirkums vai arī to pērk atkārtoti. |
| --- | --- |

(288)

| (289) | Ir rūpīgi jānovērtē konkrētā tirgus dinamika. Dažos dinamiskos tirgos noteiktu vertikālo ierobežojumu negatīvā ietekme var neradīt problēmas, jo zīmolu savstarpējā konkurence, ko rada dinamiski un novatoriski konkurenti, var kļūt par pietiekamu ierobežojumu. Tomēr citos gadījumos vertikālie ierobežojumi dinamiskā tirgū esošajam uzņēmumam var dot ilgstošu konkurences priekšrocību un attiecīgi ilgtermiņā negatīvi ietekmēt konkurenci. Tas iespējams, ja vertikālais ierobežojums neļauj konkurentiem gūt labumu no tīkla efekta vai ja tirgus ir pakļauts riskam, ka tas var nosliekties uz monopolu. |
| --- | --- |

(289)

| (290) | Novērtējumam var būt nozīmīgi arī citi faktori. Šādi faktori var būt, piemēram:






  a) | tādas kumulatīvas ietekmes pastāvēšana, kas izriet no fakta, ka tirgu skar līdzīgi vertikālie ierobežojumi, kurus piemēro citi piegādātāji vai pircēji; |
| --- | --- | --- |

(290)

a)

tādas kumulatīvas ietekmes pastāvēšana, kas izriet no fakta, ka tirgu skar līdzīgi vertikālie ierobežojumi, kurus piemēro citi piegādātāji vai pircēji;

| b) | tas, vai nolīgums ir “uzspiests” (proti, vairums ierobežojumu vai saistību attiecas tikai uz vienu nolīguma pusi) vai “saskaņots” (proti, abas puses uzņemas ievērot ierobežojumus vai saistības); |
| --- | --- |

b)

tas, vai nolīgums ir “uzspiests” (proti, vairums ierobežojumu vai saistību attiecas tikai uz vienu nolīguma pusi) vai “saskaņots” (proti, abas puses uzņemas ievērot ierobežojumus vai saistības);

| c) | regulatīvā vide; |
| --- | --- |

c)

regulatīvā vide;

| d) | rīcība, kas var liecināt pa aizliegtu vienošanos vai veicināt to, piemēram, noteicošas cenas, iepriekš paziņotas cenu izmaiņas un cenu apspriešana, neelastīgas cenas, reaģējot uz jaudas pārpalikumu, cenu diskriminācija un aizliegtas vienošanās precedenti. |
| --- | --- |

d)

rīcība, kas var liecināt pa aizliegtu vienošanos vai veicināt to, piemēram, noteicošas cenas, iepriekš paziņotas cenu izmaiņas un cenu apspriešana, neelastīgas cenas, reaģējot uz jaudas pārpalikumu, cenu diskriminācija un aizliegtas vienošanās precedenti.

8.1.2.   Būtiskie faktori, ko ņem vērā novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu

| (291) | Vertikālajiem nolīgumiem, kuri ierobežo konkurenci Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, var būt arī konkurenci veicinoša ietekme, proti, tie var radīt efektivitātes pieaugumu, kas var atsvērt konkurenci ierobežojošo ietekmi. Efektivitātes pieauguma un konkurenci ierobežojošās ietekmes salīdzinoša novērtēšana notiek saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu, kurā paredzēts izņēmums no Līguma 101. panta 1. punktā noteiktā aizlieguma. Lai minēto izņēmumu varētu piemērot, vertikālajam nolīgumam ir jāatbilst šādiem četriem nosacījumiem:






  a) | tam ir jārada objektīvi ekonomiski ieguvumi; |
| --- | --- | --- |

(291)

a)

tam ir jārada objektīvi ekonomiski ieguvumi;

| b) | patērētājiem ir jābauda pienācīga daļa no efektivitātes pieauguma (161); |
| --- | --- |

b)

patērētājiem ir jābauda pienācīga daļa no efektivitātes pieauguma (161);

| c) | konkurences ierobežojumiem ir jābūt obligāti vajadzīgiem, lai panāktu šo efektivitātes pieaugumu; |
| --- | --- |

c)

konkurences ierobežojumiem ir jābūt obligāti vajadzīgiem, lai panāktu šo efektivitātes pieaugumu;

| d) | nolīgums nedrīkst dot tā pusēm iespēju likvidēt konkurenci saistībā ar attiecīgo preču vai pakalpojumu būtisku daļu (162). |
| --- | --- |

d)

nolīgums nedrīkst dot tā pusēm iespēju likvidēt konkurenci saistībā ar attiecīgo preču vai pakalpojumu būtisku daļu (162).

| (292) | Saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu vertikālo nolīgumu novērtējumu veic, ievērojot nolīgumu īstenošanas faktiskos apstākļus (163) un pamatojoties uz konkrētā laikā pastāvošiem faktiem. Vērtējumu ietekmē būtiskas izmaiņas faktos. Izņēmums, kas paredzēts Līguma 101. panta 3. punktā, ir piemērojams, kamēr vien ir izpildīti visi četri nosacījumi, un vairs nav piemērojams, ja šie nosacījumi nav izpildīti (164). Piemērojot Līguma 101. panta 3. punktu saskaņā ar šiem principiem, jāņem vērā katras nolīguma puses investīcijas, kā arī laiks un ierobežojumi, kas vajadzīgi, lai uzņemtos veikt un atpelnītu šīs efektivitāti uzlabojošās investīcijas. |
| --- | --- |

(292)

| (293) | Pirmais Līguma 101. panta 3. punktā ietvertais nosacījums prasa novērtēt, kādi ir objektīvie labumi, ko vertikālais nolīgums rada efektivitātes pieauguma ziņā. Šajā ziņā, kā skaidrots 2.1. iedaļā, vertikālie nolīgumi bieži var palīdzēt panākt efektivitātes pieaugumu, uzlabojot veidu, kādā nolīguma puses veic savstarpēji papildinošas darbības. |
| --- | --- |

(293)

| (294) | Saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punkta otro nosacījumu patērētājiem ir jāsaņem pienācīga daļa no attiecīgajiem labumiem. Tas nozīmē, ka saskaņā ar vertikālo nolīgumu pirkto un/vai (tālāk)pārdoto preču vai pakalpojumu patērētāju labā ir vismaz jākompensē nolīguma negatīvā ietekme (165). Citiem vārdiem sakot, efektivitātes pieaugumam ir pilnībā jāatsver vertikālā nolīguma iespējami radītā negatīvā ietekme uz cenām, izlaidi un citiem svarīgiem faktoriem. |
| --- | --- |

(294)

| (295) | Saskaņā ar trešo nosacījumu, novērtējot obligātās vajadzības kritēriju, ko paredz Līguma 101. panta 3. punkts, Komisija īpaši vērtēs, vai atsevišķie ierobežojumi dod iespēju ražot, pirkt un/vai (tālāk)pārdot līguma preces vai pakalpojumus efektīvāk nekā tad, ja attiecīgā ierobežojuma nebūtu. Šādā vērtējumā ir jāņem vērā tirgus apstākļi un reālā situācija, ar ko saskaras nolīguma puses. Uzņēmumiem, kas atsaucas uz Līguma 101. panta 3. punktu, nav jāapsver hipotētiskās un teorētiskās alternatīvas. Taču tiem ir jāpaskaidro un jāpierāda, kāpēc šķietami reālas un ievērojami mazāk ierobežojošas alternatīvas neradītu tādu pašu efektivitātes pieaugumu. Ja, izmantojot šķietami komerciāli reālu un mazāk ierobežojošu alternatīvu, efektivitātes pieaugums būtu būtiski mazāks, attiecīgais ierobežojums ir uzskatāms par obligāti vajadzīgu. |
| --- | --- |

(295)

| (296) | Saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punkta ceturto nosacījumu vertikālais nolīgums nedrīkst dot nolīguma pusēm iespēju likvidēt konkurenci attiecībā uz būtisku attiecīgo preču vai pakalpojumu daļu. Tas nozīmē, ka ir jāanalizē pārējie konkurences spiediena avoti attiecīgajā tirgū un nolīguma ietekme uz šiem pārējiem konkurences avotiem. Piemērojot šo nosacījumu, ir jāņem vērā saikne starp Līguma 101. panta 3. punktu un Līguma 102. pantu. Atbilstoši iedibinātajai judikatūrai Līguma 101. panta 3. punkta piemērošana neizslēdz Līguma 102. panta piemērošanu (166). Turklāt, tā kā gan Līguma 101. panta, gan Līguma 102. panta mērķis ir uzturēt efektīvu konkurenci tirgū, konsekvences labad 101. panta 3. punkts ir jāsaprot tā, ka tiek izslēgta šā izņēmuma piemērošana attiecībā uz ierobežojošiem vertikālajiem nolīgumiem, kuri ietver dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu (167). Vertikālais nolīgums nedrīkst likvidēt efektīvu konkurenci, likvidējot visus faktiskās vai potenciālās konkurences avotus vai to lielāko daļu. Uzņēmumu sāncensība ir būtiski svarīgs ekonomiskās efektivitātes (ieskaitot dinamisku efektivitātes pieaugumu inovāciju veidā) dzinējspēks. Ja sāncensības nav, dominējošajam uzņēmumam nav pienācīgu pamudinājumu turpināt panākt un nodot tālāk efektivitātes pieaugumu. Vispārīgā gadījumā tādu ierobežojošu nolīgumu, ar kuru tiek uzturēts, radīts vai nostiprināts monopolam tuvs stāvoklis tirgū, nevar attaisnot ar argumentu, ka tas rada arī efektivitātes pieaugumu. |
| --- | --- |

(296)

8.2.   Konkrētu vertikālo ierobežojumu analīze

| (297) | Šo pamatnostādņu 6. iedaļā sniegti norādījumi par tādu vertikālo ierobežojumu novērtēšanu, kuri ir atzīstami par stingrajiem ierobežojumiem Regulas (ES) 2022/720 4. panta nozīmē vai par izslēgtiem ierobežojumiem regulas 5. panta nozīmē, savukārt turpmākajos punktos sniegti norādījumi par citiem konkrētiem vertikālajiem ierobežojumiem. Vertikālos ierobežojumus, kas šajās pamatnostādnēs nav īpaši aplūkoti, Komisija, ņemot vērā attiecīgos faktorus, novērtēs saskaņā ar tiem pašiem principiem, kas noteikti šajā 8. iedaļā. |
| --- | --- |

(297)

8.2.1.   Viena zīmola izplatīšana

| (298) | “Viena zīmola izplatīšanas” kategorijā ietilpst tie nolīgumi, kuru galvenā iezīme ir tā, ka pircējs tiek piespiests vai mudināts pasūtīt konkrēta veida produktu tikai no viena piegādātāja. Šo prasību cita starpā var konstatēt gadījumos, kad pēc vienošanās ar pircēju tam piemēro nekonkurēšanas saistību un iepērkamā daudzuma klauzulas. Nekonkurēšanas saistību sistēmas pamatā ir saistību vai pamudinājumu shēma, kuras rezultātā pircējs konkrētā tirgū vairāk nekā 80 % preču vai pakalpojumu pērk no viena piegādātāja. Tas nenozīmē to, ka pircējam jāpērk preces tieši no piegādātāja, bet to, ka pircējs de facto nedrīkst pirkt, pārdod vai savos produktos iestrādāt konkurentu preces vai pakalpojumus. Daudzuma noteikšana pircējam ir vājāka nekonkurēšanas saistību forma, kurā piegādātājs un pircējs vienojas par pamudinājumiem vai saistībām, kuru rezultātā pircējs lielākoties iegādāsies preces no viena piegādātāja. Daudzuma noteikšana var izpausties, piemēram, kā minimālā pirkuma prasības, krājumu nodrošināšanas prasības vai tāda nelineāra cenu noteikšana kā nosacītas atlaižu shēmas vai divdaļīgs tarifs (fiksēta maksa plus cena par vienu vienību). Tā dēvētā “angļu klauzula”, kas prasa, lai pircējs ziņotu par ikvienu labāku piedāvājumu, un ļauj pircējam pieņemt šādu piedāvājumu vienīgi tad, ja piegādātājs nevar nodrošināt tikpat izdevīgu piedāvājumu, var radīt tādu pašu iedarbību kā viena zīmola izplatīšanas saistības, jo īpaši tad, ja pircējam ir jānorāda, kurš izteicis izdevīgāku piedāvājumu. |
| --- | --- |

(298)

| (299) | Iespējamie konkurences riski saistībā ar viena zīmola izplatīšanu ir tirgus piekļuves bloķēšana konkurējošiem piegādātājiem un potenciāliem piegādātājiem, konkurences vājināšanās un aizliegtas vienošanās veicināšana piegādātāju starpā kumulatīvas izmantošanas gadījumā un veikala zīmolu savstarpējās konkurences zudums, ja pircējs ir mazumtirgotājs. Šādi ierobežojošās ietekmes veidi tieši ietekmē zīmolu savstarpējo konkurenci. |
| --- | --- |

(299)

| (300) | Nolīgumiem par viena zīmola izplatīšanu var piemērot atbrīvojumu, kas noteikts Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā, ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz 30 % un nekonkurēšanas saistību ilgums nav lielāks par pieciem gadiem. Kā noteikts (248) punktā, nolīgumiem par viena zīmola izplatīšanu, ko var automātiski pagarināt uz par pieciem gadiem ilgāku laikposmu, grupu atbrīvojumu var piemērot, ja pircējs var faktiski pārskatīt vai izbeigt nolīgumu par viena zīmola izplatīšanu, par to paziņojot saprātīgā laikposmā un par saprātīgām izmaksām, tādējādi ļaujot pircējam pēc piecu gadu termiņa beigām faktiski mainīt savu piegādātāju. Ja minētie nosacījumi netiek izpildīti, nolīgums par viena zīmola izplatīšanu ir jānovērtē individuāli. |
| --- | --- |

(300)

| (301) | Viena zīmola izplatīšanas saistības var radīt konkurenci ierobežojošu tirgus piekļuves bloķēšanu, jo īpaši tad, ja saistību neesības gadījumā ievērojamu konkurences spiedienu radītu konkurenti, kuri vēl nedarbojas attiecīgajā tirgū laikā, kad tiek uzliktas saistības, vai nespēj konkurēt par klientu pilnīgu apgādāšanu. Iespējams, ka konkurenti nespēj konkurēt par pilnīgu atsevišķa klienta pieprasījuma apmierināšanu tāpēc, ka attiecīgais piegādātājs ir neizbēgams tirdzniecības partneris vismaz attiecībā uz daļu no attiecīgā tirgus pieprasījuma, piemēram, tāpēc, ka tā zīmola preces ir “obligāts produkts”, kam priekšroku dod daudzi patērētāji, vai tāpēc, ka citu piegādātāju spēju ierobežojumu dēļ daļu no pieprasījuma var nodrošināt vienīgi attiecīgais piegādātājs (168). Tādējādi, novērtējot viena zīmola izplatīšanas saistību iespējamo ietekmi, kas ierobežo konkurenci, galvenā nozīme ir piegādātāja stāvoklim tirgū. |
| --- | --- |

(301)

| (302) | Ja konkurenti var uz vienlīdzīgiem noteikumiem sacensties par katra atsevišķa klienta visu pieprasījumu, ir maz iespējams, ka viena konkrēta piegādātāja noteiktas viena zīmola izplatīšanas saistības ievērojami ierobežos konkurenci, ja vien klientu spēju mainīt piegādātājus neapgrūtinās šo viena zīmola izplatīšanas saistību ilgums un tirgus aptvērums. Jo lielāka ir tā tirgus daļa, ko veido saskaņā ar viena zīmola izplatīšanas saistībām pārdotie piegādātāja produkti, un jo ilgāks ir viena zīmola izplatīšanas saistību termiņš, jo izteiktāka, visticamāk, būs tirgus piekļuves bloķēšana. Viena zīmola izplatīšanas saistībām ir lielāks potenciāls radīt konkurenci ierobežojošu tirgus piekļuves bloķēšanu, ja tās attiecas uz uzņēmumiem ar dominējošu stāvokli. |
| --- | --- |

(302)

| (303) | Novērtējot piegādātāja tirgus varu, svarīgs ir konkurentu stāvoklis tirgū. Kamēr konkurenti ir pietiekamā skaitā un pietiekami spēcīgi, nav sagaidāma ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme. Ir maz ticams, ka konkurentu piekļuve tirgum tiks bloķēta, ja tiem ir līdzīgs stāvoklis tirgū un tie var piedāvāt produktus, kas ir vienlīdz pievilcīgi. Šādā gadījumā potenciālo jaunpienācēju piekļuve tirgum tomēr var tikt bloķēta, ja vairāki lielie piegādātāji konkrētajā tirgū noslēdz viena zīmola izplatīšanas nolīgumus ar ievērojamu skaitu pircēju (kumulatīvas ietekmes situācija). Šādā situācijā viena zīmola izplatīšanas nolīgumi var arī sekmēt aizliegtu vienošanos starp konkurējošiem piegādātājiem. Ja šiem nolīgumiem individuāli piemēro Regulā (ES) 2022/720 noteikto atbrīvojumu, šādas negatīvas kumulatīvās konkurenci ierobežojošās ietekmes novēršanai var būt nepieciešams atsaukt grupu atbrīvojumu. Ja saistītā tirgus daļa ir mazāka par 5 %, to parasti neuzskata par tādu, kas spēj būtiski veicināt šādu kumulatīvu ietekmi. |
| --- | --- |

(303)

| (304) | Ja lielākā piegādātāja tirgus daļa ir mazāka par 30 % un piecu lielāko piegādātāju tirgus daļa ir mazāka par 50 %, visticamāk, neveidosies atsevišķa vai kumulatīva konkurenci ierobežojoša ietekme. Šādos gadījumos, ja potenciālais jaunpienācējs nevar iekļūt tirgū rentablā veidā, tas varētu būt saistīts ar citiem faktoriem, nevis ar viena zīmola izplatīšanas saistībām, piemēram, ar patērētāju vēlmēm. |
| --- | --- |

(304)

| (305) | Lai noteiktu, vai varētu notikt konkurenci ierobežojoša tirgus piekļuves bloķēšana, ir jānovērtē šķēršļu ienākšanai tirgū apjoms. Ja konkurējošiem piegādātājiem ir salīdzinoši viegli izveidot savu integrētu izplatīšanas tīklu vai atrast alternatīvus izplatītājus to produktam, tirgus piekļuves bloķēšanai nevajadzētu būt reālai problēmai. |
| --- | --- |

(305)

| (306) | Svarīgs ir arī pretsvars no pircēju puses, jo spēcīgi pircēji nepieļaus, ka tiem vienkārši atņem iespēju izmantot konkurējošu preču vai pakalpojumu piegādes. Raugoties vispārīgāk, lai pārliecinātu klientus piekrist viena zīmola izplatīšanai, piegādātājam var nākties tiem pilnībā vai daļēji kompensēt ekskluzivitātes noteikumu dēļ sarukušo konkurenci. Ja šāda kompensācija tiek piedāvāta, klients var būt individuāli ieinteresēts uzņemties piegādātāja viena zīmola izplatīšanas saistības. Tomēr nebūtu pareizi no tā secināt, ka visas viena zīmola izplatīšanas saistības, skatot tās kopā, dod labumu attiecīgā tirgus klientiem un patērētājiem. Proti, patērētāji kopumā diez vai būs ieguvēji, ja viena zīmola izplatīšanas saistības kopumā rada tādu ietekmi, ka tiek kavēta konkurējošu uzņēmumu ienākšana tirgū vai darbības paplašināšana. |
| --- | --- |

(306)

| (307) | Visbeidzot, nozīme ir ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenim. Starpproduktu gadījumā ir mazāka varbūtība, ka tiks bloķēta pieeja tirgum. Ja starpprodukta piegādātājam nav dominējoša stāvokļa tirgū, konkurējošie piegādātāji joprojām var strādāt ar pietiekami lielu “brīvā” pieprasījuma daļu. Taču, pat ja nav konstatējams dominējošs stāvoklis, viena zīmola izplatīšana var radīt konkurenci ierobežojošu tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi gadījumos, kad veidojas kumulatīva ietekme. Ja saistītā tirgus daļa ir mazāka par 50 %, konkurenci ierobežojoša kumulatīvā ietekme diez vai radīsies. |
| --- | --- |

(307)

| (308) | Ja nolīgums attiecas uz galaprodukta piegādi vairumtirdzniecības līmenī, konkurences apgrūtinājuma rašanās iespējamība lielā mērā ir atkarīga no vairumtirdzniecības veida un šķēršļiem ienākšanai tirgū vairumtirdzniecības līmenī. Reāls risks, ka varētu tikt bloķēta piekļuve tirgum, nepastāv, ja konkurējošie ražotāji var viegli izveidot paši savu vairumtirdzniecības sistēmu. Tas, vai šķēršļi ienākšanai tirgū ir mazi, daļēji ir atkarīgs no tā, kāda veida vairumtirdzniecības sistēmu piegādātājs var efektīvi izveidot. Tirgū, kurā vairumtirdzniecība var efektīvi darboties tikai ar produktu, uz kuru attiecas nolīgums (piemēram, saldējumu), ražotājam, ja nepieciešams, var būt iespēja un pamudinājums izveidot savu vairumtirdzniecības sistēmu, un šādā gadījumā ir maz ticams, ka tam tiks bloķēta piekļuve šim tirgum. Savukārt tirgū, kurā ir efektīvāk vairumtirdzniecībā pārdot veselu produktu klāstu (piemēram, saldētus pārtikas produktus), ražotājam, kas pārdod tikai vienu produktu, nav izdevīgi veidot pašam savu vairumtirdzniecības sistēmu. Bez piekļuves zināmiem vairumtirgotājiem ražotājs, visticamāk, tiks izslēgts no minētā tirgus. Tādā gadījumā var rasties konkurenci ierobežojoša ietekme. Turklāt var rasties kumulatīva konkurenci ierobežojoša ietekme, ja vairāki piegādātāji piesaista lielāko daļu no pieejamajiem vairumtirgotājiem. |
| --- | --- |

(308)

| (309) | Attiecībā uz galaproduktiem tirgus piekļuves bloķēšana parasti ir vairāk iespējama mazumtirdzniecības līmenī, ņemot vērā ievērojamos šķēršļus ienākšanai tirgū, ar ko sastopas vairums ražotāju, kuri vēlas atvērt mazumtirdzniecības vietas tikai savu produktu pārdošanai. Turklāt tieši mazumtirdzniecības līmenī viena zīmola izplatīšanas nolīgumi var samazināt veikala zīmolu savstarpējo konkurenci. Minēto iemeslu dēļ, ja piegādātājs, kam nav dominējoša stāvokļa tirgū, piesaista 30 % no konkrētā tirgus vai vairāk, mazumtirdzniecības līmenī attiecībā uz galaproduktiem var rasties būtiska konkurenci ierobežojoša ietekme, ņemot vērā visus pārējos būtiskos faktorus. Dominējoša uzņēmuma gadījumā pat neliela saistīta tirgus daļa var radīt konkurenci ierobežojošu būtisku ietekmi. |
| --- | --- |

(309)

| (310) | Mazumtirdzniecības līmenī var rasties arī kumulatīva tirgus piekļuves bloķēšana. Ja visu piegādātāju tirgus daļas ir mazākas par 30 %, kumulatīva tirgus piekļuves bloķēšana ir maz ticama, ja kopējā saistītā tirgus daļa ir mazāka par 40 %, jo šādā gadījumā grupu atbrīvojums, visticamāk, netiks atsaukts. Šis rādītājs var būt lielāks, ja ņem vērā citus faktorus, piemēram, konkurentu skaitu vai šķēršļus ienākšanai tirgū. Ja dažu uzņēmumu tirgus daļa ir lielāka par Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteikto robežlielumu, bet neviens no tiem nav dominējošs uzņēmums, kumulatīvai tirgus piekļuves bloķēšanai nevajadzētu veidoties, ja kopējā saistītā tirgus daļa ir mazāka par 30 %. |
| --- | --- |

(310)

| (311) | Ja pircējs izmanto telpas un zemi, kas pieder piegādātājam vai ko piegādātājs nomā no trešās personas, kura nav saistīta ar pircēju, iespējas piemērot efektīvus korektīvos pasākumus, lai novērstu iespējamo tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi, kas izriet no viena zīmola izplatīšanas nolīguma, ir ierobežotas. Tādā gadījumā, ja nav konstatējams dominējošs stāvoklis, Komisija, visticamāk, neiejauksies. |
| --- | --- |

(311)

| (312) | Atsevišķās nozarēs var būt sarežģīti pārdot vairāk nekā viena zīmola preces vienā vietā, un šādā gadījumā problēmu saistībā ar tirgus piekļuves bloķēšanu labāk var atrisināt, ierobežojot līgumu darbības ilgumu. |
| --- | --- |

(312)

| (313) | Ja viena zīmola izplatīšanai ir ievērojama ierobežojoša ietekme, ir jānovērtē, vai nolīgums rada efektivitātes pieaugumu, kas atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Nekonkurēšanas saistību gadījumā īpaši nozīmīgi varētu būt efektivitātes pieauguma veidi, kas ļauj atrisināt (16) punkta b) apakšpunktā (parazītisms piegādātāju vidū), e) un f) apakšpunktā (investīciju aizturēšana), kā arī i) apakšpunktā (kapitāla tirgus nepilnības) aprakstītās problēmas. |
| --- | --- |

(313)

| (314) | Kas attiecas uz efektivitātes pieaugumu (16) punkta b), e) un i) apakšpunktā aprakstītajās situācijās — iespējams, ka mazāk ierobežojoša alternatīva var būt daudzuma noteikšana pircējam. Savukārt (16) punkta f) apakšpunktā aprakstītajā situācijā (investīciju aizturēšanas problēma attiecībā uz zinātības nodošanu) nekonkurēšanas saistības var būt vienīgais reālais veids, kā panākt efektivitātes pieaugumu. |
| --- | --- |

(314)

| (315) | Ja piegādātājs ir veicis konkrētajām komercattiecībām nepieciešamas investīcijas, kā aprakstīts (16) punkta e) apakšpunktā, nekonkurēšanas vai daudzuma noteikšanas saistības uz investīciju amortizācijas laiku parasti atbildīs Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Ja konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas ir lielas, var būt attaisnojamas nekonkurēšanas saistības, kuru ilgums pārsniedz piecus gadus. Konkrētajām komercattiecībām nepieciešamās investīcijas varētu būt, piemēram, piegādātāja nodrošināta iekārtas uzstādīšana vai pielāgošana, ja šo iekārtu pēc tam var izmantot vienīgi konkrētam pircējam paredzētu sastāvdaļu ražošanai. Vispārējas vai ar konkrēto tirgu saistītas investīcijas, kas nodrošina (papildu) jaudu, parasti netiek uzskatītas par konkrētajām komercattiecībām nepieciešamām investīcijām. Tomēr, ja piegādātājs rada jaunu jaudu, kas ir īpaši saistīta ar konkrēta pircēja darbību, piemēram, uzņēmums, kas ražo metāla kārbas, izveido jaunu kārbu ražotni pārtikas ražotāja konservu rūpnīcā vai tās tuvumā, šī jaunā ražotne var būt ekonomiski dzīvotspējīga vienīgi tad, ja produkciju ražo konkrētajam klientam, un šādā gadījumā uzskata, ka šīs investīcijas ir nepieciešamas konkrētajām komercattiecībām. |
| --- | --- |

(315)

| (316) | Nekonkurēšanas saistības var izmantot arī nolūkā novērst tādu investīciju aizturēšanas problēmu, kam ir ilgtspējas mērķi. Piemēram, investīciju aizturēšanas problēma varētu rasties gadījumā, kad enerģijas piegādātājs, kas saskaras ar palielinātu pieprasījumu pēc atjaunīgās enerģijas (169), vēlas investēt hidroelektrostacijā vai vēja parkā. Minētais piegādātājs varētu būt ar mieru uzņemties šādu ilgtermiņa investīciju risku tikai tad, ja pietiekams skaits pircēju ir gatavi apņemties iegādāties atjaunīgo enerģiju ilgākā laikposmā. Šādi vertikālie nolīgumi ar pircējiem var būt konkurenci veicinoši, jo ilgtermiņa nekonkurēšanas saistības var būt nepieciešamas, lai investīcijas vispār tiktu veiktas vai lai tās tiktu veiktas paredzētajā apjomā vai paredzētajā laikā. Tāpēc šādas nekonkurēšanas saistības var būt atbilstošas Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, ja piegādātāja investīcijām ir ilgs amortizācijas periods, kurš pārsniedz piecus gadus, kas minēti Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā (170). |
| --- | --- |

(316)

| (317) | Ja piegādātājs nodrošina pircējam ar konkrētajām komercattiecībām nesaistītu aizdevumu vai iekārtas, ar to vien parasti nepietiek, lai gūtu efektivitātes pieaugumu, kas izpilda Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumus, ja nolīgumam ir konkurenci ierobežojoša tirgus piekļuves bloķēšanas ietekme. Ja kapitāla tirgū ir nepilnības, iespējams, ir efektīvāk, ja aizdevumu piešķir produkta piegādātājs nevis banka (sk. (16) punkta i) apakšpunktu). Tomēr šādā gadījumā aizdevums būtu jāizsniedz vismazāk ierobežojošā veidā un pircējam kopumā nedrīkstētu liegt izbeigt saistības un atmaksāt atlikušo aizdevuma summu jebkurā laikā, nemaksājot soda naudu. |
| --- | --- |

(317)

| (318) | Būtiskas zinātības nodošana (sk. (16) punkta f) apakšpunktu) parasti attaisno nekonkurēšanas saistību piemērošanu visu piegādes nolīguma darbības laiku, piemēram, franšīzes gadījumā. |
| --- | --- |

(318)

| (319) | Turpmāk ir sniegts nekonkurēšanas saistību piemērs.





  Tirgus līderis, kura tirgus daļa attiecīgās valsts spontānā patēriņa preču tirgū ir 40 %, pārdod lielāko daļu savu produktu (90 %) caur saistītiem mazumtirgotājiem (saistītā tirgus daļa: 36 %). Saskaņā ar vertikālajiem nolīgumiem mazumtirgotājiem vismaz četrus gadus produkti ir jāiepērk vienīgi no tirgus līdera. Tirgus līderis ir īpaši labi pārstāvēts visblīvāk apdzīvotajās teritorijās, piemēram, galvaspilsētā. Tam ir 10 konkurenti, taču dažu šo konkurentu produkti ir pieejami tikai noteiktās vietās un tiem visiem ir daudz mazākas tirgus daļas, no kurām vislielākā ir 12 %. Šie 10 konkurenti kopā apgādā vēl 10 % tirgus, izmantojot saistītas tirdzniecības vietas. Tirgū ir izteikta zīmolu un produktu diferenciācija. Tirgus līdera zīmoli ir visspēcīgākie. Tas ir vienīgais zīmols, kas izmanto regulāras valsts reklāmas kampaņas, un saistītajiem mazumtirgotājiem tas nodrošina īpašas produktu vitrīnas.
  Tā rezultātā rodas situācija, kurā potenciālajiem jaunpienācējiem un tirgū pārstāvētajiem uzņēmumiem, kam nav saistītu tirdzniecības vietu, ir bloķēta piekļuve 46 % (36 % + 10 %) tirgus. Potenciālajiem jaunpienācējiem vēl grūtāk ir iekļūt tirgū blīvi apdzīvotajās teritorijās, kur piekļuve tirgum tiek bloķēta vēl spēcīgāk, kaut arī tie dotu priekšroku ienākšanai tirgū tieši šajās teritorijās. Turklāt izteiktās zīmolu un produktu diferenciācijas dēļ, kā arī augsto meklēšanas izmaksu dēļ salīdzinājumā ar produkta cenu veikala zīmolu savstarpējās konkurences trūkums rada papildu labklājības zudumu patērētājiem. Tirdzniecības vietu ekskluzivitātes rezultātā gūtais iespējamais efektivitātes pieaugums, par kuru tirgus līderis apgalvo, ka tas izriet no samazinātām transporta izmaksām un iespējamas investīciju aizturēšanas problēmas attiecībā uz īpašo vitrīnu nodrošināšanu, ir ierobežots un neatsver negatīvo ietekmi uz konkurenci. Efektivitātes pieaugums ir ierobežots, jo transporta izmaksas ir saistītas ar daudzumu, nevis ar ekskluzivitāti, un īpašo vitrīnu nodrošināšanai nav vajadzīga īpaša zinātība, turklāt tās nav izmantojamas tikai viena zīmola precēm. Līdz ar to ir maz iespējams, ka būtu izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. |
| --- | --- |

(319)

Tirgus līderis, kura tirgus daļa attiecīgās valsts spontānā patēriņa preču tirgū ir 40 %, pārdod lielāko daļu savu produktu (90 %) caur saistītiem mazumtirgotājiem (saistītā tirgus daļa: 36 %). Saskaņā ar vertikālajiem nolīgumiem mazumtirgotājiem vismaz četrus gadus produkti ir jāiepērk vienīgi no tirgus līdera. Tirgus līderis ir īpaši labi pārstāvēts visblīvāk apdzīvotajās teritorijās, piemēram, galvaspilsētā. Tam ir 10 konkurenti, taču dažu šo konkurentu produkti ir pieejami tikai noteiktās vietās un tiem visiem ir daudz mazākas tirgus daļas, no kurām vislielākā ir 12 %. Šie 10 konkurenti kopā apgādā vēl 10 % tirgus, izmantojot saistītas tirdzniecības vietas. Tirgū ir izteikta zīmolu un produktu diferenciācija. Tirgus līdera zīmoli ir visspēcīgākie. Tas ir vienīgais zīmols, kas izmanto regulāras valsts reklāmas kampaņas, un saistītajiem mazumtirgotājiem tas nodrošina īpašas produktu vitrīnas.

Tā rezultātā rodas situācija, kurā potenciālajiem jaunpienācējiem un tirgū pārstāvētajiem uzņēmumiem, kam nav saistītu tirdzniecības vietu, ir bloķēta piekļuve 46 % (36 % + 10 %) tirgus. Potenciālajiem jaunpienācējiem vēl grūtāk ir iekļūt tirgū blīvi apdzīvotajās teritorijās, kur piekļuve tirgum tiek bloķēta vēl spēcīgāk, kaut arī tie dotu priekšroku ienākšanai tirgū tieši šajās teritorijās. Turklāt izteiktās zīmolu un produktu diferenciācijas dēļ, kā arī augsto meklēšanas izmaksu dēļ salīdzinājumā ar produkta cenu veikala zīmolu savstarpējās konkurences trūkums rada papildu labklājības zudumu patērētājiem. Tirdzniecības vietu ekskluzivitātes rezultātā gūtais iespējamais efektivitātes pieaugums, par kuru tirgus līderis apgalvo, ka tas izriet no samazinātām transporta izmaksām un iespējamas investīciju aizturēšanas problēmas attiecībā uz īpašo vitrīnu nodrošināšanu, ir ierobežots un neatsver negatīvo ietekmi uz konkurenci. Efektivitātes pieaugums ir ierobežots, jo transporta izmaksas ir saistītas ar daudzumu, nevis ar ekskluzivitāti, un īpašo vitrīnu nodrošināšanai nav vajadzīga īpaša zinātība, turklāt tās nav izmantojamas tikai viena zīmola precēm. Līdz ar to ir maz iespējams, ka būtu izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi.

| (320) | Turpmāk ir sniegts daudzuma noteikšanas piemērs.





  Ražotājs X, kura tirgus daļa ir 40 %, pārdod 80 % savu produktu, izmantojot līgumus, kuros noteikts, ka tālākpārdevējam no ražotāja X šis produktu veids ir jāiepērk vismaz 75 % apmērā no kopējā nepieciešamā daudzuma. Savukārt ražotājs X piedāvā finansējumu un iekārtas par izdevīgām cenām. Līguma ilgums ir pieci gadi, un aizdevums ir jāatmaksā vienādās daļās. Tomēr pēc pirmajiem diviem gadiem pircējiem ir iespēja izbeigt līgumu, paziņojot par to sešus mēnešus iepriekš, ja tie atmaksā atlikušo aizdevuma summu un atpērk iekārtas par tirgus aktīvu cenu. Pēc pieciem gadiem iekārtas nonāk pircēja īpašumā. Ir 12 konkurējoši ražotāji, un lielākā daļa no tiem ir mazi uzņēmumi, no kuriem vislielākā uzņēmuma tirgus daļa ir 20 %; šie konkurenti izmanto līdzīgus dažāda termiņa līgumus. Ražotāji, kuru tirgus daļa ir mazāka par 10 %, bieži slēdz līgumus uz ilgāku laiku un paredz mazāk izdevīgus līguma izbeigšanas noteikumus. Ražotāja X līgumi ļauj 25 % preču iegādāties no konkurentiem. Pēdējo triju gadu laikā tirgū ir ienākuši divi jauni ražotāji, kopā aizņemot 8 % tirgus, ko tie daļēji panākuši, pārņemot vairāku tālākpārdevēju aizņēmumus un apmaiņā pret to noslēdzot līgumus ar šiem tālākpārdevējiem.
  Ražotāja X saistītā tirgus daļa ir 24 % (0,75 × 0,80 × 40 %). Pārējo ražotāju saistītā tirgus daļa ir aptuveni 25 %. Tāpēc vismaz pirmos divus piegādes līgumu darbības gadus potenciālajiem jaunpienācējiem un tirgū pārstāvētajiem uzņēmumiem, kam nav saistītu tirdzniecības vietu, kopumā ir bloķēta piekļuve aptuveni 49 % tirgus. Šķiet, ka tālākpārdevējiem bieži ir grūti saņemt aizdevumus no bankām, un tie lielākoties ir pārāk mazi, lai iegūtu kapitālu ar citiem līdzekļiem, piemēram, emitējot akcijas. Turklāt ražotājs X var pierādīt, ka pārdošanas koncentrēšana ierobežotā tālākpārdevēju lokā dod tam iespēju uzlabot pārdošanas plānošanu un ietaupīt transporta izdevumus. Ņemot vērā gan efektivitātes pieaugumu, ko rada pirkšanas saistības, gan to, ka ražotāja X līgumi ļauj pircējiem iegādāties 25 % preču citur un ka līgumu darbību ir reāli iespējams izbeigt pirms termiņa, kā arī to, ka tirgū nesen ir ienākuši jauni ražotāji un ka aptuveni puse tālākpārdevēju nav piesaistīti, ražotāja X piemērotā daudzuma noteikšana 75 % apmērā, visticamāk, atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. |
| --- | --- |

(320)

Ražotājs X, kura tirgus daļa ir 40 %, pārdod 80 % savu produktu, izmantojot līgumus, kuros noteikts, ka tālākpārdevējam no ražotāja X šis produktu veids ir jāiepērk vismaz 75 % apmērā no kopējā nepieciešamā daudzuma. Savukārt ražotājs X piedāvā finansējumu un iekārtas par izdevīgām cenām. Līguma ilgums ir pieci gadi, un aizdevums ir jāatmaksā vienādās daļās. Tomēr pēc pirmajiem diviem gadiem pircējiem ir iespēja izbeigt līgumu, paziņojot par to sešus mēnešus iepriekš, ja tie atmaksā atlikušo aizdevuma summu un atpērk iekārtas par tirgus aktīvu cenu. Pēc pieciem gadiem iekārtas nonāk pircēja īpašumā. Ir 12 konkurējoši ražotāji, un lielākā daļa no tiem ir mazi uzņēmumi, no kuriem vislielākā uzņēmuma tirgus daļa ir 20 %; šie konkurenti izmanto līdzīgus dažāda termiņa līgumus. Ražotāji, kuru tirgus daļa ir mazāka par 10 %, bieži slēdz līgumus uz ilgāku laiku un paredz mazāk izdevīgus līguma izbeigšanas noteikumus. Ražotāja X līgumi ļauj 25 % preču iegādāties no konkurentiem. Pēdējo triju gadu laikā tirgū ir ienākuši divi jauni ražotāji, kopā aizņemot 8 % tirgus, ko tie daļēji panākuši, pārņemot vairāku tālākpārdevēju aizņēmumus un apmaiņā pret to noslēdzot līgumus ar šiem tālākpārdevējiem.

Ražotāja X saistītā tirgus daļa ir 24 % (0,75 × 0,80 × 40 %). Pārējo ražotāju saistītā tirgus daļa ir aptuveni 25 %. Tāpēc vismaz pirmos divus piegādes līgumu darbības gadus potenciālajiem jaunpienācējiem un tirgū pārstāvētajiem uzņēmumiem, kam nav saistītu tirdzniecības vietu, kopumā ir bloķēta piekļuve aptuveni 49 % tirgus. Šķiet, ka tālākpārdevējiem bieži ir grūti saņemt aizdevumus no bankām, un tie lielākoties ir pārāk mazi, lai iegūtu kapitālu ar citiem līdzekļiem, piemēram, emitējot akcijas. Turklāt ražotājs X var pierādīt, ka pārdošanas koncentrēšana ierobežotā tālākpārdevēju lokā dod tam iespēju uzlabot pārdošanas plānošanu un ietaupīt transporta izdevumus. Ņemot vērā gan efektivitātes pieaugumu, ko rada pirkšanas saistības, gan to, ka ražotāja X līgumi ļauj pircējiem iegādāties 25 % preču citur un ka līgumu darbību ir reāli iespējams izbeigt pirms termiņa, kā arī to, ka tirgū nesen ir ienākuši jauni ražotāji un ka aptuveni puse tālākpārdevēju nav piesaistīti, ražotāja X piemērotā daudzuma noteikšana 75 % apmērā, visticamāk, atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem.

8.2.2.   Ekskluzīva piegāde

| (321) | Ekskluzīva piegāde ir saistīta ar noteikumiem, kas uzliek piegādātājam pienākumu vai mudina piegādātāju pārdot līguma produktus tikai vai galvenokārt vienam pircējam vispārīgam vai konkrētam izmantojumam. Šādi ierobežojumi var izpausties kā ekskluzīvas piegādes saistības, kas liek piegādātājam pārdot produktus tikai vienam pircējam tālākpārdošanas nolūkā vai konkrētam izmantojumam. Tie var būt arī, piemēram, daudzuma noteikšana piegādātājam, ja piegādātājs un pircējs vienojas par pamudinājumiem, kas liek piegādātājam veikt pārdošanu galvenokārt šim pircējam. Attiecībā uz starppatēriņa precēm vai pakalpojumiem ekskluzīvu piegādi bieži dēvē par rūpniecisko piegādi. |
| --- | --- |

(321)

| (322) | Ekskluzīvās piegādes nolīgumam var piemērot Regulā (ES) 2022/720 paredzēto grupu atbrīvojumu, ja ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļa nepārsniedz 30 %, un pat tad, ja šis ierobežojums ir apvienots ar citiem vertikālajiem ierobežojumiem, kas nav stingrie, piemēram, nekonkurēšanas saistībām. Turpmāk šajā 8.2.2. iedaļā ir sniegtas norādes tādu atsevišķu ekskluzīvas piegādes nolīgumu novērtēšanai, kuros tirgus daļa pārsniedz noteikto robežlielumu. |
| --- | --- |

(322)

| (323) | Galvenais ekskluzīvas piegādes radītais konkurences apdraudējums ir citu pircēju tirgus piekļuves bloķēšana, kas ierobežo konkurenci. Iespējamā ietekme ir līdzīga ietekmei ekskluzīvas izplatīšanas gadījumā, jo īpaši tad, ja ekskluzīvais izplatītājs visā tirgū kļūst par ekskluzīvo pircēju (jo īpaši skatīt (130) punktu). Novērtējot pircēja spēju “uzspiest” ekskluzīvu piegādi, kas citiem pircējiem liedz piekļuvi piegādēm, nepārprotami ir svarīga pircēja tirgus daļa augšupējā iepirkumu tirgū. Tomēr vissvarīgākais faktors, kas jāņem vērā, lai noteiktu, vai var rasties konkurences apdraudējums, ir pircēja stāvoklis lejupējā tirgū. Ja pircējam nav tirgus varas lejupējā tirgū, nav paredzama ievērojama negatīva ietekme attiecībā uz patērētājiem. Taču negatīva ietekme var rasties, ja pircēja tirgus daļa lejupējā piegādes tirgū, kā arī augšupējā iepirkumu tirgū pārsniedz 30 %. Ja pircēja tirgus daļa augšupējā tirgū nepārsniedz 30 %, būtiska tirgus piekļuves bloķēšanas ietekme tomēr ir iespējama, jo īpaši tad, ja pircēja tirgus daļa lejupējā tirgū pārsniedz 30 % un ekskluzīvā piegāde attiecas uz līguma produktu konkrētu izmantojumu. Ja pircējam ir dominējošs stāvoklis lejupējā tirgū, jebkurām saistībām piegādāt produktus vienīgi vai galvenokārt dominējošajam pircējam noteikti ir iespējama būtiska konkurenci ierobežojoša ietekme. |
| --- | --- |

(323)

| (324) | Svarīgi ir ņemt vērā ne tikai pircēja stāvokli augšupējā un lejupējā tirgū, bet arī ekskluzīvās piegādes saistību apjomu un darbības laiku. Jo lielāka ir saistītā piegādes daļa un jo ilgāks ir ekskluzīvās piegādes saistību darbības laiks, jo nozīmīgāka var būt tirgus piekļuves bloķēšanas ietekme. Attiecībā uz ekskluzīvas piegādes nolīgumiem, kas ir noslēgti uz mazāk nekā pieciem gadiem un ko izmanto tirgū nedominējoši uzņēmumi, parasti ir jāsamēro konkurenci veicinošā un konkurenci ierobežojošā ietekme, savukārt attiecībā uz nolīgumiem, kuri ir spēkā ilgāk par pieciem gadiem, tiek uzskatīts, ka attiecībā uz lielāko daļu investīciju šādi nolīgumi nav vajadzīgi, lai panāktu vēlamo efektivitātes pieaugumu, vai arī efektivitātes pieaugums nekompensē tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi, ko rada šādi ilgtermiņa ekskluzīvas piegādes nolīgumi. |
| --- | --- |

(324)

| (325) | Konkurējošo pircēju stāvoklis augšupējā iepirkumu tirgū arī ir svarīgs, jo, iespējams, to ekskluzīvas piegādes nolīgums bloķēs piekļuvi tirgum konkurējošiem pircējiem ar konkurenci nesaderīgu iemeslu dēļ, piemēram, lai palielinātu šo pircēju izmaksas, ja tie ir krietni mazāki par pircēju, kas bloķē piekļuvi tirgum. Konkurējošo pircēju tirgus piekļuves bloķēšana ir maz iespējama, ja minētajiem konkurentiem ir līdzīga pircēja vara kā pircējam, kas ir nolīguma puse, un tie var piegādātājiem piedāvāt līdzīgas pārdošanas iespējas. Šādā gadījumā tirgus piekļuve varētu tikt bloķēta tikai potenciāliem jaunpienācējiem, kuri, iespējams, nevarētu iegādāties preču krājumus, ja vairāki lielie pircēji noslēdz ekskluzīvas piegādes līgumus ar lielāko daļu piegādātāju attiecīgajā tirgū. Šāda kumulatīva tirgus piekļuves bloķēšana varētu būt iemesls Regulā (ES) 2022/720 paredzētā atbrīvojuma atsaukšanai. |
| --- | --- |

(325)

| (326) | Lai novērtētu, vai tiek faktiski bloķēta piekļuve tirgum, svarīgs faktors ir šķēršļu pastāvēšana piegādātāju ienākšanai tirgū, kā arī to apmērs. Ciktāl konkurējošajiem pircējiem ir izdevīgi pašiem nodrošināt preces vai pakalpojumus, izmantojot vertikālu augšupējo integrāciju, tirgus piekļuves bloķēšanai nevajadzētu būt problēmai. |
| --- | --- |

(326)

| (327) | Būtu jāņem vērā arī pretsvars no piegādātāju puses, jo nozīmīgi piegādātāji neļaus vienam pircējam tik vienkārši atņemt tiem iespēju sadarboties ar citiem pircējiem. Tāpēc tirgus piekļuves bloķēšana galvenokārt ir risks vāju piegādātāju un spēcīgu pircēju gadījumā. Ja piegādātāji ir spēcīgi, ekskluzīvas piegādes saistības var tikt apvienotas ar nekonkurēšanas saistībām. Šādu apvienojumu gadījumā jāskata arī norādījumi par viena zīmola izplatīšanu. Ja abām pusēm ir jāveic konkrētajām komercattiecībām nepieciešamas investīcijas (investīciju aizturēšanas problēma), ekskluzīvas piegādes un nekonkurēšanas saistību apvienojums bieži vien būs attaisnojams, jo īpaši tad, ja nav konstatējams dominējošs stāvoklis. |
| --- | --- |

(327)

| (328) | Visbeidzot, novērtējot iespējamo tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi, būtisks ir ražošanas vai izplatīšanas ķēdes līmenis un produkta raksturs. Konkurenci ierobežojoša tirgus piekļuves bloķēšana ir mazāk iespējama starpprodukta gadījumā vai tad, ja produkts ir viendabīgs. Pirmkārt, ražotājs, kura piekļuve tirgum ir bloķēta un kurš izmanto konkrētus izejresursus, parasti var elastīgāk reaģēt uz klientu pieprasījumu nekā vairumtirgotājs vai mazumtirgotājs, kam jāreaģē uz tādu galapatērētāju pieprasījumu, kuri piešķir lielu nozīmi zīmoliem. Otrkārt, pircējiem, kuriem ir bloķēta piekļuve tirgum, iespējamā piegādes avota zaudēšanai ir mazāka nozīme, ja produkti ir viendabīgi, nekā tad, ja tie ir neviendabīgi dažādu kategoriju un dažādas kvalitātes produkti. Attiecībā uz zīmola galaproduktiem vai diferencētiem starpproduktiem šķēršļu ienākšanai tirgū gadījumā ekskluzīva piegāde var radīt konkurenci ierobežojošu ievērojamu ietekmi, ja konkurējošie pircēji ir samērā mazi salīdzinājumā ar pircēju, kas bloķē piekļuvi tirgum, pat ja šim pircējam nav dominējoša stāvokļa lejupējā tirgū. |
| --- | --- |

(328)

| (329) | Investīciju aizturēšanas problēmas gadījumā ((16) punkta e) un f) apakšpunkts) var būt gaidāms efektivitātes pieaugums, kas ir vairāk iespējams starpproduktu, nevis galaproduktu gadījumā. Citāds efektivitātes pieaugums ir mazāk iespējams. Maz iespējams, ka potenciāli apjomradīti ietaupījumi izplatīšanā ((16) punkta g) apakšpunkts) pamatos ekskluzīvu piegādi. |
| --- | --- |

(329)

| (330) | Attiecībā uz investīciju aizturēšanas problēmu un, vēl jo vairāk, apjomradītiem ietaupījumiem izplatīšanā daudzuma noteikšana piegādātājam, piemēram, minimālās piegādes prasība, varētu būt mazāk ierobežojoša alternatīva. |
| --- | --- |

(330)

| (331) | Turpmāk ir sniegts ekskluzīvas piegādes piemērs.





  Konkrēta veida sastāvdaļu tirgū (starpproduktu tirgus) piegādātājs A vienojas ar pircēju B izstrādāt atšķirīgu sastāvdaļas variantu, izmantojot savu zinātību un apjomīgas investīcijas jaunās iekārtās, kā arī pircēja B norādītās specifikācijas. Lai iestrādātu jauno sastāvdaļu, pircējam B būs jāveic ievērojamas investīcijas. Abas puses vienojas, ka, sākot no dienas, kad produktu laiž tirgū, piegādātājs A piecus gadus piegādās jauno produktu tikai pircējam B. Pircējs B uzņemas saistības piecus gadus iegādāties jauno produktu tikai no piegādātāja A. Gan A, gan B var turpināt attiecīgi pirkt un pārdot citus sastāvdaļas variantus citur. Pircēja B tirgus daļa augšupējā sastāvdaļu tirgū un lejupējā galapatēriņa preču tirgū ir 40 %. Piegādātāja A tirgus daļa ir 35 %. Diviem citiem sastāvdaļu piegādātājiem ir aptuveni 20–25 % tirgus daļa, un vēl ir vairāki mazi piegādātāji.
  Ņemot vērā abu pušu apjomīgās investīcijas, nolīgums, visticamāk, atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, jo tas rada efektivitātes pieaugumu un tikai ierobežotu tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi. Citi pircēji nevar iegādāties konkrēto produkta variantu no piegādātāja, kura tirgus daļa ir 35 %, bet citi sastāvdaļu piegādātāji var izstrādāt līdzīgus jaunus produktus. Citiem piegādātājiem pircēja B pieprasījuma daļas apmierināšana ir bloķēta attiecībā uz ne vairāk kā 40 % no tirgus. |
| --- | --- |

(331)

Konkrēta veida sastāvdaļu tirgū (starpproduktu tirgus) piegādātājs A vienojas ar pircēju B izstrādāt atšķirīgu sastāvdaļas variantu, izmantojot savu zinātību un apjomīgas investīcijas jaunās iekārtās, kā arī pircēja B norādītās specifikācijas. Lai iestrādātu jauno sastāvdaļu, pircējam B būs jāveic ievērojamas investīcijas. Abas puses vienojas, ka, sākot no dienas, kad produktu laiž tirgū, piegādātājs A piecus gadus piegādās jauno produktu tikai pircējam B. Pircējs B uzņemas saistības piecus gadus iegādāties jauno produktu tikai no piegādātāja A. Gan A, gan B var turpināt attiecīgi pirkt un pārdot citus sastāvdaļas variantus citur. Pircēja B tirgus daļa augšupējā sastāvdaļu tirgū un lejupējā galapatēriņa preču tirgū ir 40 %. Piegādātāja A tirgus daļa ir 35 %. Diviem citiem sastāvdaļu piegādātājiem ir aptuveni 20–25 % tirgus daļa, un vēl ir vairāki mazi piegādātāji.

Ņemot vērā abu pušu apjomīgās investīcijas, nolīgums, visticamāk, atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, jo tas rada efektivitātes pieaugumu un tikai ierobežotu tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi. Citi pircēji nevar iegādāties konkrēto produkta variantu no piegādātāja, kura tirgus daļa ir 35 %, bet citi sastāvdaļu piegādātāji var izstrādāt līdzīgus jaunus produktus. Citiem piegādātājiem pircēja B pieprasījuma daļas apmierināšana ir bloķēta attiecībā uz ne vairāk kā 40 % no tirgus.

8.2.3.   Ierobežojumi tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanā

| (332) | Tiešsaistes tirdzniecības vietas veido saiti starp tirgotājiem un iespējamiem klientiem, lai dotu iespēju veikt tiešus pirkumus, un tās parasti ir tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji. Tiešsaistes pakalpojumi, kas nepiedāvā tiešas pirkšanas funkciju, bet novirza klientus uz citām tīmekļa vietnēm, kurās var iegādāties preces un pakalpojumus, šajās pamatnostādnēs tiek uzskatīti par reklāmas pakalpojumiem, nevis tiešsaistes tirdzniecības vietām (171). |
| --- | --- |

(332)

| (333) | Tiešsaistes tirdzniecības vietas ir kļuvušas par svarīgu tirdzniecības kanālu piegādātājiem un mazumtirgotājiem, dodot tiem piekļuvi lielam skaitam klientu, kā arī galalietotājiem. Tiešsaistes tirdzniecības vietas var ļaut mazumtirgotājiem sākt pārdošanu tiešsaistē ar mazākām sākotnējām investīcijām. Tās var arī atvieglot pārrobežu tirdzniecību un palielināt tādu mazumtirgotāju, jo īpaši mazo un vidējo tirgotāju, atpazīstamību, kuriem nav pašiem savu tiešsaistes veikalu vai kuri nav labi zināmi galalietotājiem. |
| --- | --- |

(333)

| (334) | Piegādātāji var vēlēties ierobežot to, ka to pircēji izmanto tiešsaistes tirdzniecības vietas (172), piemēram, lai aizsargātu sava zīmola tēlu un pozīciju, atturētu no viltotu preču pārdošanas, nodrošinātu pietiekamus pakalpojumus pirms un pēc pārdošanas vai to, ka pircējs uztur tiešas attiecības ar klientiem. Šādi ierobežojumi var būt diapazonā no pilnīga aizlieguma izmantot tiešsaistes tirdzniecības vietas līdz tādu tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumiem, kas neatbilst noteiktām kvalitatīvām prasībām. Piemēram, piegādātāji var aizliegt izmantot tirdzniecības vietas, kurās produkti tiek pārdoti izsolē, vai pieprasīt pircējiem izmantot specializētas tirdzniecības vietas, lai nodrošinātu konkrētus kvalitātes standartus attiecībā uz viņu preču vai pakalpojumu pārdošanas vidi. Konkrētu kvalitātes prasību noteikšana var faktiski liegt izmantot tiešsaistes tirdzniecības vietas, ja neviena tiešsaistes tirdzniecības vieta nespēj attiecīgās prasības izpildīt. Tā tas var būt, piemēram, ja piegādātājs pieprasa, lai tiešsaistes tirdzniecības vietas logotips nebūtu redzams vai lai jebkuras mazumtirgotāja izmantotās tīmekļa vietnes domēna nosaukumā tiktu norādīts mazumtirgotāja uzņēmuma nosaukums. |
| --- | --- |

(334)

| (335) | Vertikālajiem nolīgumiem, kas ierobežo tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanu, var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu ar nosacījumu, ka nolīguma tiešs vai netiešs mērķis nav liegt pircējam efektīvi izmantot internetu, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus noteiktās teritorijās vai noteiktiem klientiem regulas 4. panta e) punkta nozīmē, un ka ne piegādātāja, ne pircēja tirgus daļas nepārsniedz robežlielumus, kas noteikti regulas 3. pantā. |
| --- | --- |

(335)

| (336) | Kā aprakstīts 6.1.2. iedaļā, ierobežojums vai aizliegums, kas attiecas uz pārdošanu tiešsaistes tirdzniecības vietās, attiecas uz pircēja tiešsaistes pārdošanas kārtību un neierobežo pārdošanu konkrētā teritorijā vai konkrētai klientu grupai. Lai gan šāds ierobežojums vai aizliegums ierobežo konkrēta tiešsaistes kanāla izmantošanu, pircējam joprojām ir pieejami citi tiešsaistes pārdošanas kanāli (173). Proti, neskatoties uz ierobežojumu vai aizliegumu, kas attiecas uz pārdošanu tiešsaistes tirdzniecības vietās, pircējs joprojām var pārdot līguma preces vai pakalpojumus savā tiešsaistes veikalā vai citos tiešsaistes kanālos un izmantot meklētājoptimizācijas paņēmienus vai veikt reklāmu tiešsaistē, arī trešo personu platformās, lai palielinātu sava tiešsaistes veikala vai citu pārdošanas kanālu pamanāmību. Tādēļ šādam ierobežojumam principā var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(336)

| (337) | Turpmāk šajā 8.2.3. iedaļā sniegti norādījumi tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumu novērtēšanai individuālos gadījumos, kuros ir pārsniegti Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteiktie tirgus daļu robežlielumi. |
| --- | --- |

(337)

| (338) | Selektīvas izplatīšanas sistēmās vienošanās rezultātā bieži tiek noteikti tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumi. 4.6.2. iedaļā ir norādīti kritēriji, saskaņā ar kuriem selektīvas izplatīšanas sistēma var neietilpt Līguma 101. panta 1. punkta (174) darbības jomā. Gadījumos, kad piegādātājs nenoslēdz nolīgumu ar tiešsaistes tirdzniecības vietu, piegādātājs var nespēt pārliecināties, ka tiešsaistes tirdzniecības vieta atbilst nosacījumiem, kas jāizpilda tā pilnvarotajiem izplatītājiem, lai pārdotu līguma preces vai pakalpojumus. Šādā gadījumā tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojums vai aizliegums var būt atbilstošs un ne plašāks, kā ir nepieciešams kvalitātes saglabāšanai un līguma preču vai pakalpojumu pareizas lietošanas nodrošināšanai. Tomēr gadījumos, kad piegādātājs savā selektīvās izplatīšanas sistēmā norīko tiešsaistes tirdzniecības vietas operatoru vai ja tas ierobežo tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanu dažiem pilnvarotiem izplatītājiem, bet ne citiem, vai ja tas ierobežo tiešsaistes tirdzniecības vietas izmantošanu, bet pats izmanto šo tirdzniecības vietu, lai izplatītu līguma preces vai pakalpojumus, visticamāk, ka šādu tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumi neatbildīs atbilstības un samērīguma nosacījumiem (175). |
| --- | --- |

(338)

| (339) | Ja selektīva izplatīšana ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, vertikālais nolīgums un jebkādi tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumi ir jānovērtē atbilstoši Līguma 101. pantam. |
| --- | --- |

(339)

| (340) | Galvenais konkurences apdraudējums, kas izriet no tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumiem, ir zīmola iekšējās konkurences mazināšanās izplatīšanas līmenī. Piemēram, noteikti pilnvarotie izplatītāji, piemēram, mazie vai vidējie pircēji, var paļauties uz tiešsaistes tirdzniecības vietām, lai piesaistītu klientus. Tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumi var liegt šiem pircējiem iespējami nozīmīgu tirdzniecības kanālu un mazināt konkurences ierobežojumu, ko tie piemēro citiem pilnvarotajiem izplatītājiem. |
| --- | --- |

(340)

| (341) | Lai novērtētu tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumu iespējamo konkurenci ierobežojošo ietekmi, pirmkārt, ir jānovērtē zīmolu savstarpējās konkurences pakāpe, jo zīmola iekšējās konkurences mazināšanās pati par sevi, visticamāk, neizraisīs negatīvas sekas patērētājiem, ja konkurence starp zīmoliem ir spēcīga piegādātāju un izplatītāju līmenī (176). Šajā nolūkā būtu jāņem vērā piegādātāja un tā konkurentu stāvoklis tirgū. Otrkārt, ir jāņem vērā tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumu veids un darbības joma. Piemēram, aizliegums veikt jebkādu pārdošanu tiešsaistes tirdzniecības vietās ir ierobežojošāks nekā konkrētu tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojums vai prasība izmantot tikai tādas tirdzniecības vietas, kas atbilst noteiktiem kvalitatīviem kritērijiem. Treškārt, būtu jāņem vērā ierobežoto tiešsaistes tirdzniecības vietu kā pārdošanas kanāla relatīvā nozīme konkrētajos produktu un ģeogrāfiskajos tirgos. Visbeidzot, ir jāņem vērā jebkādu citu piegādātāja noteikto tiešsaistes pārdošanas vai reklāmas ierobežojumu kumulatīvā ietekme. |
| --- | --- |

(341)

| (342) | Kā skaidrots (334) punktā, tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanas ierobežojumi var radīt efektivitātes pieaugumu, jo īpaši saistībā ar zīmolu aizsardzības nodrošināšanu, noteikta pakalpojumu kvalitātes līmeņa panākšanu vai viltošanas iespēju samazināšanu. Ciktāl ierobežojumi ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, novērtējumā ir jāapsver, vai šādu efektivitātes pieaugumu varētu panākt ar mazāk ierobežojošiem līdzekļiem saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Tas, piemēram, var būt gadījumā, kad tiešsaistes tirdzniecības vieta ļauj mazumtirgotājiem izveidot savu zīmola veikalu tirdzniecības vietā un tādējādi lielākā mērā kontrolēt, kā tiek pārdotas viņu preces vai pakalpojumi. Neviens ar kvalitāti saistīts pamatojums, ko norāda piegādātājs, visticamāk, neatbildīs Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, ja:






  a) | piegādātājs pats izmanto tiešsaistes tirdzniecības vietu, kuru pircējam neļauj lietot; |
| --- | --- | --- |

(342)

a)

piegādātājs pats izmanto tiešsaistes tirdzniecības vietu, kuru pircējam neļauj lietot;

| b) | piegādātājs piemēro ierobežojumu dažiem izplatītājiem, bet ne citiem; |
| --- | --- |

b)

piegādātājs piemēro ierobežojumu dažiem izplatītājiem, bet ne citiem;

| c) | tiešsaistes tirdzniecības vietas operators pats ir selektīvas izplatīšanas sistēmas pilnvarotais dalībnieks. |
| --- | --- |

c)

tiešsaistes tirdzniecības vietas operators pats ir selektīvas izplatīšanas sistēmas pilnvarotais dalībnieks.

8.2.4.   Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi

| (343) | Cenu salīdzināšanas pakalpojumi (177), piemēram, cenu salīdzināšanas tīmekļa vietnes vai lietotnes, ļauj pārdevējiem palielināt atpazīstamību un radīt tīmekļa veikala apmeklējumu plūsmu, kā arī ļauj potenciālajiem klientiem atrast mazumtirgotājus un salīdzināt dažādus produktus un tā paša produkta piedāvājumus. Cenu salīdzināšanas pakalpojumi palielina cenu pārredzamību un var pastiprināt zīmola iekšējo konkurenci un, iespējams, zīmolu savstarpējo konkurenci cenu ziņā mazumtirdzniecības līmenī. |
| --- | --- |

(343)

| (344) | Atšķirībā no tiešsaistes tirdzniecības vietām cenu salīdzināšanas pakalpojumi parasti nepiedāvā pārdošanas un pirkšanas funkcijas, bet drīzāk novirza klientus uz mazumtirgotāja tīmekļa veikalu, ļaujot veikt tiešu darījumu starp klientu un mazumtirgotāju ārpus cenu salīdzināšanas pakalpojuma. Tāpēc cenu salīdzināšanas pakalpojumi nav atsevišķs tiešsaistes tirdzniecības kanāls, bet gan tiešsaistes reklāmas kanāls. |
| --- | --- |

(344)

| (345) | Piegādātāji var vēlēties ierobežot cenu salīdzināšanas pakalpojumu (178) izmantošanu, piemēram, lai aizsargātu savu zīmolu tēlu, jo cenu salīdzināšanas pakalpojumi parasti ir vērsti uz cenu un var neļaut mazumtirgotājiem diferencēt sevi, izmantojot citas iezīmes, piemēram, līguma preču vai pakalpojumu klāstu vai kvalitāti. Citi iemesli cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežošanai var būt viltošanas iespēju samazināšana vai piegādātāja darījumdarbības modeļa aizsardzība, piemēram, kad šis modelis pamatojas uz tādiem elementiem kā specializācija vai kvalitāte, nevis cena. |
| --- | --- |

(345)

| (346) | Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi var būt gan tiešs vai netiešs aizliegums, gan ierobežojumi, kuru pamatā ir kvalitātes prasības vai prasības iekļaut konkrētu saturu piedāvājumos, kas reklamēti cenu salīdzināšanas pakalpojumā. Piemēram, ierobežojums attiecībā uz cenu informācijas sniegšanu cenu salīdzināšanas pakalpojumiem, prasība saņemt piegādātāja atļauju pirms cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas vai ierobežojums izmantot piegādātāja zīmolu cenu salīdzināšanas pakalpojumos var tikt uzskatīts par aizliegumu izmantot cenu salīdzināšanas pakalpojumus. |
| --- | --- |

(346)

| (347) | Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi var palielināt patērētāju meklēšanas izmaksas un tādējādi vājināt mazumtirdzniecības cenu konkurenci. Tie var arī ierobežot pircēja spēju vērsties pie potenciālajiem klientiem, informēt viņus par piedāvājumu un novirzīt viņus uz savu tīmekļa vietni. Kā norādīts (203) punktā, aizliegums izmantot cenu salīdzināšanas pakalpojumus liedz pircējam izmantot pilnībā tiešsaistes reklāmas kanālu, un tas ir stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta e) punkta nozīmē. Ja pircējam ir liegts izmantot cenu salīdzināšanas pakalpojumus, tas nevar pārdot produktus klientiem, kas atrodas ārpus tā darbības teritorijas un kas varētu vēlēties veikt pirkumu tiešsaistē. Tādējādi var rasties tirgus sadalīšana un samazināties zīmola iekšējā konkurence. |
| --- | --- |

(347)

| (348) | Turpretī, ja vertikālais nolīgums liedz izmantot cenu salīdzināšanas pakalpojumus, kas vērsti uz klientiem teritorijā vai klientu grupā, kura ir ekskluzīvi iedalīta citiem pircējiem vai rezervēta tikai piegādātājam, šim nolīgumam var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu saskaņā ar izņēmumiem, kas noteikti regulas 4. panta b) punkta i) apakšpunktā, c) punkta i) apakšpunkta 1. punktā un d) punkta i) apakšpunktā un attiecas uz ekskluzīvu izplatīšanu. Piemēram, var uzskatīt, ka cenu salīdzināšanas pakalpojums ir vērsts uz ekskluzīvu teritoriju, ja pakalpojumā tiek izmantota valoda, ko parasti lieto ekskluzīvajā teritorijā, bet nelieto pircēja teritorijā, vai ja pakalpojumam tiek izmantots augstākā līmeņa domēns, kurš atbilst ekskluzīvajai teritorijai. |
| --- | --- |

(348)

| (349) | Vertikālajiem nolīgumiem, kas ierobežo cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanu, bet kas tieši vai netieši nenovērš visu cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanu, piemēram, nolīgumiem, kas prasa, lai cenu salīdzināšanas pakalpojums atbilstu noteiktiem kvalitātes standartiem, var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(349)

| (350) | Turpmāk sniegtie norādījumi attiecas uz tādu vertikālo nolīgumu novērtēšanu, kas ierobežo cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanu un kam nevar piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, piemēram, tāpēc, ka ir pārsniegti regulas 3. pantā noteiktie tirgus daļu robežlielumi. |
| --- | --- |

(350)

| (351) | Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi bieži tiek noteikti selektīvas izplatīšanas sistēmās. 4.6.2. iedaļā ir norādīti kritēriji, saskaņā ar kuriem selektīvas izplatīšanas sistēma neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Tāpēc, ja cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi tiek izmantoti selektīvas izplatīšanas nolīgumā, vispirms ir jānovērtē, vai šie ierobežojumi ir atbilstošs un samērīgs līdzeklis, lai saglabātu kvalitāti vai nodrošinātu līguma preču vai pakalpojumu pareizu izmantošanu. Šajā saistībā jāņem vērā, ka cenu salīdzināšanas pakalpojumi pārsūta iespējamos klientus uz pilnvarota izplatītāja tiešsaistes veikalu, kur var noslēgt pārdošanas darījumu, un ka piegādātājs parasti var īstenot kontroli pār pilnvarotā izplatītāja tiešsaistes veikalu, izmantojot atlases kritērijus un piemērojot prasības selektīvās izplatīšanas nolīgumā. |
| --- | --- |

(351)

| (352) | Ja cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi tiek izmantoti selektīvas izplatīšanas nolīgumā, kas ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, vai citu veidu izplatīšanas nolīgumos, ir jānovērtē, vai ierobežojumam ir ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē. Cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi, kuriem nevar piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, var it īpaši vājināt konkurenci cenu ziņā vai sadalīt tirgus, tādējādi galu galā ietekmējot zīmola iekšējo konkurenci un zīmolu savstarpējo konkurenci. Šādi ierobežojumi var, piemēram, mazināt konkurenci cenu ziņā, ierobežojot pircēja iespējas informēt potenciālos klientus par zemākām cenām. Zīmola iekšējo konkurenci var īpaši ierobežot tad, ja piegādātājs nosaka ierobežojumus tikai dažiem no saviem izplatītājiem vai ja piegādātājs pats izmanto cenu salīdzināšanas pakalpojumus, uz kuriem attiecas ierobežojumi. Ciktāl ir ierobežota pircēju spēja paļauties uz potenciāli nozīmīgu tiešsaistes reklāmas kanālu, tie var izdarīt tikai ierobežotu konkurences spiedienu uz piegādātāju vai citiem izplatītājiem, kuri nesaskaras ar šo ierobežojumu. |
| --- | --- |

(352)

| (353) | Būtiskie faktori, ko ņem vērā novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu, ir šādi:






  a) | piegādātāja un tā konkurentu stāvoklis tirgū; |
| --- | --- | --- |

(353)

a)

piegādātāja un tā konkurentu stāvoklis tirgū;

| b) | cenu salīdzināšanas pakalpojumu kā reklāmas kanāla nozīme konkrētajā līguma preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū; |
| --- | --- |

b)

cenu salīdzināšanas pakalpojumu kā reklāmas kanāla nozīme konkrētajā līguma preču vai pakalpojumu pārdošanas tirgū;

| c) | ierobežojumu veids un tvērums un tā konkrētā cenu salīdzināšanas pakalpojuma relatīvais nozīmīgums, kura izmantošana tiek ierobežota vai aizliegta; |
| --- | --- |

c)

ierobežojumu veids un tvērums un tā konkrētā cenu salīdzināšanas pakalpojuma relatīvais nozīmīgums, kura izmantošana tiek ierobežota vai aizliegta;

| d) | tas, vai piegādātājs ierobežo arī pircēja iespējas izmantot citus tiešsaistes reklāmas veidus. |
| --- | --- |

d)

tas, vai piegādātājs ierobežo arī pircēja iespējas izmantot citus tiešsaistes reklāmas veidus.

| (354) | Jāņem vērā cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumu un citu piegādātāja noteiktu tiešsaistes reklāmas ierobežojumu kopējā ierobežojošā ietekme. |
| --- | --- |

(354)

| (355) | Kā skaidrots (345) punktā, cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas ierobežojumi var radīt efektivitātes pieaugumu, jo īpaši saistībā ar zīmolu aizsardzības vai noteikta pakalpojumu kvalitātes līmeņa nodrošināšanu, vai viltošanas iespēju samazināšanu. Saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem ir jānovērtē, vai šādu efektivitātes pieaugumu varētu panākt ar mazāk ierobežojošiem līdzekļiem. Šāds līdzeklis varētu būt, piemēram, cenu salīdzināšanas pakalpojumu izmantošanas atļaušana ar nosacījumu, ka pakalpojums ietver arī salīdzinājumus vai atsauksmes, kas saistīti ar attiecīgo preču vai pakalpojumu kvalitāti, pircēja nodrošināto klientu apkalpošanas līmeni vai citām pircēja piedāvājuma iezīmēm. Jebkādā ar kvalitāti saistītu pamatojumu novērtējumā atbilstoši Līguma 101. panta 3. punktam būtu arī jāņem vērā, ka pārdošana notiek nevis cenu salīdzināšanas pakalpojuma vietnē, bet gan pircēja tiešsaistes veikalā. |
| --- | --- |

(355)

8.2.5.   Paritātes saistības

| (356) | Paritātes saistības, ko dažkārt dēvē arī par vislielākās labvēlības režīma klauzulām vai platformu paritātes nolīgumiem, paredz, ka preču pārdevējs vai pakalpojumu sniedzējs tās/tos piedāvā citam dalībniekam ar nosacījumiem, kas nav mazāk labvēlīgi kā nosacījumi, kurus pārdevējs piedāvā noteiktiem citiem dalībniekiem vai konkrētos citos kanālos. Nosacījumi var attiekties uz cenām, krājumiem, pieejamību vai jebkuriem citiem nosacījumiem vai piedāvājuma vai pārdošanas noteikumiem. Paritātes saistības var būt izteiktas līgumiskas klauzulas formā vai tās var izrietēt no citiem tiešiem vai netiešiem pasākumiem, piemēram, tādu atšķirīgu cenu vai citu pamudinājumu vai pasākumu noteikšanas, kuru piemērošana ir atkarīga no nosacījumiem, saskaņā ar kuriem pārdevējs piedāvā savas preces vai pakalpojumus citiem dalībniekiem vai citos kanālos. |
| --- | --- |

(356)

| (357) | Mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas uz nosacījumiem, ar kādiem preces vai pakalpojumi tiek piedāvāti galalietotājiem. Šādas saistības bieži uzliek tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji (piemēram, tiešsaistes tirdzniecības vietas vai cenu salīdzināšanas pakalpojumi) to starpniecības pakalpojumu pircējiem (piemēram, uzņēmumiem, kuri pārdod starpnieka platformā). |
| --- | --- |

(357)

| (358) | Mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas uz dažādiem citiem pārdošanas un reklāmas kanāliem. Piemēram, platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas uz nosacījumiem, kas tiek piedāvāti konkurējošos tiešsaistes starpniecības pakalpojumos (konkurējošās platformās). Tā sauktās šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas uz nosacījumiem, kas tiek piedāvāti tiešās tirdzniecības kanālos, ko uztur preču vai pakalpojumu pārdevēji. Dažas mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas uz nosacījumiem, kas tiek piedāvāti visos citos pārdošanas kanālos (tās dažkārt dēvē par “plašajām” mazumtirdzniecības paritātes saistībām). |
| --- | --- |

(358)

| (359) | Izņemot platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē, visiem paritātes saistību veidiem vertikālajos nolīgumos var piemērot regulas 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu. Turpmāk sniegti norādījumi Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto platformu mazumtirdzniecības paritātes saistību novērtēšanai un citu veidu paritātes saistību novērtēšanai gadījumos, kad nepiemēro grupu atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(359)

8.2.5.1.   Platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības

| (360) | Ir lielāka iespēja, ka mazumtirdzniecības paritātes saistības, kuru dēļ tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircējs nepiedāvā, netirgo vai nepārdod tālāk preces vai pakalpojumus galalietotājiem ar izdevīgākiem nosacījumiem, izmantojot konkurējošus tiešsaistes starpniecības pakalpojumus, kā definēts Regulas (ES) 2022/720 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā, radīs konkurenci ierobežojošu ietekmi, nekā cita veida paritātes saistības. Šāda veida mazumtirdzniecības paritātes saistības var ierobežot konkurenci šādi:






  a) | tās var vājināt konkurenci un veicināt aizliegtu vienošanos starp tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējiem. Proti, ir lielāka iespēja, ka piegādātājs, kas uzliek šāda veida paritātes saistības, spēs paaugstināt cenu vai samazināt savu starpniecības pakalpojumu kvalitāti, nezaudējot tirgus daļu. Neatkarīgi no pakalpojumu sniedzēja pakalpojumu cenas vai kvalitātes preču vai pakalpojumu pārdevējiem, kas izvēlas izmantot pakalpojumu sniedzēja platformu, ir pienākums platformā piedāvāt nosacījumus, kas ir vismaz tikpat labi kā nosacījumi, kurus tie piedāvā konkurējošās platformās; |
| --- | --- | --- |

(360)

a)

tās var vājināt konkurenci un veicināt aizliegtu vienošanos starp tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējiem. Proti, ir lielāka iespēja, ka piegādātājs, kas uzliek šāda veida paritātes saistības, spēs paaugstināt cenu vai samazināt savu starpniecības pakalpojumu kvalitāti, nezaudējot tirgus daļu. Neatkarīgi no pakalpojumu sniedzēja pakalpojumu cenas vai kvalitātes preču vai pakalpojumu pārdevējiem, kas izvēlas izmantot pakalpojumu sniedzēja platformu, ir pienākums platformā piedāvāt nosacījumus, kas ir vismaz tikpat labi kā nosacījumi, kurus tie piedāvā konkurējošās platformās;

| b) | tās var bloķēt jaunu vai mazāku tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju ienākšanu tirgū vai paplašināšanos, ierobežojot to spēju piedāvāt pircējiem un galalietotājiem diferencētas cenu un pakalpojumu kombinācijas. |
| --- | --- |

b)

tās var bloķēt jaunu vai mazāku tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju ienākšanu tirgū vai paplašināšanos, ierobežojot to spēju piedāvāt pircējiem un galalietotājiem diferencētas cenu un pakalpojumu kombinācijas.

| (361) | Lai novērtētu šāda veida paritātes saistības, jāņem vērā šādi faktori:






  a) | tā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja stāvoklis tirgū, kurš nosaka saistības, kā arī tā konkurentu stāvoklis tirgū; |
| --- | --- | --- |

(361)

a)

tā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja stāvoklis tirgū, kurš nosaka saistības, kā arī tā konkurentu stāvoklis tirgū;

| b) | attiecīgo tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju daļa, uz ko attiecas saistības; |
| --- | --- |

b)

attiecīgo tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju daļa, uz ko attiecas saistības;

| c) | tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju un galalietotāju “viesošanas” uzvedība (cik daudz konkurējošu tiešsaistes starpniecības pakalpojumu tie izmanto); |
| --- | --- |

c)

tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju un galalietotāju “viesošanas” uzvedība (cik daudz konkurējošu tiešsaistes starpniecības pakalpojumu tie izmanto);

| d) | tas, vai pastāv šķēršļi ienākšanai konkrētajā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanas tirgū; |
| --- | --- |

d)

tas, vai pastāv šķēršļi ienākšanai konkrētajā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanas tirgū;

| e) | tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju tiešās tirdzniecības kanālu nozīmīgums un tas, kādā mērā šie pircēji spēj izņemt savus produktus no tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju platformām (produktu izņemšana). |
| --- | --- |

e)

tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju tiešās tirdzniecības kanālu nozīmīgums un tas, kādā mērā šie pircēji spēj izņemt savus produktus no tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju platformām (produktu izņemšana).

| (362) | Platformu mazumtirdzniecības paritātes saistību ierobežojošā ietekme parasti ir nopietnāka, ja tās izmanto viens vai vairāki vadošie tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji. Ja šādiem sniedzējiem ir līdzīgs darījumdarbības modelis, paritātes saistības, visticamāk, samazinās modeļa darbības traucējumu iespējas. Šāda veida saistības var arī dot iespēju tirgus līderim saglabāt savu pozīciju attiecībā pret mazākiem piegādātājiem. |
| --- | --- |

(362)

| (363) | Svarīga ir to konkrēto tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju daļa, uz kuriem attiecas mazumtirdzniecības paritātes saistības, un šo pircēju “viesošanas” uzvedība, jo šie faktori var norādīt, ka piegādātāja paritātes saistības ierobežo konkurenci attiecībā uz pieprasījuma daļu, kas pārsniedz piegādātāja tirgus daļu. Piemēram, tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja daļa var būt 20 % no kopējiem darījumiem, kas veikti, izmantojot šādus pakalpojumus, bet pircēju, kuriem tas uzliek platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības (jo tie izmanto vairākas platformas), daļa ir vairāk nekā 50 % no kopējiem platformas darījumiem. Šādā gadījumā piegādātāja paritātes saistības var ierobežot konkurenci attiecībā uz vairāk nekā pusi no kopējā attiecīgā pieprasījuma. |
| --- | --- |

(363)

| (364) | Tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēji bieži vien izmanto daudzviesošanu, lai sasniegtu klientus, kuri izmanto vienviesošanu (izmanto tikai vienu platformu) un nepārslēdzas no vienas platformas uz citu. Pircēja daudzviesošanu pamudina platformas darījumdarbības modeļi, saskaņā ar kuriem pircējam par tiešsaistes starpniecības pakalpojuma izmantošanu jāmaksā tikai tad, kad tas rada darījumu. Kā paskaidrots (363) punktā, tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju izmantotā daudzviesošana var palielināt šādu pakalpojumu kopējā pieprasījuma īpatsvaru, ko ietekmē nodrošinātāja paritātes saistības. Galalietotāju veikta vienviesošana var nozīmēt, ka katrs tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs kontrolē piekļuvi noteiktai galalietotāju grupai. Tas var palielināt sniedzēja spēju aizstāvēt savas intereses un noteikt paritātes saistības. |
| --- | --- |

(364)

| (365) | Tiešsaistes starpniecības pakalpojumu tirgiem bieži vien ir raksturīgi būtiski šķēršļi ienākšanai tirgū un darbības paplašināšanai, kas var pastiprināt mazumtirdzniecības paritātes saistību negatīvo ietekmi. Šiem tirgiem bieži ir pozitīvs netiešs tīkla efekts — jauniem vai mazākiem šādu pakalpojumu sniedzējiem var būt grūti piesaistīt pircējus, jo to platformas nodrošina piekļuvi nepietiekamam galalietotāju skaitam. Ja galalietotāji ir galapatērētāji, šķēršļus ienākšanai tirgū var radīt arī uzticība zīmolam, vienviesošana un tirgū pārstāvēto starpniecības pakalpojumu sniedzēju piesaistes stratēģijas. |
| --- | --- |

(365)

| (366) | Tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēji var arī tieši pārdot savas preces vai pakalpojumus galalietotājiem. Šāda tiešā pārdošana var ierobežot tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju spēju paaugstināt savu pakalpojumu cenu. Tāpēc ir nepieciešams novērtēt, vai mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecas arī uz šādiem tiešās tirdzniecības kanāliem, kā arī novērtēt attiecīgo preču vai pakalpojumu pārdošanas daļu, kas tiek nodrošināta ar tiešās tirdzniecības kanālu un tiešsaistes starpniecības pakalpojumu palīdzību, un to, vai abi šie kanālu veidi ir savstarpēji aizstājami, raugoties no starpniecības preču vai pakalpojumu pārdevēju un pircēju skatu punkta. |
| --- | --- |

(366)

| (367) | Platformu mazumtirdzniecības paritātes saistības var radīt ievērojamu ierobežojošu ietekmi, ja tās tiek noteiktas pircējiem, kas veido būtisku daļu no kopējā pieprasījuma pēc attiecīgajiem tiešsaistes starpniecības pakalpojumiem. Kumulatīvas konkurenci ierobežojošas ietekmes gadījumā ierobežojošā ietekme parasti tiks saistīta tikai ar to piegādātāju paritātes saistībām, kuru tirgus daļa pārsniedz 5 %. |
| --- | --- |

(367)

| (368) | Principā mazumtirdzniecības paritātes saistības mazumtirgotāji var arī uzlikt attiecībā uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem konkurējoši mazumtirgotāji galapatērētājiem piedāvā pārdevēja preces vai pakalpojumus. Tomēr, ja šāda veida paritātes saistības attiecas uz cenu, preču pārdevējam vai pakalpojumu sniedzējam, kas piekrīt saistībām, parasti ir jāvienojas par minimālo pārdošanas cenu (TCU) ar konkurējošajiem mazumtirgotājiem, ar kuriem tas tirgojas. TCU ir stingrais ierobežojums Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē. Gadījumos, kad uzņēmumi spēj īstenot šādas mazumtirdzniecības paritātes saistības saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz TCU, kas ietver arī gadījumus, kad paritātes saistības attiecas uz citiem nosacījumiem, kas nav cena, saistībām var piemērot grupu atbrīvojumu. Ja ir pārsniegts tirgus daļas robežlielums, kas norādīts regulas 3. panta 1. punktā, pēc analoģijas piemēro (360)–(367) punktā sniegtos norādījumus. |
| --- | --- |

(368)

8.2.5.2.   Mazumtirdzniecības paritātes saistības attiecībā uz tiešās tirdzniecības kanāliem

| (369) | Mazumtirdzniecības paritātes saistības, ko uzliek tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji attiecībā uz tiešās tirdzniecības kanāliem, liedz pakalpojumu pircējiem savos tiešās tirdzniecības kanālos piedāvāt cenas un nosacījumus, kas ir izdevīgāki nekā saistības noteikušā tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja platformā piedāvātie nosacījumi. Šīs saistības bieži dēvē par “šaurajām” mazumtirdzniecības paritātes saistībām. Būtībā šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības neierobežo tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēja iespējas piedāvāt izdevīgākas cenas vai nosacījumus citos tiešsaistes starpniecības pakalpojumos. Taču, ja pircējs izmanto vairāku tādu tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju pakalpojumus, kuri piemēro šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības, tad šīs saistības tam liedz savos tiešajos kanālos piedāvāt izdevīgākus nosacījumus nekā visdārgākajā starpniecības platformā. |
| --- | --- |

(369)

| (370) | Šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības izslēdz spiedienu, ko rada pircēja tiešās tirdzniecības kanāli. Ja konkurence par tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu ir ierobežota, šīs saistības var ļaut tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējam uzturēt augstāku cenu par saviem pakalpojumiem, kā rezultātā var paaugstināties starpniecības preču vai pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas. |
| --- | --- |

(370)

| (371) | Noteiktos apstākļos, it īpaši tad, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju skaits ir ierobežots, šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības var ietekmēt tiešsaistes starpniecības pakalpojumu pircēju pamudinājumu tiešsaistes starpniecības pakalpojumu cenu izmaiņas pārnest uz savām mazumtirdzniecības cenām. Tā rezultātā var vājināties konkurence starp tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējiem, un tas līdzinās platformu mazumtirdzniecības paritātes saistību ietekmei. |
| --- | --- |

(371)

8.2.5.3.   Mazumtirdzniecības paritātes saistību novērtējums atbilstoši Līguma 101. panta 3. punktam

| (372) | Ja mazumtirdzniecības paritātes saistībām ir ievērojama ierobežojoša ietekme, saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu ir jānovērtē iespējamie efektivitātes pieauguma argumenti. Visbiežākais pamatojums, kāpēc tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji izmanto mazumtirdzniecības paritātes saistības, ir parazītisma problēmas risināšana. Piemēram, piegādātājam var nebūt pamudinājuma investēt savas platformas attīstībā, pirmspārdošanas pakalpojumos vai pieprasījumu veicinošā reklāmā, ja ieguvumi no šādām investīcijām lielākas pārdošanas izteiksmē nonāk konkurējošās platformās vai tiešās tirdzniecības kanālos, kas var piedāvāt tās pašas preces vai pakalpojumus ar izdevīgākiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(372)

| (373) | Novērtējumā saskaņā ar Līguma 101. panta 3. punktu būtiski ir tādi faktori kā tas, vai tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēja investīcijas rada objektīvu ieguvumu, proti, vai tās rada papildu pievienoto vērtību galalietotājiem, vai pakalpojumu sniedzēja investīciju parazītisma risks ir reāls un būtisks un vai paritātes saistību konkrētais veids un darbības joma ir obligāti vajadzīgi, lai panāktu objektīvo ieguvumu. Iespējamajam parazītisma līmenim ir jābūt pietiekamam, lai būtiski ietekmētu pamudinājumus investēt tiešsaistes starpniecības pakalpojumos. Pierādījumi par to, cik lielā mērā starpniecības pakalpojumu lietotāji (pārdevēji un pircēji) izmanto daudzviesošanu, ir īpaši svarīgi, tomēr ir arī jāapsver, vai viņu rīcību ietekmē paritātes saistību sekas. Ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs vai tā konkurenti darbojas citos salīdzināmos tirgos, kuros neizmanto mazumtirdzniecības paritātes saistības vai izmanto mazāk ierobežojošas saistības, tas var liecināt par to, ka šīs saistības nav obligāti vajadzīgas. Ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšana ir ļoti koncentrēta un pastāv būtiski šķēršļi ienākšanai tirgū, nepieciešamība aizsargāt atlikušo konkurenci var būt būtiskāka nekā iespējamais efektivitātes pieaugums. Citi pamatojumi, kas saistīti ar starpniecības platformu sniegtajiem vispārējiem ieguvumiem, piemēram, lietotāju tirdzniecības veicināšanas izdevumu apvienošana, lielāka cenu pārredzamība vai samazinātas darījumu izmaksas, Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem varēs atbilst tikai tad, ja tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs var pierādīt tiešu cēloņsakarību starp norādīto iespējamo ieguvumu un konkrētā veida paritātes saistību izmantošanu. |
| --- | --- |

(373)

| (374) | Kopumā šaurajām mazumtirdzniecības paritātes saistībām ir lielāka iespēja izpildīt Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumus nekā platformu mazumtirdzniecības paritātes saistībām. Tas galvenokārt ir tāpēc, ka to ierobežojošā ietekme parasti ir mazāk smaga un tāpēc ir lielāka iespēja, ka efektivitātes pieaugums atsvērs to ietekmi. Turklāt risks, ka preču vai pakalpojumu pārdevēji varētu parazitēt, izmantojot savus tiešās tirdzniecības kanālus, var būt lielāks, it īpaši tāpēc, ka šie pārdevējiem par tiešo pārdošanu nav jāmaksā platformas komisijas maksa. Tomēr, ja šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības nerada efektivitātes pieaugumu Līguma 101. panta 3. punkta nozīmē, grupu atbrīvojumu var atsaukt. Tas var notikt it īpaši tad, ja parazītisma risks ir ierobežots vai ja šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības nav obligāti vajadzīgas efektivitātes pieauguma panākšanai. Ja efektivitātes pieauguma nav, atsaukšana ir īpaši iespējama gadījumā, ja šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības piemēro trīs lielākie tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji konkrētajā tirgū un šo pakalpojumu sniedzēju kopējā tirgus daļa pārsniedz 50 %. Ja efektivitātes pieauguma nav, grupu atbrīvojumu atkarībā no konkrētajiem apstākļiem var atsaukt arī tad, ja pircēji, kas veido būtisku daļu no kopējā pieprasījuma pēc attiecīgajiem tiešsaistes starpniecības pakalpojumiem, ir pakļauti šaurajām mazumtirdzniecības paritātes saistībām. Grupu atbrīvojumu var atsaukt attiecībā uz visu to tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju nolīgumiem, kuru šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības būtiski veicina kopējo konkurenci ierobežojošo ietekmi, proti, to pakalpojumu sniedzēju nolīgumiem, kuru tirgus daļa pārsniedz 5 %. |
| --- | --- |

(374)

| (375) | Turpmāk ir sniegts piemērs, kā tiek piemērotas šaurās mazumtirdzniecības paritātes saistības.





  Konkrētā dalībvalstī divas trešdaļas restorānu maltīšu, ko piegādā patēriņam mājās, tiek pasūtītas, izmantojot tiešsaistes platformas, savukārt viena trešdaļa tiek pasūtīta tieši restorānos. Platformas A, B, C un D saņem attiecīgi 25 %, 20 %, 20 % un 15 % no pasūtījumiem, kas veikti ar platformu starpniecību. Platformas A, B un C ir darbojušās dalībvalstī no trim līdz pieciem gadiem, un šajā periodā ir pieaudzis kopējais, ar platformu starpniecību veikto pasūtījumu īpatsvars. Platforma D ir ienākusi tirgū nesenāk. Platformu komisija restorāniem par katru pasūtījumu ir 15–20 %. Vairums patērētāju, kas izmanto platformas, izmanto vienu vai divas platformas, savukārt vairums restorānu, kas lieto platformas, izmanto divas vai vairāk platformas.
  Pēdējo divpadsmit mēnešu laikā visas platformas ir ieviesušas šauro mazumtirdzniecības paritātes klauzulu, kas liedz restorāniem piedāvāt zemākas cenas tiešiem pasūtījumiem, kuri tiek veikti tiešsaistē vai pa tālruni. Tajā pašā periodā trīs platformas ir palielinājušas standarta komisijas maksu. Platformas apgalvo, ka šaurā paritātes klauzula ir nepieciešama, lai novērstu, ka restorāni parazitē uz platformu investīcijām, jo īpaši investīcijām lietotājdraudzīgu meklēšanas un salīdzināšanas funkciju un drošu maksājumu pakalpojumu izstrādē.
  Neviena no trim lielākajām platformām pēdējo divpadsmit mēnešu laikā nav pievienojusi jaunas funkcijas vai pakalpojumus vai ieviesusi būtiskus uzlabojumus savos pakalpojumos. Nav skaidru pierādījumu par ievērojamu parazītisma risku un īpaši par to, ka būtiska daļa patērētāju izmanto platformas, lai atrastu un salīdzinātu restorānu piedāvājumus, bet pēc tam veic pasūtījumu tieši no restorāna. Tāpat nav arī pierādījumu, ka iespējamais parazītisma risks būtu negatīvi ietekmējis platformu līdzšinējās investīcijas pakalpojumu attīstīšanā.
  Ja tiek secināts, ka konkrēto produktu tirgu veido platformu pakalpojumu sniegšana restorāniem, izskatās, ka šo pakalpojumu sniegšana ir koncentrēta. Ņemot vērā platformu komisijas maksu neseno palielinājumu un pierādījumu trūkumu par to, ka paritātes klauzulas uzlabo efektivitāti, ir ļoti iespējams, ka grupu atbrīvojums attiecībā uz restorānu nolīgumiem ar visām četrām platformām tiks atsaukts. |
| --- | --- |

(375)

Konkrētā dalībvalstī divas trešdaļas restorānu maltīšu, ko piegādā patēriņam mājās, tiek pasūtītas, izmantojot tiešsaistes platformas, savukārt viena trešdaļa tiek pasūtīta tieši restorānos. Platformas A, B, C un D saņem attiecīgi 25 %, 20 %, 20 % un 15 % no pasūtījumiem, kas veikti ar platformu starpniecību. Platformas A, B un C ir darbojušās dalībvalstī no trim līdz pieciem gadiem, un šajā periodā ir pieaudzis kopējais, ar platformu starpniecību veikto pasūtījumu īpatsvars. Platforma D ir ienākusi tirgū nesenāk. Platformu komisija restorāniem par katru pasūtījumu ir 15–20 %. Vairums patērētāju, kas izmanto platformas, izmanto vienu vai divas platformas, savukārt vairums restorānu, kas lieto platformas, izmanto divas vai vairāk platformas.

Pēdējo divpadsmit mēnešu laikā visas platformas ir ieviesušas šauro mazumtirdzniecības paritātes klauzulu, kas liedz restorāniem piedāvāt zemākas cenas tiešiem pasūtījumiem, kuri tiek veikti tiešsaistē vai pa tālruni. Tajā pašā periodā trīs platformas ir palielinājušas standarta komisijas maksu. Platformas apgalvo, ka šaurā paritātes klauzula ir nepieciešama, lai novērstu, ka restorāni parazitē uz platformu investīcijām, jo īpaši investīcijām lietotājdraudzīgu meklēšanas un salīdzināšanas funkciju un drošu maksājumu pakalpojumu izstrādē.

Neviena no trim lielākajām platformām pēdējo divpadsmit mēnešu laikā nav pievienojusi jaunas funkcijas vai pakalpojumus vai ieviesusi būtiskus uzlabojumus savos pakalpojumos. Nav skaidru pierādījumu par ievērojamu parazītisma risku un īpaši par to, ka būtiska daļa patērētāju izmanto platformas, lai atrastu un salīdzinātu restorānu piedāvājumus, bet pēc tam veic pasūtījumu tieši no restorāna. Tāpat nav arī pierādījumu, ka iespējamais parazītisma risks būtu negatīvi ietekmējis platformu līdzšinējās investīcijas pakalpojumu attīstīšanā.

Ja tiek secināts, ka konkrēto produktu tirgu veido platformu pakalpojumu sniegšana restorāniem, izskatās, ka šo pakalpojumu sniegšana ir koncentrēta. Ņemot vērā platformu komisijas maksu neseno palielinājumu un pierādījumu trūkumu par to, ka paritātes klauzulas uzlabo efektivitāti, ir ļoti iespējams, ka grupu atbrīvojums attiecībā uz restorānu nolīgumiem ar visām četrām platformām tiks atsaukts.

8.2.5.4.   Augšupējās paritātes saistības

| (376) | Tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēji var arī piemērot platformu un šaurās paritātes saistības, kas saistītas ar nosacījumiem, atbilstoši kuriem preces vai pakalpojumi tiek piedāvāti uzņēmumiem, kas nav galalietotāji (piemēram, mazumtirgotājiem). Šāda veida paritātes saistībām var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu. Līdzīgi kā mazumtirdzniecības paritātes saistības, principā šāda veida augšupējās paritātes saistības spēj ierobežot konkurenci tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanas jomā. Tomēr, lai novērtētu šāda veida augšupējās paritātes saistības, ir jāņem vērā arī lejupējās konkurences apstākļi — tā ir konkurence starp uzņēmumiem, kas pērk preces vai pakalpojumus, izmantojot tiešsaistes starpniecības pakalpojumu. Ja grupu atbrīvojumu nepiemēro, pēc analoģijas var piemērot (360)–(374) punktā sniegtos norādījumus. |
| --- | --- |

(376)

8.2.5.5.   Vislielākās labvēlības klientu saistības

| (377) | Paritātes saistības var piemērot arī ražotāji, vairumtirgotāji vai mazumtirgotāji attiecībā uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem tie iepērk preces vai pakalpojumus kā izejresursus no piegādātājiem. Šāda veida tradicionālo vislielākās labvēlības klientu saistības tieši neietekmē nosacījumus, atbilstoši kuriem iegādes uzņēmumi konkurē lejupējā tirgū. Galvenās bažas, kas saistītas ar paritātes saistībām attiecībā uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem preces vai pakalpojumi tiek pirkti kā izejresursi, ir tās, ka šādas saistības var samazināt izejresursu piegādātāju pamudinājumus konkurēt un tādējādi paaugstināt izejresursu cenas. Šo saistību novērtējuma būtiskie faktori ietver piegādātāja un pircēja, kas vienojas par paritātes saistībām, relatīvo lielumu un tirgus varu, konkrētā tirgus daļu, uz kuru attiecas līdzīgas saistības, un attiecīgo izejresursu izmaksas attiecībā pret pircēju kopējām izmaksām. |
| --- | --- |

(377)

| (378) | Tradicionālo vislielākās labvēlības klientu saistības var radīt efektivitātes pieaugumu, kas atbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem. Jo īpaši tās var dot personām iespēju noslēgt ilgtermiņa piegādes nolīgumu, lai līdz minimumam samazinātu darījuma izmaksas. Tās var arī novērst piegādātāja oportūnistisku uzvedību un pircēja investīciju aizturēšanas problēmu, proti, situāciju, kurā pircējs var atturēties no investīcijām jaunā produktā vai tā piedāvāšanas tirgū, baidoties, ka izejresursa piegādātājs var pazemināt savas cenas turpmākiem pircējiem. Šāda veida efektivitātes pieaugums ir ticamāks ilgtermiņa attiecībās, kur iesaistītas neatgūstamas investīcijas. |
| --- | --- |

(378)

8.2.6.   Sākotnējie piekļuves maksājumi

| (379) | Sākotnējie piekļuves maksājumi ir fiksēti maksājumi, kas piegādātājiem jāveic izplatītājiem vertikālu darījumdarbības attiecību gadījumā attiecīgā perioda sākumā, lai piekļūtu attiecīgajam izplatīšanas tīklam un atlīdzinātu mazumtirgotāju sniegtos pakalpojumus piegādātājiem. Šajā kategorijā iekļauj dažādu veidu praksi, piemēram, maksu par iekļaušanu sortimentā (179), t. s. palikšanas maksu (180) un maksājumus par piekļuvi izplatītāja tirdzniecības veicināšanas kampaņām. Šajā 8.2.6. iedaļā sniegti norādījumi, kā novērtēt sākotnējos piekļuves maksājumus atsevišķos gadījumos, kad pārsniegts Regulas (ES) 2022/720 3. pantā noteiktais tirgus daļas robežlielums. |
| --- | --- |

(379)

| (380) | Sākotnējie piekļuves maksājumi var izraisīt citu izplatītāju tirgus piekļuves bloķēšanu, kas ierobežo konkurenci. Piemēram, augsta maksa var pamudināt piegādātāju novirzīt ievērojamu pārdošanas apjomu, izmantojot vienu izplatītāju vai ierobežotu izplatītāju skaitu, lai segtu maksas radītās izmaksas. Tādā gadījumā sākotnējie piekļuves maksājumi var radīt tādu pašu lejupējā tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi kā ekskluzīvas piegādes saistības. Lai novērtētu šāda veida negatīvas ietekmes iespējamību, pēc analoģijas var piemērot norādījumus par ekskluzīvas piegādes saistībām (jo īpaši (321)–(330) punktu). |
| --- | --- |

(380)

| (381) | Izņēmuma kārtā sākotnējie piekļuves maksājumi var radīt konkurenci ierobežojošu piekļuves bloķēšanu augšupējam tirgum. Piemēram, ja izplatītājam ir augsta spēja aizstāvēt savas intereses vai ja sākotnējo piekļuves maksājumu izmantošana ir plaši izplatīta, šādi maksājumi var palielināt šķēršļus mazo piegādātāju ienākšanai tirgū. Lai novērtētu šāda veida negatīvas ietekmes iespējamību, pēc analoģijas var piemērot norādījumus par viena zīmola izplatīšanas saistībām (jo īpaši (298)–(318) punktu). Novērtējumā jāņem vērā arī tas, vai attiecīgais izplatītājs pārdod konkurējošus produktus ar savu zīmolu. Šādā gadījumā var rasties arī horizontālas problēmas, kā rezultātā grupu atbrīvojums nav piemērojams saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punktu (sk. 4.4.3. iedaļu). |
| --- | --- |

(381)

| (382) | Papildus iespējamai tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmei sākotnējie piekļuves maksājumi var vājināt konkurenci un veicināt aizliegtu vienošanos izplatītāju starpā. Sākotnējo piekļuves maksājumu dēļ piegādātājs var paaugstināt līguma produktu cenu, jo piegādātājam ir jāsedz šādu maksājumu radītās izmaksas. Augstākas piegādes cenas var mazināt mazumtirgotāju pamudinājumu konkurēt ar cenām lejupējā tirgū, savukārt izplatītājiem šie piekļuves maksājumi nozīmētu lielāku peļņu. Šāda izplatītāju konkurences mazināšanās, kumulatīvi izmantojot sākotnējos piekļuves maksājumus, parasti ir iespējama vienīgi tad, ja izplatīšanas tirgus ir ļoti koncentrēts. |
| --- | --- |

(382)

| (383) | Tomēr daudzos gadījumos sākotnējo piekļuves maksājumu izmantošana var veicināt efektīvu veikala platību sadali jauniem produktiem. Kad piegādātāji laiž tirgū jaunus produktus, izplatītājiem bieži vien ir mazāk informācijas nekā piegādātājam par to, vai jaunais produkts varētu būt veiksmīgs, un rezultātā to uzkrātais produktu daudzums var nebūt optimāls. Sākotnējie piekļuves maksājumi var tikt izmantoti šīs informācijas asimetrijas mazināšanai piegādātāju un izplatītāju starpā, dodot piegādātājiem iespēju konkurēt par piešķirtajām veikala platībām. Tādējādi izplatītājs var saņemt iepriekšēju brīdinājumu par to, kuru produktu pārdošana būs vissekmīgākā, jo piegādātājs parasti piekristu maksāt sākotnējo piekļuves maksu tikai tad, ja uzskatītu, ka produkta tirdzniecības neveiksmīgas uzsākšanas varbūtība ir zema. |
| --- | --- |

(383)

| (384) | Turklāt iepriekšējā punktā minētās informācijas asimetrijas dēļ piegādātājiem var būt tendence parazitēt uz izplatītāju tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, lai laistu tirgū neizdevīgus produktus. Ja produkta pārdošana nav sekmīga, izplatītāji segs daļu neveiksmīgās produkta ieviešanas izmaksu. Šādu parazītismu var novērst ar sākotnējiem piekļuves maksājumiem, neveiksmīgas produkta ieviešanas risku liekot uzņemties piegādātājam un tādējādi veicinot optimālu produktu ieviešanas intensitāti. |
| --- | --- |

(384)

8.2.7.   Kategoriju pārvaldības nolīgumi

| (385) | Kategoriju pārvaldības nolīgumi ir nolīgumi (181), atbilstoši kuriem izplatītājs uztic piegādātājam (“kategorijas kapteinis”) produktu kategorijas tirgvedību. Tas var ietvert ne tikai piegādātāja produktus, bet arī piegādātāja konkurentu produktus. Līdz ar to kategorijas kapteinis var ietekmēt, piemēram, produkta izvietojumu un tā tirdzniecības veicināšanu konkrētā veikalā, kā arī produktu atlasi šim veikalam. Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu var piemērot kategoriju pārvaldības nolīgumiem, ja ne kategorijas kapteiņa, ne izplatītāja tirgus daļas nepārsniedz 30 % un ja šāds nolīgums neietver stingros ierobežojumus, piemēram, ierobežojumus izplatītāja spējai noteikt savu pārdošanas cenu Regulas (ES) 2022/720 4. panta a) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(385)

| (386) | Kaut arī kategoriju pārvaldības nolīgumi parasti nerada bažas, tomēr tie var izkropļot konkurenci piegādātāju starpā un izraisīt konkurenci ierobežojošu tirgus piekļuves bloķēšanu citiem piegādātājiem gadījumos, kad kategorijas kapteinis spēj ierobežot vai apgrūtināt konkurējošu piegādātāju produktu izplatīšanu. Izplatītājs parasti nav ieinteresēts savu produktu izvēles ierobežošanā. Tomēr, ja izplatītājs ar savu zīmolu pārdod arī konkurējošus produktus, tam var arī būt pamudinājums izslēgt konkrētus piegādātājus. Lai novērtētu šādas augšupējas tirgus piekļuves bloķēšanas iespējamību, pēc analoģijas var piemērot norādījumus par viena zīmola izplatīšanas saistībām (jo īpaši (298)–(318) punktu). Šajā novērtējumā jo īpaši jāņem vērā produktu kategoriju pārvaldības nolīgumu tirgus aptvērums, šādu nolīgumu iespējamais kumulatīvais izmantojums un konkurējošo piegādātāju un izplatītāja stāvoklis tirgū. |
| --- | --- |

(386)

| (387) | Turklāt kategoriju pārvaldības nolīgumi var sekmēt aizliegtu vienošanos izplatītāju starpā, ja viens un tas pats piegādātājs ir kategorijas kapteinis visiem konkurējošajiem izplatītājiem vai lielākajai to daļai. Šādi nolīgumi var arī veicināt aizliegtas vienošanās piegādātāju starpā, jo ir vairāk iespēju ar mazumtirgotāju starpniecību apmainīties ar konfidenciālu tirgus informāciju, piemēram, informāciju saistībā ar plānotajām cenām, tirdzniecības veicināšanas pasākumu plāniem vai reklāmas kampaņām (182). Uz šādu informācijas apmaiņu starp konkurentiem Regula (ES) 2022/720 neattiecas. Konkrēti, (95)–(103) punktā sniegtie norādījumi par informācijas apmaiņu attiecas tikai uz informācijas apmaiņu duālās izplatīšanas scenārijos, kas minēti regulas 2. panta 4. punktā. Tomēr pēc analoģijas var būt piemērojams (103) punkts, kurā aprakstīti piesardzības pasākumi, ko uzņēmumi var veikt, lai līdz minimumam samazinātu aizliegtas vienošanās risku, kas izriet no informācijas apmaiņas duālās izplatīšanas gadījumā. |
| --- | --- |

(387)

| (388) | Kategoriju pārvaldības nolīgumu izmantošana var palielināt efektivitāti. Šādi nolīgumi izplatītājiem var dot iespēju piekļūt izplatītāja īpašajām tirgvedības zināšanām par konkrētu produktu grupu un gūt apjomradītus ietaupījumus, nodrošinot optimāla produktu daudzuma piedāvāšanu īstajā laikā. Jo spēcīgāka ir zīmolu savstarpējā konkurence un jo mazākas ir patērētāju pārslēgšanās izmaksas, jo lielāku ekonomisko labumu rada kategoriju pārvaldība. |
| --- | --- |

(388)

8.2.8.   Sasaistīšana

| (389) | Sasaistīšana notiek, ja klientiem, kas pērk vienu produktu (sasaistītājproduktu), ir jāpērk arī cits, atšķirīgs produkts (sasaistītais produkts) no tā paša piegādātāja vai kāda cita, ko tas izraudzījies. Sasaistīšana var tikt atzīta par ļaunprātīgu izmantošanu Līguma 102. panta nozīmē (183). Sasaistīšana var būt arī vertikālais ierobežojums Līguma 101. panta nozīmē, ja attiecībā uz sasaistīto produktu tā nozīmē saistības izplatīt vienu zīmolu (sk. (298)–(318) punktu). Šajās pamatnostādnēs ir aplūkots vienīgi pēdējais minētais gadījums. |
| --- | --- |

(389)

| (390) | Tas, vai produkti uzskatāmi par atšķirīgiem, ir atkarīgs no klientu pieprasījuma. Divi konkrēti produkti ir atšķirīgi, ja tad, ja sasaistīšanas nebūtu, ievērojams klientu skaits pirktu vai būtu nopirkuši sasaistītājproduktu, papildus nepērkot sasaistīto produktu no tā paša piegādātāja, tādējādi dodot iespēju sasaistītājproduktu un sasaistīto produktu ražot autonomi (184). Pierādījumi tam, ka divi produkti ir atšķirīgi, varētu ietvert tiešus pierādījumus, ka, ja klientiem ir izvēles iespēja, tie iegādājas sasaistītājproduktus un sasaistītos produktus atsevišķi no dažādiem piegādes avotiem, vai netiešus pierādījumus, piemēram, faktu, ka tirgū darbojas specializēti uzņēmumi, kas ražo vai pārdod sasaistītos produktus, taču ne sasaistītājproduktus (185), vai pierādījumus par to, ka uzņēmumi ar mazu tirgus varu, jo īpaši konkurējošos tirgos, parasti nesasaista un neapvieno šādus produktus. Piemēram, tā kā klienti vēlas iegādāties kurpes ar kurpju saitēm un izplatītājiem nav reāli iespējams jaunās kurpēs ievērt pašu izvēlētas saites, kurpju ražotāji piegādā kurpes ar kurpju saitēm. Tāpēc kurpju pārdošana ar kurpju saitēm nav uzskatāma par sasaistīšanu. |
| --- | --- |

(390)

| (391) | Sasaistīšana var radīt konkurenci ierobežojošu tirgus piekļuves bloķēšanas ietekmi sasaistītā produkta tirgū vai sasaistītājprodukta tirgū, vai abos tirgos. Tirgus piekļuves bloķēšanas ietekme ir atkarīga no tā, cik liels ir sasaistītais pārdošanas kopapjoma īpatsvars sasaistītā produkta tirgū. Kas attiecas uz jautājumu par to, ko saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu var uzskatīt par ievērojamu tirgus piekļuves bloķēšanu, var izmantot viena zīmola izplatīšanas analīzi. Sasaistīšana nozīmē to, ka attiecībā uz sasaistīto produktu pircējam tādā vai citādā veidā tiek noteikts vismaz daudzums. Ja attiecībā uz sasaistīto produktu vēl papildus vienojas par nekonkurēšanas saistībām, pieaug iespēja bloķēt piekļuvi sasaistītā produkta tirgum. Sasaistīšana var mazināt konkurenci attiecībā uz klientiem, kuri ir ieinteresēti pirkt sasaistīto produktu, bet ne sasaistītājproduktu. Ja klientu, kuri pērk vienīgi sasaistīto produktu, nav pietiekami daudz, lai uzturētu sasaistītā produkta tirgus piegādātāja konkurentus, sasaistīšanas dēļ šiem klientiem var nākties maksāt augstākas cenas. Ja sasaistītājproduktu pērkošajiem klientiem sasaistītais produkts ir svarīgs papildinātājprodukts, sasaistītā produkta alternatīvu piegādātāju skaita samazināšanās un tādējādi mazāka šā produkta pieejamība var apgrūtināt ienākšanu attiecīgā sasaistītājprodukta tirgū. |
| --- | --- |

(391)

| (392) | Sasaistīšana var arī tiešā veidā izraisīt cenu paaugstināšanos virs konkurences līmeņa, jo īpaši trijos gadījumos. Pirmkārt, ja sasaistītājproduktu un sasaistīto produktu ražošanas procesā var izmantot kā izejresursu dažādās proporcijās, klienti uz sasaistītājprodukta cenas pieaugumu var reaģēt, palielinot pieprasījumu pēc sasaistītā produkta, bet samazinot pieprasījumu pēc sasaistītājprodukta. Piegādātājs var censties novērst šo aizstāšanu, sasaistot abus produktus un attiecīgi spējot paaugstināt savas cenas. Otrkārt, sasaistīšana var ļaut radīt cenu diskrimināciju, ņemot vērā to, kā klients izmanto sasaistītājproduktu, piemēram, sasaistot tintes kasetņu un fotokopēšanas iekārtu pārdošanu (mērīšana). Treškārt, ilgtermiņa līgumu gadījumā vai pēcpārdošanas tirgus gadījumā, kad oriģinālajam aprīkojumam ir ilgs nomaiņas laiks, klientiem var būt grūti aprēķināt sasaistīšanas sekas. |
| --- | --- |

(392)

| (393) | Sasaistīšanai var piemērot Regulas (ES) 2022/720 2. panta 1. punktā noteikto atbrīvojumu, ja ne piegādātāja tirgus daļa sasaistītā produkta tirgū un sasaistītājprodukta tirgū, ne pircēja tirgus daļa tā attiecīgajos augšupējos tirgos nepārsniedz 30 %. Sasaistīšanu var apvienot ar citiem vertikālajiem ierobežojumiem, kas nav stingrie ierobežojumi regulas nozīmē, piemēram, ar nekonkurēšanas saistībām vai daudzuma noteikšanu attiecībā uz sasaistītājproduktu vai ekskluzīvu iepirkšanu. Turpmāk šajā 8.2.8. iedaļā sniegti norādījumi par tādu atsevišķu sasaistīšanas gadījumu novērtēšanu, kuros tirgus daļa pārsniedz noteikto robežlielumu. |
| --- | --- |

(393)

| (394) | Novērtējot konkurenci ierobežojošo iespējamo ietekmi, galvenā nozīme nepārprotami ir piegādātāja stāvoklim sasaistītājprodukta tirgū. Parasti šāda veida nolīgumu uzspiež piegādātājs. Piegādātāja nozīmīgums sasaistītājprodukta tirgū ir galvenais iemesls, kāpēc pircējam var būt grūti noraidīt sasaistīšanas saistību uzņemšanos. |
| --- | --- |

(394)

| (395) | Novērtējot piegādātāja tirgus varu, svarīgs ir konkurentu stāvoklis sasaistītājprodukta tirgū. Kamēr konkurenti ir pietiekamā skaitā un spēcīgi, nav paredzama konkurenci ierobežojoša ietekme, jo pircējiem ir pietiekami daudz alternatīvu, lai iegādātos sasaistītājproduktu bez sasaistītā produkta, ja vien citi piegādātāji neizmanto līdzīgu sasaistīšanu. Nosakot piegādātāja stāvokli tirgū, papildus jāņem vērā šķēršļi ienākšanai sasaistītājprodukta tirgū. Ja sasaistīšana ir apvienota ar nekonkurēšanas saistībām attiecībā uz sasaistītājproduktu, ievērojami nostiprinās piegādātāja stāvoklis tirgū. |
| --- | --- |

(395)

| (396) | Būtisks faktors ir pircēja vara, jo nozīmīgus pircējus nevar tik vienkārši piespiest pieņemt sasaistīšanu, ja tie nesaņem vismaz daļu no iespējamā efektivitātes pieauguma. Tāpēc sasaistīšana, kuras pamatā nav efektivitātes pieauguma, galvenokārt var radīt risku, ja pircējiem nav nozīmīgas pircēja varas. |
| --- | --- |

(396)

| (397) | Ja tiek konstatēta ievērojama konkurenci ierobežojoša ietekme, ir jānovērtē, vai ir izpildīti Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. Sasaistīšanas saistības var palīdzēt radīt efektivitātes pieaugumu, kas izriet no kopējas ražošanas vai kopējas izplatīšanas. Ja sasaistīto produktu neražo piegādātājs, efektivitātes pieaugums var rasties arī tad, ja piegādātājs lielos daudzumos iepērk sasaistīto produktu. Tomēr, lai sasaistīšana atbilstu Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, ir jāpierāda, ka vismaz daļa no izmaksu samazinājuma tiek attiecināta uz patērētāju, kas parasti nenotiek, ja mazumtirgotājam ir iespēja regulāri iegūt tādu pašu vai līdzvērtīgu produktu piegādes ar tādiem pašiem vai labākiem nosacījumiem kā no piegādātāja, kas izmanto sasaistīšanu. Efektivitātes pieaugums var būt iespējams arī tad, ja sasaistīšana palīdz nodrošināt zināmu viendabīgumu un kvalitātes standartu ievērošanu (sk. (16) punkta h) apakšpunktu). Taču ir jāpierāda, ka pozitīvu ietekmi nevar vienlīdz efektīvi panākt, pieprasot pircējam lietot vai tālākpārdot produktus, kas atbilst minimālajiem kvalitātes standartiem, neprasot, lai pircējs tos iegādājas no piegādātāja vai no uzņēmuma, ko izraudzījis piegādātājs. Prasības par minimālajiem kvalitātes standartiem parasti neietilptu Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā. Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā var neietilpt arī gadījums, kad sasaistītājprodukta piegādātājs prasa pircējam iegādāties sasaistīto produktu no norādītajiem piegādātājiem, piemēram, tāpēc, ka minimālo kvalitātes standartu formulēšana nav iespējama, jo īpaši tad, ja sasaistītājprodukta piegādātājs negūst tiešu (finansiālu) labumu no tā, ka tas izraugās sasaistītā produkta piegādātājus. |
| --- | --- |

(397)

---

(1)  Ar šīm pamatnostādnēm tiek aizstātas Komisijas Pamatnostādnes vertikālo ierobežojumu jomā (OV C 130, 19.5.2010., 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (ES) 2022/720 (2022. gada 10. maijs) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu vertikālo nolīgumu un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 134, 11.05.2022., 4. lpp.).

(3)  Sk. (51) punktu.

(4)  Komisija pastāvīgi uzraudzīs Regulas (ES) 2022/720 un šo pamatnostādņu darbību un var pārskatīt šo paziņojumu, ja turpmākās norises to prasīs.

(5)  Komisijas paziņojums par jēdziena “konkrētais tirgus” definīciju Kopienas konkurences tiesībās (OV C 372, 9.12.1997., 5. lpp.) vai jebkādi turpmāki Komisijas norādījumi par konkrētā tirgus definēšanu Savienības konkurences tiesībās, tai skaitā jebkādi norādījumi, kas varētu aizstāt Paziņojumu par tirgus definīciju.

(6)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).

(7)  Sīkāki norādījumi par jēdziena “vertikālais nolīgums” definīciju Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē ir sniegti šo pamatnostādņu 4.2. iedaļā.

(8)  Sk., piemēram, 1973. gada 21. februāra spriedumu lietā 6/72, Europemballage Corporation un Continental Can Company/Komisija, EU:C:1973:22, 25. un 26. punkts; 2011. gada 17. februāra spriedumu lietā C-52/09, Konkurrensverket/TeliaSonera Sverige AB, EU:C:2011:83, 20.–24. punkts; un 2021. gada 18. novembra spriedumus lietā C-306/20, SIA “Visma Enterprise”/Konkurences padome, EU:C:2021:935, 58. punkts (“lieta C-306/20 Visma Enterprise”).

(9)  Sk., piemēram, 1966. gada 13. jūlija spriedumu apvienotajās lietās 56/64 un 58/64, Grundig-Consten un Grundig/EK Komisija, EU:C:1966:41; 1966. gada 30. jūnija spriedumu lietā 56/65, Société Technique Minière/Maschinenbau Ulm, EU:C:1966:38 (“lieta C-56/65 Société Technique Minière”) un 1994. gada 14. jūlija spriedumu lietā T-77/92, Parker Pen/Komisija, EU:T:1994:85 (“lieta T-77/92 Parker Pen”).

(10)  Regulas (ES) 2022/720 piemērošanas vajadzībām “vertikālais ierobežojums” tās 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā definēts kā “konkurences ierobežojums vertikālā nolīgumā, uz kuru attiecas Līguma 101. panta 1. punkts” (izcēlums pievienots). Papildu norādījumi attiecībā uz vertikālajiem nolīgumiem, uz kuriem Līguma 101. panta 1. punkts parasti neattiecas, ir sniegti šo pamatnostādņu 3. iedaļā.

(11)  Komisijas paziņojums “Pamatnostādnes par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu” (OV C 101, 27.4.2004., 97. lpp.), kurā noteikta Komisijas vispārīgā metodika un interpretācija attiecībā uz Līguma 101. panta un jo īpaši 101. panta 3. punkta piemērošanas nosacījumiem.

(12)  Sk. Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 3. punktu.

(13)  Sk. Komisijas 2021. gada 5. maija paziņojumu “2020. gada Jaunās industriālās stratēģijas atjaunināšana: veidojot spēcīgāku vienoto tirgu Eiropas atveseļošanai” (COM(2021) 350 final).

(14)  Ja Savienības tiesību aktos ir sniegtas ilgtspējas, digitalizācijas vai noturības definīcijas, vertikālo nolīgumu novērtēšanā tās var ņemt vērā.

(15)  Sk. (144) un (316) punktu.

(16)  Šīs pamatnostādnes neattiecas uz lauksaimniecības produktu ražotāju nolīgumiem, kuri ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L347, 20.12.2013., 671. lpp.), 210.a panta darbības jomā.

(17)  Pamatnostādnes par Līguma 101. panta piemērojamību horizontālās sadarbības nolīgumiem (OV C 11, 14.1.2011., 1. lpp.).

(18)  Sk., piemēram, spriedumu lietā C-306/20 Visma Enterprise, 78. punkts.

(19)  Sk. Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 25. punktu.

(20)  Šo parādību dažkārt dēvē par “dubultā uzcenojuma problēmu”.

(21)  Sk. Komisijas dienestu darba dokumentu “Vertikālā grupu atbrīvojuma regulas novērtējums” (SWD(2020) 172 final, 2017. gada 10. maijā., 31.–42. lpp.) un tur minēto izvērtējuma pētījumu; Komisijas 2017. gada 10. maija ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Nobeiguma ziņojums par e-komercijas nozares apsekojumu” (COM(2017) 229 final) (turpmāk “E-komercijas nozares apsekojuma nobeiguma ziņojums”), 11. punkts.

(22)  Tas, vai patērētāji patiešām gūst vispārēju labumu no papildu tirdzniecības veicināšanas pasākumiem, ir atkarīgs no tā, vai papildu tirdzniecības veicināšana informē un pārliecina un tādējādi dod labumu daudziem jauniem klientiem vai galvenokārt sasniedz klientus, kuri jau zina, ko viņi vēlas iegādāties, un kuriem papildu tirdzniecības veicināšana tikai vai galvenokārt nozīmē cenu pieaugumu.

(23)  Sk. “nekonkurēšanas saistību” definīciju Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta f) apakšpunktā, par kuru norādījumi ir sniegti šo pamatnostādņu 6.2. iedaļā, kā arī norādījumus par viena zīmola izplatīšanu šo pamatnostādņu 8.2. iedaļā.

(24)  Attiecībā uz tiešas vai tieši neformulētas aizliegtas vienošanās jēdzieniem skatīt 1993. gada 31. marta spriedumu apvienotajās lietās C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 un C-125/85 līdz C-129/85, Ahlström Osakeyhtiö u. c./Komisija, EU:C:1993:120.

(25)  Sk. spriedumu lietā C-306/20 Visma Enterprise, 78. punkts.

(26)  Kumulatīva konkurenci ierobežojoša ietekme var būt pamats Regulas (ES) 2022/720 atbrīvojuma piemērošanas atsaukšanai; sk. šo pamatnostādņu 7.1. iedaļu.

(27)  Sk. 2012. gada 13. decembra spriedumu lietā C-226/11, Expedia Inc./Autorité de la concurrence u. c., EU:C:2012:795, 16. un 17. punkts (turpmāk “lieta C-226/11 Expedia”).

(28)  Komisijas Pamatnostādnes par Līguma 81. un 82. pantā ietverto jēdzienu “ietekme uz tirdzniecību” (OV C 101, 27.4.2004., 81. lpp.).

(29)  Komisijas paziņojums par maznozīmīgiem nolīgumiem, kas ievērojami neierobežo konkurenci atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 1. punktam (OV C 291, 30.8.2014., 1. lpp.). Papildu norādījumi ir sniegti Komisijas dienestu darba dokumentā “Guidance on restrictions of competition “by object” for the purpose of defining which agreements may benefit from the De Minimis Notice” (SWD(2014) 198 final).

(30)  Sk. Pamatnostādņu par ietekmi uz tirdzniecību 50. punktu.

(31)  Sk. Pamatnostādņu par ietekmi uz tirdzniecību 52. punktu.

(32)  Sk. De minimis paziņojuma 8. punktu, kurā noteikts arī robežlielums attiecībā uz faktisku vai potenciālu konkurentu nolīgumiem: uzskatāms, ka šādiem nolīgumiem nav ievērojamas konkurenci ierobežojošas ietekmes Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē, ja nolīguma pušu kopējā tirgus daļa nevienā konkrētajā tirgū, kuru ietekmē nolīgums, nepārsniedz 10 %.

(33)  Sk. spriedumu lietā C-226/11 Expedia, 21.–23. punkts un 37. punkts, ar atsauci uz 1969. gada 9. jūlija spriedumu lietā C-5/69, Völk/Vervaecke, EU:C:1969:35; sk. arī 1971. gada 6. maija spriedumu lietā C-1/71, Cadillon/Höss, EU:C:1971:47, un 1998. gada 28. aprīļa spriedumu lietā C-306/96, Javico/Yves Saint Laurent Parfums, EU:C:1998:173, 16. un 17. punkts (turpmāk “lieta C-306/96 Javico/Yves Saint Laurent Parfums”).

(34)  Sk. lietu C-226/11 Expedia, 37. punkts.

(35)  Sk. De minimis paziņojuma 8. punktu.

(36)  Sk. De minimis paziņojuma 3. punktu. Sk. 1995. gada 8. jūnija spriedumu lietā T-7/93, Langnese-Iglo/Komisija, EU:T:1995:98, 98. punkts.

(37)  Definīciju skatīt pielikumā Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumam par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.).

(38)  Sk. 2005. gada 15. septembra spriedumu lietā Daimler Chrysler/Komisija, T-325/01, EU:T:2005:322 (turpmāk “lieta T-325/01 Daimler Chrysler/Komisija”); 2006. gada 14. decembra spriedumu lietā Confederación Espanola de Empresarios de Estaciones de Servicio/ CEPSA, C-217/05, EU:C:2006:784; 2008. gada 11. septembra spriedumu lietā CEPSA Estaciones de Servicio SA/LV Tobar e Hijos SL, C-279/06, EU:C:2008:485.

(39)  Sk. šo pamatnostādņu 3.2.2. iedaļu par aģenta nolīguma noteikumiem, kas joprojām var ietilpt Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā.

(40)  Sk. 1987. gada 1. oktobra spriedumu lietā 311/85, ASBL Vereniging van Vlaamse Reisbureaus/ASBL Sociale Dienst van de Plaatselijke en Gewestelijke Overheidsdiensten, EU:C:1987:418, 20. punkts.

(41)  Sk. arī (192) punktu. Konkrēti, saskaņā ar aģenta nolīgumu, kas ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, aģentam jāsaglabā iespēja pazemināt faktisko cenu, ko maksā klients, dalot savu atlīdzību ar klientu.

(42)  Sk. 1975. gada 16. decembra spriedumu apvienotajās lietās 40–48, 50, 54–56, 111, 113 un 114/73, Suiker Unie/Komisija, ECLI:EU:C:1975:174, 537.–557. punkts.

(43)  Sk. spriedumu lietā T-325/01 Daimler Chrysler/Komisija, 100. un 113. punkts.

(44)  Komisijas 1978. gada 18. decembra Paziņojums par dažu apakšlīgumu novērtēšanu saistībā ar Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 85. panta 1. punktu (OV C 1, 3.1.1979., 2. lpp.).

(45)  Sk. Paziņojuma par apakšuzņēmuma nolīgumiem 2. punktu, kurā sniegti sīkāki skaidrojumi, īpaši par rūpnieciskā īpašuma tiesību un zinātības izmantošanu.

(46)  Sk. Paziņojuma par apakšuzņēmuma nolīgumiem 3. punktu.

(47)  Attiecībā uz izslēgtajiem ierobežojumiem un Regulas (ES) 2022/720 5. panta nozīmi skatīt šo pamatnostādņu 6.2. iedaļu.

(48)  Sk. spriedumu lietā C-56/65 Société Technique Minière/Maschinenbau Ulm, 249. lpp.

(49)  Saskaņā ar Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu šajās pamatnostādnēs termins “vertikālais nolīgums” ietver arī vertikālas saskaņotās darbības, ja vien nav noteikts citādi.

(50)  Savukārt, ja pastāv vertikālais nolīgums Līguma 101. panta nozīmē, Regulas (ES) 2022/720 un šo pamatnostādņu piemērošana neskar iespējamu Līguma 102. panta paralēlu piemērošanu vertikālajam nolīgumam.

(51)  Sk. 2021. gada 14. janvāra spriedumu lietā C-450/19, Kilpailu- ja kuluttajavirasto, EU:C:2021:10, 21. punkts.

(52)  Sk. 2006. gada 13. jūlija spriedumu lietā C-74/04 P, Komisija/Volkswagen AG, EU:C:2006:460, 39.–42. punkts.

(53)  Sk. 2000. gada 26. oktobra spriedumu lietā T-41/96, Bayer AG/Komisija, EU:T:2000:242, 120. punkts.

(54)  Sk. Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 97. apsvērums, ar atsauci uz 1990. gada 11. janvāra spriedumu lietā C-277/87, Sandoz Prodotti Farmaceutici/Komisija, EU:C:1990:6, 2. punkts, un 2009. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-450/05, Peugeot un Peugeot Nederland/Komisija, EU:T:2009:262, 168.–209. punkts.

(55)  Sk. arī (30) punktu.

(56)  Sk. 1. panta 1. punkta b) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2015/1535 (2015. gada 9. septembris), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (OV L 241, 17.9.2015., 1. lpp.).

(57)  Sk. arī 2. panta 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2019/1150 (2019. gada 20. jūnijs) par taisnīguma un pārredzamības veicināšanu komerciālajiem lietotājiem paredzētos tiešsaistes starpniecības pakalpojumos (OV L 186, 11.7.2019., 57. lpp.).

(58)  Sk., piemēram, 2019. gada 19. decembra spriedumu lietā, X, C-390/18, Airbnb Ireland, EU:C:2019:1112, 58.–69. punkts.

(59)  Šo pamatnostādņu 4. iedaļā sniegtie norādījumi neskar to uzņēmumu iedalījumu kategorijās, kas ir tādu nolīgumu puses, kuri neietilpst Regulas (ES) 2022/720 darbības jomā.

(60)  Gada apgrozījuma 50 miljonu euro griesti balstās uz apgrozījuma griestiem, kas attiecībā uz MVU paredzēti Komisijas Ieteikuma 2003/361/EK pielikuma 2. pantā.

(61)  Komisijas paziņojums “Pamatnostādnes par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta piemērošanu tehnoloģiju nodošanas nolīgumiem” (OV C 89, 28.3.2014., 3. lpp.).

(62)  Komisijas Regula (ES) Nr. 316/2014 (2014. gada 21. marts) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu tehnoloģiju nodošanas nolīgumu kategorijām (OV L 93, 28.3.2014., 17. lpp.).

(63)  (85)–(87) punkts pēc analoģijas ir piemērojams citu veidu izplatīšanas nolīgumiem, kas paredz, ka piegādātājs pircējam nodod būtisku zinātību.

(64)  Sk. 2020. gada 30. janvāra spriedumu lietā C-307/18, Generics (UK) u. c./Competition and Markets Authority, EU:C:2020:52, 36.–45. punkts; 2021. gada 25. marta spriedumu lietā C-591/16 P, H. Lundbeck A/S un Lundbeck Ltd/Eiropas Komisija, EU:C:2021:243, 54.–57. punkts.

(65)  Tas neskar Paziņojuma par apakšuzņēmuma nolīgumiem piemērošanu; sk. šo pamatnostādņu (47) punktu.

(66)  Šajās pamatnostādnēs sniegtie norādījumi neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.), piemērošanu un citu tādu Savienības tiesību aktu piemērošanu, kas attiecas uz informācijas apmaiņu šo pamatnostādņu (97) punkta nozīmē.

(67)  Sk. Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 31. punktu.

(68)  Ja vien nav norādīts citādi, piemēri attiecas uz piegādātāja vai pircēja paziņoto informāciju neatkarīgi no paziņošanas biežuma un neatkarīgi no tā, vai informācija attiecas uz iepriekšējo, pašreizējo vai turpmāko rīcību.

(69)  Sk. 6.1.1. iedaļu, kurā sniegti papildu norādījumi par TCU, tai skaitā par netiešiem TCU piemērošanas līdzekļiem.

(70)  Piemēram, tāpēc, ka nav izpildīti Regulas (ES) 2022/720 2. panta 4. punkta, 2. panta 5. punkta vai 3. panta 1. punkta nosacījumi.

(71)  Sk. nodaļu par informācijas apmaiņu Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēs un turpmākajās minēto pamatnostādņu versijās.

(72)  Regulas (ES) 2022/720 2. panta 6. punkta piemērošana paredz, ka vertikālais nolīgums, ko noslēdz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzējs ar hibrīdfunkciju, nav uzskatāms par aģenta nolīgumu, kas neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā; sk. (46) un (63) punktu.

(73)  Sk. (90) punktu.

(74)  Sk. (26) punktu.

(75)  Komisijas Regula (ES) Nr. 1217/2010 (2010. gada 14. decembris) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu dažām pētniecības un izstrādes nolīgumu kategorijām (OV L 335, 18.12.2010., 36. lpp.).

(76)  Komisijas Regula (ES) Nr. 1218/2010 (2010. gada 14. decembris) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu dažām specializācijas nolīgumu kategorijām (OV L 335, 18.12.2010., 43. lpp.).

(77)  Komisijas Regula (ES) Nr. 461/2010 (2010. gada 27. maijs) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu nolīgumu un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 129, 28.5.2010., 52. lpp.).

(78)  Sk. arī 6.1.2.3.1. un 6.1.2.3.2. iedaļu.

(79)  Sk. arī 6.1.2.3.3. iedaļu.

(80)  Sk. Regulas (ES) 2022/720 1. panta 1. punkta h) apakšpunktu.

(81)  Sk. spriedumu lietā C-306/20 Visma Enterprise, 78. punkts.

(82)  Kā piemēru var minēt gadījumu, kad piegādātājs ieceļ īpašu izplatītāju, kas atbild uz valsts iestāžu uzaicinājumiem piedalīties iepirkuma konkursā saistībā ar IT aprīkojumu vai biroja piederumiem.

(83)  Sk. 1977. gada 25. oktobra spriedumu lietā 26/76, Metro/Komisija, EU:C:1977:167, 20. un 21. punkts (turpmāk “lieta C-26/76 Metro/Komisija”); 1980. gada 11. decembra spriedumu lietā C-31/80, L’Oréal/De Nieuwe AMCK, EU:C:1980:289, 15. un 16. punkts (turpmāk “lieta C-31/80 L’Oréal/De Nieuwe AMCK”); 2011. gada 13. oktobra spriedumu lietā C-439/09, Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS/Président de l’Autorité de la concurrence, EU:C:2011:649, 41. punkts (turpmāk “lieta C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique”); 2017.gada 6. decembra spriedumu lietā C-230/16, Coty Germany GmbH/Parfümerie Akzente GmbH, EU:C:2017:941, 24. punkts (turpmāk “lieta C-230/16 Coty Germany”).

(84)  Sk. spriedumu lietā C-26/76 Metro/Komisija, 20.–22. punkts; 1983. gada 25. oktobra spriedumu lietā C-107/82, AEG/Komisija, EU:C:1983:293, 33., 34. un 73. punkts (turpmāk “lieta C-107/82 AEG/Komisija”); 1986. gada 22. oktobra spriedumu lietā C-75/84, Metro/Komisija, EU:C:1986:399, 45. punkts; 1996. gada 12. decembra spriedumu lietā T-88/92, Leclerc/Komisija, EU:T:1996:192, 106. punkts.

(85)  Sk. spriedumu lietā C-26/76 Metro/Komisija un lietā C-107/82 AEG/Komisija.

(86)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany.

(87)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 25.–29. punkts.

(88)  Sk. spriedumu lietā C-26/76 Metro/Komisija, 20. un 21. punkts; spriedumu lietā C-31/80 L’Oréal/De Nieuwe AMCK, 15. un 16. punkts; spriedumu lietā C-107/82 AEG/Komisija, 35. punkts; 1992. gada 27. februāra spriedumu lietā T-19/91, Vichy/Komisija, EU:T:1992:28, 65. punkts.

(89)  Sk. (149) punktu.

(90)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 43.–58. punkts.

(91)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 67. punkts; sk. arī šo pamatnostādņu (208) punktu.

(92)  Sk. arī (208) punktu.

(93)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 54. punkts. Sk. arī 6.1.2.3.2. iedaļu.

(94)  Pēc analoģijas skatīt arī 2012. gada 14. jūnija spriedumu lietā C-158/11, Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France SAS, EU:C:2012:351, 31. punkts.

(95)  Sk. spriedumu lietā C-306/20 Visma Enterprise, 78. punkts.

(96)  Sk. 1986. gada 28. janvāra spriedumu lietā C-161/84, Pronuptia de Paris GmbH/Pronuptia de Paris Irmgard Schillgallis, EU:C:1986:41, 16. punkts.

(97)  Šajā nolūkā neņem vērā konkurējošo piegādātāju preču vai pakalpojumu pārdošanu, ko veic integrētais izplatītājs.

(98)  Sk. spriedumu lietā C-306/96 Javico/Yves Saint Laurent Parfums, 20. punkts.

(99)  Sk. Komisijas dienestu 2014. gada 25. jūnija darba dokumentu “Guidance on restrictions of competition “by object” for the purpose of defining which agreements may benefit from the De Minimis Notice” (SWD(2014) 198 final), 4. lpp.

(100)  Sk. 2016. gada 20. janvāra spriedumu lietā C-373/14 P, Toshiba Corporation/Komisija, EU:C:2016:26, 26. punkts.

(101)  Sk. 2020. gada 2. aprīļa spriedumu lietā C-228/18, Budapest Bank u. c., EU:C:2020:265, 35.–37. punkts un tajā minētā judikatūra.

(102)  Jo īpaši skatīt šo pamatnostādņu (16) punkta a)–i) apakšpunktu, kur ir aprakstīti efektivitātes pieauguma veidi, ko parasti var saistīt ar vertikālajiem ierobežojumiem, un šo pamatnostādņu 6.1.1. iedaļu par TCU. Vispārīgus norādījumus par efektivitātes pieauguma novērtēšanu skatīt arī Pamatnostādnes par 101. panta 3. punktu.

(103)  Turklāt jānorāda, ka TCU var tikt apvienota ar citiem ierobežojumiem, tai skaitā horizontālu aizliegtu vienošanos “rumbas un spieķu” formā. Šādas vienošanās ir aplūkotas Horizontālo nolīgumu pamatnostādņu 55. punktā.

(104)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 84., 86. un 137. apsvērums.

(105)  Sk. E-komercijas nozares apsekojuma nobeiguma ziņojumu, 602. un 603. punkts.

(106)  Sk. Komisijas lēmumu lietā AT.40182, Pioneer, 136. un 155. apsvērums; Komisijas lēmumu lietā AT.40469, Denon & Marantz, 95. apsvērums; Komisijas lēmumu lietā AT.40181, Philips, 64. apsvērums; Komisijas lēmumu lietā AT.40465, Asus, 27. apsvērums.

(107)  Ierobežojumi, kas attiecas uz tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniedzēju spēju regulas 1. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē sadalīt savu atlīdzību saistībā ar tiešsaistes starpniecības pakalpojumu sniegšanu, nav stingrie ierobežojumi regulas 4. panta a) punkta nozīmē, jo ar tiem netiek ierobežota pircēja spēja noteikt savu pārdošanas cenu. Sk. šo pamatnostādņu (64)–(67) punktu, jo īpaši (67) punkta a) apakšpunktu.

(108)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā IV/32.737, Eirpage, jo īpaši 6. apsvērums.

(109)  Šie norādījumi neskar tādu horizontālo nolīgumu novērtēšanu, kas noslēgti starp mazumtirgotājiem, kuri izveidojuši un vada šādu izpildes modeli, saskaņā ar Līguma 101. pantu un ņemot vērā Horizontālo nolīgumu pamatnostādnēs sniegtos norādījumus.

(110)  Sk. 1985. gada 3. jūlija spriedumu lietā C-243/83, Binon/AMP, EU:C:1985:284, 44. punkts; 1987. gada 1. oktobra spriedumu lietā C-311/85, VVR/Sociale Dienst van de Plaatselijke en Gewestelijke Overheidsdiensten, EU:C:1987:418, 17. punkts; 1988. gada 19. aprīļa spriedumu lietā C-27/87, Erauw-Jacquery/La Hesbignonne, EU:C:1988:183, 15. punkts.

(111)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 2. pantu uzņēmumam, kas prasa Līguma 101. panta 3. punkta piemērošanu, ir pienākums pierādīt, ka ir izpildīti minētajā Līguma punktā norādītie nosacījumi.

(112)  Šajā sakarā sk. (13) un (16) punktu.

(113)  Sk. arī (204), (206) un (210) punktu par dažādiem tiešsaistes pārdošanas un tiešsaistes reklāmas ierobežošanas veidiem.

(114)  Sk. arī spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 54. punkts.

(115)  Sk. arī Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 118.–126. apsvērums.

(116)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 56. un 57. punkts, kā arī šo pamatnostādņu (224) punktu.

(117)  Sk., piemēram, spriedumu lietā T-77/92 Parker Pen/Komisija, 37. punkts.

(118)  Sk., piemēram, 2009. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-450/05, Peugeot un Peugeot Nederland/Komisija, EU:T:2009:262, 47. punkts.

(119)  Sk., piemēram, 2009. gada 6. jūlija spriedumu lietā T-62/98, Volkswagen/Komisija, EU:T:2000:180, 44. punkts.

(120)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40433, Film merchandise, 54. apsvērums.

(121)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40433, Film merchandise, 52. un 53. apsvērums.

(122)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40436, Nike, 57. apsvērums; Komisijas lēmumu lietā AT.40433, Film merchandise, 61.–63. apsvērums.

(123)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.37975, PO/Yamaha, 111. un 112. apsvērums. Attiecīgi tādas kārtības mērķis, atbilstoši kurai piegādātājs vienojas ar izplatītājiem par to, ka, ja viens izplatītājs pārdod teritorijā, kas piešķirta citam izplatītājam, pirmajam izplatītājam jāmaksā otrajam izplatītājam maksa, kas pamatojas uz veicamo pakalpojumu maksu, nav pārdošanas ierobežojums, ko piemēro izplatītāji ārpus savām piešķirtajām teritorijām (sk. 2004. gada 13. janvāra spriedumu lietā T-67/01, JCB Service/Komisija, EU:T:2004:3, 136.–145. punkts).

(124)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40436, Nike, 71. un 72. apsvērums; Komisijas lēmumu lietā AT.40433, Film merchandise, 65. un 66. apsvērums.

(125)  Regulas (ES) 2018/302 3. pants.

(126)  Regulas (ES) 2018/302 5. pants.

(127)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 36. un 37. punkts.

(128)  Sk. arī (200) punktu.

(129)  Sk. arī Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 118.–126. apsvērums.

(130)  Citus piemērus skatīt E-komercijas nozares apsekojuma nobeiguma ziņojumā, 241. punkts.

(131)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 56. un 57. punkts, kā arī šo pamatnostādņu (224) punktu.

(132)  Sk. arī Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 118.–126. apsvērums, un šo pamatnostādņu (200) punktu.

(133)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 64.–69. punkts; sk. arī šo pamatnostādņu 8.2.3. iedaļu.

(134)  Sk. arī (206) punkta g) apakšpunktu.

(135)  Sk. arī (203) punktu.

(136)  Sk. arī (208) punkta e) apakšpunktu.

(137)  Sk. 2010. gada 7. decembra spriedumu apvienotajās lietās C-585/08 un C-144/09, Peter Pammer/Reederei Karl Schlüter GmbH & Co. KG un Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller, EU:C:2010:740, 93. punkts.

(138)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/302 (2018. gada 28. februāris), ar ko novērš nepamatotu ģeogrāfisko bloķēšanu un citus diskriminācijas veidus iekšējā tirgū klientu valstspiederības, dzīvesvietas vai uzņēmējdarbības veikšanas vietas dēļ un groza Regulas (EK) Nr. 2006/2004 un (ES) 2017/2394 un Direktīvu 2009/22/EK (OV L 60I, 2.3.2018., 1. lpp.).

(139)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 56. un 57. punkts.

(140)  Sk. arī (222) punktu par Regulu (ES) 2018/302.

(141)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 55.–58. punkts.

(142)  Sk. arī (222) punktu par Regulu (ES) 2018/302.

(143)  Sk. (227) punktu.

(144)  Sk. (237) punktu.

(145)  Sk. arī (222) punktu par Regulu (ES) 2018/302.

(146)  Sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.40428, Guess, 65.–78. apsvērums.

(147)  Sk. arī (116) punktu.

(148)  Sk. spriedumu lietā C-439/09 Pierre Fabre Dermo-Cosmétique, 55.–58. punkts.

(149)  Sk. arī (222) punktu par Regulu (ES) 2018/302.

(150)  Tāpat dalībvalstu tiesas arī nevar mainīt Regulas (ES) 2022/720 darbības jomu, paplašinot tās piemērošanas sfēru ar nolīgumiem, uz ko Regula (ES) 2022/720 neattiecas. Jebkurš šāds paplašinājums neatkarīgi no tā apmēra ietekmētu to, kā Komisija izmanto savas likumdošanas pilnvaras (1991. gada 28. februāra spriedums lietā C-234/89, Stergios Delimitis/Henninger Bräu AG, EU:C:1991:91, 46. punkts (“lieta C-234/89 Delimitis”).

(151)  Taču kumulatīva tirgus piekļuves bloķēšanas ietekme, visticamāk, nepastāv, ja vertikālo nolīgumu paralēlie tīkli aptver mazāk par 30 % no konkrētā tirgus; sk. De minimis paziņojuma 10. punktu.

(152)  Parasti tiek uzskatīts, ka individuāli piegādātāji vai izplatītāji, kuru tirgus daļa nepārsniedz 5 %, nespēj būtiski veicināt kumulatīvu tirgus piekļuves bloķēšanu; sk. De minimis paziņojuma 10. punktu un spriedumu lietā C-234/89 Delimitis/Henninger Bräu, 24.–27. punkts.

(153)  Šāda ieguldījuma novērtējumu veic saskaņā ar 8. iedaļā norādītajiem kritērijiem par pieeju konkrētu gadījumu izskatīšanai.

(154)  Sk. Regulas (EK) Nr. 1/2003 IV nodaļu.

(155)  Ja vertikālais nolīgums neietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā, kā norādīts šo pamatnostādņu 3. iedaļā, jautājums par Regulas (ES) 2022/720 piemērošanu nerodas, jo Regula (ES) 2022/720 ir paredzēta, lai definētu tādu vertikālo nolīgumu kategorijas, kas parasti atbilst Līguma 101. panta 3. punktā norādītajiem nosacījumiem, kā priekšnoteikums ir tas, ka vertikālais nolīgums ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta darbības jomā.

(156)  Pietiek ar to, ka Komisija pamato, ka viens no Līguma 101. panta 3. punkta četriem nosacījumiem nav izpildīts. Tas ir tāpēc, ka Līguma 101. panta 3. punkta izņēmums ir piemērojams tikai tad, ja ir izpildīti visi četri nosacījumi.

(157)  Prasība saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. pantu par kompetentās konkurences iestādes pierādīšanas pienākumu izriet no situācijas, kurā Regulu (ES) 2022/720 nepiemēro un uzņēmums individuālā gadījumā atsaucas uz Līguma 101. panta 3. punktu. Šādā situācijā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 2. pantu uzņēmumam ir jāpierāda, ka ir izpildīti visi četri Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumi. Šajā nolūkā tam savi apgalvojumi ir jāpamato; sk., piemēram, Komisijas lēmumu lietā AT.39226, Lundbeck, kas apstiprināts 2016. gada 8. septembra spriedumā lietā T-472/13, Lundbeck/Komisija, EU:T:2016:449, un 2021. gada 25. marta spriedumā lietā C-591/16, Lundbeck/Komisija, EU:C:2021:243.

(158)  Komisija ir izmantojusi savas pilnvaras atsaukt iepriekš piemērojamu grupu atbrīvojuma regulu piemērošanu Komisijas 1992. gada 25. marta lēmumā (pagaidu noregulējuma pasākumi) attiecībā uz procedūru saskaņā ar EEK līguma 85. pantu lietā IV/34.072, Mars/Langnese un Schöller, kas apstiprināts 1998. gada 1. oktobra spriedumā lietā C-279/95 P, Langnese-Iglo/Komisija, EU:C:1998:447, un Komisijas 1991. gada 4. decembra lēmumā (pagaidu noregulējuma pasākumi) attiecībā uz procedūru saskaņā ar EEK līguma 85. pantu lietā IV/33.157, Eco System/Peugeot.

(159)  Sk. 3.1. iedaļu.

(160)  Sk. arī (282) punktu.

(161)  Kā norādīts Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 84. punktā, jēdziens “patērētāji” Līguma 101. panta 3. punkta nozīmē ietver visus tiešos un netiešos nolīguma aptverto produktu lietotājus, tostarp ražotājus, kas konkrētos produktus izmanto kā izejmateriālu, vairumtirgotājus, mazumtirgotājus un galapatērētājus, t. i., fiziskās personas, kuras rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar viņu komercdarbību vai profesiju.

(162)  Sk. Pamatnostādnes par 101. panta 3. punktu.

(163)  Sk. spriedumu apvienotajās lietās 25/84 un 26/84, Ford/Komisija, EU:C:1985:340, 24. un 25. punkts, (Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 44. punkts).

(164)  Sk., piemēram, Komisijas Lēmumu 1999/242/EK (Lieta Nr. IV/36.237, TPS) (OV L 90, 2.4.1999., 6. lpp.). Līdzīgā veidā Līguma 101. panta 1. punktā noteiktais aizliegums ir spēkā tikai tikmēr, kamēr nolīgums ir ar ierobežojošu mērķi vai sekām (Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 44. punkts).

(165)  Sk. Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 85. punktu.

(166)  Sk. 2000. gada 16. marta spriedumu apvienotajās lietās C-395/96 P un C-396/96 P, Compagnie Maritime Belge, EU:C:2000:132, 130. punkts. Tāpat Līguma 101. panta 3. punkta piemērošana nav šķērslis, lai piemērotu Līguma noteikumus par preču, pakalpojumu, personu un kapitāla brīvu apriti. Šie noteikumi atsevišķos gadījumos ir piemērojami nolīgumiem, lēmumiem un saskaņotām darbībām Līguma 101. panta 1. punkta nozīmē; šajā ziņā satīt 2002. gada 19. februāra spriedumu lietā C-309/99, Wouters u. c., EU:C:2002:98, 120. punkts.

(167)  Sk. 1990. gada 10. jūlija spriedumu lietā T-51/89, Tetra Pak/Komisija, EU:T:1990:41. Sk. arī Pamatnostādņu par 101. panta 3. punktu 106. punktu.

(168)  Sk. 2003. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-65/98, Van den Bergh Foods/Komisija, EU:T:2003:281, 104. un 156. punkts.

(169)  Sk. 2. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2018/2001 (2018. gada 11. decembris) par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

(170)  Šādām investīcijām atjaunīgajā enerģijā var tikt piemēroti arī citi ES noteikumi, arī tādi, kas izriet no Līguma 106. panta 1. punkta, valsts atbalsta un iekšējā tirgus noteikumiem.

(171)  Sk. arī (343) punktu.

(172)  E-komercijas nozares apsekojuma nobeiguma ziņojums, 4.4. iedaļa.

(173)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 64.–69. punkts.

(174)  Sk. spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 24.–36. punkts.

(175)  Sk. šo pamatnostādņu (147)–(150) punktu, kā arī spriedumu lietā C-230/16 Coty Germany, 43.-58. punkts.

(176)  Sk. spriedumu lietā C-306/20 Visma Enterprise, 78. punkts.

(177)  Šajās pamatnostādnēs cenu salīdzināšanas pakalpojumi ir pakalpojumi, kuros nav ietverta tiešas iegādes funkcija. Pakalpojumi, kas lietotājiem ļauj veikt iegādes darījumus, piedāvājot pārdošanas un iegādes funkciju, šo pamatnostādņu vajadzībām tiek klasificēti kā tiešsaistes tirdzniecības vietas. Ierobežojumi tiešsaistes tirdzniecības vietu izmantošanai ir aplūkoti 8.2.3. iedaļā.

(178)  E-komercijas nozares apsekojuma nobeiguma ziņojums, B.4.5. iedaļa.

(179)  Fiksēta maksa, ko ražotāji maksā mazumtirgotājiem, lai nodrošinātu sev noteiktu platību veikala plauktos.

(180)  Noteiktas summas maksājumi, kas veikti, lai uz kādu laiku turpinātu nodrošināt konkrētam produktam vietu veikala plauktā.

(181)  Nolīgums Līguma 101. panta nozīmē var arī tikt noslēgts, ja kategorijas kapteinis nāk klajā ar nesaistošiem ieteikumiem, ko izplatītājs sistemātiski īsteno.

(182)  Sk. Savienības Tiesu judikatūru, kas saistīta ar informācijas apmaiņu starp konkurentiem, piemēram: 2017. gada 10. novembra spriedumu lietā T-180/15, ICAP/Komisija, EU:T:2017:795, 57. punkts; 2009. gada 4. jūnija spriedumu lietā C-8/08, T-Mobile Netherlands u. c., EU:C:2009:343, 51. punkts; 2015. gada 19. marta spriedumu lietā C-286/13 P, Dole Food un Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, EU:C:2015:184, 127. punkts; 2016. gada 21. janvāra spriedumu lietā C-74/14, Eturas UAB u. c., ECLI:EU:C:2016:42, 40.–44. punkts; 2017. gada 10. novembra spriedumu lietā T-180/15, ICAP/Komisija, EU:T:2017:795, 57. punkts.

(183)  Sk. 1996. gada 14. novembra spriedumu lietā C-333/94 P, Tetra Pak/Komisija, EU:C:1996:436, 37. punkts. Sk. arī Komisijas paziņojumu “Norādījumi par Komisijas prioritātēm, piemērojot EK līguma 82. pantu dominējošu uzņēmumu ļaunprātīgai, izslēdzošai rīcībai” (OV C 45, 24.2.2009., 7. lpp.).

(184)  Sk. 2007. gada 17. septembra spriedumu lietā T-201/04, Microsoft/Komisija, EU:T:2007:289, 917., 921. un 922. punkts.

(185)  Sk. 1991. gada 12. decembra spriedumu lietā T-30/89, Hilti/Komisija, EU:T:1991:70, 67. punkts.

---

Padome

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/86 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/86

---

Komisijas paziņojums par ekskluzīvu kompetenci saskaņā ar Regulu (ES) 2022/1031 Eiropas Parlamenta un Padomes (1)

(2022/C 248/02)

Tiesas Atzinumā 2/15 apstiprināts, ka trešo valstu ekonomikas dalībnieku, preču un pakalpojumu dalība Savienības iepirkuma procedūrās ietilpst kopējās tirdzniecības politikas jomā, kurā, kā skaidri noteikts LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā, Savienībai ir ekskluzīva kompetence. Tāpēc dalībvalstis, to līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji subjekti nepieņem un nesaglabā nekādus leģislatīvos vai citus vispārēji piemērojamos pasākumus, kas reglamentē trešo valstu ekonomikas dalībnieku, preču un pakalpojumu piekļuvi, izņemot tos, kurus piemēro saskaņā ar šo regulu un citiem Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2022/1031 (2022. gada 23. jūnijs) par trešo valstu ekonomikas dalībnieku, preču un pakalpojumu piekļuvi Savienības publiskā iepirkuma un koncesiju tirgiem un par procedūrām, kas atbalsta sarunas par Savienības ekonomikas dalībnieku, preču un pakalpojumu piekļuvi trešo valstu publiskā iepirkuma un koncesiju tirgiem (Starptautiskā iepirkuma akts – IPI) (OV L 173, 30.6.2022., 1.. lpp.).

---

III Sagatavošanā esoši tiesību akti

EIROPAS CENTRĀLĀ BANKA

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/87 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/87

---

EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS ATZINUMS

(2022. gada 27. aprīlis)

par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz uzraudzības pilnvarām, sankcijām, trešo valstu filiālēm un vides, sociālajiem un pārvaldības riskiem

(CON/2022/16)

(2022/C 248/03)

Ievads un tiesiskais pamats

Eiropas Centrālā banka (ECB) 2022. gada 17. un 21. janvārī saņēma Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes lūgumus sniegt atzinumu par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz uzraudzības pilnvarām, sankcijām, trešo valstu filiālēm un vides, sociālajiem un pārvaldības riskiem (1) (turpmāk – “ierosinātie KPD grozījumi”).

Ierosinātie grozījumi Kapitāla prasību direktīvā ir cieši saistīti ar citu priekšlikumu, par kuru ECB saņēma apspriešanās pieprasījumu, proti, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko Regulu (ES) Nr. 575/2013 groza attiecībā uz prasībām kredītriskam, kredīta vērtības korekcijas riskam, operacionālajam riskam, tirgus riskam un pašu kapitāla minimālajai robežvērtībai (2) (kopā ar ierosinātajiem KPD grozījumiem –“Komisijas banku reformas pakete”).

ECB kompetence sniegt atzinumu pamatojas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 4. punktu un 282. panta 5. punktu, jo ierosinātie KPD grozījumi ietver normas, kas skar ECB uzdevumus saistībā ar kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību saskaņā ar Līguma 127. panta 6. punktu un Līguma 127. panta 5. punktā minēto Eiropas Centrālo banku sistēmas palīdzību sekmīgi īstenot politiku attiecībā uz finanšu sistēmas stabilitāti. ECB Padome šo atzinumu pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas reglamenta 17.5. panta pirmo teikumu.

Vispārīgi apsvērumi

ECB stingri atbalsta Komisijas banku reformas paketi, ar kuru Savienības tiesību aktos tiek ieviesti globālo regulējuma reformu plānu svarīgi elementi. Tas pastiprinās ES vienoto noteikumu kopumu un būtiski stiprinās tiesisko regulējumu jomās, kurās uzraudzības iestādes konstatējušas trūkumus, kas, iespējams, varētu novest pie riska nepietiekamas uzraudzības un novēršanas.

Pirmkārt, vides, sociālo un pārvaldības (VSP) risku novēršanas uzlabošana, nosakot stingrākas prasības un paplašinot uzraudzības instrumentu kopumu šajā jomā, palīdzēs nodrošināt, ka iestādes proaktīvi izstrādā uzlabotas riska pārvaldības sistēmas, tādējādi samazinot iespēju, ka atsevišķas iestādes un finanšu sistēma kopumā radīs pārmērīgus riskus.

Otrkārt, kapitāla minimālās robežvērtības precīza īstenošana mazinās riska svērumu nepamatotu mainīgumu (3), un tāpat atzinīgi vērtējams, ka netiks veikta risku dubulta uzskaite attiecībā uz citām prasībām, vienlaikus izvairoties no operacionāliem sarežģījumiem.

Treškārt, saskaņoti noteikumi attiecībā uz banku vadītāju un augstākā līmeņa darbinieku novērtēšanu (atbilstības un piemērotības novērtējumi) atvieglos uzraudzības efektivitāti un uzlabos drošu pārvaldību.

Ceturtkārt, vienots noteikumu kopums trešo valstu banku grupu filiālēm, kuras darbojas dalībvalstīs, aizstās neviendabīgas nacionālās pieejas un stiprinās vienoto tirgu.

Piektkārt, turpmāka nacionālo pilnvaru saskaņošana attiecībā uz būtiskas līdzdalības iegūšanu, aktīvu vai pasīvu nodošanu, apvienošanos vai sadalīšanu, kā arī sankciju režīmu nodrošinās regulējuma konsekvenci un stabilitāti.

Sestkārt, ECB aicina nodrošināt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (4) (turpmāk – “KPD”) un Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (5) saskaņotību attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar uzraudzības neatkarību kopumā un jo īpaši interešu konfliktiem. Ierobežojot iespējamos interešu konfliktus, svarīga ir stingra, bet samērīga un elastīga pieeja, kas ļauj pienācīgi ņemt vērā katru individuālo gadījumu.

Visbeidzot, ļaujot uzraudzības iestādēm atsaukt atļauju kredītiestādēm, par kurām paziņots, ka tās kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīgas, bet kuras neatbilst noregulējuma piemērošanai, jo nav izpildīts sabiedrības interešu kritērijs, atvieglos šo banku sakārtotu iziešanu no tirgus (6).

Šis atzinums attiecas uz ECB īpaši nozīmīgiem jautājumiem, kas izklāstīti turpmākajās iedaļās:

1.   Vides, sociālie un pārvaldības riski (VSP riski)

1.1.   Atbalsts ierosinātajiem grozījumiem

ECB ļoti atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu pastiprināt prasības kredītiestādēm attiecībā uz VSP riskiem un attiecīgās kompetento iestāžu pilnvaras. ECB piekrīt viedoklim, ka VSP riskiem var būt tālejoša ietekme gan uz atsevišķu iestāžu stabilitāti, gan uz finanšu sistēmu kopumā. Komisija pamatoti noteikusi vērienīgus mērķus attiecībā uz ES pielāgošanos VSP risku ietekmei un tās pārejai uz ilgtspējīgu ekonomiku, paredzot konkrētas izmaiņas ražošanas sistēmā ierobežotā laikposmā. Stratēģijā uzsvērts, ka “Eiropas zaļā kursa panākumi ir atkarīgi no visu ekonomikas jomas ieinteresēto personu ieguldījuma un to iniciatīvas mūsu mērķu sasniegšanā. Šajā nolūkā finanšu iestādēm ES ilgtspējas mērķi jāpārvērš savās ilgtermiņa finansēšanas stratēģijās un lēmumu pieņemšanas procesos (7).” Pārkārtošanās un ar to saistītie riski skar gandrīz visas ekonomikas nozares, un tiem ir plaša ietekme dažādos reģionos; turklāt tās ir atkarīgas no dekarbonizācijas politikas, izmaiņām patērētāju un ieguldītāju vēlmēs, kā arī tehnoloģiskām pārmaiņām. Šī plašā ietekme attaisno īpašas stratēģijas, kā arī uzlabotas riska pārvaldības spējas, lai īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā nodrošinātu kredītiestāžu uzņēmējdarbības modeļu noturību un izvairītos no pārmērīga pārejas riska veidošanās to portfeļos. Tādēļ ir ļoti svarīgi, lai kredītiestādes uzraudzītu risku, ko rada to portfeļu neatbilstība ES pārejas mērķiem, tādējādi nosakot vērienīgus un konkrētus termiņus, tostarp starpposma mērķus, to stratēģiskās plānošanas vajadzībām.

ECB atbalsta priekšlikumu skaidrāk iekļaut VSP riskus uzraudzības prasībās, kas palīdzēs līdz minimumam samazināt apdraudējumu, ko šie riski rada atsevišķām iestādēm un finanšu stabilitātei. Nesenajā ECB uzraudzības novērtējumā uzsvērta nepieciešamība pēc labākas banku iekšējās riska pārvaldības un lielākas uzraudzības kontroles attiecībā uz šiem riskiem. Šajā visaptverošajā pārbaudē atklājās, ka neviena iestāde nav tuvu tam, lai pilnībā saskaņotu savu praksi ar uzraudzības gaidām attiecībā uz klimata un vides riskiem, un ka pašas iestādes uzskata, ka 90 % no to ziņotās prakses tikai daļēji vai vispār neatbilst ECB uzraudzības gaidām (8).

ECB atzīst, ka ar klimatu saistītie un vides riski ir prioritāri pār sociālajiem un pārvaldības faktoriem, ņemot vērā arī metodikas atšķirības. Ar klimatu saistītie un vides riski jo īpaši ietver apdraudējumus, kas izriet no nepieciešamās pārejas uz ilgtspējīgāku ekonomiku un pielāgošanās pieaugošajiem fiziskajiem apdraudējumiem. Pārkārtošanās un fiziskie riski ir īpaši salīdzinājumā ar citiem prudenciālajiem riskiem, un, tā kā tie veidojas laika gaitā, vajadzīga rūpīga plānošana un skaidras mazināšanas stratēģijas, savukārt, lai mazinātu ilgtermiņa ietekmi, var būt nepieciešama izlēmīga un tūlītēja īstermiņa rīcība.

ECB atbalsta ierosināto prasību kredītiestādēm izstrādāt īpašus plānus, lai uzraudzītu un novērstu VSP riskus, kas rodas īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā. Tas nodrošinās, ka kredītiestādes mēra VSP riskus ilgākā laika posmā un rūpīgi izvērtēs strukturālās pārmaiņas, kas varētu rasties nozarēs, ar kurām tās saistītas, saskaņā ar ES tiesiskajā regulējumā noteiktajiem pārejas veidiem (9). Prasība izstrādāt šādus plānus palielinās pārredzamību attiecībā uz riskiem, kam pakļauta finanšu sistēma. Turklāt tas arī nodrošinās, ka kredītiestādes, arī saistībā ar ES pārejas mērķiem, proaktīvi izvērtē, vai to stratēģijās pietiekami ņemti vērā ar VSP saistīti apsvērumi, tādējādi mazinot reputācijas riskus vai riskus, ko rada strauji mainīgais tirgus noskaņojums.

ECB ir gatava sadarboties ar ES aģentūrām, lai uzraudzītu kredītiestāžu progresu to īpašo plānu izstrādē (jaunais 76. panta 2. punkts), un uzsver, ka šajā jomā vajadzīga savlaicīga rīcība. ECB uzskata, ka par prioritāti jānosaka iestāžu noturība un pielāgošanās VSP risku ilgtermiņa negatīvajai ietekmei. Šajā sakarā īpaši svarīgas būs ierosinātās Eiropas Banku iestādes (EBI) pamatnostādnes par iestāžu plānu saturu (jaunais 87. panta 5. punkta b) apakšpunkts), tāpēc ECB uzskata, ka šīs pamatnostādnes būtu jāpublicē 12 mēnešu laikā. Savukārt 24 mēnešu termiņš šķiet piemērotāks ierosinātajām pamatnostādnēm par minimālajiem standartiem un standartmetodēm (jaunais 87.a panta 5. punkta a) apakšpunkts).

Pienācīga iekšējā riska pārvaldība, tostarp īpaša plānošana, arī atvieglos VSP risku novērtēšanu, ko veic kompetentās un makroprudenciālās uzraudzības iestādes. Saistībā ar prasību kredītiestādēm pārvaldīt visus būtiskos riskus, pārbaudot to noturību pret ilgtermiņa negatīvo ietekmi, ECB atzinīgi vērtē saistīto uzraudzības pilnvaru pastiprināšanu tādā veidā, kas atbilst VSP risku materializācijas periodam. Tas ļaus ECB efektīvāk novērst VSP riskus, sākot ar klimata un vides riskiem, kas ietekmē kredītiestādes prudenciālo situāciju (piem., kapitālu un likviditāti) arī vidējā termiņā un ilgtermiņā (t. i., 5–10 gadi). Šādas prasības arī palīdzēs makrouzraudzības iestādēm mazināt VSP risku ietekmi visā sistēmā, jo īpaši analizējot to sistēmiskos aspektus, piemēram, veicot visas tautsaimniecības mēroga klimata stresa testus. Tam visam būtu jānodrošina ECB piemērotāki instrumenti, lai kopā ar citām attiecīgajām iestādēm palīdzētu novērst vērtību zaudējušu aktīvu veidošanos kredītiestāžu bilancēs un nodrošinātu mikroprudenciālās un makroprudenciālās pieejas savstarpēju papildināmību.

Attiecībā uz makroprudenciālo instrumentu kopumu ECB atzinīgi vērtē arī to, ka KPD ierosināto grozījumu apsvērumā precizēts, ka sistēmiskā riska rezerves sistēmu jau var izmantot, lai novērstu dažādu veidu sistēmiskos riskus, tostarp riskus, kas saistīti ar klimata pārmaiņām. Ciktāl ar klimata pārmaiņām saistītie riski var radīt nopietnas negatīvas sekas dalībvalstu finanšu sistēmai un reālajai ekonomikai, šo risku mazināšanai var ieviest sistēmiskā riska rezerves likmi.

1.2.   Noturība pret VSP risku ilgtermiņa negatīvo ietekmi

Attiecībā uz scenārijiem un metodēm noturības pret VSP risku novērtēšanai, jo īpaši klimata pārmaiņu un vides degradācijas, ilgtermiņa negatīvo ietekmes novērtēšanai, ECB vēlas uzsvērt, ka to radītās problēmas finanšu sektoram var novērtēt un risināt, tikai integrējot zinātnisko analīzi politikas veidošanā. Šajā ziņā būtiska nozīme būs zinātniskās pētniecības, finanšu sektora struktūru un vides aģentūru ieguldījumam. ECB atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos stiprināt sadarbību starp visām attiecīgajām publiskā sektora iestādēm, t. sk. uzraudzības iestādēm, un ka šādas sadarbības mērķis ir “palīdzēt noteikt finanšu sektora starpposma mērķus (10).” Tomēr KPD ierosināto grozījumu apsvērumos būtu lietderīgi atkārtoti uzsvērt apņemšanos, kas pausta Pārejas uz ilgtspējīgu ekonomiku finansēšanas stratēģijas (COM(2021) 390 final) 5.c darbības punktā. Konkrētāk, ir svarīgi uzsvērt, ka Komisija apņēmusies stiprināt sadarbību ar ECB, Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju, Eiropas uzraudzības iestādēm un Eiropas Vides aģentūru un ka šāda sadarbība paredzēta, lai palīdzētu noteikt starpposma mērķus finanšu nozarei un labāk izprastu, vai pašreizējais un gaidāmais progress ir pietiekams, un tādējādi vajadzības gadījumā veicinātu visu attiecīgo publiskā sektora iestāžu ciešāku sadarbību politikas jomā. ECB atzinīgi vērtētu atsauci uz šādām saistībām arī saistībā ar pilnvarām, kas noteiktas KPD jaunajā 87.a panta 5. punkta c) apakšpunktā.

2.   Pašu kapitāla minimālā robežvērtība

ECB atzinīgi vērtē kapitāla minimālās robežvērtības ieviešanu, kas ir svarīgs Bāzeles III reformu elements (11). ECB norāda, ka ierosinātie KPD grozījumi ietver dažus mehānismus, kas reglamentē mijiedarbību starp kapitāla minimālo robežvērtību un i) uzraudzības 2. pīlāra prasībām un ii) makroprudenciālo rezervju noteikšanu.

ECB piekrīt vispārējam mērķim izvairīties no risku dubultas uzskaites mikroprudenciālās un makroprudenciālās uzraudzības sistēmās un vēlmei nodrošināt, ka attiecīgās prasības joprojām ir atbilstošas. Attiecībā uz 2. pīlāra prasībām ECB vēlas uzsvērt, ka jau pastāv vispārēja prasība izvairīties no risku dubultas uzskaites, un tādēļ ir gatava nodrošināt, ka šāda risku dubulta uzskaite nenotiek tās kompetences ietvaros. Attiecībā uz makroprudenciālajām rezervēm, kas pašlaik tiek izmantotas, tās pievēršas makroprudenciālajiem riskiem, kuri atšķiras no kapitāla minimālās robežvērtības mērķa samazināt pārmērīgas mainības risku vai riska pakāpju salīdzināmības trūkumu, ko rada iestādes iekšējo modeļu izmantošana.

Turklāt priekšlikumā noteikts, ka 2. pīlāra prasību nominālā summa nekavējoties nepalielinās, jo iestādei kļūst saistoša kapitāla minimālā robežvērtība. ECB piekrīt šo noteikumu pamatmērķim un saturam, lai neitralizētu nepamatotu aritmētisko ietekmi uz 2. pīlāra prasībām, ko rada kapitāla minimālās robežvērtības ieviešana, un ir gatava veikt nepieciešamos pasākumus, lai neitralizētu šo ietekmi.

Ir svarīgi, lai ierosinātie mehānismi ievērotu esošo uzraudzības un makroprudenciālo praksi un izvairītos no darbības sarežģījumiem un administratīvā sloga kompetentajām un makroprudenciālajām iestādēm. Jo īpaši attiecībā uz 2. pīlāra prasībām, kā jau minēts, ECB uzskata, ka saskaņā ar pašreizējo tiesisko regulējumu kompetentās iestādes jau ir pilnvarotas izvairīties no risku dubultas uzskaites un nepamatotām izmaiņām prudenciālajās prasībās, un ka pamatnostādnes, ko EBI izdevusi saskaņā ar KPD 107. panta 3. punktu, nodrošina stabilu juridisko pamatu, lai izveidotu vienotu metodiku šā mērķa sasniegšanai. Lai gan ECB tāpēc nesaskata nepieciešamību 1. līmeņa tiesību aktos pastāvīgi noteikt, ka 2. pīlāra prasībās būtu jāņem vērā kapitāla minimālā robežvērtība, ECB ņem vērā konkrēto tiesību akta priekšlikumu par šo jautājumu un uzsver, ka jānodrošina, lai ierosinātais noteikums, tostarp pagaidu iesaldēšana, neatgriezeniski neskartu ne pašreizējo 2. pīlāra pieeju, ne tās biežumu. ECB uzskata, ka tūlītējai neitralizācijai būtu jānotiek brīdī, kad bankai kļūst saistoša minimālā robežvērtība.. Turpmākajos gados visas nepieciešamās korekcijas tiktu veiktas saistībā ar regulāro uzraudzības pārbaudes un novērtēšanas procesu.

ES likumdevēji var vēlēties piešķirt EBI īpašas pilnvaras izstrādāt pamatnostādnes par to, kā kompetentajām iestādēm, nosakot 2. pīlāra prasības, būtu jārisina kapitāla minimālās robežvērtības ietekme, kā noteikts Komisijas priekšlikumā regulai, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 (465. panta 1. punkts). Ja ES likumdevēji vēlas iekļaut leģislatīvu atsauci uz šo jautājumu, ECB tehniskajā darba dokumentā sniegusi arī ierosinājumus par to, kā tiesību akta projektu varētu grozīt, lai saglabātu gan pašreizējo 2. pīlāra pieeju, gan tās biežumu, vienlaikus arī skaidri reglamentējot mijiedarbību starp kapitāla minimālo robežvērtību un 2. pīlāra prasībām 1. līmeņa tekstā.

Attiecībā uz sistēmiskā riska rezervi ECB ir nopietnas bažas par ierosināto prasību obligāti pārskatīt tās kalibrēšanu, kas ietver rezervju dinamisko maksimālo robežvērtību, iesaldējot to līmenī pirms kapitāla minimālās robežvērtības piemērošanas līdz šādas pārskatīšanas pabeigšanai un rezultātu publicēšanai.

Šīm bažām ir trīs iemesli.

Pirmkārt, ierosinātā obligātā pārskatīšana palielina regulējuma sarežģītību un administratīvo slogu, jo tas nozīmē, ka iestādēm būtu jāpārskata sistēmiskā riska rezerves kalibrēšana attiecībā uz katru kredītiestādi, kurai atsevišķi ir saistoša kapitāla minimālā robežvērtība. Otrkārt, sistēmiskā riska rezerves pagaidu ierobežojums un iestādei specifiskā pārskatīšana ir pretrunā rezervju makroprudenciālajam raksturam un tās piemērošanai (apakš)sektora līmenī. Tas radītu nepamatotu īpašu režīmu attiecībā uz atsevišķu kredītiestādi, kuru skar sistēmiskā riska rezerve un kuru saista kapitāla minimālā robežvērtība. Treškārt, KPD jau iekļauti atbilstoši noteikumi par kapitāla rezervju regulāru pārskatīšanu, kas ir pietiekami, lai nodrošinātu jebkādas nepieciešamās izmaiņas piemērotajās likmēs.

ECB ir līdzīgas bažas par ierosināto prasību pārskatīt citu sistēmiski nozīmīgu iestāžu (C-SNI) rezervju kalibrēšanu, kļūstot saistošai kapitāla minimālajai robežvērtībai. Līdzīgi kā sistēmiskā riska rezerves pārskatīšanā šis pienākums pārskatīt C-SNI rezervi palielina regulējuma sarežģītību un administratīvo slogu. Turklāt C-SNI rezervju regulāra pārskatīšana jau ir paredzēta KPD.

Ierosinātā sistēmiskā riska rezerves pārskatīšanas mehānisma vietā, kapitāla minimālajai robežvērtībai kļūstot saistošai kredītiestādei, ECB ierosina iekļaut skaidru precizējumu, nosakot, ka sistēmiskā riska rezervi nevar izmantot, lai novērstu risku, ko ietver kapitāla minimālā robežvērtība, neatkarīgi no tā, vai kapitāla minimālā robežvērtība konkrētai iestādei kļūst saistoša. Šo precizējumu vēlams iekļaut kā apsvērumu, bet to varētu iekļaut arī kādā no KPD pantiem. Tam būtu jārisina visas iespējamās bažas par to, ka riskus varētu uzskaitīt divkārši, ņemot vērā kapitāla minimālo robežvērtību un sistēmiskā riska rezervi. To pašu pamatojumu un precizējumu varētu īstenot arī attiecībā uz C-SNI rezervēm.

3.   Atbilstība un piemērotība

3.1.   Atbalsts ierosinātajiem grozījumiem

ECB ļoti atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu pārskatīt atbilstības un piemērotības regulējumu. Kredītiestāžu valdes locekļu atbilstības un piemērotības uzraudzība ir svarīgs uzraudzības instruments, kas ir būtisks kredītiestāžu pārvaldības uzlabošanai. Kredītiestāžu laba pārvaldība palielina to noturību pret nelabvēlīgiem notikumiem tirgū un ir svarīgs priekšnoteikums finanšu stabilitātei. Veicot uzraudzības darbības, ECB joprojām uzskata, ka ir būtiska vajadzība novērst nepilnības un palielināt pārvaldības sistēmu kvalitāti (12), un tāpēc ļoti atzinīgi vērtē Komisijas ierosināto uzraudzības instrumentu kopuma stiprināšanu. Pašreizējais atbilstības un piemērotības regulējums izceļas kā viena no vismazāk saskaņotajām uzraudzības tiesību jomām, jo atšķiras nacionālie tiesību akti, ar kuriem īsteno KPD. Šīs atšķirības mazina ECB atbilstības un piemērotības uzraudzības efektivitāti un ir kavējušas vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES. Komisijas priekšlikumi ir nozīmīgs solis uz priekšu, jo tie nodrošinātu konsekventāku, efektīvāku un lietderīgāku valdes locekļu un pamatfunkciju veicēju uzraudzību, galveno uzmanību pievēršot prudenciālās uzraudzības svarīgākajiem jautājumiem. Tas jo īpaši attiecas uz tādiem jautājumiem kā i) skaidru termiņu un procedūru noteikšana visām dalībvalstīm; ii) vajadzība pēc jaunu faktu rašanās, lai novērtētu pilnvaru termiņa pagarināšanu; iii) obligāti ex ante novērtējumi ietekmīgākajām iestādēm; iv) pamatfunkciju veicēju novērtējums; v) KPD 88. pantā noteiktā izpilddirektora – padomes priekšsēdētāja atbrīvojuma atcelšana; un vi) kredītiestādes atbildība par tās valdes locekļu piemērotības nodrošināšanu.

ECB uzskata, ka jaunajā regulējumā būtu jāiekļauj pienācīgs proporcionalitātes līmenis, kas arī tas gūtu labumu no vēl proporcionālākas pieejas kompetento iestāžu veiktiem atbilstības un piemērotības novērtējumiem. Lai gan ierosinātajā regulējumā kopumā jau tiek izmantota pienācīgi proporcionāla pieeja atbilstības un piemērotības novērtējumiem (tostarp attiecinot ex ante novērtējumus tikai uz lielām iestādēm), ECB ir gatava turpināt pētīt un apspriest iespējas, kā nodrošināt atbilstīgu proporcionalitātes līmeni jaunajā regulējumā. Jo īpaši proporcionalitāte ļauj kompetentajām iestādēm koncentrēt savus resursus uz vissvarīgākajiem novērtējumiem.

Visbeidzot, ECB atzīmē, ka ex ante atbilstības un piemērotības novērtējumi, kas paredzēti ierosinātajos KPD grozījumos, neietekmē dažu struktūru likumā noteiktās tiesības iecelt pārstāvjus uzraudzīto iestāžu valdēs saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem.

Neraugoties uz kopumā stingro atbalstu ierosinātajām izmaiņām, ECB gan turpmāk, gan tehniskajā darba dokumentā sniedz vairākus komentārus par konkrētiem to aspektiem.

3.2.   Precizējums, ka ierosinātajiem ex ante atbilstības un piemērotības novērtējumiem ir tikai procesuāls raksturs: Ierosināto KPD grozījumu 38. apsvērums

Ierosināto KPD grozījumu 38 apsvērumā uzsvērts, cik svarīgs ir lielu iestāžu vadības struktūras locekļu piemērotības novērtējums, pirms šie locekļi sāk pildīt savus pienākumus. Lai gan ECB stingri atbalsta paredzēto proporcionālo ex ante novērtējumu, varētu tikt vēl vairāk precizēts, ka ierosinātie noteikumi attiecībā uz ex ante atbilstības un piemērotības novērtējumu galvenokārt ir procesuāli un neietekmē noteiktu struktūru vai juridisko personu nacionālajos tiesību aktos noteiktās tiesības iecelt pārstāvjus uzraudzīto iestāžu vadības struktūrās saskaņā ar piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem. Tāpēc ECB ierosina ieviest papildu precizējumu 38. apsvērumā, kura mērķis būtu pārliecināt dalībvalstis, ka ierosinātie KPD grozījumi neietekmēs tiesību aktos noteiktās tiesības, kas izriet no piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem. Tomēr būtu jāievieš atbilstīgi aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu šo pārstāvju piemērotību, piemēram, efektīva uzraudzība pār vadības struktūras piemērotību kopumā (kolektīvā piemērotība) un turpmāki pasākumi, lai vajadzības gadījumā novērstu iespējamos interešu konfliktus un jautājumus, kas saistīti ar pienākumu izpildei nepieciešamo laiku un pieredzi.

3.3.   Apstiprinājumam par saņemšanu divu dienu termiņa ieviešana – jaunais KPD 91.b panta 3. punkts un 91.d panta 3. punkts

Ierosinātais tikai divu dienu termiņš rakstiskam saņemšanas apstiprinājumam praksē būtu ārkārtīgi grūti piemērojams visām iesaistītajām kompetentajām iestādēm, ņemot vērā ļoti lielo atbilstības un piemērotības pieteikumu pieplūdumu un plašo pārbaudāmo dokumentāciju. Konkrētāk, daudzos gadījumos, kuros pieteikums attiecas uz vairākām ieceltām personām, šis termiņš uzraudzības iestādēm varētu nebūt izpildāms. Kopumā šis noteikums var apdraudēt atbilstības un piemērotības procedūru termiņa ievērošanu.

Tādēļ ECB aicina svītrot divu dienu termiņu.

3.4.   Pilnvaras izstrādāt īstenošanas tehniskos standartus (ITS) attiecībā uz informācijas sniegšanas standarta veidlapām, veidnēm un procedūrām – jaunais KPD 91.b panta 10. punkts un 91.d panta 8. punkts

ECB atbild par Vienotā uzraudzības mehānisma (VUM) efektīvu un konsekventu darbību. Šajā sakarā VUM ietvaros panākts progress attiecībā uz veidlapu un IT risinājumu konsekventu izmantošanu atbilstības un piemērotības pieteikumu apstrādei. Tādēļ ECB uzsver, ka ITS būtu jāatbilst šiem saskaņošanas centieniem un, iespējams, varētu tikt izmantota jau izveidotā infrastruktūra.

Ņemot vērā iepriekš minēto, ECB ierosina attiecīgajos noteikumos vai apsvērumos iekļaut atsauci, kas aicina EBI, izstrādājot ITS, balstīties uz paraugpraksi un pastāvošajiem instrumentiem.

3.5.   Procesuālās sekas, ja uzraudzītās iestādes neievēro pienākumus un termiņus – jaunais KPD 91.b panta 10. punkts un 91.d panta 8. punkts

Uzraudzības pilnvaras, kas uzraudzības iestādēm pieejamas gadījumos, kuros iestādes neatbild uz papildu informācijas pieprasījumiem noteiktajā termiņā, neietver kompetento iestāžu pilnvaras paziņot, ka pieteikums ir nepilnīgs un tādēļ jāiesniedz jauns pieteikums. Tāpēc ECB aicina ieviest papildu juridisko pamatu, kas ļautu kompetentajām iestādēm uzskatīt pieteikumu par nepilnīgu, tādējādi radot nepieciešamību to iesniegt atkārtoti. Tas nodrošinātu, ka papildu dokumentu vai informācijas sniegšanas termiņu neievērošanai ir procesuālas sekas, neskarot subjekta iespēju iesniegt jaunu pieteikumu, tādējādi uzsākot jaunu procedūru.

Ņemot vērā iepriekš minēto, ECB ierosina iekļaut šādas papildu procesuālās sekas KPD jaunajā 91.b panta 4. punktā un 91.d panta 4. punktā.

3.6.   Iespēja pagarināt vērtēšanas periodu, ja informācija tiek pieprasīta no citām personām

KPD jaunais 91.b panta 4. punkts un 91.d panta 4. punkts ļauj pagarināt vērtēšanas periodu, ja kompetentās iestādes pieprasa papildu dokumentus vai informāciju no iestādēm, bet ne gadījumos, kuros dokumentāciju vai informāciju pieprasa citas personas, piemēram, tiesu iestādes un/vai citas uzraudzības iestādes. Pēdējā ir ļoti izplatīta parādība, kas bieži patērē vairāk laika.

Tādēļ ECB ierosina grozīt šos noteikumus, lai tie attiektos arī uz situācijām, kuros dokumentācija vai informācija tiek pieprasīta no citām iestādēm.

3.7.   Iespēja iestādēm veikt valdes locekļu (iekšējo) piemērotības novērtējumu pēc tam, kad tie ieņēmuši savus amatus – jaunais KPD 91.a panta 2. punkts

Jaunā KPD 91.a panta 2. punkta otrā daļa ļauj steidzamos apstākļos iecelt vadības struktūras locekļus bez jebkāda veida piemērotības novērtējuma. ECB pauž bažas par to, ka šī iespēja var izraisīt nepiemērotu kandidātu iecelšanu, arī neskaidrību dēļ, kas ir šajā kontekstā izmantoto terminu “absolūti nepieciešams” un “nekavējoties” interpretācijas pamatā.

Tāpēc ECB ierosina, ka iestādēm jāveic piemērotības novērtējums, pirms vadības struktūras locekļi sāk pildīt savus pienākumus pat izņēmuma gadījumos. Tomēr šādā scenārijā varētu būt nepieciešams veikt vieglāku novērtējumu saskaņā ar nosacījumiem, kas jāprecizē EBI izstrādātajās pamatnostādnēs. Šīs pamatnostādnes arī sniegtu norādījumus par gadījumiem, kurus varētu uzskatīt par steidzamiem, t. i., tādiem, kuros ir absolūti nepieciešams nekavējoties nomainīt valdes locekļus.

4.   Prasības trešo valstu filiālēm (TVF)

TVF regulējuma saskaņošana ir svarīga, lai izveidotu visaptverošu pārskatu par trešo valstu grupu darbībām ES, saskaņotu praksi ES un nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus trešo valstu grupām ES un Eiropas kredītiestādēm, izvairoties no regulējuma arbitrāžas iespējām, vienlaikus neliedzot trešo valstu grupām piekļuvi ES finanšu tirgum, izveidojot filiāles. ECB uzskata, ka ir būtiski nodrošināt attiecīgajām kompetentajām iestādēm efektīvus uzraudzības instrumentus. TVF regulējuma saskaņošana ir arī iespēja saskaņot ES prasības ar salīdzināmiem standartiem citās galvenajās jurisdikcijās un saglabāt vienotā tirgus globālo atvērtību.

Ņemot vērā iepriekš minēto, ECB atzinīgi vērtē saskaņotos obligātos standartus filiāļu atļauju izsniegšanai un atsaukšanai, iekšējai pārvaldībai un riska kontrolei, kā arī pastiprinātās saskaņotās pārskatu sniegšanas prasības. ECB atzinīgi vērtē arī kompetento iestāžu pilnvaras pieprasīt TVF izveidot meitasuzņēmumu sistēmiskas nozīmes gadījumos, kam nevajadzētu piemērojot automātisku aktivizēšanas mehānismu, bet gan atvērtā rezultāta uzraudzības novērtēšanas mehānismu, sasniedzot noteiktas robežvērtības. Turklāt jaunā sistēma ļaus veikt visaptverošu uzraudzību, izmantojot uzraudzības iestāžu ciešāku sadarbību, piemēram, uzraudzības iestāžu kolēģijās iekļaujot 1. klases TVF. Šajā sakarā ECB atzinīgi vērtē arī Komisijas centienus nodrošināt citu grupas struktūru (t. i., meitasuzņēmumu) uzraudzības iestāžu pienācīgu iesaisti tādu lēmumu pieņemšanā, kas ietekmē trešo valstu grupu darbības struktūru ES.

Turklāt ECB atbalsta precizējumu, ka TVF var veikt tikai darbības, kuru veikšanai tām piešķirta atļauja, un tikai tās dalībvalsts teritorijā, kura piešķīrusi šādu atļauju, un ka šādu darbību veikšana pārrobežu mērogā Savienības teritorijā ir skaidri aizliegta.

ECB ne tikai stingri atbalsta priekšlikumu, bet arī ierosina grozījumus šādās jomās.

Lai nodrošinātu, ka tiek ņemts vērā filiāles darbību faktiskais apjoms, tādējādi palīdzot izvairīties no tā, ka trešo valstu grupas izmanto īpašu grāmatvedības praksi, lai paliktu zem robežvērtībām, ir svarīgi, lai tiktu ņemti vērā ne tikai tie aktīvi, kas iegrāmatoti filiālē, bet arī aktīvi, kurus filiāle ir iniciējusi, bet kuri iegrāmatoti attālināti citā vietā, ciktāl šāda prakse saskaņā ar jaunajiem tiesību aktiem tiek uzskatīta par iespējamu. Lai gan ierosinātie KPD grozījumi ietver pilnvaras EBI izstrādāt regulatīvus tehniskos standartus attiecībā uz iegrāmatošanas kārtību, ECB uzskata, ka būtu efektīvāk pašā KPD iekļaut arī tiešu skaidrojumu par to, kā aprēķināt filiāles aktīvus, lai novērtētu robežvērtības (piem., filiāļu klasificēšanai 1. klasē un sistēmiskās nozīmes novērtēšanai).

Turklāt ECB ierosina, ka apkopotā informācija par trešās valsts grupas meitasuzņēmumu un trešo valstu filiāļu Savienībā turētajiem vai iegrāmatotajiem aktīviem un pasīviem, kas trešo valstu filiālēm jāsniedz savai kompetentajai iestādei, būtu jādara pieejama arī kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par minētās trešās valsts grupas meitasuzņēmumu uzraudzību. Šis priekšlikums ļaus gūt visaptverošu pārskatu un analīzi par trešo valstu grupu ietekmi uz Eiropu. Šajā nolūkā ECB arī ierosina paplašināt šīs pārskatu sniegšanas prasības darbības jomu attiecībā uz galvenā uzņēmuma sniegtajiem pakalpojumiem, lai aptvertu arī tiešos pārrobežu ieguldījumu pakalpojumus, ko sniedz trešo valstu grupa, un ieguldījumu pakalpojumus, ko sniedz trešo valstu grupa, pamatojoties uz reverso mārketingu.

5.   Banku pakalpojumu tieša sniegšana ES, ko veic trešo valstu uzņēmumi

5.1   Prasība izveidot filiāli trešo valstu uzņēmumu banku pakalpojumu sniegšanai – jaunais KPD 21.c pants

ECB atzinīgi vērtē KPD jaunajā 21.c pantā iekļauto precizējumu, ka, lai sniegtu banku pakalpojumus Savienībā, trešo valstu uzņēmumiem jāizveido filiāle vai jāizveido meitasuzņēmums kādā no Savienības teritorijām, lai izvairītos no neregulētām un neuzraudzītām darbībām, kas rada riskus finanšu stabilitātei ES.

Tomēr ECB uzskata, ka KPD jaunajā 21.c pantā iekļauto banku pamatpakalpojumu darbības joma ir neskaidra. Tāpēc ECB aicina Savienības likumdevējas iestādes precizēt KPD jaunā 21.c panta formulējumu un jo īpaši sniegt skaidru sarakstu ar banku pamatpakalpojumiem, kas iekļauti šajā pantā, ņemot vērā arī spēkā esošās prasības citos ES tiesību aktos, kas reglamentē konkrētus pakalpojumus, piemēram, maksājumu pakalpojumus un elektronisko naudu, kā arī jaunā panta ietekmi uz pasaules finanšu tirgu likviditāti.

6.   Uzraudzības pilnvaras

ECB atzinīgi vērtē ierosinātos KPD grozījumus attiecībā uz uzraudzības pilnvarām, jo tie vēl vairāk saskaņo trīs pilnvaru veidus, pieprasot kompetentajai iestādei novērtēt i) līdzdalības iegūšanu finanšu un nefinanšu sektora sabiedrībās; ii) aktīvu būtisku nodošanu un iii) apvienošanos/sadalīšanu. Pašreizējās atšķirības nacionālajās pilnvarās šajos trijos aspektos un tas, ka ECB pašlaik šādas pilnvaras īsteno tikai tad, ja tās ir pieejamas saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem, rada nevienlīdzīgus konkurences apstākļus un padara ECB uzraudzības darbības VUM ietvaros mazāk efektīvas. Vienots noteikumu kopums attiecībā uz galvenajām prudenciālajām pilnvarām vienlaikus veicinās saskaņotību iekšējā tirgū un uzlabos uzraudzības vispārējo kvalitāti un efektivitāti. Vajadzīga turpmāka koordinācija starp šīm jaunajām uzraudzības pilnvarām un pilnvarām, kas jau paredzētas KPD. Šajā nolūkā ECB tehniskajā darba dokumentā sniedz dažus redakcionālus ieteikumus.

ECB īpaši atzinīgi vērtē to, ka Komisijas priekšlikumā atzīta nepieciešamība saskaņot pilnvaras, kas paredzētas KPD III sadaļas 3., 4. un 5. nodaļā attiecībā uz būtiskas līdzdalības iegūšanu kredītiestādē un būtiskas līdzdalības iegādi, ko veic iestāde. Tomēr šai saskaņošanai būtu ne tikai jānodrošina informācijas apmaiņa starp kompetentajām iestādēm, bet arī jāparedz process un grafiks attiecīgajām procedūrām, kas vienlaikus notiek vienai un tai pašai darbībai.

Papildus šai procedūras saskaņošanai būtu skaidri jānošķir jēdziens “būtiska līdzdalība”, kas būtu jākoncentrē uz iegādes ietekmi uz mērķa kredītiestādi, un “būtiska iegāde”, kurai būtu jākoncentrējas uz iegādes ietekmi uz ieguvēju.

Turklāt saskaņā ar savu iepriekš pausto nostāju (13) ECB aicina iekļaut papildu uzraudzības pilnvaras attiecībā uz i) kredītiestāžu statūtu grozīšanu, ii) saistīto personu darījumiem un iii) būtiskiem ārpakalpojumu mehānismiem. Šo pilnvaru saskaņošana joprojām ir nepieciešama, un tā palīdzētu turpināt virzību uz patiesi vienotu noteikumu kopumu un samazināt regulējuma sadrumstalotību visā VUM.

7.   Administratīvās sankcijas

Ierosinātie KPD grozījumi atspoguļo ECB nostāju šajā jautājumā (14). Atzinīgi vērtējami visi centieni vēl vairāk saskaņot un stiprināt sankciju piemērošanas un izpildes pilnvaras Savienības līmenī, kas veicinās prudenciālo prasību efektīvu izpildi Savienībā. Jo īpaši jānorāda, ka kompetento iestāžu izpildes pilnvaras tiek pastiprinātas, ieviešot iespēju piemērot periodiskus soda maksājumus kā jaunu izpildes pasākumu, kura mērķis ir atjaunot atbilstību prudenciālajām prasībām, un ka šāds pasākums neskar turpmāku iespēju piemērot sankcijas par pārkāpuma izdarīšanu. Tādēļ ir ļoti svarīgi, lai atšķirība starp šo jauno izpildes pasākumu, administratīvajiem sodiem un citiem administratīviem pasākumiem saskaņā ar KPD tiktu atspoguļota arī transponēšanā, ko dalībvalstis veic nacionālajos tiesību aktos. Turklāt ECB atzinīgi vērtē arī to, ka paplašināts to pārkāpumu saraksts, par kuriem piemēro administratīvos sodus, un ka precizēta “kopējā gada apgrozījuma” definīcija.

8.   Uzraudzības salīdzinošā novērtēšana

ECB atzinīgi vērtē ierosinātos grozījumus KPD 78. pantā un jo īpaši to, ka šie grozījumi paplašina uzraudzības salīdzinošās novērtēšanas darbības jomu, attiecinot to arī uz modeļiem, ko kredītiestādes izmanto, lai aprēķinātu paredzamos kreditēšanas zaudējumus saskaņā ar 9. SFPS. Tas ir ļoti svarīgi, lai nodrošinātu to modeļu stabilitāti, kurus, lai noteiktu savas kredītriska kapitāla prasības, cita starpā izmanto kredītiestādes, kas nav apstiprinājušas iekšējos modeļus. Atzinīgi vērtējama arī alternatīvās standartizētās pieejas attiecībā uz tirgus risku pievienošana uzraudzības salīdzinošās novērtēšanas tvērumam kā papildinājums informācijai, kas izriet no iekšējā modeļa pieejas, un kā papildu pasākums ceļā uz Bāzeles tirgus riska regulējuma pilnīgu īstenošanu ES.

Turklāt ECB atzinīgi vērtē priekšlikumu dot EBI iespēju veikt salīdzinošo novērtēšanu divreiz gadā. ECB iesaka piešķirt EBI vēl lielāku elastību šo pasākumu biežuma noteikšanā. ECB arī ierosina skaidrāk definēt šos pasākumus.

Visbeidzot, ECB ierosina, ka iestādēm nevajadzētu būt pienākumam katru gadu, t. i., arī gados, kad EBI neveic šādu pasākumu, iesniegt savu aprēķinu rezultātus kompetentajām iestādēm. Tā vietā ECB ierosina saskaņot iesniegšanas un novērtēšanas biežumu, samazinot iestāžu pārskatu sniegšanas slogu.

9.   Informācijas atklāšana

ECB atzinīgi vērtē EBI pārvaldītā jaunā integrētā centra mērķi attiecībā uz III pīlāra informācijas atklāšanu, ko veic kredītiestādes, kura uzdevums ir samazināt slogu bankām un atvieglot III pīlāra informācijas izmantošanu visām ieinteresētajām personām. Uzraudzības iestādes varētu gūt labumu no centralizēta informācijas atklāšanas centra, jo tas atvieglotu to lomu III pīlāra informācijas kvalitātes nodrošināšanā.

Priekšlikums paredz piemērot atšķirīgu pieeju attiecībā uz informācijas par mazām un mazāk sarežģītām iestādēm (SNCI) un informācijas par lielākām kredītiestādēm kvantitatīvu publiskošanu. Attiecībā uz SNCI EBI izmantos uzraudzības pārskatus, lai apkopotu atbilstošo (kvantitatīvo) informācijas publiskošanu, pamatojoties uz iepriekš noteiktu kartēšanu, savukārt attiecībā uz lielākām iestādēm EBI saņems pilnīgas informācijas atklāšanas datnes “elektroniskā formātā” un tai būs jāpublicē datnes tajā pašā dienā, kad tā datnes saņems. Šī atšķirīgā pieeja nešķiet pamatota. Visām kredītiestādēm neatkarīgi no to lieluma un sarežģītības varētu piemērot vienu pieeju kvantitatīvai informācijas atklāšanai, lai samazinātu pārskatu sniegšanas slogu visām kredītiestādēm. Tāpat termiņš, kurā EBI jāpublicē III pīlāra informācija centralizētajā informācijas atklāšanas centrā, neļauj veikt saskaņošanu starp uzraudzības pārskatu sniegšanu un III pīlāra informācijas atklāšanu, kas varētu radīt papildu darba slodzi uzraudzības iestādēm un skaidrības trūkumu ieguldītājiem un citiem III pīlāra informācijas lietotājiem. Turklāt kvalitatīvās informācijas atklāšanu un atsevišķas kvantitatīvās informācijas atklāšanu nevar iegūt no uzraudzības pārskatiem, pamatojoties uz iepriekš noteiktu kartēšanu. Šis jautājums attiecas gan uz SNCI, gan citām iestādēm. Tāpēc būtu jāprecizē process šādas informācijas iesniegšanai EBI. Papildu apsvērumi par paredzēto III pīlāra centralizēto informācijas atklāšanas centru sniegti Atzinuma CON/2022/11 kontekstā.

Gadījumos, kuros ECB iesaka grozīt ierosinātos KPD grozījumus, konkrētais redakcionālais priekšlikums ir izklāstīts atsevišķā tehniskā darba dokumentā, kuram pievienots attiecīgs paskaidrojuma teksts. Tehniskais darba dokuments angļu valodā ir pieejams EUR-Lex.

Frankfurtē pie Mainas, 2022. gada 27. aprīlī

ECB prezidente

Christine LAGARDE

---

(1)  COM(2021) 663 final.

1

(2)  COM(2021) 664 final.

2

(3)  Attiecībā uz kapitāla minimālās robežvērtības vispārējo īstenošanu skatīt Eiropas Centrālās bankas Atzinumu CON/2022/11 (2022. gada 24. marts) par priekšlikumu grozīt Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz prasībām kredītriskam, kredīta vērtības korekcijas riskam, operacionālajam riskam, tirgus riskam un pašu kapitāla minimālajai robežvērtībai. Visi ECB atzinumi pieejami EUR-Lex.

3

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

4

(5)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.).

5

(6)  Sk. jo īpaši ECB ieguldījumu Eiropas Komisijas mērķorientētajā apspriešanā par krīzes pārvarēšanas un noguldījumu apdrošināšanas regulējuma pārskatīšanu, 9. lpp., pieejams ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu

6

(7)  Sk. 2021. gada 6. jūlija Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un Sociālo Lietu Komitejai un Reģionu Komitejai: Pārejas uz ilgtspējīgu ekonomiku finansēšanas stratēģija, COM(2021) 390 final, 14. lpp.

7

(8)  The state of climate and environmental risk management in the banking sector – Report on the supervisory review of banks’ approaches to manage climate and environmental risks, 2021. gada novembris, pieejams ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu

8

The state of climate and environmental risk management in the banking sector – Report on the supervisory review of banks’ approaches to manage climate and environmental risks

(9)  Piem., Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/631 (2019. gada 17. aprīlis) par CO2 emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem un ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 111, 25.4.2019., 13. lpp.). Šādi standarti ar darījuma partneru starpniecību tieši ietekmē kredītiestādes īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā.

9

2

(10)  Sk. 2021. gada 6. jūlija Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un Sociālo Lietu Komitejai un Reģionu Komitejai: Pārejas uz ilgtspējīgu ekonomiku finansēšanas stratēģija, COM(2021) 390 final, 17. lpp.

10

(11)  Sk. arī atzinumu CON/2022/11, kurā sniegti sīkāki komentāri par kapitāla minimālās robežvērtības īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz tā piemērošanas līmeni un pārejas pasākumiem.

11

(12)  Pārvaldības struktūru vadības spēju nepilnības ir vienas no galvenajām kredītiestāžu ievainojamībām, kuras būs uzraudzības pārbaudes un novērtējuma procesa pamatā un kuras uzskaitītas ECB uzraudzības prioritātēs 2022.–2024. gadam, kas pieejamas ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu

12

(13)  Sk. 1.12.2. punktu Eiropas Centrālās bankas Atzinumā CON/2017/46 (2017. gada 8. novembris) par grozījumiem kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību kapitāla prasību Savienības regulējumā (OV C 34, 31.1.2018., 5. lpp.).

13

(14)  Sk. Atzinuma CON/2017/46 1.15. punktu.

14

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/97 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/97

---

Padomes secinājumi par to, kā pievērsties teroristu un vardarbīgu ekstrēmistu radītā pastāvīgi mainīgā apdraudējuma ārējai dimensijai

(2022/C 248/04)

Ievads

| 1. | Atbilstoši Eiropadomes 25. martā apstiprinātajam Stratēģiskajam kompasam drošībai un aizsardzībai Padome atzīst, ka terorisms un vardarbīgs ekstrēmisms visās to izpausmēs un neatkarīgi no to izcelsmes turpina radīt lielu izaicinājumu stratēģiskā vidē, ko jau ietekmējušas vairākas ģeopolitiskās pārbīdes un pieaugoša nestabilitāte. Tā atkārtoti apstiprina savu nelokāmo apņemšanos aizsargāt ES iedzīvotājus no šiem apdraudējumiem un radīt ES iespējas kļūt par spēcīgāku un spējīgāku drošības garantu, vienlaikus atkārtoti apstiprinot savas pamatvērtības un pamatprincipus saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, jo īpaši starptautiskajām cilvēktiesībām un humanitārajām tiesībām. Šajā nolūkā Padome atzīst, ka ir vajadzīga pastiprināta daudzpusēja iesaiste un pastiprināta sadarbība ar stratēģiskiem starptautiskiem partneriem, kur tas kalpo ES interesēm. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Šajā sakarā Padome atgādina, ka tā pauž visstingrāko nosodījumu par neprovocēto, nepamatoto un nelikumīgo Krievijas Federācijas militāro agresiju pret Ukrainu, kas rupji pārkāpj starptautiskās tiesības un ANO Statūtu principus un grauj Eiropas un pasaules drošību un stabilitāti. Tā pauž nopietnas bažas par iespējamo ilgtermiņa ietekmi, ko šī agresija var radīt uz terorisma apdraudējumu gan ES, gan pasaulē. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Padome uzsver, ka joprojām ir aktuāls novērtējums un apņemšanās, kas izriet no tās 2020. gada 15. jūnija secinājumiem par ES ārējo darbību terorisma un vardarbīga ekstrēmisma novēršanai un apkarošanai. Kopā ar iepriekšējiem 2015. gada 9. februāra un 2017. gada 19. jūnija secinājumiem un atbilstoši ES 2005. gada terorisma apkarošanas stratēģijai, Eiropas Drošības programmai un ES 2016. gada Globālajai stratēģijai, kā arī 2020. gada 24. jūlija ES Drošības savienības stratēģijai un 2020. gada 9. decembra ES terorisma apkarošanas programmai tie veido stabilu un konsekventu politisko satvaru vērienīgai Eiropas iesaistei globālajā arēnā. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tādēļ Padomes šodien pieņemto jauno secinājumu mērķis ir nodrošināt, lai politiskās norādes, kas virza mūsu kopīgo rīcību, arī turpmāk būtu pielāgotas realitātei, ar kādu ES saskaras drošības jomā. Šajā nolūkā tajos tiek pievērsta uzmanība nesenajām būtiskajām izmaiņām apdraudējuma būtībā, kā arī globālajā kontekstā, kurā ES darbojas, lai novērstu un apkarotu terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu. |
| --- | --- |

4.

Pastāvīgi mainīgais starptautiskā terorisma apdraudējums

| 5. | Padome uzsver, ka Da’esh, al-Qaeda un ar tiem saistītie grupējumi joprojām ir nozīmīgākais terorisma apdraudējums visā pasaulē. Neraugoties uz zaudēto teritoriālo kontroli pār atsevišķām Irākas un Sīrijas daļām, kā arī nepārtrauktiem un būtiskiem triecieniem pret tās vadību, Da’esh ir mērķtiecīgi atgriezusies pie pagrīdes nemieru taktikas, vienlaikus cenšoties vēl vairāk destabilizēt abas valstis, atbrīvot apcietinātos kaujiniekus, saglabāt ietekmi un uzturēt vietējus atbalstītājus, saglabāt finansējuma avotus un galu galā atjaunot apdraudējuma īstenošanas spējas. Ņemot vērā minēto, Padome aicina ES un tās dalībvalstis koncentrēties uz savas visaptverošās pieejas stiprināšanu, saglabājot nelokāmu apņemšanos kopā ar Globālo koalīciju pret Da’esh un citiem svarīgiem partneriem apkarot terorismu Irākā un Sīrijā, vienlaikus apņēmīgi novēršot apdraudējumu, ko rada abu teroristu organizāciju globālo tīklu paplašināšanās. Padome arī atkārtoti uzsver, ka konfliktam Sīrijā ir vajadzīgs politisks risinājums saskaņā ar ANO DP Rezolūciju 2254. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Padome atzīmē, ka vairāki Āfrikas reģioni saskaras ar īpaši satraucošu terorisma un vardarbīga ekstrēmisma apdraudējuma palielināšanos, tostarp Sāhelā, kas rada risku, ka tie varētu izplatīties uz Rietumāfriku un Gvinejas līci. Šādos apstākļos tā atkārtoti pauž atbalstu Āfrikas vadītām iniciatīvām, kuru mērķis ir to terorisma apkarošanas centienu centrā izvirzīt novēršanu un civiliedzīvotāju aizsardzību, kā norādīts Sestajā ES un ĀS samitā, kas 2022. gada 17. un 18. februārī notika Briselē. Gan Da’esh, gan al-Qaeda ir izdevies izmantot vakuumus drošības, ekonomikas, sociālajā un pārvaldības jomā, lai veicinātu saistīto vietējo grupējumu teritoriālo izplešanos. Padome ar lielām bažām atzīmē, ka arvien lielākā skaitā valstu tiek sagrozīti demokrātijas principi un tiesiskums, kā arī vardarbīgi aktori arvien vairāk militarizējas un izplatās neaizsargātos reģionos. No šāda viedokļa tā pauž pārliecību, ka tādu tā saucamo privāto militāro uzņēmumu izmantošana kā Krievijas atbalstītā “Vāgnera grupa”, kas, aizbildinoties ar cīņu pret terorismu, nodarbojas ar vietējo dabas resursu izlaupīšanu, rupji pārkāpj cilvēktiesības un saasina etnisko spriedzi, tā visa rezultātā ilgtermiņā novedīs pie tā, ka tiks stiprinātas Da’esh, al-Qaeda un ar tiem saistīto grupējumu un organizāciju intereses. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Taliban īstenotā Afganistānas pārņemšana, kas var izraisīt plašāku ietekmi reģionā, raisa nopietnas bažas attiecībā uz ES cīņu pret terorismu, savukārt vistiešāko terorisma apdraudējumu valstī šobrīd rada Da’esh Horasānas provinces grupējuma (Da’esh Khorasan Province) atdzimšana. Padome arī atkārtoti pauž dziļas bažas par Taliban saikni gan ar al-Qaeda kodolu, gan ar tā reģionālo filiāli (Indijas subkontinenta “al Qaeda” –AQIS); tās vērtējumā minētās grupas, visticamāk, gūs labumu no pašreizējās situācijas ilgtermiņā, lai iegūtu un nodrošinātu finansējumu, tostarp iesaistoties dažādos nelikumīgas tirdzniecības veidos, un savervētu jaunus dalībniekus, kā rezultātā varētu atjaunoties spēja radīt tiešu apdraudējumu Eiropas interesēm. Tā atgādina nepārprotamo prasību Taliban izbeigt visas tiešās un netiešās saiknes ar starptautisko terorismu, un tā turpinās cieši pārraudzīt situāciju atbilstoši 2021. gada 15. septembrī pieņemtajiem secinājumiem un saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2593. Ņemot vērā ES Afganistānas terorisma apkarošanas rīcības plānā ieteiktos pasākumus, Padome ir gatava mobilizēt visus tās rīcībā esošos attiecīgos rīkus, lai nodrošinātu, ka Afganistāna atkal nekļūst par teroristu organizāciju patvēruma vietu. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Padome uzsver, ka ir jārisina kritiskā problēma, ko rada Da’esh un al-Qaeda spēja piesaistīt nepieredzētu skaitu atbalstītāju visā pasaulē. Neraugoties uz militārām grūtībām, ko pēdējā laikā piedzīvojušas abas organizācijas, daudzos reģionos, jo īpaši Irākā un Sīrijā, vēl arvien uzturas daudzi – galvenokārt vietējie, bet arī ārvalstu – kaujinieki teroristi, un tas joprojām rada lielu drošības risku. Atzīmējot, ka pret šīm grupām nevar panākt ilgstošu uzvaru, ja vien šis jautājums netiek pienācīgi risināts, Padome uzsver, ka ES un tās dalībvalstīm ir jāturpina attīstīt visaptverošu pieeju, kuras mērķis ir, risinot humanitārās, sociālās un attīstības vajadzības, novērst neaizsargāto iedzīvotāju, tostarp jauniešu, savervēšanu par kaujiniekiem teroristiem. Tā arī uzsver, ka ir jānovērš kaujinieku teroristu un viņu ģimeņu neatklāta pārcelšana, jāveicina pārskatatbildība, jānosaka pielāgotas deradikalizācijas, rehabilitācijas un reintegrācijas stratēģijas, attiecīgā gadījumā jānodrošina pienācīga par terorismu notiesāto personu pārraudzība apcietinājumā un pēc apcietinājuma, kā arī jāsniedz lielāks atbalsts valstīm, kuras visvairāk skar “personu, kas atgriežas” parādība. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Padome atzīst, ka pieaug apdraudējums, ko rada labējais vardarbīgais ekstrēmisms un terorisms, kas ir nopietna globāla problēma ES un tās dalībvalstīm. Transnacionāli kontakti labējo vardarbīgo ekstrēmistu grupējumu un indivīdu starpā ir kļuvuši plašāki un aptver ne tikai saziņu internetā, bet šobrīd arī koordināciju, finansēšanu, vervēšanu un kopīgu darbības taktiku. Turklāt Padome atzīmē, ka pieaug tādu vardarbīgu darbību skaits, kas saistītas ar kreiso vardarbīgo ekstrēmismu un terorismu, un arī šīm tendencēm ir jāturpina cieši sekot. Tādēļ tā aicina veicināt vienotu izpratni par apdraudējumu un stiprināt starptautisko iesaisti cīņā pret politiski motivētu vardarbīgu ekstrēmismu un terorismu, tostarp tādās jomās kā atbildes vēstījumi, informācijas apmaiņa, spēju veidošana un paraugprakses izplatīšana, inter alia ar izglītošanu visos līmeņos izkopjot kritisko domāšanu, veicinot digitālo pratību un sabiedrības drošību tiešsaistē un sekmējot kultūru dialogu un iecietību. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Padome pauž bažas par pieaugošo apdraudējumu, ko rada pašmāju terorisms un uzbrukumi, ko īsteno personas, kas darbojas vienas pašas. Tā atzīmē, ka globālās teroristu organizācijas ir apzināti iesaistījušās stratēģijā, kas vērsta uz to, lai iedvesmotu personas, kurām vairumā gadījumu nav iepriekšējas saiknes ar starptautisko terorismu un kuras galvenokārt izmanto rudimentārus darbības veidus, tādējādi apgrūtinot to darbību novēršanu. Šī stratēģija ir pastiprinājusies Covid-19 pandēmijas laikā, kas ir palielinājusi neaizsargātu cilvēku izolāciju un pastiprinājusi viņu pakļautību bieži vien ātrai radikalizācijai, konkrēti tiešsaistē. Tādēļ Padome uzsver, ka ir jāturpina pielikt pūles, lai dalītos analīzē, atklātu, kā arī novērstu radikalizāciju gan tiešsaistē, gan bezsaistē. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Padome ar bažām atzīmē vardarbīga ekstrēmisma ideoloģiju izplatīšanos, kas var radīt labvēlīgu augsni terorismam. Tā uzsver – ir jānovērš tas, ka tiek izplatītas un finansētas visu veidu vardarbīga ekstrēmisma propagandas, tostarp vardarbīga islāma ekstrēmisma ideoloģija, kuras neatbilst pamattiesībām un pamatbrīvībām, kas ir ES vērtību un principu stūrakmens. Šajā nolūkā Padome jo īpaši aicina risināt jautājumu par nepārredzamu ārvalstu aktoru izcelsmes finansējumu, kas veicina nevēlamu ietekmi uz pilsoniskajām un reliģiskajām organizācijām ES un globālā mērogā. Tā arī aicina apzināt efektīvus veidus, kā novērst apdraudējumu, ko rada organizācijas, indivīdi un vienības, kuru darbību tiešais mērķis ir radikalizēt, indoktrinēt un iedvesmot cilvēkus pastrādāt vardarbību un terora aktus. |
| --- | --- |

11.

Jaunu tehnoloģiju ļaunprātīga izmantošana terorisma nolūkā

| 12. | Padome atzīst, ka jaunās tehnoloģijas, pirmkārt un galvenokārt, sniedz milzīgu iespēju ES ekonomikai un sabiedrībai un var vienlīdz veicināt ES terorisma apkarošanas un vardarbīga ekstrēmisma novēršanas un apkarošanas centienus. Vienlaikus tā arī uzsver, ka ir jāņem vērā leģitīmas bažas par drošību, kas izriet no tā, ka terorisma aktori var ļaunprātīgi izmantot dažus no šiem rīkiem, piemēram, trīsdimensiju drukāšanu, bezpilota gaisa kuģu sistēmas (UAS) u. c. Šajā nolūkā Padome mudina ES saglabāt visaptverošu daudzu ieinteresēto personu pieeju, kas ietver ciešus kontaktus ar partnervalstīm, daudzpusējiem forumiem, privāto sektoru un akadēmiskajām aprindām un pilsoniskās sabiedrības, tostarp sieviešu tiesību organizāciju un sieviešu un jauniešu vadītu organizāciju, jēgpilnu līdzdalību. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Padome uzsver, ka ir ārkārtīgi svarīgi saglabāt vārda brīvību un citas pamattiesības, kurām ir būtiska nozīme demokrātiskā sabiedrībā. Tā atzīst, ka laikā, kad starptautiskās teroristu organizācijas lielā mērā paļaujas uz digitāliem rīkiem, lai izplatītu savu propagandu, vervētu un paplašinātu savu ietekmi internetā, būtiska daļa cīņas pret radikalizāciju, kas noved pie terorisma, ir jāīsteno tiešsaistē. Lai gan Regulas par vēršanos pret teroristiska satura izplatīšanu tiešsaistē un Digitālo pakalpojumu akta pieņemšana ir izvirzījusi ES šīs cīņas priekšplānā, tehnikas attīstība joprojām izraisa neaizsargātības, un teroristu grupas ir demonstrējušas apņemšanos izmantot katru iespēju tās ekspluatēt, lai saglabātu savu klātbūtni tiešsaistē. Tas ietver ļaunprātīgas kiberdarbības, ko veic, ļaunprātīgi izmantojot mazākas platformas, kuru pamatā bieži vien ir blokķēdes tehnoloģija un decentralizēts tīmeklis, kas vēl vairāk apgrūtina nelikumīga satura atklāšanu un – attiecīgā gadījumā –tā apkarošanu. Ņemot vērā minēto, Padome aicina tehnoloģiju nozari un jo īpaši tiešsaistes platformas neatkarīgi no to lieluma uzņemties lielāku atbildību par teroristiska un vardarbīga ekstrēmisma satura izplatīšanas novēršanu un apkarošanu tiešsaistē, tostarp izmantojot tā algoritmisko pastiprināšanu. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Padome atkārtoti apstiprina, cik būtiski ir atbilstoši ES un Finanšu darījumu darba grupas (FATF) standartiem nobloķēt terorisma finansējuma avotus, tostarp nelikumīgu tirdzniecību, piemēram, kultūras priekšmetu tirdzniecību. Tā arī ar bažām norāda uz risku, kas saistīts ar to, ka teroristi arvien biežāk izmanto jaunus un anonīmus maksājumu veidus, kas ietver e-naudu, kriptoaktīvus un blokķēdes tehnoloģijas, mobilo naudu un priekšapmaksas kartes. Tādēļ tā aicina ES un tās dalībvalstis atbalstīt partnervalstis, lai palielinātu ES un FATF prasību izpildi, un pastiprināt to centienus novērst darījumu anonimitāti, izsekojot, atklājot, sodot un efektīvi neitralizējot nelikumīgas naudas pārsūtītājus. Šajā nolūkā tā mudina finanšu tehnoloģiju nozari aktīvāk sadarboties ar finanšu ziņu vākšanas vienībām un tiesībaizsardzības un tiesu izmeklēšanas dienestiem. Padome atzīst bezpeļņas organizāciju būtisko nozīmi un uzsver, ka tās cīņā pret vardarbīgu ekstrēmismu ir jāiesaista kā centrāli partneri. Tā arī atkārtoti uzsver, ka ir svarīgi netraucēt un neatturēt pilsoniskās sabiedrības darbības un nodrošināt, ka terorisma finansēšanas apkarošanas pasākumi netiek ļaunprātīgi izmantoti, lai vērstos pret likumīgiem humānās palīdzības sniedzējiem vai cilvēktiesību aizstāvjiem vai lai paredzētu tiem kriminālatbildību. Tikmēr Padome aicina dalībvalstis pilnībā sadarboties ar bezpeļņas organizācijām, izmantojot uz risku balstītu pieeju, kā arī mērķtiecīgus un samērīgus pasākumus, lai nepieļautu nekādu ļaunprātīgu izmantošanu no teroristu puses vai viņu labā. |
| --- | --- |

14.

Nepieciešamība ES atkārtoti apstiprināt savas pamatvērtības un pamatprincipus

| 15. | Padome pauž nožēlu par pieaugošo terorisma apkarošanas politizāciju. No vienas puses, teroristu organizācijas arvien vairāk mēģina izmantot vājas pārvaldības sistēmas, jo īpaši visnestabilākajās valstīs, lai uzspiestu savu dominējošo stāvokli, piesaistītu vietējo iedzīvotāju atbalstu un parādītu sevi kā leģitīmāku un efektīvāku alternatīvu valdībām. Savukārt starptautiskās sabiedrības spēju paust vienotu nostāju pret terorismu joprojām apdraud galvenokārt autoritāru režīmu neslēpti mēģinājumi, kuru mērķis ir izmantot terorisma apkarošanu kā ieganstu savu politisko mērķu sasniegšanai, tādējādi daudzpusējos forumos saasinot pretrunas šajā jautājumā. Ņemot vērā minēto, Padome uzsver, ka ir stingri jāvēršas pret jebkādiem terorisma apkarošanas politizācijas mēģinājumiem, tostarp starptautiskos forumos. ES un tās dalībvalstis tieksies saglabāt un veicināt pieeju, kuras pamatā ir objektīvi fakti un apdraudējuma attīstība, vienlaikus ņemot vērā arī to, ka terorisma visaptverošai novēršanai un apkarošanai ir nepieciešams veicināt stabilus, iekļaujošus un demokrātiskus pārvaldības modeļus, kuru pamatā ir cilvēktiesību ievērošana. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Ņemot vērā pieaugošo sistēmisko sāncensību globālā arēnā, Padome vēlreiz stingri apstiprina savu pārliecību, ka demokrātija, pārredzamība, pārskatatbildība, dzimumvērība, kā arī starptautisko tiesību ievērošana, tostarp cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošana, un starptautiskās humanitārās tiesības ir vienīgā ilgtspējīgā atbilde uz terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu. Padome ar lielām bažām atzīmē, ka vairākās valstīs, kuras visvairāk ietekmē terorisms, nostiprinās diktatūras un militāri un autoritāri režīmi, un pieredze rāda, ka šādi pārvaldības modeļi saasina šo apdraudējumu. Tādēļ ES un tās dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka šo pamatprincipu veicināšana un ievērošana joprojām ir stūrakmens to iesaistei gan divpusējos, gan daudzpusējos satvaros, vienlaikus stiprinot saikni starp šo vērtību un principu ievērošanu un palīdzību, ko tās sniedz vai ir gatavas sniegt, lai novērstu un apkarotu terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu visā pasaulē. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Lai nodrošinātu, ka terorisma draudus var sekmīgi risināt ilgtermiņā, ir ārkārtīgi svarīgi apkarot nesodāmību par teroristu nodarījumiem un nodrošināt atzīšanu un pienācīgu palīdzību, atbalstu un kompensāciju cietušajiem. Tādēļ Padome aicina turpināt ES īstenotās spēju veidošanas darbības, kuru mērķis ir stiprināt partneru spēju adekvāti izmeklēt terorisma lietas un izvirzīt apsūdzības tajās, pienācīgi ievērojot cilvēktiesības un tiesiskumu. Atzīstot, ka cietušajiem un viņu ģimenēm var būt būtiska nozīme, tostarp teroristu propagandas apkarošanā, tā arī uzsver, ka ir jāveicina starptautiskā solidaritāte un jānodrošina, ka pret viņiem izturas ar cieņu un respektu. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Padome atkārtoti apstiprina pārliecību, ka terorisms un vardarbīgs ekstrēmisms nav neizbēgamība. Lai tos pārvarētu, ir vajadzīgi konsekventi, visaptveroši globāli centieni, kuri nevar pamatoties tikai uz militāru rīcību, bet ietver arī civilpersonu vadītus visu sabiedrību aptverošus atbildes pasākumus, kas vērsti uz pievēršanos apdraudējuma pamatcēloņiem, tostarp sociālekonomiskajai nevienlīdzībai, labas pārvaldības trūkumam, kā arī organizētās noziedzības darbību un klimata pārmaiņu ietekmei. Arī kultūras mantojuma aizsardzībai var būt būtiska nozīme miera, demokrātijas, ilgtspējīgas attīstības un terorisma novēršanas veicināšanā, veicinot iecietību, dialogu un savstarpēju sapratni. Padome atzīst, ka šiem globālajiem centieniem būtu jāietver spēcīga dzimumvērības dimensija, lai pievērstos dzimumu stereotipu un ar dzimumu saistītas vardarbības ietekmei uz terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, vienlaikus nodrošinot sieviešu aktīvas un jēgpilnas līdzdalības veicināšanu terorisma novēršanas un apkarošanas centienos. Šai visaptverošajai pieejai inter alia būtu jāietver humānā palīdzība viskritiskākajos apstākļos, stabilizācijas palīdzība valstīs, kas izkļūst no krīzes, attīstības sadarbība un palielinātas investīcijas vardarbīga ekstrēmisma novēršanā un apkarošanā, izmantojot ciešākas partnerības ar vietējiem aktoriem. Lai gan Padome joprojām ir apņēmības pilna rīkoties, tā arī atgādina par vietējās atbildības uzņemšanās nozīmīgumu un ka galvenā atbildība par šo cīņu ir to valstu valdībām, kuras pirmām kārtām saskaras ar šiem apdraudējumiem. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Padome atzīst būtisko darbu, ko starptautiski un nevalstiski humānās palīdzības sniedzēji veikuši, lai nodrošinātu vitāli svarīgu palīdzību iedzīvotājiem, kuriem vajadzīgs atbalsts un kurus skāruši konflikti un nestabilitāte, atzīmējot, ka šī humānā palīdzība galu galā palīdz novērst apdraudējuma atgriešanos teritorijās, kas atbrīvotas no teroristu organizāciju kontroles. No šāda viedokļa Padome atkārtoti apstiprina savu pārliecību, ka terorisma apkarošanas politika un humanitārā rīcība, kuras pamatā ir cilvēcības, objektivitātes, neitralitātes un neatkarības principi, var savstarpēji stiprināt viena otru. Saskaņā ar apņemšanos, kas pausta 2022. gada 21.–23. martā notikušajā Eiropas Humānās palīdzības forumā, Padome atkārtoti pauž apņēmību, neapdraudot ES terorisma apkarošanas arhitektūras integritāti, aizsargāt humanitāro telpu un pieņemt konkrētus pasākumus, kuru mērķis ir novērst jebkādu iespējamu negatīvu ietekmi, ko terorisma apkarošanas darbības varētu atstāt uz principos balstītām humānās palīdzības darbībām. Šajos pasākumos inter alia būtu jāietver konkrēti risinājumi, lai atvieglotu bezpeļņas organizāciju piekļuvi finanšu līdzekļiem, risinātu grūtības, ko rada pārmērīga formalitāšu ievērošana privāto banku sektorā, un dotu turpmākus norādījumus humānās palīdzības organizācijām attiecībā uz to tiesībām un pienākumiem saskaņā ar dažādajiem ES terorisma apkarošanas sankciju režīmiem. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Atzīmējot, ka ES starptautisko iesaisti cīņā pret terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu apdraud arvien agresīvākas informācijas manipulācijas kampaņas, tostarp dezinformācija, viltus ziņas un sazvērestības teoriju izplatīšana, Padome atzīst, ka sekmīgas darbības šajā jomā ir jāatbalsta ar stratēģisku komunikāciju un kopienu noturības stiprināšanu. Tāpēc ir vajadzīgi koordinēti centieni, lai labāk izklāstītu un izskaidrotu galvenos ES stratēģiskos mērķus, izplatītu pozitīvu vēstījumu un iesaistītu trešo valstu auditorijas, un apkarotu dezinformāciju. |
| --- | --- |

20.

ES lomas palielināšana globālajā terorisma apkarošanas arēnā

| 21. | Padome, pamatojoties uz Stratēģisko kompasu drošībai un aizsardzībai, uzsver, ka ES un dalībvalstīm ir jāpastiprina starptautiskā iesaistīšanās cīņā pret terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, pilnībā izmantojot to rīcībā esošos instrumentus, lai, balstoties uz pilnīgu cilvēktiesību un starptautisko tiesību ievērošanu, veicinātu pienācīgu kolektīvu reakciju uz terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu un nodrošinātu, ka tā atbilst to prioritātēm un vērtībām. Lai gan no apdraudējumu rakstura neapšaubāmi izriet šādas iesaistes globāla dimensija, ES un tās dalībvalstu prioritātes primārā kārtā būtu jāorientē uz realitāti, ar kādu tās saskaras drošības jomā. Tādēļ tām būtu jātiecas veltīt īpašu uzmanību tām tuvajiem kaimiņreģioniem, tostarp Sāhelai, Ziemeļāfrikai, Levantei un Vidusjūras austrumdaļai. Būtu vēl vairāk jāstiprina sadarbība ar Rietumbalkāniem, tostarp turpinot īstenot ES un Rietumbalkānu kopīgo terorisma apkarošanas rīcības plānu. ES arī turpmāk būtu jākoncentrējas uz konkrētiem darbības apgabaliem, tostarp Centrālāzijas un Indijas un Klusā okeāna reģionu, kuros starptautisku teroristu un vardarbīgu ekstrēmistu organizāciju klātbūtne varētu zināmos apstākļos radīt tiešus draudus Eiropas drošībai. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Spēcīga un principos balstīta divpusēja un daudzpusēja iesaiste ir ES globālās terorisma apkarošanas politikas galvenā iezīme. Šajā sakarā Padome uzsver, ka ir jāmeklē un jāuztur intensīva sadarbība ar stratēģiskiem divpusējiem partneriem, atzīstot būtisko nozīmi, kas ir ES politiskajiem dialogiem par terorisma apkarošanu un drošību. Tā atzīst Apvienoto Nāciju Organizācijas vadošo lomu šajā jomā un atzinīgi vērtē ES centienus stiprināt stratēģisko partnerību ar attiecīgajām ANO struktūrām. Atbilstoši saskaņotajiem pamatprincipiem, kas atkārtoti uzsvērti arī Stratēģiskajā kompasā, Padome turklāt uzsver, ka ir jāpadziļina savstarpēji pastiprinošā un izdevīgā stratēģiskā partnerība ar NATO saistībā ar Varšavas (2016. gadā) un Briseles (2018. gads) kopīgo deklarāciju īstenošanu, inter alia tādās jomās kā noturība pret terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu un partnervalstu spēju veidošana. Turklāt tā atbalsta noturīgāku ES iesaisti attiecībā pret starptautiskām organizācijām, kas iesaistītas cīņā pret terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, tostarp EDSO, Eiropas Padomi un Interpolu, un daudzu ieinteresēto personu forumiem, piemēram, ES Interneta forumu un Kraistčērčas aicinājuma satvaru. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Padome atzīst, ka ES un tās dalībvalstīm ir jāpastiprina koordinācija un jāattīsta stratēģiska pieeja, kuras mērķis ir stiprināt to kolektīvās spējas ietekmēt šo organizāciju stratēģiskās ievirzes. Tā atzinīgi vērtē ES sekmīgo pieteikumu pildīt Globālā terorisma apkarošanas foruma (GCTF) līdzpriekšsēdētāja funkcijas, kur ES var veidot starptautiskās terorisma apkarošanas politikas un prakses dienaskārtību un veicināt ES vērtības terorisma apkarošanas jomā. Padome atzīmē, ka tā rezultātā būtu jāpanāk lielāks atbalsts un stratēģiska iesaiste attiecībā uz šo organizāciju, kā arī tās “rosinātajām” iestādēm (Globālais kopienu iesaistes un noturības fonds, Hedayah centrs un Starptautiskais Tiesiskuma un tiesiskas valsts institūts). Lai īstenotu koordinētu un visaptverošu pieeju terorisma un vardarbīga ekstrēmisma apkarošanai, ES būtu arī jāturpina aktīvi iesaistīties Globālajā koalīcijā pret Da’esh, tās darba grupās un jaunizveidotajā Āfrikas Fokusa grupā, kā arī koalīcijā Sāhelai. Šīs starptautiskās iesaistes pamatā vajadzētu būt arī vajadzībai veicināt sinerģiju starp dažādām starptautiskām, reģionālām un valstu iniciatīvām, kuru mērķis ir apkarot terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, un izvairīties no centienu dublēšanās. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Padome pauž gandarījumu par vērtīgo ieguldījumu, ko sniedz izraudzītās ES delegācijās izvietotais terorisma apkarošanas/drošības ekspertu tīkls, norādot, ka šis tīkls ir ļāvis ES paplašināt savu globālo tvērumu, stiprinājis spēju izdarīt precīzākus vietējās situācijas novērtējumus un uzturēt divpusēju un daudzpusēju iesaisti. Lai gan šis tīkls nesenā pagātnē ir turpinājis paplašināties, Padome uzsver, cik svarīgi ir nodrošināt tā spēju stiprināšanu un tā turpmāku palielināšanu, lai tas spētu reaģēt uz ģeopolitiskajām norisēm un stratēģiskajām vajadzībām. Padome pauž gandarījumu par EĀDD nesenajiem centieniem un pārdomām šajā sakarā, tostarp attiecībā uz tīkla ģeogrāfisko tvērumu, pilnvarām un tā koordināciju ar dalībvalstu darbībām. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Padome arī atgādina par vērtīgo ieguldījumu, ko, saistībā ar ES integrēto pieeju un kā uzsvērts Civilās KDAP paktā, savu attiecīgo pilnvaru robežās dod civilās KDAP misijas, stiprinot drošības un justīcijas sektoru uzņēmējvalstīs un veidojot to spējas efektīvi un saskaņā ar tiesiskumu novērst un apkarot terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu. |
| --- | --- |

25.

ES Terorisma apkarošanas sankciju režīmu stratēģiskāka izmantošana

| 26. | Padome atgādina, ka terorisma apkarošanas sankcijas ir spēcīgs instruments, lai atbalstītu un īstenotu ES ārējo politiku terorisma apkarošanas jomā. Tādēļ tā atzinīgi vērtē šo instrumentu plašāku izmantošanu, lai kolektīvi atbalstītu apņēmīgu un vērienīgu ES rīcību, attiecīgā gadījumā un ja iespējams izmantojot jaunu iekļaušanu sankciju sarakstos, kas atspoguļo apdraudējuma attīstību un ar ko reaģē uz jaunu terorisma aktoru parādīšanos.
  ES ierobežojošo pasākumu atbilstība starptautiskajām tiesībām, jo īpaši starptautiskajām humanitārajām tiesībām, cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, pienācīgam procesam un tiesiskumam, ir ES sankciju politikas ticamības un efektivitātes stūrakmens. Šajā sakarā Padome atgādina, ka ierobežojošie pasākumi ir mērķtiecīgi, rūpīgi pielāgoti un samērīgi ar mērķiem, ko ar tiem paredzēts sasniegt. Tā atzīst, ka sankcijām ir jābūt preventīvām, un apņemas, regulāri pārskatot un attiecīgi atjauninot sarakstus, pilnībā ņemt vērā mainīgos apstākļus un reālo apdraudējumu, ko rada sarakstos iekļautās vienības un personas. Šajā ziņā Padome joprojām atzinīgi vērtē visus šajos nolūkos pieņemtos pasākumus, tostarp ievērojamo ieguldījumu, ko devis ANO ombuda birojs, kas kopš tā izveides ir nodrošinājis pret Da’esh un al-Qaida vērsto sankciju režīma lielāku taisnīgumu un pārredzamību.
  Padome uzsver kopīgos ieguvumus, ko attiecībā uz iekļaušanu sankciju sarakstos sniedz koordinācija ar citiem starptautiskiem aktoriem, tostarp Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomi un trešām valstīm. Turklāt tā mudina turpināt dialogu un pastiprinātus centienus, lai nodrošinātu labu izpratni par ES īpašajām juridiskajām un procedūras prasībām un novērstu terorisma apkarošanas sankciju politisku izmantošanu. |
| --- | --- |

26.

ES ierobežojošo pasākumu atbilstība starptautiskajām tiesībām, jo īpaši starptautiskajām humanitārajām tiesībām, cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, pienācīgam procesam un tiesiskumam, ir ES sankciju politikas ticamības un efektivitātes stūrakmens. Šajā sakarā Padome atgādina, ka ierobežojošie pasākumi ir mērķtiecīgi, rūpīgi pielāgoti un samērīgi ar mērķiem, ko ar tiem paredzēts sasniegt. Tā atzīst, ka sankcijām ir jābūt preventīvām, un apņemas, regulāri pārskatot un attiecīgi atjauninot sarakstus, pilnībā ņemt vērā mainīgos apstākļus un reālo apdraudējumu, ko rada sarakstos iekļautās vienības un personas. Šajā ziņā Padome joprojām atzinīgi vērtē visus šajos nolūkos pieņemtos pasākumus, tostarp ievērojamo ieguldījumu, ko devis ANO ombuda birojs, kas kopš tā izveides ir nodrošinājis pret Da’esh un al-Qaida vērsto sankciju režīma lielāku taisnīgumu un pārredzamību.

Padome uzsver kopīgos ieguvumus, ko attiecībā uz iekļaušanu sankciju sarakstos sniedz koordinācija ar citiem starptautiskiem aktoriem, tostarp Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomi un trešām valstīm. Turklāt tā mudina turpināt dialogu un pastiprinātus centienus, lai nodrošinātu labu izpratni par ES īpašajām juridiskajām un procedūras prasībām un novērstu terorisma apkarošanas sankciju politisku izmantošanu.

Secinājumu īstenošana un turpmāki pasākumi

| 27. | Padome pauž stingru atbalstu lielākai sinerģijai starp ES terorisma un vardarbīga ekstrēmisma apkarošanas darbību iekšējām un ārējām dimensijām. Tā arī aicina visas ES iestādes un dalībvalstis veikt kolektīvus centienus veicināt prioritāšu īstenošanu un iepriekš izklāstīto mērķu sasniegšanu. Šīs politikas pamatnostādnes jo īpaši būtu jāņem vērā, nosakot turpmāko finansiālo sadarbību ar partnervalstīm un starptautiskām organizācijām. Šajā nolūkā un atbilstoši mērķim, kas izklāstīts Stratēģiskajā kompasā drošībai un aizsardzībai, Padome atzinīgi vērtē to, ka, lai palielinātu to efektivitāti, ir sākta to ES instrumentu un programmu pārskatīšana (to paredzēts pabeigt līdz 2023. gada sākumam), kas palīdz veidot partneru terorisma apkarošanas spējas. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Padome uzskata, ka šie secinājumi ir regulāri jāpārskata, lai nodrošinātu, ka politiskie un stratēģiskie apsvērumi, kas virza ES ārējo darbību pret terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, arī turpmāk ir pielāgoti apdraudējuma realitātei. |
| --- | --- |

28.

---

Eiropas Komisija

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/104 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/104

---

Euro maiņas kurss (1)

2022. gada 29. jūnijs

(2022/C 248/05)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,0517 |
| JPY | Japānas jena | 143,53 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4392 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,86461 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,6848 |
| CHF | Šveices franks | 1,0005 |
| ISK | Islandes krona | 139,90 |
| NOK | Norvēģijas krona | 10,3065 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 24,739 |
| HUF | Ungārijas forints | 394,28 |
| PLN | Polijas zlots | 4,6869 |
| RON | Rumānijas leja | 4,9419 |
| TRY | Turcijas lira | 17,4998 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,5256 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,3513 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,2532 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,6871 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,4607 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 364,02 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 16,9295 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,0382 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,5285 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 15 612,61 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,6272 |
| PHP | Filipīnu peso | 57,773 |
| RUB | Krievijas rublis | |
| THB | Taizemes bāts | 36,925 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 5,5163 |
| MXN | Meksikas peso | 21,1375 |
| INR | Indijas rūpija | 83,0370 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,0517

JPY

Japānas jena

143,53

DKK

Dānijas krona

7,4392

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,86461

SEK

Zviedrijas krona

10,6848

CHF

Šveices franks

1,0005

ISK

Islandes krona

139,90

NOK

Norvēģijas krona

10,3065

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

24,739

HUF

Ungārijas forints

394,28

PLN

Polijas zlots

4,6869

RON

Rumānijas leja

4,9419

TRY

Turcijas lira

17,4998

AUD

Austrālijas dolārs

1,5256

CAD

Kanādas dolārs

1,3513

HKD

Hongkongas dolārs

8,2532

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,6871

SGD

Singapūras dolārs

1,4607

KRW

Dienvidkorejas vona

1 364,02

ZAR

Dienvidāfrikas rands

16,9295

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,0382

HRK

Horvātijas kuna

7,5285

IDR

Indonēzijas rūpija

15 612,61

MYR

Malaizijas ringits

4,6272

PHP

Filipīnu peso

57,773

RUB

Krievijas rublis

THB

Taizemes bāts

36,925

BRL

Brazīlijas reāls

5,5163

MXN

Meksikas peso

21,1375

INR

Indijas rūpija

83,0370

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

DALĪBVALSTU SNIEGTA INFORMĀCIJA

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/105 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/105

---

Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā

Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2022/C 248/06)

| Dalībvalsts | Francija |
| --- | --- |
| Attiecīgais maršruts | Orijaka [Aurillac]–Parīze (Orlī) |
| Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu saistības | 2011. gada 1. jūnijs |
| Datums, kad stājas spēkā grozījumi | 2023. gada 1. jūnijs |
| Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus, kas saistīti ar sabiedrisko pakalpojumu saistībām | 2022. gada 1. jūnija lēmums, ar ko groza sabiedrisko pakalpojumu saistības, kuras attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem maršrutā, kas savieno Orijaku [Aurillac] un Parīzi (Orlī)
  NOR: TREA2215683A
  http://www.legifrance.gouv.fr/initRechTexte.do
  Uzziņām:





  Direction Générale de l’Aviation Civile |
| DTA/SDS1 |
| 50 rue Henry Farman |
| 75720 Paris Cedex 15 |
| FRANCIJA |

Dalībvalsts

Francija

Attiecīgais maršruts

Orijaka [Aurillac]–Parīze (Orlī)

Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu saistības

2011. gada 1. jūnijs

Datums, kad stājas spēkā grozījumi

2023. gada 1. jūnijs

Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus, kas saistīti ar sabiedrisko pakalpojumu saistībām

2022. gada 1. jūnija lēmums, ar ko groza sabiedrisko pakalpojumu saistības, kuras attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem maršrutā, kas savieno Orijaku [Aurillac] un Parīzi (Orlī)

NOR: TREA2215683A

http://www.legifrance.gouv.fr/initRechTexte.do

Uzziņām:

Direction Générale de l’Aviation Civile

DTA/SDS1

50 rue Henry Farman

75720 Paris Cedex 15

FRANCIJA

Tālr. +33 158094321

---

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/106 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/106

---

Komisijas paziņojums saskaņā ar 16. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā

Grozījums sabiedrisko pakalpojumu saistībās, kas attiecas uz regulāriem gaisa pārvadājumiem

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2022/C 248/07)

| Dalībvalsts | Francija |
| --- | --- |
| Attiecīgais maršruts | Limoges (Bellegarde) – Paris (Orly) |
| Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu saistības | 2004. gada 4. augusts |
| Datums, kad stājas spēkā grozījumi | 2023. gada 4. marts |
| Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus, kas saistīti ar sabiedrisko pakalpojumu saistībām | 2022. gada 1. jūnija lēmums, ar ko groza sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības gaisa satiksmes pakalpojumiem starp Limoges un Paris (Orly).
  NOR: TREA2215686A
  http://www.legifrance.gouv.fr/initRechTexte.do
  Papildu informāciju var iegūt:





  Direction Générale de l’Aviation Civile |
| DTA/SDS1 |
| 50 rue Henry Farman |
| 75720 Paris Cedex 15 |
| FRANCE |

Dalībvalsts

Francija

Attiecīgais maršruts

Limoges (Bellegarde) – Paris (Orly)

Sākotnējais datums, kad stājās spēkā sabiedrisko pakalpojumu saistības

2004. gada 4. augusts

Datums, kad stājas spēkā grozījumi

2023. gada 4. marts

Adrese, kurā var saņemt sabiedrisko pakalpojumu saistību tekstu un visu attiecīgo informāciju un/vai dokumentus, kas saistīti ar sabiedrisko pakalpojumu saistībām

2022. gada 1. jūnija lēmums, ar ko groza sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības gaisa satiksmes pakalpojumiem starp Limoges un Paris (Orly).

NOR: TREA2215686A

http://www.legifrance.gouv.fr/initRechTexte.do

Papildu informāciju var iegūt:

Direction Générale de l’Aviation Civile

DTA/SDS1

50 rue Henry Farman

75720 Paris Cedex 15

FRANCE

Tālr. +33 158094321

---

V Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KOPĒJĀS TIRDZNIECĪBAS POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/107 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/107

---

Paziņojums par tādas antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importu, kura attiecas tikai uz uzņēmumu Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd, un par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam noteikto antidempinga pasākumu pārskatīšanas sākšanu

(2022/C 248/08)

Eiropas Komisija (“Komisija”) ir saņēmusi sūdzību, kura atbilst 5. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulā (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un kurā apgalvots, ka importēti Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedieni, ko ražo uzņēmuma Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd (“attiecīgais ražotājs eksportētājs”), tiek pārdoti par dempinga cenām un tadējādi nodara vai veicina būtisku kaitējumu (2) Savienības ražošanas nozarei.

1.   Sūdzība

Sūdzību 2022. gada 16. maijā iesniedza Eiropas Ķīmisko šķiedru apvienība (“CIRFS” jeb “sūdzības iesniedzējs”). Sūdzība tika iesniegta augstas stiprības poliesteru pavedienu Savienības ražošanas nozares vārdā pamatregulas 5. panta 4. punkta nozīmē.

Dokumentos, kas pieejami ieinteresētajām personām, iekļauta sūdzības publiski pieejamā redakcija un analīze par to, cik liels ir Savienības ražotāju atbalsts sūdzībai. Šā paziņojuma 6.6. punktā ir sniegta informācija par piekļuvi lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām.

2.   Izmeklējamais ražojums

Izmeklējamais ražojums ir augstas stiprības poliestera pavedieni, nesagatavoti mazumtirdzniecībai, arī monopavedieni ar lineāro blīvumu mazāku par 67 deciteksiem (izņemot šujamos diegus un tādus daudzkārtu vai šķeterētus pavedienus ar noslēdzošu labējo grodumu, kuri paredzēti šujamo diegu ražošanai, gatavus krāsošanai un galīgajai apstrādei, vaļīgi aptītus ap perforētu plastmasas spolīti) (“izmeklējamais ražojums”).

Visām ieinteresētajām personām, kas vēlas iesniegt informāciju par ražojuma tvērumu, tas jāizdara 10 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas (3).

3.   Spēkā esošie pasākumi

Pašlaik ir spēkā galīgie antidempinga maksājumi, kas noteikti ar Komisijas 2017. gada 24. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2017/325 (4), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2017. gada 29. jūnija Īstenošanas regulu (ES) 2017/1159 (5). Pašlaik attiecībā uz šiem pasākumiem notiek termiņbeigu pārskatīšana (6).

4.   Apgalvojums par dempingu

Ražojums, ko, kā tiek apgalvots, pārdod par dempinga cenām, ir Ķīnas Tautas Republikas (“attiecīgā valsts”) izcelsmes izmeklējamais ražojums, kuru patlaban klasificē ar KN kodu ex 5402 20 00 (TARIC kods 5402 2000 10). KN un TARIC kodi ir norādīti tikai informācijai, neskarot turpmākas izmaiņas tarifa klasifikācijā. Uz šīs izmeklēšanas jomu attiecas izmeklējamā ražojuma definīcija, kas sniegta 2. punktā.

Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka nav atbilstoši izmantot Ķīnas Tautas Republikas iekšzemes cenas un izmaksas, jo pastāv nozīmīgi izkropļojumi pamatregulas 2. panta 6.a punkta b) apakšpunkta nozīmē.

Lai pamatotu apgalvojumus par nozīmīgiem kropļojumiem, sūdzības iesniedzējs atsaucās uz informāciju, kas ietverta Komisijas dienestu 2017. gada 20. decembrī sniegtajā ziņojumā par valsti, kurā aprakstīti konkrētie tirgus apstākļi attiecīgajā valstī (7). Jo īpaši sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka izmeklējamā ražojuma ražošanu un pārdošanu ietekmējot kropļojumi, kas izriet no valsts klātbūtnes kopumā un, konkrētāk, no ietekmes uz ķīmijas nozari, kropļojumi sadaļā par izejvielām (ko izmanto augstas stiprības poliesteru pavedienu, t. i., attīrītas tereftalskābes un monoetilēnglikola, ražošanā) un kropļojumi, kas aprakstīti nodaļās par vispārējiem ar enerģiju un darbaspēku saistītiem kropļojumiem.

Rezultātā, ņemot vērā pamatregulas 2. panta 6.a punkta a) apakšpunktu, apgalvojums par dempingu ir balstīts uz salīdzinājumu starp salikto normālo vērtību, kam pamatā ir ražošanas un pārdošanas izmaksas, kuras atspoguļo neizkropļotas cenas vai atsauces vērtības, un izmeklējamā ražojuma eksporta cenu (EXW līmenī), kad to pārdod eksportam uz Savienību.

Dempinga starpība, kas aprēķināta, pamatojoties uz šo salīdzinājumu, attiecīgajam ražotājam eksportētājam ir ievērojama.

Ņemot vērā pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka, ievērojot pamatregulas 5. panta 9. punktu, ir pietiekami pierādījumi, kas liek domāt, ka nozīmīgu kropļojumu dēļ, kuri ietekmē cenas un izmaksas, nav atbilstoši izmantot iekšzemes cenas un izmaksas attiecīgajā valstī, un tādējādi ir pamatoti sākt izmeklēšanu, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 6.a punktu.

Ziņojums par valsti ir iekļauts lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (8).

5.   Apgalvojums par kaitējumu un cēloņsakarību

Sūdzības iesniedzējs ir sniedzis pierādījumus tam, ka attiecīgā ražotāja eksportētāja veiktais izmeklējamā ražojuma imports kopumā ir palielinājies absolūtā izteiksmē un tirgus daļas ziņā.

Sūdzības iesniedzēja sniegtie pierādījumi liecina, ka attiecīgā ražotāja eksportētāja importētā izmeklējamā ražojuma apjoms un cenas cita starpā ir negatīvi ietekmējušas Savienības ražošanas nozares cenu līmeni un pārdotos daudzumus, tādējādi būtiski un nelabvēlīgi ietekmējot Savienības ražošanas nozares finansiālo stāvokli, jo īpaši tās rentabilitātes līmeni.

6.   Procedūra

Pēc dalībvalstu informēšanas konstatējusi, ka sūdzība ir iesniegta Savienības ražošanas nozares vārdā un ka ir pietiekami daudz pierādījumu, kas pamato procedūras sākšanu, Komisija ar šo sāk izmeklēšanu atbilstīgi pamatregulas 5. pantam.

Izmeklēšana attiecas tikai uz attiecīgo ražotāju eksportētāju un visiem saistītajiem uzņēmumiem. Pēc izmeklēšanas, kuras rezultātā Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam tika noteikti antidempinga pasākumi (9), attiecīgajam ražotājam eksportētājam tika noteikta nulles antidempinga maksājuma likme. Tādējādi attiecīgais ražotājs eksportētājs tika izslēgts no šīs procedūras darbības jomas, tostarp no visām minētās procedūras turpmākajām pārskatīšanām. Cits ražotājs eksportētājs — Hangzhou Zhanhong Chemical Fiber Co., Ltd — arī saņēma nulles antidempinga maksājuma likmi izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti iepriekš minētie antidempinga pasākumi. Tomēr šķiet, ka šis ražotājs eksportētājs beidza pastāvēt. Ja Komisija saņems pierādījumus par pretējo, šī izmeklēšana attieksies arī uz Hangzhou Zhanhong Chemical Fiber Co., Ltd.

Izmeklēšanā noteikts, vai attiecīgās valsts izcelsmes izmeklējamo ražojumu, ko ražo attiecīgais ražotājs eksportētājs, pārdod par dempinga cenām un vai imports par dempinga cenām ir izraisījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei vai veicinājis to.

Ja konstatējumi būs apstiprinoši, izmeklēšanā pārbaudīs, vai pasākumu noteikšana nav pret Savienības interesēm, kā norādīts pamatregulas 21. pantā.

Komisija arī vērš ieinteresēto personu uzmanību uz publicēto Paziņojumu (10) par Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām, kas varētu būt piemērojams šai procedūrai.

6.1.   
  Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvers laikposmu no 2021. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvers laikposmu no 2018. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

6.2   
  Piezīmes par sūdzību un izmeklēšanas sākšanu

Visām ieinteresētajām personām, kas vēlas sniegt piezīmes par sūdzību (arī par jautājumiem, kas attiecas uz kaitējumu un cēloņsakarību) vai jebkādiem aspektiem attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu (arī to, cik lielā mērā šī sūdzība tiek atbalstīta), tas jāizdara 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Visi uzklausīšanas pieprasījumi par izmeklēšanas sākšanu jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

6.3.   
  Dempinga noteikšanas procedūra

Attiecīgais ražotājs eksportētājs (11) ir aicināts piedalīties Komisijas izmeklēšanā.

6.3.1.   Izmeklēšana attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem

Komisija nosūtīs anketas attiecīgajam ražotājam eksportētājam un Ķīnas Tautas Republikas iestādēm, lai iegūtu informāciju, ko tā uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai.

Attiecīgajam ražotājam eksportētājam anketa jāaizpilda 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Ražotājiem eksportētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta dokumentos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2613

6.3.2.   Papildu procedūra attiecībā uz attiecīgo valsti, kas ir pakļauta nozīmīgiem izkropļojumiem

Visas ieinteresētās personas tiek aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato, attiecībā uz pamatregulas 2. panta 6.a punkta piemērošanu. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Komisija jo īpaši aicina visas ieinteresētās personas paziņot savu viedokli par sūdzībā norādītajiem resursiem un harmonizētās sistēmas (HS) kodiem, ierosināt izmeklējamā ražojuma reprezentatīvo(-ās) valsti(-is) un norādīt izmeklējamā ražojuma ražotājus šajās valstīs. Minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Drīz pēc izmeklēšanas uzsākšanas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punkta e) apakšpunktu Komisija paziņos izmeklēšanā iesaistītajām personām par attiecīgajiem avotiem (tostarp attiecīgā gadījumā par atbilstošas reprezentatīvās trešās valsts izvēli, ko tā plāno izmantot normālās vērtības noteikšanai saskaņā ar 2. panta 6.a punktu), pievienojot piezīmi dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punkta e) apakšpunktu izmeklēšanā iesaistītajām personām ir 10 dienas laika sniegt piezīmes par minēto paziņojumu.

Lai galu galā izvēlētos atbilstošu reprezentatīvo trešo valsti, Komisija pārbaudīs, vai šajās trešās valstīs ekonomiskās attīstības līmenis ir līdzīgs ekonomiskās attīstības līmenim attiecīgajā valstī, vai minētajās trešās valstīs tiek ražots un pārdots izmeklējamais ražojums un vai attiecīgie dati ir viegli pieejami. Ja ir vairāk par vienu reprezentatīvo valsti, priekšroka attiecīgā gadījumā tiks dota valstīm ar atbilstoša līmeņa sociālo un vides aizsardzību. Saskaņā ar Komisijai pieejamo informāciju attiecīga reprezentatīvā trešā valsts varētu būt Turcija.

Šajā procedūrā Komisija aicina attiecīgo ražotāju eksportētāju 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas sniegt informāciju par izmeklējamā ražojuma ražošanā izmantotajiem materiāliem (nepārstrādātiem un apstrādātiem) un enerģiju. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/AD690_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Informācija par piekļuvi TRON ir pieejama 6.6. un 6.8. punktā.

Turklāt faktu informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu izmaksas un cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punkta a) apakšpunktu, jāiesniedz 65 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šādai faktu informācijai jābūt ņemtai tikai no publiski pieejamiem avotiem.

6.3.3.   Izmeklēšana attiecībā uz nesaistītiem importētājiem (12) (13)

Šajā izmeklēšanā ir aicināti piedalīties nesaistīti importētāji, kas importē izmeklējamo ražojumu no Ķīnas Tautas Republikas Savienībā.

Ņemot vērā, ka šajā procedūrā varētu būt iesaistīts liels skaits nesaistītu importētāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo nesaistīto importētāju skaitu, no pietiekama skaita nesaistīto importētāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi nesaistītie importētāji vai pārstāvji, kas darbojas to vārdā, tiek aicināti 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas sniegt Komisijai šā paziņojuma pielikumā prasīto informāciju par savu(-iem) uzņēmumu(-iem).

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu nesaistītu importētāju atlasei, tā var arī sazināties ar visām zināmajām importētāju apvienībām.

Ja ir vajadzīga izlase, tad importētājus var atlasīt, ņemot vērā Savienībā pārdoto izmeklējamo ražojumu lielāko reprezentatīvo apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt.

Kad Komisija būs saņēmusi informāciju, kas vajadzīga izlases izveidei, tā informēs attiecīgās personas par savu lēmumu attiecībā uz importētāju izlasi. Lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām, Komisija pievienos arī paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par izlasi.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, tā atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem darīs pieejamas anketas. Šīm personām jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots par iekļaušanu izlasē, ja vien nav norādīts citādi.

Importētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2613

6.4.   
  Kaitējuma noteikšanas procedūra un izmeklēšana attiecībā uz Savienības ražotājiem

Kaitējumu nosaka, pamatojoties uz apstiprinošiem pierādījumiem, un objektīvi pārbauda gan importa par dempinga cenām apjomu un tā ietekmi uz cenām Savienības tirgū, gan šāda importa turpmāko ietekmi uz Savienības ražošanas nozari. Lai noteiktu, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums, Komisijas veiktajā izmeklēšanā ir aicināti piedalīties Savienības ražotāji, kas ražo izmeklējamo ražojumu.

Ievērojot lielo skaitu attiecīgo Savienības ražotāju un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija ir nolēmusi ierobežot izmeklējamo Savienības ražotāju skaitu, veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlase notiek saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Komisija ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Sīkāka informācija atrodama dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām. Ieinteresētās personas tiek aicinātas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi. Citiem Savienības ražotājiem (vai pārstāvjiem, kas darbojas to vārdā), kuri uzskata, ka viņi būtu jāiekļauj izlasē, ir jāsazinās ar Komisiju 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Ja vien nav norādīts citādi, visas piezīmes par provizorisko izlasi jāsaņem 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Visiem zināmajiem Savienības ražotājiem un ražotāju apvienībām Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Ja vien nav norādīts citādi, atlasītajiem Savienības ražotājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Savienības ražotājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2613

6.5.   
  Savienības interešu novērtēšanas procedūra

Ja tiks konstatēts dempings un tā izraisīts kaitējums, saskaņā ar pamatregulas 21. pantu tiks pieņemts lēmums par to, vai antidempinga pasākumu pieņemšana nebūtu pretrunā Savienības interesēm. Savienības ražotāji, importētāji un apvienības, kas tos pārstāv, lietotāji un apvienības, kuras tos pārstāv, arodbiedrības un organizācijas, kas pārstāv patērētājus, tiek aicinātas sniegt Komisijai informāciju par to, vai pasākumu noteikšana nebūtu pretrunā Savienības interesēm. Lai piedalītos izmeklēšanā, organizācijām, kas pārstāv patērētājus, jāparāda, ka starp to darbībām un izmeklējamo ražojumu pastāv objektīva saikne.

Ja vien nav norādīts citādi, informācija, kas attiecas uz Savienības interešu novērtējumu, jāiesniedz 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šo informāciju var sniegt brīvā formā vai aizpildot Komisijas sagatavoto anketu. Anketas, ieskaitot izmeklējamā ražojuma lietotājiem aizpildāmu anketu, ir iekļautas lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejamas Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2613. Informācija, kas iesniegta saskaņā ar pamatregulas 21. pantu, tiks ņemta vērā tikai tad, ja iesniegšanas brīdī būs pamatota ar faktiem.

6.6.   
  Ieinteresētās personas

Lai piedalītos izmeklēšanā, ieinteresētajām personām, piemēram, ražotājiem eksportētājiem, Savienības ražotājiem, importētājiem un apvienībām, kas tos pārstāv, lietotājiem un apvienībām, kuras tos pārstāv, arodbiedrībām un organizācijām, kas pārstāv patērētājus, ir jāpierāda, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un izmeklējamo ražojumu.

Ja ražotāji eksportētāji, Savienības ražotāji, importētāji un apvienības, kas tos pārstāv, snieguši informāciju saskaņā ar iepriekš 6.3.1., 6.3.3., 6.4. un 6.5. punktā aprakstītajām procedūrām, tie tiks uzskatīti par ieinteresētajām personām ar noteikumu, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un izmeklējamo ražojumu.

Citas personas varēs piedalīties izmeklēšanā tikai ieinteresēto personu statusā no brīža, kad tās piesakās, un ja pastāv objektīva saikne starp to darbībām un izmeklējamo ražojumu. Personas atzīšana par ieinteresēto personu neskar pamatregulas 18. panta piemērošanu.

Ieinteresētajām personām pieejamajiem lietas materiāliem var piekļūt elektroniskajā platformā TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Lai saņemtu piekļuves tiesības, lūdzam sekot norādījumiem minētajā lapā (14).

6.7.   
  Uzklausīšanas iespēja, ko nodrošina Komisijas izmeklēšanas dienesti

Visas ieinteresētās personas var pieprasīt, lai tās uzklausītu Komisijas izmeklēšanas dienesti.

Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iesniegšanas iemesli, kā arī kopsavilkums par to, ko ieinteresētā persona uzklausīšanā vēlas apspriest. Uzklausīšanā tiks aplūkoti tikai tie jautājumi, ko ieinteresētās personas būs iepriekš iesniegušas rakstiski.

Uzklausīšanas grafiks ir šāds:

| — | lai uzklausīšanas notiktu pirms pagaidu pasākumu noteikšanas termiņa, pieprasījums jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Uzklausīšana parasti notiek 60 dienu laikā no paziņojuma publicēšanas dienas; |
| --- | --- |

—

lai uzklausīšanas notiktu pirms pagaidu pasākumu noteikšanas termiņa, pieprasījums jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Uzklausīšana parasti notiek 60 dienu laikā no paziņojuma publicēšanas dienas;

| — | pēc pagaidu konstatējumu posma pieprasījums jāiesniedz 5 dienu laikā no dienas, kad izpausti pagaidu konstatējumi vai informācijas dokuments. Uzklausīšana parasti notiek 15 dienu laikā no dienas, kad paziņots par informācijas izpaušanu, vai no informācijas dokumenta datuma; |
| --- | --- |

—

pēc pagaidu konstatējumu posma pieprasījums jāiesniedz 5 dienu laikā no dienas, kad izpausti pagaidu konstatējumi vai informācijas dokuments. Uzklausīšana parasti notiek 15 dienu laikā no dienas, kad paziņots par informācijas izpaušanu, vai no informācijas dokumenta datuma;

| — | galīgo konstatējumu posmā pieprasījums jāiesniedz 3 dienu laikā no galīgās informācijas izpaušanas dienas. Uzklausīšana parasti notiek termiņā, kas atvēlēts piezīmju sniegšanai par galīgo izpausto informāciju. Ja tiek izpausta papildu galīgā informācija, pieprasījums būtu jāiesniedz nekavējoties pēc šīs papildu galīgās izpaustās informācijas saņemšanas. Uzklausīšana parasti notiek termiņā, kas noteikts piezīmju sniegšanai par šo izpausto informāciju. |
| --- | --- |

—

galīgo konstatējumu posmā pieprasījums jāiesniedz 3 dienu laikā no galīgās informācijas izpaušanas dienas. Uzklausīšana parasti notiek termiņā, kas atvēlēts piezīmju sniegšanai par galīgo izpausto informāciju. Ja tiek izpausta papildu galīgā informācija, pieprasījums būtu jāiesniedz nekavējoties pēc šīs papildu galīgās izpaustās informācijas saņemšanas. Uzklausīšana parasti notiek termiņā, kas noteikts piezīmju sniegšanai par šo izpausto informāciju.

Norādītais laikposms neskar Komisijas dienestu tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos pieņemt uzklausīšanu ārpus minētā laikposma un Komisijas tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos atteikt uzklausīšanu. Ja Komisijas dienesti noraida uzklausīšanas pieprasījumu, attiecīgā persona tiek informēta par šāda noraidījuma iemesliem.

Principā uzklausīšanā nevar sniegt faktu informāciju, kas vēl nav iekļauta lietas materiālos. Tomēr labas pārvaldības labad un lai Komisijas dienesti varētu turpināt izmeklēšanu, ieinteresētās personas var tikt aicinātas iesniegt jaunu faktu informāciju pēc uzklausīšanas.

6.8.   
  Norādes rakstisku dokumentu iesniegšanai, atbilžu uz anketas jautājumiem un sarakstes nosūtīšanai

Uz informāciju, kas tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu vajadzībām iesniegta Komisijai, neattiecas autortiesības. Ieinteresētajām personām, pirms tās iesniedz Komisijai informāciju un/vai datus, uz kuriem attiecas trešās personas autortiesības, no autortiesību īpašnieka ir jāprasa īpaša atļauja, kas nepārprotami ļauj Komisijai a) šīs tirdzniecības aizsardzības procedūras vajadzībām izmantot informāciju un datus un b) sniegt informāciju un/vai datus šīs izmeklēšanas ieinteresētajām personām tādā veidā, kas tām ļauj izmantot tiesības uz aizstāvību.

Visa rakstiski iesniegtā informācija, ieskaitot šajā paziņojumā prasīto informāciju, kā arī ieinteresēto personu atbildes uz anketas jautājumiem un sarakste, kurai pieprasīts saglabāt konfidencialitāti, ir ar norādi Sensitive (15). Personas, kas šīs izmeklēšanas gaitā iesniedz informāciju, ir aicinātas pamatot savu pieprasījumu saglabāt konfidencialitāti.

Personām, kuras sniedz informāciju ar norādi Sensitive, saskaņā ar pamatregulas 19. panta 2. punktu jāsniedz tās nekonfidenciāls kopsavilkums ar norādi For inspection by interested parties. Šiem kopsavilkumiem jābūt tik detalizētiem, lai no tiem varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību.

Ja persona, kas iesniedz konfidenciālu informāciju, nenorāda pamatotu iemeslu, kāpēc tā lūdz saglabāt konfidencialitāti, vai nesagatavo tās nekonfidenciālu kopsavilkumu un neiesniedz to noteiktajā formātā un kvalitātē, Komisija šādu informāciju var neņemt vērā, ja vien no uzticamiem avotiem nevar pietiekami pierādīt, ka informācija ir pareiza.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas visu informāciju, ieskaitot pieprasījumus tikt reģistrētam par ieinteresēto personu, skenētas pilnvaras un izziņas, un pieprasījumus sniegt elektroniskajā platformā TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Ja ieinteresētās personas atbild elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, tās piekrīt noteikumiem, kas piemērojami informācijas elektroniskai iesniegšanai saskaņā ar noteikumiem dokumentā “SARAKSTE AR EIROPAS KOMISIJU TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS LIETĀS”, kas publicēts Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Ieinteresētajām personām ir jānorāda savs nosaukums/vārds, uzvārds, adrese, tālruņa numurs un derīga e-pasta adrese un jānodrošina, ka norādītā e-pasta adrese ir funkcionējoša, oficiāla darba e-pasta adrese un ka e-pasts ik dienu tiek pārbaudīts. Kad būs iesniegta kontaktinformācija, Komisija sazināsies ar ieinteresētajām personām tikai platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, ja vien tās nebūs nepārprotami paudušas prasību visus dokumentus no Komisijas saņemt ar citiem saziņas līdzekļiem vai ja nosūtāmā dokumenta veida dēļ tas jāsūta ar ierakstītu vēstuli. Iepriekš minētajos norādījumos par saziņu ar ieinteresētajām personām ieinteresētās personas var iepazīties ar papildu noteikumiem un informāciju par saraksti ar Komisiju, kā arī ar principiem, kas piemērojami platformā TRON.tdi vai pa e-pastu sūtāmai informācijai.

Komisijas adrese sarakstei:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: TRADE-AD690-HTYP-DUMPING@ec.europa.eu

TRADE-AD690-HTYP-INJURY@ec.europa.eu

7.   Izmeklēšanas grafiks

Ievērojot pamatregulas 6. panta 9. punktu, izmeklēšana parasti tiek pabeigta 13 mēnešu, bet ne vēlāk kā 14 mēnešu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punktu pagaidu pasākumus parasti var noteikt ne vēlāk kā 7 mēnešu, bet katrā ziņā ne vēlāk kā 8 mēnešu laikā no šā paziņojuma publicēšanas.

Saskaņā ar pamatregulas 19.a pantu Komisija sniedz informāciju par plānoto pagaidu maksājumu noteikšanu 4 nedēļas pirms pagaidu pasākumu noteikšanas. Ieinteresētajām personām tiks atvēlētas 3 darbdienas rakstisku piezīmju sniegšanai par aprēķinu precizitāti.

Ja Komisija neplāno noteikt pagaidu maksājumus, bet gan turpināt izmeklēšanu, 4 nedēļas pirms beidzas termiņš, kas noteikts pamatregulas 7. panta 1. punktā, ieinteresētās personas ar informācijas dokumentu tiek informētas par maksājumu nenoteikšanu.

Ja vien nav norādīts citādi, ieinteresētajām personām tiks atvēlētas 15 dienas rakstisku piezīmju sniegšanai par pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu un 10 dienas rakstisku piezīmju sniegšanai par galīgajiem konstatējumiem. Attiecīgā gadījumā papildu galīgās informācijas izpaušanā precizē termiņu, kurā ieinteresētās personas rakstiski sniedz piezīmes.

8.   Pasākumu pārskatīšana

Ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1105/2010 tika noteikts galīgais antidempinga maksājums Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam, kurus pašlaik klasificē ar KN kodu ex 5402 20 00 (TARIC kods 5402 2000 10). Ad valorem maksājuma likme Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd bija 0 %.

Ņemot vērā PTO Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā Mexico – Beef and Rice (16), pasākumu, kas ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1105/2010 noteikti Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd, turpmāka piemērošana vairs nav atbilstīga, un Īstenošanas regula (ES) Nr. 1105/2010 būtu attiecīgi jāgroza. Tāpēc būtu jāuzsāk Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1105/2010 pārskatīšana, lai varētu veikt visus nepieciešamos grozījumus, ņemot vērā Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā Mexico – Beef and Rice.

Tāpēc Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2015/476 2. panta 3. punktu ar šo sāk Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1105/2010 pārskatīšanu.

9.   Informācijas iesniegšana

Parasti ieinteresētās personas var iesniegt informāciju tikai laikposmā, kas precizēts šā paziņojuma 5. un 6. punktā. Visa pārējā informācija, uz kuru minētie punkti neattiecas, jāiesniedz šādā laikposmā:

| — | ja vien nav norādīts citādi, informācija, kas vajadzīga pagaidu konstatējumu posmā, jāiesniedz 70 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas; |
| --- | --- |

—

ja vien nav norādīts citādi, informācija, kas vajadzīga pagaidu konstatējumu posmā, jāiesniedz 70 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas;

| — | ja vien nav norādīts citādi, ieinteresētajām personām nevajadzētu iesniegt jaunu faktu informāciju pēc tam, kad beidzies termiņš, kurā pagaidu konstatējumu posmā sniedz piezīmes par izpaustajiem pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu. Pēc šā termiņa beigām ieinteresētās personas var iesniegt jaunu faktu informāciju tikai tad, ja tās var pierādīt, ka šāda jauna faktu informācija ir vajadzīga, lai atspēkotu citu ieinteresēto personu faktu apgalvojumus, un ja šādu jauno faktu informāciju var pārbaudīt laikā, kas atlicis izmeklēšanas savlaicīgai pabeigšanai; |
| --- | --- |

—

ja vien nav norādīts citādi, ieinteresētajām personām nevajadzētu iesniegt jaunu faktu informāciju pēc tam, kad beidzies termiņš, kurā pagaidu konstatējumu posmā sniedz piezīmes par izpaustajiem pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu. Pēc šā termiņa beigām ieinteresētās personas var iesniegt jaunu faktu informāciju tikai tad, ja tās var pierādīt, ka šāda jauna faktu informācija ir vajadzīga, lai atspēkotu citu ieinteresēto personu faktu apgalvojumus, un ja šādu jauno faktu informāciju var pārbaudīt laikā, kas atlicis izmeklēšanas savlaicīgai pabeigšanai;

| — | lai izmeklēšanu pabeigtu obligātajā termiņā, Komisija vairs nepieņems dokumentus no ieinteresētajām personām pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju, vai attiecīgā gadījumā pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par papildus izpausto galīgo informāciju. |
| --- | --- |

—

lai izmeklēšanu pabeigtu obligātajā termiņā, Komisija vairs nepieņems dokumentus no ieinteresētajām personām pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju, vai attiecīgā gadījumā pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par papildus izpausto galīgo informāciju.

10.   Iespēja iesniegt piezīmes par citu personu iesniegto informāciju

Lai nodrošinātu tiesības uz aizstāvību, ieinteresētajām personām būtu vajadzīga iespēja sniegt piezīmes par informāciju, ko iesniegušas citas ieinteresētās personas. To darot, ieinteresētās personas var aplūkot tikai tos jautājumus, kas jau apskatīti pārējo ieinteresēto personu iesniegtajā informācijā, un nevar izvirzīt jaunus jautājumus.

Šādas piezīmes jāiesniedz šādā laikposmā:

| — | ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko iesniegušas citas ieinteresētās personas pirms pagaidu pasākumu noteikšanas termiņa, jāiesniedz vēlākais 75. dienā no šā paziņojuma publicēšanas dienas; |
| --- | --- |

—

ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko iesniegušas citas ieinteresētās personas pirms pagaidu pasākumu noteikšanas termiņa, jāiesniedz vēlākais 75. dienā no šā paziņojuma publicēšanas dienas;

| — | ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpaustajiem pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 7 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu; |
| --- | --- |

—

ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpaustajiem pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 7 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par pagaidu konstatējumiem vai informācijas dokumentu;

| — | ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpausto galīgo informāciju, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 3 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju. Ja notiek papildu galīgās informācijas izpaušana, tad piezīmes par sniegto informāciju, ko, reaģējot uz šo informāciju, sniedz citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 1 dienas laikā no termiņa, kurā iesniedzamas piezīmes par minēto informāciju, ja vien nav norādīts citādi. |
| --- | --- |

—

ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpausto galīgo informāciju, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 3 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju. Ja notiek papildu galīgās informācijas izpaušana, tad piezīmes par sniegto informāciju, ko, reaģējot uz šo informāciju, sniedz citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 1 dienas laikā no termiņa, kurā iesniedzamas piezīmes par minēto informāciju, ja vien nav norādīts citādi.

Noteiktais laikposms neskar Komisijas tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos no ieinteresētajām personām pieprasīt papildu informāciju.

11.   Šajā paziņojumā noteikto termiņu pagarināšana

Šajā paziņojumā noteikto termiņu pagarinājumu var pieprasīt tikai ārkārtas apstākļos, un pagarinājums tiek piešķirts tikai tad, ja tam ir pamatots iemesls.

Katrā ziņā pagarinājums termiņam, kurā jāsniedz atbildes uz anketu jautājumiem, parasti nepārsniedz 3 dienas, un principā nepārsniedz 7 dienas.

Tā termiņa pagarinājums, kurā iesniedzama pārējā šajā paziņojumā par procedūras sākšanu norādītā informācija, nepārsniedz 3 dienas, ja vien netiek pierādīts, ka ir bijuši ārkārtas apstākļi.

12.   Nesadarbošanās

Ja ieinteresētā persona liedz piekļuvi nepieciešamajai informācijai vai nesniedz to noteiktajā termiņā, vai ievērojami kavē izmeklēšanu, tad saskaņā ar pamatregulas 18. pantu pagaidu vai galīgus apstiprinošus vai noraidošus konstatējumus var sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

Ja tiek konstatēts, ka ieinteresētā persona ir sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju var neņemt vērā un izmantot pieejamos faktus.

Ja ieinteresētā persona nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji un tāpēc konstatējumi saskaņā ar pamatregulas 18. pantu ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, rezultāts šai personai var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.

Ja atbilde netiek sniegta elektroniskā veidā, to neuzskata par nesadarbošanos, ja ieinteresētā persona pierāda, ka atbildes sniegšana prasītajā veidā sagādātu nesamērīgu papildu apgrūtinājumu vai nesamērīgus papildu izdevumus. Tādā gadījumā ieinteresētajai personai būtu nekavējoties jāsazinās ar Komisiju.

13.   Uzklausīšanas amatpersona

Ieinteresētās personas var pieprasīt tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumus par piekļuvi lietas materiāliem, strīdus par dokumentu konfidencialitāti, pieprasījumus pagarināt termiņus un visus pārējos pieprasījumus par ieinteresēto personu un trešo personu tiesībām uz aizstāvību, kuri varētu rasties procedūras gaitā.

Uzklausīšanas amatpersona var rīkot uzklausīšanu un mediāciju starp ieinteresēto(-ajām) personu(-ām) un Komisijas dienestiem, lai pilnībā tiktu īstenotas ieinteresētās personas tiesības uz aizstāvību. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Uzklausīšanas amatpersona izskatīs pieprasījumu pamatojumu. Šādai uzklausīšanai būtu jānotiek tikai tad, ja pienācīgā laikā jautājumi nav atrisināti ar Komisijas dienestiem.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas ievērot šā paziņojuma 6.7. punktā noteiktos termiņus arī attiecībā uz uzklausīšanas amatpersonas iejaukšanos, ieskaitot uzklausīšanu. Lai neapdraudētu pareizu procedūras norisi, pieprasījumi jāiesniedz laikus un bez kavēšanās. Tālab ieinteresētajām personām uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās būtu jāpieprasa iespējami agri pēc notikuma, kura dēļ vajadzīga šāda iesaistīšanās. Uzklausīšanas amatpersona, pienācīgi ņemot vērā labas pārvaldības intereses un izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu, izvērtēs iejaukšanās pieprasījumu iemeslus, izvirzīto jautājumu raksturu un ietekmi uz aizstāvības tiesībām.

Papildu informācija un kontaktinformācija pieejama uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa lapās Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

14.   Personas datu apstrāde

Šajā izmeklēšanā savāktos personas datus apstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 (17).

Paziņojums par datu aizsardzību, ar ko visas personas tiek informētas par personas datu apstrādi Komisijas tirdzniecības aizsardzības darbību ietvaros, ir pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/.

---

(1)  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

(2)  Kā izklāstīts pamatregulas 3. panta 1. punktā, vispārīgais termins “kaitējums” nozīmē būtisku kaitējumu, būtiska kaitējuma draudus vai ražošanas nozares veidošanās būtisku aizkavēšanu.

(3)  Atsauces uz šā paziņojuma publikāciju ir atsauces uz šā paziņojuma publikāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(4)  OV L49, 25.2.2017., 6. lpp.

(5)  OV L 167, 30.6.2017., 31. lpp.

(6)  OV C 87, 23.2.2022., 2. lpp.

(7)  Komisijas dienestu darba dokuments On Significant Distortions in the Economy of the People’s Republic of China for the Purposes of Trade Defence Investigations, 2017. gada 20. decembris, SWD(2017) 483 final/2, pieejams: https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2017/december/tradoc_156474.pdf

(8)  Pēc pienācīgi pamatota pieprasījuma iespējams iepazīties ar ziņojumā par valsti minētajiem dokumentiem.

(9)  Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 1105/2010 (2010. gada 29. novembris), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam, un ar ko izbeidz procedūru attiecībā uz Korejas Republikas un Taivānas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importu (OV L 315, 1.12.2010., 1. lpp.).

(10)  Paziņojums par COVID-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām (OV C 86, 16.3.2020., 6. lpp.).

(11)  Ražotājs eksportētājs ir attiecīgās valsts uzņēmums, kas ražo izmeklējamo ražojumu un tieši vai ar trešās personas starpniecību eksportē to uz Savienības tirgu, ieskaitot visus saistītos uzņēmumus, kuri piedalās attiecīgā ražojuma ražošanā, pārdošanā iekšzemes tirgū vai eksportēšanā.

(12)  Šis punkts attiecas tikai uz importētājiem, kas nav saistīti ar ražotājiem eksportētājiem. Importētājiem, kas ir saistīti ar ražotājiem eksportētājiem, jāaizpilda šiem ražotājiem eksportētājiem paredzētās anketas I pielikums. Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē kādu trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

(13)  Nesaistīto importētāju sniegto informāciju var izmantot arī saistībā ar citiem šīs izmeklēšanas aspektiem, ne tikai dempinga konstatēšanu.

(14)  Tehnisku problēmu gadījumā sazinieties ar Trade Service Desk pa e-pastu trade-service-desk@ec.europa.eu vai pa tālruni +32 22979797.

(15)  Dokumentu ar norādi Sensitive uzskata par konfidenciālu saskaņā ar pamatregulas 19. pantu un 6. pantu PTO Nolīgumā par 1994. gada GATT VI panta īstenošanu (Antidempinga nolīgums). Tas ir aizsargāts arī atbilstoši 4. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(16)  Mexico — Definitive Anti-dumping Measures on Beef and Rice, Apelācijas institūcijas ziņojums, WT/DS295/AB/R, 2005. gada 29. novembris.

(17)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

---

PIELIKUMS

| ☐ | Sensitive version (“Konfidenciāla” informācija) |
| --- | --- |
| ☐ | For inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija) |
| (atzīmēt attiecīgo aili) |

☐

Sensitive version (“Konfidenciāla” informācija)

☐

For inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija)

(atzīmēt attiecīgo aili)

ANTIDEMPINGA PROCEDŪRA ATTIECĪBĀ UZ ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS IZCELSMES AUGSTAS STIPRĪBAS POLIESTERA PAVEDIENU IMPORTU

INFORMĀCIJA NESAISTĪTU IMPORTĒTĀJU ATLASEI

Šī veidlapa ir paredzēta, lai palīdzētu nesaistītiem importētājiem sniegt informāciju, kas nepieciešama paziņojuma par procedūras sākšanu 6.3.3. punktā minētajai atlasei.

Gan “Konfidenciālā” informācija, gan “Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija jānosūta Komisijai, kā noteikts paziņojumā par procedūras sākšanu.

1.   IDENTITĀTE UN KONTAKTINFORMĀCIJA

Norādiet šādu informāciju par uzņēmumu:

| Uzņēmuma nosaukums | |
| --- | --- |
| Adrese | |
| Kontaktpersona | |
| E-pasts: | |
| Tālrunis | |

Uzņēmuma nosaukums

Adrese

Kontaktpersona

E-pasts:

Tālrunis

2.   APGROZĪJUMS UN PĀRDOŠANAS APJOMS

Par izmeklēšanas periodu attiecībā uz paziņojumā par procedūras sākšanu definēto izmeklējamo ražojumu norādiet uzņēmuma kopējo apgrozījumu euro (EUR), vērtību euro (EUR) un apjomu tonnās importam un tālākpārdošanai Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas.

| | Apjoms tonnās | Vērtība euro (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR) | | |
| Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes izmeklējamā ražojuma imports | | |
| (Jebkuras izcelsmes) izmeklējamā ražojuma imports | | |
| Izmeklējamā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas | | |

Apjoms tonnās

Vērtība euro (EUR)

Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR)

Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes izmeklējamā ražojuma imports

(Jebkuras izcelsmes) izmeklējamā ražojuma imports

Izmeklējamā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas

3.   JŪSU UZŅĒMUMA UN SAISTĪTO UZŅĒMUMU DARBĪBAS (1)

Precīzi aprakstiet uzņēmuma un visu to saistīto uzņēmumu (lūdzu, norādiet tos un to saistību ar jūsu uzņēmumu) darbības, kuri iesaistīti izmeklējamā ražojuma ražošanā un/vai pārdošanā (eksportam un/vai iekšzemes tirgū). Šādas darbības varētu būt izmeklējamā ražojuma pirkšana vai ražošana uz apakšlīguma pamata vai tā apstrāde vai tirdzniecība u. c.

| Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta | Darbības | Saistība |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta

Darbības

Saistība

4.   CITA INFORMĀCIJA

Lūdzam sniegt visu citu attiecīgo informāciju, kas, pēc uzņēmuma ieskata, varētu būt noderīga Komisijai, veidojot izlasi.

5.   APLIECINĀJUMS

Sniedzot iepriekš minēto informāciju, uzņēmums piekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē. Izlasē iekļautam uzņēmumam būs jāatbild uz anketas jautājumiem un jāpiekrīt sniegto atbilžu pārbaudei uzņēmumā. Ja uzņēmums norāda, ka nepiekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē, tiek uzskatīts, ka tas nav sadarbojies izmeklēšanā. Komisijas konstatējumi par importētājiem, kuri nesadarbojās, ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, un izmeklēšanas rezultāts šim uzņēmumam var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tas būtu sadarbojies.

Pilnvarotās amatpersonas paraksts:

Pilnvarotās amatpersonas vārds, uzvārds un amats:

Datums:

---

(1)  Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē kādu trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

---

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/119 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/119

---

Paziņojums par termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu attiecībā uz antisubsidēšanas pasākumiem, kas piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam

(2022/C 248/09)

Pēc tam, kad tika publicēts paziņojums par spēkā esošo Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes konkrēta krītotā papīra importam noteikto antisubsidēšanas pasākumu gaidāmajām termiņa beigām (1), atbilstīgi 18. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulā (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības (2) dalībvalstis (“pamatregula”), Eiropas Komisija (“Komisija”) saņēma pārskatīšanas pieprasījumu.

1.   Pārskatīšanas pieprasījums

Pieprasījumu 2022. gada 31. martā iesniedza uzņēmumi Arctic Paper Grycksbo AB, Burgo Group SpA, Fedrigoni SpA, Lecta Group un Sappi Europe SA (“pieprasījuma iesniedzēji”). Pieprasījumu iesniedza Savienības konkrēta krītotā papīra ražošanas nozare pamatregulas 10. panta 6. punkta nozīmē.

Dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām, iekļauta pieprasījuma atklātā versija un analīze par to, cik liels ir Savienības ražotāju atbalsts pieprasījumam. Šā paziņojuma 5.6. punktā ir sniegta informācija par piekļuvi dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām.

2.   Pārskatāmais ražojums

Pārskatāmais ražojums ir krītotais papīrs, kas ir papīrs vai kartons ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kas sver 70 g/m2 vai vairāk, bet ne vairāk kā 400 g/m2, baltumu lielāku par 84 (mērījumi veikti saskaņā ar standartu ISO 2470-1) (“pārskatāmais ražojums”).

Pārskatāmais ražojums neietver:

| — | ruļļus, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts, kas iegūts saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību pret mehānisku iedarbību, proti, ar pieaugoša ātruma metodi, kurā izmanto IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērīts perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērīts padeves virzienā, |
| --- | --- |

—

ruļļus, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts, kas iegūts saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību pret mehānisku iedarbību, proti, ar pieaugoša ātruma metodi, kurā izmanto IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērīts perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērīts padeves virzienā,

| — | daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu. |
| --- | --- |

—

daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu.

Pārskatāmo ražojumu pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 00, ex 4810 14 00, ex 4810 19 00, ex 4810 22 00, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10 un ex 4810 99 80 (TARIC kodi 4810130020, 4810140020, 4810190020, 4810220020, 4810293020, 4810298020, 4810991020 un 4810998020). Šie KN un TARIC kodi ir norādīti vienīgi informācijai, neskarot iespēju vēlāk procedūras gaitā tos mainīt.

3.   Spēkā esošie pasākumi

Patlaban ir spēkā galīgie antisubsidēšanas maksājumi, kas noteikti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1187 (3).

4.   Pārskatīšanas pamatojums

Pieprasījuma pamatā ir apgalvojums, ka pēc pasākumu termiņa beigām subsidēšana varētu turpināties vai atkārtoties un Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums varētu atkārtoties.

4.1.   
  Apgalvojums par subsidēšanas turpināšanās vai atkārtošanās iespējamību

Pieprasījuma iesniedzēji ir snieguši pietiekamus pierādījumus par to, ka pārskatāmā ražojuma ražotāji attiecīgajā valstī arī turpmāk varētu izmantot vairākas subsīdijas, ko piešķir Ķīnas Tautas Republikas valdība un reģionālās un vietējās varas iestādes minētajā valstī.

Pieprasījuma iesniedzēji nav precīzi aprēķinājuši pašreizējo subsidēšanas līmeni visām subsīdijām. Tomēr, pamatojoties uz pieprasījumā sniegtajiem pierādījumiem, šķiet, ka subsidēšanas līmenis joprojām ir ievērojams un pārsniedz de minimis līmeni.

Iespējamā subsidēšana cita starpā ietver šādus elementus: i) līdzekļu tieša nodošana; ii) valdības atteikšanās no ieņēmumiem vai ieņēmumu neiekasēšana; iii) valdības nodrošinātas preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu; un iv) iemaksas finansēšanas mehānismā vai vienas vai vairāku no iepriekš minētajām funkcijām uzticēšana privātai organizācijai vai tās norīkošana pildīt vienu vai vairākas iepriekš minētās funkcijas. Pieprasījuma iesniedzēji cita starpā apgalvoja, ka pastāv preferenciāli aizdevumi, dotācijas, atbrīvojumi no tiešajiem nodokļiem un valsts nodrošināta zeme par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo. Dažas no apgalvotajām subsidēšanas praksēm jau tika kompensētas sākotnējās izmeklēšanas rezultātā, savukārt dažas citas ir papildu vai jaunas subsīdijas, kas sākotnējā izmeklēšanā netika izmeklētas.

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka aprakstītie pasākumi ir subsīdijas, jo tie ietver attiecīgās valsts valdības vai reģionālo vai vietējo varas iestāžu, vai valsts iestāžu finansiālu ieguldījumu un piešķir ieguvumu pārskatāmā ražojuma ražotājiem. Tiek apgalvots, ka minētās subsīdijas ir īpašas, jo attiecas tikai uz zināmiem uzņēmumiem un/vai reģioniem un/vai ir atkarīgas no eksporta rādītājiem. Tādējādi tiek apgalvots, ka tās ir kompensējamās subsīdijas pamatregulas 4. panta nozīmē.

Ņemot vērā pamatregulas 18. panta 2. punktu, Komisija ir sagatavojusi ziņojumu par pierādījumu pietiekamību, kurā ietverts visu to Komisijas rīcībā esošo pierādījumu novērtējums, uz kuru pamata Komisija sāk šo izmeklēšanu. Minētais ziņojums atrodams dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām.

Komisija patur tiesības izmeklēt citus attiecīgus subsidēšanas veidus, kas varētu tikt atklāti izmeklēšanas gaitā.

4.2.   
  Apgalvojums par kaitējuma atkārtošanās iespējamību

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka attiecīgās valsts radītais kaitējums varētu atkārtoties. Šajā sakarā pieprasījuma iesniedzēji ir snieguši pietiekamus pierādījumus tam, ka tad, ja pasākumi tiktu izbeigti, pašreizējais pārskatāmā ražojuma importa līmenis no attiecīgās valsts Savienībā varētu palielināties attiecīgajā valstī esošās ievērojamās neizmantotās jaudas dēļ. Tas ir saistīts arī ar Eiropas Savienības tirgus pievilcīgumu tā lieluma ziņā.

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka kaitējuma novēršana galvenokārt bijusi saistīta ar pasākumu piemērošanu un ka tad, ja pasākumi tiktu izbeigti, pieaugot importam par subsidētām cenām no attiecīgās valsts, varētu atkārtoties kaitējums Savienības ražošanas nozarei.

5.   Procedūra

Pēc apspriešanās ar pamatregulas 25. panta 1. punktā minēto komiteju konstatējusi, ka ir pietiekami subsidēšanas un kaitējuma iespējamības pierādījumi, kas pamato termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, Komisija ar šo sāk pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 18. pantu.

Termiņbeigu pārskatīšanā tiks noteikts, vai, beidzoties pasākumu termiņam, varētu turpināties vai atkārtoties ar attiecīgās valsts izcelsmes pārskatāmo ražojumu saistītā subsidēšana un Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums.

Attiecīgās valsts valdība ir uzaicināta uz apspriešanos saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu.

Komisija arī vērš ieinteresēto personu uzmanību uz publicēto Paziņojumu par Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām (4), kas varētu būt piemērojams šai procedūrai.

Komisija piedevām vērš personu uzmanību uz to, ka attiecībā uz šo pašu ražojumu patlaban notiek atsevišķa antidempinga izmeklēšana (5). Ražotāji eksportētāji, Savienības ražošanas nozare un visas ieinteresētās personas minētajā antidempinga izmeklēšanā ir aicināti atsevišķi reģistrēties šajā izmeklēšanā un šajā paziņojumā noteiktajā veidā un laikposmos iesniegt attiecīgo informāciju, neņemot vērā to informāciju, kas var tikt iesniegta antidempinga izmeklēšanas kontekstā. Šajā izmeklēšanā automātiski netiks ņemta vērā informācija un piezīmes, kas sniegta antidempinga izmeklēšanas kontekstā, un šīs procedūras kontekstā visa informācija, kas skar šo izmeklēšanu, personām principā būs jāsniedz atsevišķi.

5.1.   
  Pārskatīšanas izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

Subsidēšanas turpināšanas un atkārtošanās izmeklēšana aptvers laikposmu no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods”). Tendences, kas ir svarīgas, lai novērtētu kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās iespējamību, tika pētītas laika posmam no 2018. gada 1. janvāra līdz pārskatīšanas izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

5.2.   
  Piezīmes par pieprasījumu un izmeklēšanas sākšanu

Visām ieinteresētajām personām, kas vēlas sniegt piezīmes par pieprasījumu (arī par jautājumiem, kas attiecas uz kaitējuma atkārtošanos un uz cēloņsakarību) vai jebkādiem aspektiem attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu (arī to, cik lielā mērā šis pieprasījums tiek atbalstīts), tas jāizdara 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (6).

Visi uzklausīšanas pieprasījumi par izmeklēšanas sākšanu jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.3.   
  Subsidēšanas turpināšanās vai atkārtošanās iespējamības noteikšanas procedūra

Komisija termiņbeigu pārskatīšanā analizē eksportu, kas pārskatīšanas izmeklēšanas periodā veikts uz Savienību, un neatkarīgi no eksporta uz Savienību apsver, vai to uzņēmumu stāvoklis, kuri ražo un pārdod pārskatāmo ražojumu attiecīgajā valstī, ir tāds, ka tad, ja pasākumi tiktu izbeigti, būtu iespējama eksporta par subsidētām cenām uz Savienību turpināšanās vai atkārtošanās.

Tādēļ Komisijas izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties visi pārskatāmā ražojuma ražotāji (7) attiecīgajā valstī, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanās, kuru rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

5.3.1.   Izmeklēšana attiecībā uz ražotājiem attiecīgajā valstī

Ņemot vērā, ka šajā termiņbeigu pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits attiecīgās valsts ražotāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo eksportētāju skaitu, no pietiekama skaita ražotāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji vai pārstāvji, kas darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas pietiekties un sniegt Komisijai informāciju par saviem uzņēmumiem. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R776_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTINGPRODUCER

Informācija par piekļuvi elektroniskajai platformai Tron ir pieejama 5.6. un 5.9. punktā.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu ražotāju atlasei, tā sazināsies arī ar attiecīgās valsts iestādēm un var sazināties ar visām zināmajām ražotāju apvienībām attiecīgajā valstī.

Ja būs vajadzīga izlase, tad ražotāji tiks atlasīti, ņemot vērā uz Savienību eksportēto lielāko reprezentatīvo pārdošanas apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams izmeklēt. Visiem zināmajiem ražotājiem, attiecīgās valsts iestādēm un ražotāju apvienībām vajadzības gadījumā ar attiecīgās valsts iestāžu starpniecību Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir atlasīti.

Pēc tam, kad Komisija būs saņēmusi informāciju, kas vajadzīga izlases izveidei, tā informēs attiecīgās personas, vai tā ir izlēmusi šīs personas iekļaut izlasē. Ja vien nav norādīts citādi, izlasē iekļautajiem ražotājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām, Komisija pievienos paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par izlasi.

Attiecīgās valsts ražotājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta dokumentos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (8).

Neskarot iespējamu pamatregulas 28. panta piemērošanu, uzņēmumi, kuri piekrituši iespējamai iekļaušanai izlasē, taču tajā nav iekļauti, tiks uzskatīti par uzņēmumiem, kas sadarbojās.

5.3.2.   Izmeklēšana attiecībā uz nesaistītiem importētājiem (9) (10)

Šajā izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties pārskatāmā ražojuma nesaistītie importētāji no attiecīgās valsts Savienībā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

Ņemot vērā, ka šajā termiņbeigu pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits nesaistītu importētāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo nesaistīto importētāju skaitu, no pietiekama skaita nesaistīto importētāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi nesaistītie importētāji vai pārstāvji, kas darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz kuriem attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti pieteikties Komisijā. Šīm personām tas jāizdara 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas, sniedzot Komisijai šā paziņojuma pielikumā prasīto informāciju par savu uzņēmumu vai uzņēmumiem.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu nesaistītu importētāju atlasei, tā var arī sazināties ar visām zināmajām importētāju apvienībām.

Ja ir vajadzīga izlase, tad importētājus var atlasīt, ņemot vērā to Savienībā pārdoto pārskatāmā ražojuma lielāko reprezentatīvo apjomu no attiecīgās valsts, kuru paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt. Visiem zināmajiem nesaistītajiem importētājiem un importētāju apvienībām Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajā personām, Komisija pievienos arī paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par izlasi.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, tā darīs pieejamas anketas izlasē iekļautajiem nesaistītajiem importētājiem. Šīm personām jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots par iekļaušanu izlasē, ja vien nav norādīts citādi.

Nesaistītiem importētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (11).

5.4.   
  Kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās iespējamības noteikšanas procedūra un izmeklēšanas procedūra attiecībā uz Savienības ražotājiem

Lai noteiktu, vai varētu turpināties vai atkārtoties kaitējums Savienības ražošanas nozarei, Komisija aicina izmeklēšanā piedalīties Savienības ražotājus, kas ražo pārskatāmo ražojumu.

Ņemot vērā, ka šajā termiņbeigu pārskatīšanā ir iesaistīts liels skaits Savienības ražotāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija ir nolēmusi ierobežot izmeklējamo Savienības ražotāju skaitu, veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlase notiek saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.

Komisija ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Sīkāka informācija atrodama dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām.

Ar šo ieinteresētās personas tiek aicinātas izteikt piezīmes par provizorisko izlasi. Turklāt citiem Savienības ražotājiem vai pārstāvjiem, kas darbojas to vārdā, ja viņi uzskata sevi par iekļaujamiem izlasē, ir jāsazinās ar Komisiju 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Ja vien nav norādīts citādi, visas piezīmes par pagaidu izlasi jāiesniedz 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Komisija paziņos visiem zināmajiem Savienības ražotājiem un/vai Savienības ražotāju apvienībām, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Ja vien nav norādīts citādi, izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Savienības ražotājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (12).

5.5.   
  Savienības interešu novērtēšanas procedūra

Ja tiks konstatēts, ka subsidēšana un kaitējums var turpināties vai atkārtoties, tad saskaņā ar pamatregulas 31. pantu tiks pieņemts lēmums par to, vai kompensācijas pasākumu saglabāšana nebūtu pretrunā Savienības interesēm.

Savienības ražotāji, importētāji un to pārstāvju apvienības, lietotāji un apvienības, kas tos pārstāv, arodbiedrības un organizācijas, kas pārstāv patērētājus, tiek aicinātas sniegt Komisijai informāciju par Savienības interesēm.

Ja vien nav norādīts citādi, informācija, kas attiecas uz Savienības interešu novērtējumu, jāiesniedz 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šo informāciju var sniegt brīvā formā vai aizpildot Komisijas sagatavoto anketu.

Anketas, ieskaitot pārskatāmā ražojuma lietotājiem aizpildāmu anketu, ir iekļautas lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejamas Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (13). Visa informācija, kas iesniegta saskaņā ar pamatregulas 31. pantu, tiks ņemta vērā tikai tad, ja iesniegšanas brīdī būs pamatota ar faktiem, kuri apliecina tās derīgumu.

5.6.   
  Ieinteresētās personas

Lai piedalītos izmeklēšanā, ieinteresētajām personām, piemēram, ražotājiem attiecīgajā valstī, Savienības ražotājiem, importētājiem un to pārstāvju apvienībām, lietotājiem, arodbiedrībām un to pārstāvju apvienībām, arodbiedrībām un patērētāju pārstāvju organizācijām vispirms ir jāpierāda, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Ražotāji attiecīgajā valstī, Savienības ražotāji, importētāji un to pārstāvju apvienības, kuri darījuši pieejamu informāciju saskaņā ar 5.3.1., 5.3.2. un 5.4. punktā aprakstītajām procedūrām, tiks uzskatīti par ieinteresētajām personām, ja būs objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Pārējās personas var piedalīties izmeklēšanā tikai ieinteresēto personu statusā no brīža, kad tās piesakās, un ar nosacījumu, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu. Personas atzīšana par ieinteresēto personu neskar pamatregulas 28. panta piemērošanu.

Ieinteresētajām personām pieejamajiem dokumentiem var piekļūt lapā TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Lai saņemtu piekļuves tiesības, lūdzam sekot norādījumiem minētajā lapā (14).

5.7.   
  Cita rakstiski sniedzama informācija

Visas ieinteresētās personas ar šo ir aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.8.   
  Uzklausīšanas iespēja, ko nodrošina Komisijas izmeklēšanas dienesti

Visas ieinteresētās personas var pieprasīt, lai tās uzklausītu Komisijas izmeklēšanas dienesti. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iesniegšanas iemesli, kā arī kopsavilkums par to, ko ieinteresētā persona uzklausīšanā vēlas apspriest. Uzklausīšanā tiks aplūkoti tikai tie jautājumi, ko ieinteresētās personas būs iepriekš iesniegušas rakstiski.

Principā uzklausīšanā nevar sniegt faktu informāciju, kas vēl nav iekļauta lietas materiālos. Tomēr labas pārvaldības labad un lai Komisijas dienesti varētu turpināt izmeklēšanu, ieinteresētās personas var tikt aicinātas iesniegt jaunu faktu informāciju pēc uzklausīšanas.

5.9.   
  Norādījumi rakstisku dokumentu iesniegšanai, atbilžu uz anketas jautājumiem un sarakstes nosūtīšanai

Uz informāciju, ko tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu vajadzībām iesniedz Komisijai, neattiecas autortiesības. Ieinteresētajām personām, pirms tās iesniedz Komisijai informāciju un/vai datus, uz kuriem attiecas trešās personas autortiesības, no autortiesību īpašnieka ir jāprasa īpaša atļauja, kas nepārprotami ļauj Komisijai a) šīs tirdzniecības aizsardzības procedūras vajadzībām izmantot informāciju un datus un b) sniegt informāciju un/vai datus šīs izmeklēšanas ieinteresētajām personām tādā veidā, kas tām ļauj izmantot tiesības uz aizstāvību.

Visi rakstiski iesniegtie dokumenti, tostarp šajā paziņojumā prasītā informācija, kā arī ieinteresēto personu atbildes uz anketas jautājumiem un sarakste, kurai lūgts saglabāt konfidencialitāti, ir ar norādi “Sensitive” (15). Personas, kas šīs izmeklēšanas gaitā iesniedz informāciju, ir aicinātas pamatot savu lūgumu saglabāt konfidencialitāti.

Personām, kuras sniedz informāciju ar norādi “Sensitive”, saskaņā ar pamatregulas 29. panta 2. punktu jāsagatavo tās nekonfidenciāls kopsavilkums ar norādi “For inspection by interested parties”. Šiem kopsavilkumiem jābūt tik detalizētiem, lai no tiem varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību. Ja persona, kas iesniedz konfidenciālu informāciju, nenorāda pamatotu iemeslu, kāpēc tā lūdz saglabāt konfidencialitāti, vai nesagatavo tās nekonfidenciālu kopsavilkumu un neiesniedz to noteiktajā formātā un kvalitātē, Komisija šādu informāciju var neņemt vērā, ja vien no uzticamiem avotiem nevar pietiekami pierādīt, ka informācija ir pareiza.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas visu informāciju un pieprasījumus, ieskaitot skenētas pilnvaras un izziņas, sniegt elektroniskajā platformā TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Ja ieinteresētās personas atbild elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, tās piekrīt noteikumiem, kas piemērojami dokumentu elektroniskai iesniegšanai saskaņā ar noteikumiem dokumentā “SARAKSTE AR EIROPAS KOMISIJU TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS LIETĀS”, kas publicēts Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Ieinteresētajām personām ir jānorāda savs nosaukums/vārds, uzvārds, adrese, tālruņa numurs un derīga e-pasta adrese un jānodrošina, ka norādītā e-pasta adrese ir funkcionējoša, oficiāla darba e-pasta adrese un ka e-pasts ik dienu tiek pārbaudīts. Kad būs iesniegta kontaktinformācija, Komisija sazināsies ar ieinteresētajām personām tikai elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, ja vien tās nebūs nepārprotami paudušas prasību visus dokumentus no Komisijas saņemt ar citiem saziņas līdzekļiem vai ja nosūtāmā dokumenta veida dēļ tas jāsūta ar ierakstītu vēstuli. Iepriekš minētajos norādījumos par saziņu ar ieinteresētajām personām ieinteresētās personas var iepazīties ar papildu noteikumiem un informāciju par saraksti ar Komisiju, kā arī ar principiem, kas piemērojami elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu sūtāmai informācijai.

Komisijas adrese sarakstei

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

E-pasts:

par subsidēšanas aspektiem: TRADE-R776-CFP-SUBSIDY@ec.europa.eu

par kaitējuma un Savienības interešu aspektiem: TRADE-R775-R76-CFP-INJURY@ec.europa.eu

6.   Izmeklēšanas grafiks

Ievērojot pamatregulas 22. panta 1. punktu, izmeklēšanu parasti pabeidz 12 mēnešu laikā un katrā ziņā ne vēlāk kā 15 mēnešu laikā no šā paziņojuma publicēšanas.

7.   Informācijas iesniegšana

Parasti ieinteresētās personas var iesniegt informāciju tikai termiņā, kas precizēts šā paziņojuma 5. punktā.

Lai izmeklēšanu pabeigtu obligātajā termiņā, Komisija nepieņems dokumentus no ieinteresētajām personām pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju, vai attiecīgā gadījumā pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par papildus izpausto galīgo informāciju.

8.   Iespēja iesniegt piezīmes par citu personu iesniegto informāciju

Lai nodrošinātu tiesības uz aizstāvību, ieinteresētajām personām būtu vajadzīga iespēja sniegt piezīmes par informāciju, ko iesniegušas pārējās ieinteresētās personas. To darot, ieinteresētās personas var aplūkot tikai tos jautājumus, kas jau apskatīti pārējo ieinteresēto personu iesniegtajā informācijā, un nevar izvirzīt jaunus jautājumus.

Ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpaustajiem galīgajiem konstatējumiem, sniegušas pārējās ieinteresētās personas, jāiesniedz 5 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par galīgajiem konstatējumiem. Ja tiek izpausta galīgā papildinformācija, tad piezīmes, ko, reaģējot uz izpausto papildinformāciju, sniedz citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 1 dienas laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par izpausto papildinformāciju, ja vien nav norādīts citādi.

Noteiktais laikposms neskar Komisijas tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos no ieinteresētajām personām pieprasīt papildu informāciju.

9.   Šajā paziņojumā noteikto termiņu pagarināšana

Ikviena šajā paziņojumā noteikta termiņa pagarinājumu var pieprasīt tikai ārkārtas apstākļos, un pagarinājums tiek piešķirts tikai ar pienācīgu pamatojumu. Katrā ziņā pagarinājums termiņam, kurā jāsniedz atbildes uz anketu jautājumiem, parasti nepārsniedz 3 dienas un principā nepārsniedz 7 dienas. Tā termiņa pagarinājums, kurā iesniedzama pārējā šajā paziņojumā par procedūras sākšanu norādītā informācija, nepārsniedz 3 dienas, ja vien netiek pierādīts, ka ir bijuši ārkārtas apstākļi.

10.   Nesadarbošanās

Ja ieinteresētā persona liedz piekļuvi nepieciešamajai informācijai vai nesniedz to noteiktajā termiņā, vai ievērojami kavē izmeklēšanu, tad saskaņā ar pamatregulas 28. pantu apstiprinošus vai noraidošus konstatējumus var sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

Ja tiek konstatēts, ka ieinteresētā persona ir sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju var neņemt vērā un izmantot pieejamos faktus.

Ja ieinteresētā persona nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji un tāpēc konstatējumi saskaņā ar pamatregulas 28. pantu ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, rezultāts šai personai var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.

Ja atbilde netiek sniegta elektroniskā veidā, to neuzskata par nesadarbošanos, ja ieinteresētā persona pierāda, ka atbildes sniegšana prasītajā veidā sagādātu nesamērīgu papildu apgrūtinājumu vai nesamērīgus papildu izdevumus. Ieinteresētajai personai nekavējoties jāsazinās ar Komisiju.

11.   Uzklausīšanas amatpersona

Ieinteresētās personas var lūgt tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumus par piekļuvi lietai, strīdus par dokumentu konfidencialitāti, pieprasījumus pagarināt termiņu un visus pārējos pieprasījumus par ieinteresēto personu un trešo personu tiesībām uz aizstāvību, kuri varētu rasties procedūras gaitā.

Uzklausīšanas amatpersona var rīkot uzklausīšanu un mediāciju starp ieinteresēto(-ajām) personu(-ām) un Komisijas dienestiem, lai pilnībā tiktu īstenotas ieinteresētās personas tiesības uz aizstāvību. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumu pamatojumu. Šādai uzklausīšanai būtu jānotiek tikai tad, ja pienācīgā laikā jautājumi nav atrisināti ar Komisijas dienestiem.

Lai neapdraudētu pareizu procedūras norisi, pieprasījumi jāiesniedz laikus un bez kavēšanās. Tālab ieinteresētajām personām uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās jāpieprasa iespējami agri pēc notikuma, kura dēļ vajadzīga šāda iesaistīšanās. Ja uzklausīšanas pieprasījumi ir iesniegti, neievērojot noteikto laikposmu, uzklausīšanas amatpersona, pienācīgi ņemot vērā labas pārvaldības intereses un izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu, izskatīs šādu kavētu pieprasījumu iemeslus, izvirzīto jautājumu raksturu un šo jautājumu ietekmi uz aizstāvības tiesībām.

Papildu informācija un kontaktinformācija pieejama uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa lapās Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/

12.   Iespēja pieprasīt pamatregulas 19. pantā paredzēto pārskatīšanu

Šī termiņbeigu pārskatīšana ir sākta saskaņā ar pamatregulas 18. pantu, tāpēc tās konstatējumu dēļ spēkā esošie pasākumi netiks grozīti, bet atbilstoši pamatregulas 22. panta 3. punktam tie tiks atcelti vai saglabāti.

Ja kāda ieinteresētā persona uzskata, ka ir pamats pārskatīt pasākumus tā, lai būtu iespējams grozīt pasākumus, attiecīgā persona var pieprasīt pārskatīšanu, kas notiktu saskaņā ar pamatregulas 19. pantu.

Personas, kuras vēlas pieprasīt šādu pārskatīšanu, kas tiktu veikta neatkarīgi no šajā paziņojumā minētās termiņbeigu pārskatīšanas, var sazināties ar Komisiju, izmantojot iepriekš norādīto adresi.

13.   Personas datu apstrāde

Šajā izmeklēšanā savāktos personas datus apstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 (16).

Paziņojums par datu aizsardzību, kas informē visas personas par personas datu apstrādi Komisijas tirdzniecības aizsardzības darbībās, ir pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/

---

(1)  OV C 398, 1.10.2021., 18. lpp.

(2)  OV L 176, 30.6.2016., 55. lpp.

(3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1187 (2017. gada 3. jūlijs), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kura veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 18. pantu, nosaka galīgo kompensācijas maksājumu konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam (OV L 171, 4.7.2017., 134. lpp.).

(4)  Paziņojums par COVID-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām (OV C 86, 16.3.2020., 6. lpp.).

(5)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2616

(6)  Ja vien nav norādīts citādi, visas atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu ir atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(7)  Ražotājs ir attiecīgās valsts uzņēmums, kas ražo pārskatāmo ražojumu, ieskaitot visus saistītos uzņēmumus, kuri piedalās pārskatāmā ražojuma ražošanā, pārdošanā iekšzemes tirgū vai eksportēšanā.

(8)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2617.

(9)  Izlasē var iekļaut tikai tādus importētājus, kas nav saistīti ar ražotājiem eksportētājiem. Importētājiem, kas ir saistīti ar ražotājiem eksportētājiem, jāaizpilda šiem ražotājiem eksportētājiem paredzētās anketas pielikums. Saskaņā ar 127. pantu Komisijas 2015. gada 24. novembra Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē kāda trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

(10)  Nesaistīto importētāju sniegto informāciju var izmantot arī saistībā ar citiem šīs izmeklēšanas aspektiem, ne tikai Savienības interešu konstatēšanu.

(11)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2617.

(12)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2617.

(13)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2617.

(14)  Tehnisku problēmu gadījumā sazinieties ar Trade Service Desk pa e-pastu trade-service-desk@ec.europa.eu vai pa tālruni +32 22979797.

(15)  Dokumentu ar norādi “Sensitive” uzskata par konfidenciālu saskaņā ar pamatregulas 29. pantu un 12. pantu PTO Nolīgumā par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SPK nolīgums”). Tas ir aizsargāts arī atbilstoši 4. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(16)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp).

---

PIELIKUMS

| ☐ | “Sensitive” version (Konfidenciāla informācija) |
| --- | --- |
| ☐ | Version “For inspection by interested parties” (Ieinteresētajām personām pieejamā informācija) |
| (atzīmēt attiecīgo aili) |

☐

“Sensitive” version (Konfidenciāla informācija)

☐

Version “For inspection by interested parties” (Ieinteresētajām personām pieejamā informācija)

(atzīmēt attiecīgo aili)

TERMIŅBEIGU PĀRSKATĪŠANA ATTIECĪBĀ UZ ANTIDEMPINGA PASĀKUMIEM, KAS PIEMĒROJAMI KONKRĒTA ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS IZCELSMES KRĪTOTĀ PAPĪRA IMPORTAM

INFORMĀCIJA NESAISTĪTU IMPORTĒTĀJU ATLASEI

Šī veidlapa ir paredzēta, lai palīdzētu nesaistītiem importētājiem sniegt informāciju, kas nepieciešama paziņojuma par procedūras sākšanu 5.3.2. punktā minētajai atlasei.

Gan konfidenciālā informācija, gan ieinteresētajām personām pieejamā informācija jānosūta Komisijai, kā noteikts paziņojumā par procedūras sākšanu.

1.   IDENTITĀTE UN KONTAKTINFORMĀCIJA

Norādiet šādu informāciju par uzņēmumu:

| Uzņēmuma nosaukums | |
| --- | --- |
| Adrese | |
| Kontaktpersona | |
| E-pasts: | |
| Tālruņa numurs | |

Uzņēmuma nosaukums

Adrese

Kontaktpersona

E-pasts:

Tālruņa numurs

2.   APGROZĪJUMS UN PĀRDOŠANAS APJOMS

Par pārskatīšanas izmeklēšanas periodu attiecībā uz paziņojumā par procedūras sākšanu definēto pārskatāmo ražojumu norādiet uzņēmuma kopējo apgrozījumu euro (EUR), vērtību euro (EUR) un apjomu tonnās importam un tālākpārdošanai Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas.

| | Apjoms tonnās | Vērtība euro (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR) | | |
| Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports | | |
| (Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports | | |
| Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas | | |

Apjoms tonnās

Vērtība euro (EUR)

Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR)

Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports

(Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports

Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas

3.   JŪSU UZŅĒMUMA UN SAISTĪTO UZŅĒMUMU DARBĪBAS (1)

Precīzi aprakstiet uzņēmuma un visu to saistīto uzņēmumu (lūdzu, norādiet tos un to saistību ar jūsu uzņēmumu) darbības, kuri iesaistīti pārskatāmā ražojuma ražošanā un/vai pārdošanā (eksportam un/vai iekšzemes tirgū). Šādas darbības varētu būt pārskatāmā ražojuma pirkšana, ražošana uz apakšlīguma pamata vai tā apstrāde vai tirdzniecība.

| Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta | Darbības | Saistība |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta

Darbības

Saistība

4.   CITA INFORMĀCIJA

Lūdzam sniegt visu citu attiecīgo informāciju, kas, pēc uzņēmuma ieskata, varētu būt noderīga Komisijai, veidojot izlasi.

5.   APLIECINĀJUMS

Sniedzot iepriekš minēto informāciju, uzņēmums piekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē. Izlasē iekļautam uzņēmumam būs jāatbild uz anketas jautājumiem un jāpiekrīt sniegto atbilžu pārbaudei uzņēmumā. Ja uzņēmums norāda, ka nepiekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē, tiek uzskatīts, ka tas nav sadarbojies izmeklēšanā. Komisijas konstatējumi par importētājiem, kuri nesadarbojās, ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, un izmeklēšanas rezultāts šim uzņēmumam var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tas būtu sadarbojies.

Pilnvarotās amatpersonas paraksts:

Pilnvarotās amatpersonas vārds, uzvārds un amats:

Datums:

---

(1)  Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

---

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/130 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/130

---

Paziņojums par to antidempinga pasākumu termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, kuri piemērojami konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam

(2022/C 248/10)

Pēc tam, kad tika publicēts paziņojums (1) par spēkā esošo konkrēta Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes krītotā papīra importam noteikto antidempinga pasākumu gaidāmajām termiņa beigām, atbilstīgi 11. panta 2. punktam Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulā (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (2) (“pamatregula”), Eiropas Komisija (“Komisija”) saņēma pārskatīšanas pieprasījumu .

1.   Pārskatīšanas pieprasījums

Pieprasījumu 2022. gada 31. martā iesniedza Arctic Paper Grycksbo AB, Burgo Group SpA, Fedrigoni SpA, Lecta Group un Sappi Europe SA (“pieprasījuma iesniedzēji”). Pieprasījums tika iesniegts Savienības konkrēta krītotā papīra ražošanas nozares vārdā pamatregulas 5. panta 4. punkta nozīmē.

Dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām, iekļauta pieprasījuma atklātā versija un analīze par to, cik liels ir Savienības ražotāju atbalsts pieprasījumam. Šā paziņojuma 5.6. punktā ir sniegta informācija par piekļuvi lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām.

2.   Pārskatāmais ražojums

Ražojums, uz kuru attiecas šī pārskatīšana, ir krītotais papīrs, proti, papīrs vai kartons ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kas sver 70 g/m2 vai vairāk, bet ne vairāk kā 400 g/m2, baltumu lielāku par 84 (mērījumi veikti saskaņā ar standartu ISO 2470-1) (“pārskatāmais ražojums”).

Pārskatāmais ražojums neietver:

| — | ruļļus, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts, kas iegūts saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību pret mehānisku iedarbību, proti, ar pieaugoša ātruma metodi, kurā izmanto IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērīts perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērīts padeves virzienā; |
| --- | --- |

—

ruļļus, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts, kas iegūts saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību pret mehānisku iedarbību, proti, ar pieaugoša ātruma metodi, kurā izmanto IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērīts perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērīts padeves virzienā;

| — | daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu. |
| --- | --- |

—

daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu.

Pārskatāmo ražojumu pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 00, ex 4810 14 00, ex 4810 19 00, ex 4810 22 00, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10 un ex 4810 99 80 (TARIC kodi 4810130020, 4810140020, 4810190020, 4810220020, 4810293020, 4810298020, 4810991020 un 4810998020). Šie KN un TARIC kodi ir norādīti vienīgi informācijai, neskarot iespēju vēlāk procedūras gaitā tos mainīt.

3.   Spēkā esošie pasākumi

Patlaban spēkā esošie pasākumi ir galīgie antidempinga maksājumi, kas noteikti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1188 (3).

4.   Pārskatīšanas pamatojums

Pieprasījuma pamatā ir apgalvojums, ka pēc pasākumu termiņa beigām dempings un Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums varētu atkārtoties.

4.1.   
  Apgalvojums par dempinga no ĶTR atkārtošanās iespējamību

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvoja, ka nav pareizi izmantot iekšzemes cenas un izmaksas Ķīnas Tautas Republikā, ņemot vērā to, ka pastāv nozīmīgi kropļojumi pamatregulas 2. panta 6.a punkta b) apakšpunkta nozīmē.

Lai pamatotu apgalvojumus par nozīmīgiem kropļojumiem, pieprasījuma iesniedzēji atsaucās uz informāciju, kas ietverta Komisijas dienestu 2017. gada 20. decembrī sniegtajā ziņojumā par valsti, kurā aprakstīti konkrētie tirgus apstākļi ĶTR (4). Konkrētāk, pieprasījuma iesniedzēji norādīja uz tādiem kropļojumiem kā valsts klātbūtne kopumā un uz konkrētākiem kropļojumiem, kas ietekmē ķīmijas nozari, kā arī uz nodaļu par enerģētiku. Turklāt pieprasījuma iesniedzēji izmantoja publiski pieejamu informāciju, konkrētāk, Ķīnas Tautas Republikas Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 14. piecgades plānu un Ilgtermiņa mērķu izklāstu 2035. gadam. Visbeidzot, pieprasījuma iesniedzēji balstījās arī uz Komisijas konstatējumiem nesenās antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanās (5).

Tādēļ, ņemot vērā pamatregulas 2. panta 6.a punkta a) apakšpunktu, apgalvojums par ĶTR veiktā dempinga atkārtošanos ir balstīts uz salīdzinājumu starp salikto normālo vērtību, kam pamatā ir ražošanas un pārdošanas izmaksas, kuras atspoguļo neizkropļotas cenas vai atsauces vērtības atbilstošā reprezentatīvā valstī, un pārskatāmā ražojuma eksporta cenu (EXW līmenī), kad to pārdod eksportam uz Krieviju, Ukrainu, Indiju, Taizemi, Kanādu, Japānu, Indonēziju, Malaiziju un Apvienoto Karalisti, ņemot vērā to, ka patlaban importa apjoms no ĶTR uz Savienību nav liels.

Pamatojoties uz iepriekš minēto salīdzinājumu, kas liecina par dempingu, pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka ĶTR veiktais dempings varētu atkārtoties.

Ņemot vērā pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka, ievērojot pamatregulas 5. panta 9. punktu, ir pietiekami pierādījumi, kas liek domāt, ka nozīmīgu kropļojumu dēļ, kuri ietekmē cenas un izmaksas, nav atbilstoši izmantot iekšzemes cenas un izmaksas attiecīgajā valstī, un tādējādi ir pamatoti sākt izmeklēšanu, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 6.a punktu.

Ziņojums par valsti ir iekļauts dokumentos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (6).

4.2.   
  Apgalvojums par kaitējuma atkārtošanās iespējamību

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka attiecīgās valsts radītais kaitējums varētu atkārtoties. Šajā ziņā pieprasījuma iesniedzēji ir snieguši pietiekamus pierādījumus par to, ka tad, ja pasākumi tiktu izbeigti, pašreizējais pārskatāmā ražojuma importa līmenis no attiecīgās valsts Savienībā varētu palielināties attiecīgajā valstī esošās ievērojamās neizmantotās jaudas dēļ. Tas ir saistīts arī ar Eiropas Savienības tirgus pievilcīgumu lieluma ziņā.

Pieprasījuma iesniedzēji apgalvo, ka kaitējuma novēršana galvenokārt bijusi saistīta ar pasākumu piemērošanu un ka tad, ja pasākumus vairs nepiemērotu, pieaugot importam par dempinga cenām no attiecīgās valsts, varētu atkārtoties kaitējums Savienības ražošanas nozarei.

5.   Procedūra

Pēc apspriešanās ar komiteju, kura izveidota ar pamatregulas 15. panta 1. punktu, konstatējusi, ka ir pietiekami dempinga un kaitējuma iespējamības pierādījumi, kas pamato termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, Komisija ar šo sāk pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu.

Termiņbeigu pārskatīšanā tiks noteikts, vai, beidzoties pasākumu termiņam, varētu turpināties vai atkārtoties ar attiecīgās valsts izcelsmes pārskatāmo ražojumu saistītais dempings un Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums.

Komisija arī vērš ieinteresēto personu uzmanību uz publicēto Paziņojumu par Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām (7), kas varētu būt piemērojams šai procedūrai.

Komisija piedevām vērš personu uzmanību uz to, ka attiecībā uz šo pašu ražojumu patlaban notiek atsevišķa antisubsidēšanas izmeklēšana (8). Visi minētās antisubsidēšanas izmeklēšanas ražotāji eksportētāji, Savienības ražošanas nozare un ieinteresētās personas ir aicināti atsevišķi reģistrēties šai izmeklēšanai un sniegt attiecīgo informāciju šajā paziņojumā noteiktajā veidā un laikposmos, neskarot to informāciju, kas var tikt iesniegta antisubsidēšanas izmeklēšanas kontekstā. Šajā izmeklēšanā automātiski netiks ņemta vērā informācija un piezīmes, kas sniegta antisubsidēšanas izmeklēšanas kontekstā, un šīs procedūras kontekstā visa informācija, kas skar šo izmeklēšanu, personām principā būs jāsniedz atsevišķi.

5.1.   
  Pārskatīšanas izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

Dempinga turpināšanās vai atkārtošanās izmeklēšana aptvers laika posmu no 2021. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods”). Kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās iespējamības novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvers laikposmu no 2018. gada 1. janvāra līdz pārskatīšanas izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

5.2.   
  Piezīmes par pieprasījumu un izmeklēšanas sākšanu

Visām ieinteresētajām personām, kas vēlas sniegt piezīmes par pieprasījumu (arī par jautājumiem, kas attiecas uz kaitējuma atkārtošanos un cēloņsakarību) vai jebkādiem aspektiem attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu (arī to, cik lielā mērā šis pieprasījums tiek atbalstīts), tas jāizdara 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (9).

Visi uzklausīšanas pieprasījumi par izmeklēšanas sākšanu jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.3.   
  Dempinga turpināšanās un atkārtošanās iespējamības noteikšanas procedūra

Komisija termiņbeigu pārskatīšanā pārbauda eksportu, kas pārskatīšanas izmeklēšanas periodā veikts uz Savienību, un neatkarīgi no eksporta uz Savienību apsver, vai to uzņēmumu situācija, kuri ražo un pārdod pārskatāmo ražojumu attiecīgajā valstī, ir tāda, ka tad, ja pasākumi zaudētu spēku, ir iespējama eksporta par dempinga cenām uz Savienību turpināšanās vai atkārtošanās.

Tādēļ Komisijas veiktajā izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties visi pārskatāmā ražojuma ražotāji (10) attiecīgajā valstī, ieskaitot tos, kas nepiedalījās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

5.3.1.   Izmeklēšana attiecībā uz ražotājiem attiecīgajā valstī

Ņemot vērā, ka termiņbeigu pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits attiecīgās valsts ražotāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo ražotāju skaitu, no pietiekama skaita ražotāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji vai pārstāvji, kas darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas sniegt Komisijai informāciju par saviem uzņēmumiem. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R775_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER. Informācija par piekļuvi elektroniskajai platformai Tron ir pieejama 5.6. un 5.9. punktā.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu ražotāju atlasei, tā sazināsies arī ar attiecīgās valsts iestādēm un var sazināties ar visām zināmajām ražotāju apvienībām attiecīgajā valstī.

Ja ir vajadzīga izlase, tad ražotāji tiks atlasīti, ņemot vērā uz Eiropas Savienību eksportēto lielāko reprezentatīvo ražošanas, pārdošanas vai eksporta apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams izmeklēt. Visiem zināmajiem ražotājiem attiecīgajā valstī, attiecīgās valsts iestādēm un ražotāju apvienībām vajadzības gadījumā ar attiecīgās valsts iestāžu starpniecību Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir atlasīti.

Pēc tam, kad Komisija būs saņēmusi informāciju, kas vajadzīga ražotāju izlases izveidei, tā informēs attiecīgās personas, vai tā ir izlēmusi šīs personas iekļaut izlasē. Ja vien nav norādīts citādi, izlasē iekļautajiem ražotājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām, Komisija pievienos paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, ka paziņots lēmums par izlasi.

Attiecīgās valsts ražotājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (11).

Neskarot iespējamu pamatregulas 18. panta piemērošanu, uzņēmumi, kuri piekrituši iespējamai iekļaušanai izlasē, taču tajā nav iekļauti, tiks uzskatīti par uzņēmumiem, kas sadarbojās.

5.3.2.   Papildu procedūra attiecībā uz ĶTR, kas ir pakļauta būtiskiem izkropļojumiem

Visas ieinteresētās personas ar šo tiek aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato, attiecībā uz pamatregulas 2. panta 6.a punkta piemērošanu. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Komisija jo īpaši aicina visas ieinteresētās personas paziņot savu viedokli par pieprasījumā norādītajiem izejresursiem un harmonizētās sistēmas (HS) kodiem, ierosināt atbilstošu(-as) izmeklējamā ražojuma reprezentatīvo(-ās) valsti(-is) un norādīt pārskatāmā ražojuma ražotājus šajās valstīs. Minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Ievērojot pamatregulas 2. panta 6.a punkta e) apakšpunktu, Komisija tūlīt pēc izmeklēšanas sākšanas ar paziņojumu lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, informēs izmeklēšanā iesaistītās personas par attiecīgajiem avotiem, kurus tā plāno izmantot, lai saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punktu noteiktu normālo vērtību ĶTR. Tiks izmantoti visi avoti, tostarp vajadzības gadījumā tiks izvēlēta arī atbilstoša reprezentatīva trešā valsts. Izmeklēšanā iesaistītajām personām atvēl 10 dienas piezīmju sniegšanai no dienas, kurā šis paziņojums pievienots lietas materiāliem.

Komisijai pieejamā informācija liecina, ka attiecībā uz ĶTR šajā lietā iespējama reprezentatīvā trešā valsts ir Indonēzija. Lai galu galā izvēlētos atbilstošo reprezentatīvo trešo valsti, Komisija pārbaudīs, vai ir tādas valstis ar līdzīgu ekonomiskās attīstības līmeni kā ĶTR, kurās ražo un pārdod pārskatāmo ražojumu un kurās attiecīgie dati ir viegli pieejami. Ja ir vairāk par vienu šādu valsti, priekšroku attiecīgā gadījumā dos valstīm ar atbilstoša līmeņa sociālo un vides aizsardzību.

Saistībā ar attiecīgajiem avotiem Komisija aicina visus ĶTR ražotājus 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas sniegt informāciju par pārskatāmā ražojuma ražošanā izmantotajiem materiāliem (neapstrādātiem un pārstrādātiem) un enerģiju. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R775_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Informācija par piekļuvi elektroniskajai platformai Tron ir pieejama 5.6. un 5.9. punktā.

Turklāt faktu informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu izmaksas un cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punkta a) apakšpunktu, jāiesniedz 65 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šādai faktu informācijai jābūt ņemtai tikai no publiski pieejamiem avotiem.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai attiecībā uz apgalvojumu par nozīmīgiem kropļojumiem pamatregulas 2. panta 6.a punkta b) apakšpunkta nozīmē, tā anketu darīs pieejamu arī Ķīnas Tautas Republikas valdībai.

5.3.3.   Izmeklēšana attiecībā uz nesaistītiem importētājiem (12) (13)

Šajā izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties nesaistīti pārskatāmā ražojuma importētāji Savienībā no attiecīgās valsts, ieskaitot tos, kas nepiedalījās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

Ņemot vērā, ka šajā termiņbeigu pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits nesaistītu importētāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo nesaistīto importētāju skaitu, no pietiekama skaita nesaistīto importētāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi nesaistītie importētāji vai pārstāvji, kuri darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti pieteikties Komisijā. Šīm personām tas jāizdara 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas, sniedzot Komisijai šā paziņojuma pielikumā noteikto informāciju par savu uzņēmumu vai uzņēmumiem.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu nesaistītu importētāju atlasei, tā var arī sazināties ar visām zināmajām importētāju apvienībām.

Ja ir vajadzīga izlase, tad importētājus var atlasīt, ņemot vērā Savienībā pārdoto attiecīgās valsts izcelsmes pārskatāmā ražojuma lielāko reprezentatīvo apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt. Visiem zināmajiem nesaistītajiem importētājiem un importētāju apvienībām Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajā personām, Komisija pievienos arī paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, ka paziņots lēmums par izlasi.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, tā izlasē iekļautajiem nesaistītajiem importētājiem darīs pieejamas anketas. Ja vien nav norādīts citādi, šīm personām jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots par iekļaušanu izlasē.

Nesaistītiem importētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (14).

5.4.   
  Kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās iespējamības noteikšanas procedūra un izmeklēšanas procedūra attiecībā uz Savienības ražotājiem

Lai noteiktu, vai varētu turpināties vai atkārtoties kaitējums Savienības ražošanas nozarei, Komisija aicina izmeklēšanā piedalīties Savienības ražotājus, kas ražo pārskatāmo ražojumu.

Ņemot vērā, ka šajā termiņbeigu pārskatīšanā ir iesaistīts liels skaits Savienības ražotāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija ir nolēmusi ierobežot izmeklējamo Savienības ražotāju skaitu, veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlase notiek saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Komisija ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Sīkāka informācija atrodama dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām.

Ar šo ieinteresētās personas tiek aicinātas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi. Turklāt citiem Savienības ražotājiem (vai pārstāvjiem, kas darbojas to vārdā), kuri uzskata, ka būtu pamatoti viņus iekļaut izlasē, ieskaitot Savienības ražotājus, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika pieņemti spēkā esošie pasākumi, ir jāsazinās ar Komisiju 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas. Ja vien nav norādīts citādi, visas piezīmes par provizorisko izlasi jāsaņem 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Komisija paziņos visiem zināmajiem Savienības ražotājiem un/vai Savienības ražotāju apvienībām, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Ja vien nav norādīts citādi, atlasītajiem Savienības ražotājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Savienības ražotājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (15).

5.5.   
  Savienības interešu novērtēšanas procedūra

Ja tiks apstiprināts, ka dempings un kaitējums varētu turpināties vai atkārtoties, tad saskaņā ar pamatregulas 21. pantu tiks pieņemts lēmums par to, vai antidempinga pasākumu saglabāšana nebūtu pretrunā Savienības interesēm.

Savienības ražotāji, importētāji un to pārstāvju apvienības, lietotāji un to pārstāvju apvienības, arodbiedrības un patērētāju pārstāvju organizācijas tiek aicinātas sniegt Komisijai informāciju par Savienības interesēm.

Ja vien nav norādīts citādi, informācija, kas attiecas uz Savienības interešu novērtējumu, jāiesniedz 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šo informāciju var sniegt brīvā formā vai aizpildot Komisijas sagatavoto anketu.

Anketas, arī izmeklējamā ražojuma lietotājiem aizpildāmā anketa, ir iekļautas lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejamas Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (16). Visa informācija, kas iesniegta saskaņā ar pamatregulas 21. pantu, tiks ņemta vērā tikai tad, ja iesniegšanas brīdī būs pamatota ar faktiem, kuri apliecina tās derīgumu.

5.6.   
  Ieinteresētās personas

Lai piedalītos izmeklēšanā, ieinteresētajām personām, piemēram, ražotājiem attiecīgajā valstī, Savienības ražotājiem, importētājiem un to pārstāvju apvienībām, lietotājiem, arodbiedrībām un to pārstāvju apvienībām, arodbiedrībām un patērētāju pārstāvju organizācijām vispirms ir jāpierāda, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Ja ražotāji attiecīgajā valstī, Savienības ražotāji, importētāji un apvienības, kas tos pārstāv, dara pieejamu informāciju saskaņā ar 5.3.1., 5.3.3. un 5.4. punktā aprakstītajām procedūrām, tie tiks uzskatīti par ieinteresētajām personām ar noteikumu, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Citas personas varēs piedalīties izmeklēšanā ieinteresēto personu statusā tikai no brīža, kad tās piesakās, un ja pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu. Personas atzīšana par ieinteresēto personu neskar pamatregulas 18. panta piemērošanu.

Ieinteresētajām personām pieejamajiem dokumentiem var piekļūt lapā Tron.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Lai saņemtu piekļuves tiesības, lūdzam sekot norādījumiem minētajā lapā (17).

5.7.   
  Cita rakstiski sniedzama informācija

Visas ieinteresētās personas ar šo ir aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.8.   
  Uzklausīšanas iespēja, ko nodrošina Komisijas izmeklēšanas dienesti

Visas ieinteresētās personas var pieprasīt, lai tās uzklausītu Komisijas izmeklēšanas dienesti. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iesniegšanas iemesli, kā arī kopsavilkums par to, ko ieinteresētā persona uzklausīšanā vēlas apspriest. Uzklausīšanā tiks aplūkoti tikai tie jautājumi, ko ieinteresētās personas būs iepriekš iesniegušas rakstiski.

Principā uzklausīšanā nevar sniegt faktu informāciju, kas vēl nav iekļauta lietas materiālos. Tomēr labas pārvaldības labad un lai Komisijas dienesti varētu turpināt izmeklēšanu, ieinteresētās personas var tikt aicinātas iesniegt jaunu faktu informāciju pēc uzklausīšanas.

5.9.   
  Norādes rakstisku dokumentu iesniegšanai, atbilžu uz anketas jautājumiem un sarakstes nosūtīšanai

Uz informāciju, kas tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu vajadzībām iesniegta Komisijai, neattiecas autortiesības. Ieinteresētajām personām, pirms tās iesniedz Komisijai informāciju un/vai datus, uz kuriem attiecas trešās personas autortiesības, no autortiesību īpašnieka ir jāprasa īpaša atļauja, kas nepārprotami ļauj Komisijai a) šīs tirdzniecības aizsardzības procedūras vajadzībām izmantot informāciju un datus un b) sniegt informāciju un/vai datus šīs izmeklēšanas ieinteresētajām personām tādā veidā, kas tām ļauj izmantot tiesības uz aizstāvību.

Visa rakstiska iesniegta informācija, tostarp šajā paziņojumā prasītā informācija, kā arī ieinteresēto personu atbildes uz anketas jautājumiem un sarakste, kurai lūgts saglabāt konfidencialitāti, ir ar norādi Sensitive (18). Personas, kas šīs izmeklēšanas gaitā iesniedz informāciju, ir aicinātas pamatot savu pieprasījumu saglabāt konfidencialitāti.

Personām, kuras sniedz informāciju ar norādi Sensitive, saskaņā ar pamatregulas 19. panta 2. punktu jāsniedz tās nekonfidenciāls kopsavilkums ar norādi For inspection by interested parties. Minētajiem kopsavilkumiem jābūt tik detalizētiem, lai no tiem varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību. Ja persona, kas iesniedz konfidenciālu informāciju, nenorāda pamatotu iemeslu, kāpēc tā lūdz saglabāt konfidencialitāti, vai nesagatavo tās nekonfidenciālu kopsavilkumu un neiesniedz to noteiktajā formātā un kvalitātē, Komisija šādu informāciju var neņemt vērā, ja vien no uzticamiem avotiem nevar pietiekami pierādīt, ka informācija ir pareiza.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas visu informāciju, ieskaitot pieprasījumus tikt reģistrētam par ieinteresēto personu, skenētas pilnvaras un izziņas, un pieprasījumus sniegt elektroniskajā platformā TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Ja ieinteresētās personas atbild elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, tās piekrīt noteikumiem, kas piemērojami informācijas elektroniskai iesniegšanai saskaņā ar noteikumiem dokumentā “SARAKSTE AR EIROPAS KOMISIJU TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS LIETĀS”, kas publicēts Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Ieinteresētajām personām ir jānorāda savs nosaukums / vārds, uzvārds, adrese, tālruņa numurs un derīga e-pasta adrese un jānodrošina, ka norādītā e-pasta adrese ir funkcionējoša, oficiāla darba e-pasta adrese un ka e-pasts ik dienu tiek pārbaudīts. Kad būs iesniegta kontaktinformācija, Komisija sazināsies ar ieinteresētajām personām tikai elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, ja vien tās nebūs nepārprotami paudušas prasību visus dokumentus no Komisijas saņemt ar citiem saziņas līdzekļiem vai ja nosūtāmā dokumenta veida dēļ tas jāsūta ar ierakstītu vēstuli. Iepriekš minētajos norādījumos par saziņu ar ieinteresētajām personām ieinteresētās personas var iepazīties ar papildu noteikumiem un informāciju par saraksti ar Komisiju, kā arī ar principiem, kas piemērojami elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu sūtāmai informācijai.

Komisijas adrese sarakstei:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

E-pasts:

Dempinga jautājumiem: TRADE-R775-CFP-DUMPING@ec.europa.eu

Kaitējuma un Savienības interešu jautājumiem:TRADE-R775-R776-CFP-INJURY@ec.europa.eu

6.   Izmeklēšanas grafiks

Ievērojot pamatregulas 11. panta 5. punktu, izmeklēšanu parasti pabeidz 12 mēnešu laikā un katrā ziņā ne vēlāk kā 15 mēnešu laikā no šā paziņojuma publicēšanas.

7.   Informācijas iesniegšana

Parasti ieinteresētās personas var iesniegt informāciju tikai termiņā, kas precizēts šā paziņojuma 5. punktā.

Lai izmeklēšanu pabeigtu obligātajā termiņā, Komisija vairs nepieņems dokumentus no ieinteresētajām personām pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju, vai attiecīgā gadījumā pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par papildus izpausto galīgo informāciju.

8.   Iespēja iesniegt piezīmes par citu personu iesniegto informāciju

Lai nodrošinātu tiesības uz aizstāvību, ieinteresētajām personām būtu vajadzīga iespēja sniegt piezīmes par informāciju, ko iesniegušas citas ieinteresētās personas. To darot, ieinteresētās personas var aplūkot tikai tos jautājumus, kas jau apskatīti pārējo ieinteresēto personu iesniegtajā informācijā, un nevar izvirzīt jaunus jautājumus.

Ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpaustajiem galīgajiem konstatējumiem, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 5 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par galīgajiem konstatējumiem. Ja tiek izpausta galīgā papildinformācija, tad piezīmes, ko, reaģējot uz izpausto papildinformāciju, sniedz citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 1 dienas laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par izpausto papildinformāciju, ja vien nav norādīts citādi.

Noteiktais laikposms neskar Komisijas tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos no ieinteresētajām personām pieprasīt papildu informāciju.

9.   Šajā paziņojumā noteikto termiņu pagarināšana

Ikviena šajā paziņojumā noteikta termiņa pagarinājumu var pieprasīt tikai ārkārtas apstākļos, un pagarinājums tiek piešķirts tikai ar pienācīgu pamatojumu. Katrā ziņā pagarinājums termiņam, kurā jāsniedz atbildes uz anketu jautājumiem, parasti nepārsniedz 3 dienas un principā nepārsniedz 7 dienas. Tā termiņa pagarinājums, kurā iesniedzama pārējā šajā paziņojumā par procedūras sākšanu norādītā informācija, nepārsniedz 3 dienas, ja vien netiek pierādīts, ka ir bijuši ārkārtas apstākļi.

10.   Nesadarbošanās

Ja ieinteresētā persona liedz piekļuvi nepieciešamajai informācijai, nesniedz to noteiktajā termiņā vai ievērojami kavē izmeklēšanu, tad saskaņā ar pamatregulas 18. pantu apstiprinošus vai noraidošus konstatējumus var sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

Ja tiek konstatēts, ka ieinteresētā persona ir sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju var neņemt vērā un izmantot pieejamos faktus.

Ja ieinteresētā persona nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji un tāpēc konstatējumi saskaņā ar pamatregulas 18. pantu ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, rezultāts šai personai var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.

Ja atbilde netiek sniegta elektroniskā veidā, to neuzskata par nesadarbošanos, ja ieinteresētā persona pierāda, ka atbildes sniegšana prasītajā veidā sagādātu nesamērīgu papildu apgrūtinājumu vai nesamērīgus papildu izdevumus. Ieinteresētajai personai būtu nekavējoties jāsazinās ar Komisiju.

11.   Uzklausīšanas amatpersona

Ieinteresētās personas var pieprasīt tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumus par piekļuvi lietas materiāliem, strīdus par dokumentu konfidencialitāti, pieprasījumus pagarināt termiņus un visus pārējos pieprasījumus par ieinteresēto personu un trešo personu tiesībām uz aizstāvību, kuri varētu rasties procedūras gaitā.

Uzklausīšanas amatpersona var rīkot uzklausīšanu un mediāciju starp ieinteresēto(-ajām) personu(-ām) un Komisijas dienestiem, lai pilnībā tiktu īstenotas ieinteresētās personas tiesības uz aizstāvību. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Uzklausīšanas amatpersona izskatīs pieprasījumu pamatojumu. Šādai uzklausīšanai būtu jānotiek tikai tad, ja pienācīgā laikā jautājumi nav atrisināti ar Komisijas dienestiem.

Lai neapdraudētu pareizu procedūras norisi, pieprasījumi jāiesniedz laikus un bez kavēšanās. Tālab ieinteresētajām personām uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās būtu jāpieprasa iespējami agri pēc notikuma, kura dēļ vajadzīga šāda iesaistīšanās. Ja uzklausīšanas pieprasījumi ir iesniegti ar novēlotiem termiņiem, uzklausīšanas amatpersona, pienācīgi ņemot vērā labas pārvaldības intereses un izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu, izskatīs šādu kavētu pieprasījumu iemeslus, izvirzīto jautājumu raksturu un šo jautājumu ietekmi uz aizstāvības tiesībām.

Papildu informācija un kontaktinformācija pieejama uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa lapās Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Iespēja pieprasīt pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu

Šī termiņbeigu pārskatīšana ir sākta saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu, tāpēc tās konstatējumu dēļ spēkā esošie pasākumi netiks grozīti, bet atbilstoši pamatregulas 11. panta 6. punktam tiks atcelti vai saglabāti.

Ja kāda ieinteresētā persona uzskata, ka ir pamats pārskatīt pasākumus tā, lai būtu iespējams tos grozīt, attiecīgā persona var pieprasīt pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu.

Personas, kuras vēlas pieprasīt šādu pārskatīšanu, kas tiktu veikta neatkarīgi no šajā paziņojumā minētās termiņbeigu pārskatīšanas, var sazināties ar Komisiju, izmantojot iepriekš norādīto adresi.

13.   Personas datu apstrāde

Šajā izmeklēšanā savāktos personas datus apstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 (19).

Paziņojums par datu aizsardzību, ar ko visas personas tiek informētas par personas datu apstrādi Komisijas tirdzniecības aizsardzības darbību ietvaros, ir pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing- markets/trade-defence/.

---

(1)  OV C 398, 1.10.2021., 16. lpp.

(2)  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

(3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1188 (2017. gada 3. jūlijs), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kura veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 2. punktu, nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrēta Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam (OV L 171, 4.7.2017., 168. lpp.).

(4)  Komisijas dienestu darba dokuments On Significant Distortions in the Economy of the People’s Republic of China for the Purposes of Trade Defence Investigations, 2017. gada 20. decembrī., SWD(2017) 483 final/2, pieejams: https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2017/december/tradoc_156474.pdf

(5)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/492 (2020. gada 1. aprīlis), ar ko nosaka galīgos antidempinga maksājumus konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Ēģiptes izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu importam (OV L108, 6.4.2020., 1. lpp.), un Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2021/328 (2021. gada 24. februāris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 18. pantu, nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes nepārtrauktās stikla elementāršķiedras izstrādājumu importam (OV L 65, 25.2.2021., 1. lpp.).

(6)  Pēc pienācīgi pamatota pieprasījuma iespējams iepazīties ar ziņojumā par valsti minētajiem dokumentiem.

(7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/HTML/?uri=CELEX:52020XC0316(02)&from=EN

(8)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2617.

(9)  Ja vien nav norādīts citādi, visas atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu ir atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(10)  Ražotājs ir attiecīgās valsts uzņēmums, kas ražo pārskatāmo ražojumu, ieskaitot visus saistītos uzņēmumus, kuri piedalās pārskatāmā ražojuma ražošanā, pārdošanā iekšzemes tirgū vai eksportēšanā.

(11)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2616.

(12)  Izlasē var iekļaut tikai tos importētājus attiecīgajā valstī, kuri nav saistīti ar ražotājiem. Importētājiem, kas ir saistīti ar ražotājiem, jāaizpilda šiem ražotājiem aizpildāmās anketas I pielikums. Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē kādu trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

(13)  Nesaistīto importētāju sniegto informāciju var izmantot arī saistībā ar citiem šīs izmeklēšanas aspektiem, ne tikai dempinga konstatēšanu.

(14)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2616.

(15)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2616.

(16)  https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2616.

(17)  Tehnisku problēmu gadījumā sazinieties ar Trade Service Desk pa e-pastu trade-service-desk@ec.europa.eu vai pa tālruni +32 22979797.

(18)  Dokumentu ar norādi Sensitive uzskata par konfidenciālu saskaņā ar pamatregulas 19. pantu un 6. pantu PTO Nolīgumā par 1994. gada GATT VI panta īstenošanu (Antidempinga nolīgums). Tas ir aizsargāts arī atbilstoši 4. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(19)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

---

PIELIKUMS

| ☐ | Sensitive (“Konfidenciāla” informācija) |
| --- | --- |
| ☐ | For inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija) |
| (atzīmēt attiecīgo aili) |

☐

Sensitive (“Konfidenciāla” informācija)

☐

For inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija)

(atzīmēt attiecīgo aili)

TERMIŅBEIGU PĀRSKATĪŠANA ATTIECĪBĀ UZ TĀDIEM ANTIDEMPINGA PASĀKUMIEM, KAS PIEMĒROJAMI KONKRĒTA ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS IZCELSMES KRĪTOTĀ PAPĪRA IMPORTAM

INFORMĀCIJA NESAISTĪTU IMPORTĒTĀJU ATLASEI

Šī veidlapa ir paredzēta, lai palīdzētu nesaistītiem importētājiem sniegt informāciju, kas nepieciešama paziņojuma par procedūras sākšanu 5.3.3. punktā minētajai atlasei.

Gan “Konfidenciālā” informācija, gan “Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija jānosūta Komisijai, kā noteikts paziņojumā par procedūras sākšanu.

1.   IDENTITĀTE UN KONTAKTINFORMĀCIJA

Norādiet šādu informāciju par uzņēmumu:

| Uzņēmuma nosaukums | |
| --- | --- |
| Adrese | |
| Kontaktpersona | |
| E-pasts: | |
| Tālruņa numurs | |

Uzņēmuma nosaukums

Adrese

Kontaktpersona

E-pasts:

Tālruņa numurs

2.   APGROZĪJUMS UN PĀRDOŠANAS APJOMS

Par pārskatīšanas izmeklēšanas periodu attiecībā uz paziņojumā par procedūras sākšanu definēto pārskatāmo ražojumu norādiet uzņēmuma kopējo apgrozījumu euro (EUR), vērtību euro (EUR) un apjomu tonnās importam un tālākpārdošanai Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas.

| | Apjoms tonnās | Vērtība euro (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR) | | |
| Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports | | |
| (Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports | | |
| Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas | | |

Apjoms tonnās

Vērtība euro (EUR)

Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR)

Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports

(Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports

Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas

3.   JŪSU UZŅĒMUMA UN SAISTĪTO UZŅĒMUMU DARBĪBAS (1)

Precīzi aprakstiet uzņēmuma un visu to saistīto uzņēmumu (lūdzu, norādiet tos un to saistību ar jūsu uzņēmumu) darbības, kuri iesaistīti pārskatāmā ražojuma ražošanā un/vai pārdošanā (eksportam un/vai iekšzemes tirgū). Šādas darbības varētu būt pārskatāmā ražojuma pirkšana, ražošana uz apakšlīguma pamata vai tā apstrāde vai tirdzniecība u. c.

| Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta | Darbības | Saistība |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta

Darbības

Saistība

4.   CITA INFORMĀCIJA

Lūdzam sniegt visu citu attiecīgo informāciju, kas, pēc uzņēmuma ieskata, varētu būt noderīga Komisijai, veidojot izlasi.

5.   APLIECINĀJUMS

Sniedzot iepriekš minēto informāciju, uzņēmums piekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē. Izlasē iekļautam uzņēmumam būs jāatbild uz anketas jautājumiem un jāpiekrīt sniegto atbilžu pārbaudei uzņēmumā. Ja uzņēmums norāda, ka nepiekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē, tiek uzskatīts, ka tas nav sadarbojies izmeklēšanā. Komisijas konstatējumi par importētājiem, kuri nesadarbojās, ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, un izmeklēšanas rezultāts šim uzņēmumam var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tas būtu sadarbojies.

Pilnvarotās amatpersonas paraksts:

Pilnvarotās amatpersonas vārds, uzvārds un amats:

Datums:

---

(1)  Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē kādu trešo personu vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

---

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/142 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/142

---

Paziņojums par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam piemērojamo antidempinga pasākumu starpposma pārskatīšanas sākšanu

(2022/C 248/11)

Eiropas Komisija (“Komisija”) atbilstoši 11. panta 3. punktam Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulā (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1) (“pamatregula”), saņēma daļējas pārskatīšanas pieprasījumu.

1.   Pārskatīšanas pieprasījums

Pieprasījumu 2022. gada 1. aprīlī iesniedza CIRFS — Eiropas Ķīmisko šķiedru apvienība — (“pieprasījuma iesniedzējs”) augstas stiprības poliesteru pavedienu Savienības ražošanas nozares vārdā pamatregulas 5. panta 4. punkta nozīmē.

Pārskatīšana attiecās tikai uz dempinga pārbaudi.

Dokumentos, kuri pieejami ieinteresētajām personām, iekļauta pieprasījuma atklātā versija un analīze par to, cik liels ir Savienības ražotāju atbalsts pieprasījumam. Šā paziņojuma 5.4. punktā ir sniegta informācija par piekļuvi lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām.

2.   Pārskatāmais ražojums

Pārskatāmais ražojums ir augstas stiprības poliestera pavediens (izņemot šujamos diegus un tādus daudzkārtu vai šķeterētus pavedienus ar noslēdzošu labējo grodumu, kuri paredzēti šujamo diegu ražošanai, gatavus krāsošanai un galīgajai apstrādei, vaļīgi aptītus ap perforētu plastmasas spolīti), kas nav safasēts mazumtirdzniecībai, tostarp monopavediens ar lineāro blīvumu mazāku par 67 deciteksiem (“pārskatāmais ražojums”), kuru patlaban klasificē ar KN kodu ex 5402 20 00 (TARIC kods 5402200010). KN un TARIC kodi ir norādīti vienīgi informācijai, neskarot turpmākas izmaiņas tarifa klasifikācijā.

3.   Spēkā esošie pasākumi

Patlaban ir spēkā galīgais antidempinga maksājums, kas noteikts ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/325 (“sākotnējā izmeklēšana”) (2), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1159 (3).

Komisija 2022. gada 23. februārī publicēja paziņojumu par to antidempinga pasākumu termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu, kuri piemērojami Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam (4). Kamēr nav pabeigta termiņbeigu pārskatīšanas izmeklēšana, pasākumi paliek spēkā.

4.   Pārskatīšanas pamatojums

Pieprasījuma pamatā ir pietiekami pierādījumi, ko sniedzis pieprasījuma iesniedzējs, par to, ka ir mainījušies apstākļi, pamatojoties uz kuriem tika noteikti spēkā esošie pasākumi, un ka šīs pārmaiņas ir ilglaicīgas.

Šīs izmaiņas attiecas uz Ķīnas ražotāju struktūru, pārskatāmā ražojuma jaudas pieaugumu Ķīnā (“ĶTR” vai “attiecīgā valsts”) un no tā izrietošo milzīgo jaudas pārpalikumu un ĶTR eksporta cenu samazinājumu.

Saskaņā ar mērķiem, ko Ķīnas valdība savos piecgades plānos noteikusi iekšzemes ķīmisko šķiedru ražošanas nozarei, kopš sākotnējās izmeklēšanas ĶTR ir notikušas būtiskas pārmaiņas, un tas pārveidoja pārskatāmā ražojuma ražošanas nozari Ķīnā. Kopš sākotnējās izmeklēšanas Ķīnas ražotāji, uz kuriem attiecas pasākumi, ir ieguldījuši līdzekļus jaunās tehnoloģijās, pētniecībā un izstrādē un ražojumu izstrādē. Tie ir arī ieguldījuši līdzekļus attīrītas tereftalskābes (“PTA”) ražošanā, kas ir galvenā izejviela pārskatāmā ražojuma ražošanai. Tāpēc Ķīnas ražotāji kļuva neatkarīgi no PTA importa un pārveidojās par integrētiem ražotājiem. Šo lielo ieguldījumu dēļ Ķīnas ražotāji, kas ražo pārskatāmo ražojumu, uz kuru attiecas pasākumi, kopš sākotnējās izmeklēšanas ir vairāk nekā trīskāršojuši ražošanas jaudu.

Ķīnas iekšzemes patēriņš un globālais patēriņš nepalielinājās atbilstoši Ķīnas ražošanas jaudas pieaugumam, un tas izraisīja Ķīnas eksporta cenas samazināšanos.

Tāpēc pieprasījuma iesniedzējs apgalvo, ka spēkā esošie pasākumi vairs nav pietiekami, lai neitralizētu dempingu.

Pieteikuma iesniedzējs apgalvoja, ka nav pareizi normālās vērtības noteikšanai un dempinga starpību pārrēķināšanai izmantot iekšzemes cenas un izmaksas Ķīnas Tautas Republikā, ņemot vērā to, ka pastāv nozīmīgi kropļojumi pamatregulas 2. panta 6.a punkta b) apakšpunkta nozīmē.

Lai pamatotu apgalvojumus par nozīmīgiem kropļojumiem, pieteikuma iesniedzējs atsaucās uz informāciju, kas ietverta Komisijas dienestu 2017. gada 20. decembrī sniegtajā ziņojumā par valsti, kurā aprakstīti konkrētie tirgus apstākļi attiecīgajā valstī (5).

Ņemot vērā pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka saskaņā ar pamatregulas 5. panta 9. punktu ir pietiekami pierādījumi tam, ka tādu nozīmīgu kropļojumu dēļ, kas ietekmē cenas un izmaksas, nav atbilstoši izmantot iekšzemes cenas un izmaksas ĶTR, tādējādi pamatojot izmeklēšanas sākšanu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punktu.

Ziņojums par valsti ir iekļauts lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (6).

5.   Procedūra

Komisija, pēc dalībvalstu informēšanas konstatējusi, ka ir pietiekami pierādījumi, kas pamato daļējas starpposma pārskatīšanas sākšanu, kura ietvertu tikai dempinga pārbaudi, saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu ar šo sāk pārskatīšanu. Pārskatīšanas mērķis ir noteikt dempinga likmi ražotājiem eksportētājiem.

Komisija arī vērš ieinteresēto personu uzmanību uz publicēto Paziņojumu (7) par Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām, kas varētu būt piemērojams šai procedūrai.

5.1.   
  Pārskatīšanas izmeklēšanas periods

Izmeklēšana attieksies uz laikposmu no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods”).

5.2.   
  Piezīmes par pieprasījumu un izmeklēšanas sākšanu

Visām ieinteresētajām personām, kas vēlas sniegt piezīmes par pieprasījumu vai jebkādiem aspektiem attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu (arī to, cik lielā mērā šis pieprasījums tiek atbalstīts), tas jāizdara 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8).

Visi uzklausīšanas pieprasījumi par izmeklēšanas sākšanu jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.3.   
  Dempinga noteikšanas procedūra

Komisijas izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties pārskatāmā ražojuma ražotāji eksportētāji attiecīgajā valstī, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

5.3.1.   Izmeklēšana attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem attiecīgajā valstī

Ņemot vērā, ka šajā starpposma pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits attiecīgās valsts ražotāju eksportētāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo ražotāju eksportētāju skaitu, no pietiekama skaita ražotāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji eksportētāji vai pārstāvji, kas darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas sniegt Komisijai informāciju par saviem uzņēmumiem. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R771_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER Informācija par piekļuvi elektroniskajai platformai Tron ir pieejama 5.4. un 5.7. punktā.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu ražotāju eksportētāju atlasei, tā sazināsies arī ar attiecīgās valsts iestādēm un var sazināties ar visām zināmajām ražotāju eksportētāju apvienībām attiecīgajā valstī.

Ja būs vajadzīga izlase, tad ražotāji eksportētāji tiks atlasīti, ņemot vērā lielāko reprezentatīvo ražošanas, pārdošanas vai eksporta apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams izmeklēt. Visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem attiecīgajā valstī, attiecīgās valsts iestādēm un ražotāju eksportētāju apvienībām vajadzības gadījumā ar attiecīgās valsts iestāžu starpniecību Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir atlasīti.

Pēc tam, kad Komisija būs saņēmusi informāciju, kas vajadzīga ražotāju eksportētāju izlases izveidei, tā informēs attiecīgās personas, vai ir izlēmusi tās iekļaut izlasē. Ja vien nav norādīts citādi, atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots lēmums par to iekļaušanu izlasē, būs jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām, Komisija pievienos paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, ka paziņots lēmums par izlasi.

Attiecīgās valsts ražotājiem eksportētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē (https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2612).

Neskarot iespējamu pamatregulas 18. panta piemērošanu, uzņēmumi, kuri piekrituši iespējamai iekļaušanai izlasē, taču tajā nav iekļauti, tiks uzskatīti par uzņēmumiem, kas sadarbojās.

5.3.2.   Papildu procedūra attiecībā uz attiecīgo valsti, kurā ir nozīmīgi kropļojumi

Visas ieinteresētās personas ar šo tiek aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato, attiecībā uz pamatregulas 2. panta 6.a punkta piemērošanu. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Komisija jo īpaši aicina visas ieinteresētās personas paziņot savu viedokli par pieprasījumā norādītajiem izejresursiem un harmonizētās sistēmas (HS) kodiem, ierosināt atbilstošu(-as) izmeklējamā ražojuma reprezentatīvo(-ās) valsti(-is) un norādīt pārskatāmā ražojuma ražotājus eksportētājus šajās valstīs. Minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

Ievērojot pamatregulas 2. panta 6.a punkta e) apakšpunktu, Komisija tūlīt pēc izmeklēšanas sākšanas ar paziņojumu lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, informēs izmeklēšanā iesaistītās personas par attiecīgajiem avotiem, ko tā plāno izmantot normālās vērtības noteikšanai attiecīgajā valstī saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punktu. Tiks izmantoti visi avoti, tostarp vajadzības gadījumā tiks izvēlēta arī atbilstoša reprezentatīva trešā valsts. Izmeklēšanā iesaistītajām personām atvēl 10 dienas piezīmju sniegšanai no dienas, kurā šis paziņojums pievienots lietas materiāliem.

Pēc Komisijai pieejamās informācijas, iespējamā reprezentatīvā trešā valsts attiecībā uz attiecīgo valsti šajā gadījumā ir Turcija. Lai galu galā izvēlētos attiecīgu reprezentatīvo trešo valsti, Komisija pārbaudīs, vai ir tādas valstis ar līdzīgu ekonomiskās attīstības līmeni kā attiecīgā valsts, kurās ražo un pārdod pārskatāmo ražojumu un kurās attiecīgie dati ir viegli pieejami. Ja ir vairāk par vienu šādu valsti, priekšroku attiecīgā gadījumā dos valstīm ar atbilstoša līmeņa sociālo un vides aizsardzību.

Saistībā ar attiecīgajiem avotiem Komisija aicina visus attiecīgās valsts ražotājus eksportētājus 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas sniegt informāciju par pārskatāmā ražojuma ražošanā izmantotajiem materiāliem (neapstrādātiem un pārstrādātiem) un enerģiju. Šī informācija jāsniedz, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R771_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM . Informācija par piekļuvi elektroniskajai platformai Tron ir pieejama 5.4. un 5.7. punktā.

Turklāt faktu informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu izmaksas un cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6.a punkta a) apakšpunktu, jāiesniedz 65 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas. Šādai faktu informācijai jābūt ņemtai tikai no publiski pieejamiem avotiem.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai attiecībā uz apgalvojumu par nozīmīgiem kropļojumiem pamatregulas 2. panta 6.a punkta b) apakšpunkta nozīmē, tā anketu darīs pieejamu arī attiecīgās valsts valdībai.

5.3.3.   Izmeklēšana attiecībā uz nesaistītiem importētājiem (9) (10)

Šajā izmeklēšanā tiek aicināti piedalīties nesaistīti pārskatāmā ražojuma importētāji no ĶTR Savienībā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi.

Ņemot vērā, ka šajā starpposma pārskatīšanā varētu būt iesaistīts liels skaits nesaistītu importētāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija var ierobežot izmeklējamo nesaistīto importētāju skaitu, no pietiekama skaita nesaistīto importētāju veidojot izlasi (šo procesu sauc arī par “atlasi”). Atlasi veic saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi nesaistītie importētāji vai pārstāvji, kuri darbojas to vārdā, ieskaitot tos, kas nesadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti pasākumi, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ar šo tiek aicināti pieteikties Komisijā. Šīm personām tas jāizdara 7 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas, sniedzot Komisijai šā paziņojuma pielikumā noteikto informāciju par savu uzņēmumu vai uzņēmumiem.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu nesaistītu importētāju atlasei, tā var arī sazināties ar visām zināmajām importētāju apvienībām.

Ja ir vajadzīga izlase, tad importētājus var atlasīt, ņemot vērā Savienībā pārdoto ĶTR izcelsmes pārskatāmā ražojuma lielāko reprezentatīvo apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt. Visiem zināmajiem nesaistītajiem importētājiem un importētāju apvienībām Komisija paziņos, kuri uzņēmumi ir iekļauti izlasē.

Dokumentiem, kas pieejami ieinteresētajām personām, Komisija pievienos arī paziņojumu par izveidoto izlasi. Piezīmes par izveidoto izlasi jāsaņem 3 dienu laikā no dienas, ka paziņots lēmums par izlasi.

Lai iegūtu informāciju, ko Komisija uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, tā izlasē iekļautajiem nesaistītajiem importētājiem darīs pieejamas anketas. Ja vien nav norādīts citādi, šīm personām jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem 30 dienu laikā no dienas, kad paziņots par iekļaušanu izlasē.

Nesaistītiem importētājiem aizpildāmā anketa ir iekļauta lietas materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, un ir pieejama Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē https://tron.trade.ec.europa.eu/investigations/case-view?caseId=2612.

5.4.   
  Ieinteresētās personas

Lai piedalītos izmeklēšanā, ieinteresētajām personām, piemēram, ražotājiem attiecīgajā(-s) valstī(-s), Savienības ražotājiem, importētājiem un to pārstāvju apvienībām, lietotājiem, arodbiedrībām un to pārstāvju apvienībām, arodbiedrībām un patērētāju pārstāvju organizācijām vispirms ir jāpierāda, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Ražotāji attiecīgajā valstī, Savienības ražotāji, importētāji un to pārstāvju apvienības, kuri snieguši informāciju, tiks uzskatīti par ieinteresētajām personām, ja būs objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu.

Citas personas var piedalīties izmeklēšanā tikai ieinteresēto personu statusā no brīža, kad tās piesakās, un ar nosacījumu, ka pastāv objektīva saikne starp to darbībām un pārskatāmo ražojumu. Personas atzīšana par ieinteresēto personu neskar pamatregulas 18. panta piemērošanu.

Ieinteresētajām personām pieejamajiem dokumentiem var piekļūt lapā TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Lai saņemtu piekļuves tiesības, lūdzam sekot norādījumiem minētajā lapā (11).

5.5.   
  Cita rakstiski sniedzama informācija

Visas ieinteresētās personas ar šo ir aicinātas, ievērojot šā paziņojuma noteikumus, darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt pierādījumus, kas to pamato. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 37 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas dienas.

5.6.   
  Uzklausīšanas iespēja, ko nodrošina Komisijas izmeklēšanas dienesti

Visas ieinteresētās personas var pieprasīt, lai tās uzklausītu Komisijas izmeklēšanas dienesti. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iesniegšanas iemesli, kā arī kopsavilkums par to, ko ieinteresētā persona uzklausīšanā vēlas apspriest. Uzklausīšanā tiks aplūkoti tikai tie jautājumi, ko ieinteresētās personas būs iepriekš iesniegušas rakstiski.

Uzklausīšanā principā nevar sniegt faktu informāciju, kas vēl nav iekļauta lietas materiālos. Tomēr labas pārvaldības labad un lai Komisijas dienesti varētu turpināt izmeklēšanu, ieinteresētās personas var tikt aicinātas iesniegt jauno faktu informāciju pēc uzklausīšanas.

5.7.   
  Norādes rakstisku dokumentu iesniegšanai, atbilžu uz anketas jautājumiem un sarakstes nosūtīšanai

Uz informāciju, ko tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu vajadzībām iesniedz Komisijai, neattiecas autortiesības. Ieinteresētajām personām, pirms tās iesniedz Komisijai informāciju un/vai datus, uz kuriem attiecas trešās personas autortiesības, no autortiesību īpašnieka ir jāprasa īpaša atļauja, kas nepārprotami ļauj Komisijai a) šīs tirdzniecības aizsardzības procedūras vajadzībām izmantot informāciju un datus un b) sniegt informāciju un/vai datus šīs izmeklēšanas ieinteresētajām personām tādā veidā, kas tām ļauj izmantot tiesības uz aizstāvību.

Visi rakstiski iesniegtie dokumenti, tostarp šajā paziņojumā prasītā informācija, kā arī ieinteresēto personu atbildes uz anketas jautājumiem un sarakste, kurai lūgts saglabāt konfidencialitāti, ir ar norādi “Sensitive” (12). Personas, kas šīs izmeklēšanas gaitā iesniedz informāciju, ir aicinātas pamatot savu lūgumu saglabāt konfidencialitāti.

Personām, kuras sniedz informāciju ar norādi “Sensitive”, saskaņā ar pamatregulas 19. panta 2. punktu jāsagatavo tās nekonfidenciāls kopsavilkums ar norādi “For inspection by interested parties”. Minētajiem kopsavilkumiem jābūt tik detalizētiem, lai no tiem varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību. Ja persona, kas iesniedz konfidenciālu informāciju, nenorāda pamatotu iemeslu, kāpēc tā lūdz saglabāt konfidencialitāti, vai nesagatavo tās nekonfidenciālu kopsavilkumu un neiesniedz to noteiktajā formātā un kvalitātē, Komisija šādu konfidenciālu informāciju var neņemt vērā, ja vien no uzticamiem avotiem nevar pietiekami pierādīt, ka informācija ir pareiza.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas visu iesniegto informāciju un pieteikumus (arī skenētas pilnvaras un izziņas) iesniegt, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Ja ieinteresētās personas atbild elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, tās piekrīt noteikumiem, kas piemērojami informācijas elektroniskai iesniegšanai saskaņā ar noteikumiem dokumentā “SARAKSTE AR EIROPAS KOMISIJU TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS LIETĀS”, kas publicēts Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Ieinteresētajām personām ir jānorāda savs nosaukums / vārds, uzvārds, adrese, tālruņa numurs un derīga e-pasta adrese un jānodrošina, ka norādītā e-pasta adrese ir funkcionējoša, oficiāla darba e-pasta adrese un ka e-pasts ik dienu tiek pārbaudīts. Kad būs iesniegta kontaktinformācija, Komisija sazināsies ar ieinteresētajām personām tikai elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, ja vien tās nebūs nepārprotami paudušas prasību visus dokumentus no Komisijas saņemt ar citiem saziņas līdzekļiem vai ja nosūtāmā dokumenta veida dēļ tas jāsūta ar ierakstītu vēstuli. Iepriekš minētajos norādījumos par saziņu ar ieinteresētajām personām ieinteresētās personas var iepazīties ar papildu noteikumiem un informāciju par saraksti ar Komisiju, kā arī ar principiem, kas piemērojami elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu sūtāmai informācijai.

Komisijas adrese sarakstei

| Eiropas Komisija |
| --- |
| Tirdzniecības ģenerāldirektorāts |
| G direktorāts: |
| Birojs: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Eiropas Komisija

Tirdzniecības ģenerāldirektorāts

G direktorāts:

Birojs: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

E-pasts: TRADE-R771-HTYP@ec.europa.eu

6.   Izmeklēšanas grafiks

Ievērojot pamatregulas 11. panta 5. punktu, izmeklēšanu parasti pabeidz 12 mēnešu laikā un katrā ziņā ne vēlāk kā 15 mēnešu laikā no šā paziņojuma publicēšanas.

7.   Informācijas iesniegšana

Parasti ieinteresētās personas var iesniegt informāciju tikai termiņā, kas precizēts šā paziņojuma 5. punktā.

Lai izmeklēšanu pabeigtu obligātajā termiņā, Komisija vairs nepieņems dokumentus no ieinteresētajām personām pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par izpausto galīgo informāciju, vai attiecīgā gadījumā pēc termiņa, kurā sniedzamas piezīmes par papildus izpausto galīgo informāciju.

8.   Iespēja iesniegt piezīmes par citu personu iesniegto informāciju

Lai nodrošinātu tiesības uz aizstāvību, ieinteresētajām personām būtu vajadzīga iespēja sniegt piezīmes par informāciju, ko iesniegušas citas ieinteresētās personas. To darot, ieinteresētās personas var aplūkot tikai tos jautājumus, kas jau apskatīti citu ieinteresēto personu iesniegtajā informācijā, un nevar izvirzīt jaunus jautājumus.

Ja vien nav norādīts citādi, piezīmes par informāciju, ko, reaģējot uz izpaustajiem galīgajiem konstatējumiem, sniegušas citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 5 dienu laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par galīgajiem konstatējumiem. Ja tiek izpausta galīgā papildinformācija, tad piezīmes, ko, reaģējot uz izpausto informāciju, sniedz citas ieinteresētās personas, jāiesniedz 1 dienas laikā no termiņa, kad iesniedzamas piezīmes par izpausto papildinformāciju, ja vien nav norādīts citādi.

Izklāstītais laika ietvars neskar Komisijas tiesības pienācīgi pamatotos gadījumos no ieinteresētajām personām pieprasīt papildu informāciju.

9.   Šajā paziņojumā noteikto termiņu pagarināšana

Ikviena šajā paziņojumā noteikta termiņa pagarinājumu var pieprasīt tikai ārkārtas apstākļos, un pagarinājums tiek piešķirts tikai ar pienācīgu pamatojumu. Katrā ziņā pagarinājums termiņam, kurā jāsniedz atbildes uz anketu jautājumiem, parasti nepārsniedz 3 dienas un principā nepārsniedz 7 dienas. Tā termiņa pagarinājums, kurā iesniedzama pārējā šajā paziņojumā par procedūras sākšanu norādītā informācija, nepārsniedz 3 dienas, ja vien netiek pierādīts, ka ir bijuši ārkārtas apstākļi.

10.   Nesadarbošanās

Ja ieinteresētā persona liedz piekļuvi nepieciešamajai informācijai, nesniedz to noteiktajā termiņā vai ievērojami kavē izmeklēšanu, tad saskaņā ar pamatregulas 18. pantu apstiprinošus vai noraidošus konstatējumus var sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

Ja tiek konstatēts, ka ieinteresētā persona ir sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju var neņemt vērā un izmantot pieejamos faktus.

Ja ieinteresētā persona nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji un tāpēc konstatējumi saskaņā ar pamatregulas 18. pantu ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, rezultāts šai personai var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.

Ja atbilde netiek sniegta elektroniskā veidā, to neuzskata par nesadarbošanos, ja ieinteresētā persona pierāda, ka atbildes sniegšana prasītajā veidā sagādātu nesamērīgu papildu apgrūtinājumu vai nesamērīgus papildu izdevumus. Ieinteresētajai personai būtu nekavējoties jāsazinās ar Komisiju.

11.   Uzklausīšanas amatpersona

Ieinteresētās personas var lūgt tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumus par piekļuvi lietai, strīdus par dokumentu konfidencialitāti, pieprasījumus pagarināt termiņu un visus pārējos pieprasījumus par ieinteresēto personu un trešo personu tiesībām uz aizstāvību, kuri varētu rasties procedūras gaitā.

Uzklausīšanas amatpersona var rīkot uzklausīšanu un mediāciju starp ieinteresēto(-ajām) personu(-ām) un Komisijas dienestiem, lai pilnībā tiktu īstenotas ieinteresētās personas tiesības uz aizstāvību. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumu pamatojumu. Šādai uzklausīšanai būtu jānotiek tikai tad, ja pienācīgā laikā jautājumi nav atrisināti ar Komisijas dienestiem.

Lai neapdraudētu pareizu procedūras norisi, visi pieprasījumi ir jāiesniedz laikus un bez kavēšanās. Tālab ieinteresētajām personām uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās jāpieprasa iespējami drīz pēc notikuma, kura dēļ vajadzīga šāda iesaistīšanās. Ja uzklausīšanas pieprasījumi ir iesniegti ar novēlotiem termiņiem, uzklausīšanas amatpersona, pienācīgi ņemot vērā labas pārvaldības intereses un izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu, izskatīs šādu kavētu pieprasījumu iemeslus, izvirzīto jautājumu raksturu un šo jautājumu ietekmi uz aizstāvības tiesībām.

Papildu informācija un kontaktinformācija pieejama uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa lapās Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Personas datu apstrāde

Šajā izmeklēšanā savāktos personas datus apstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 (13).

Paziņojums par datu aizsardzību, ar ko visas personas tiek informētas par personas datu apstrādi Komisijas tirdzniecības aizsardzības darbību ietvaros, ir pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/

---

(1)  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

(2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/325 (2017. gada 24. februāris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 2. punktu nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam (OV L 49, 25.2.2017., 6. lpp.).

(3)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1159 (2017. gada 29. jūnijs), ar ko attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes augstas stiprības poliestera pavedienu importam noteikto antidempinga pasākumu ražojuma definīcijas tvērumu groza Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1105/2010 un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/325 un paredz iespēju konkrētos gadījumos atmaksāt maksājumus vai atbrīvot no tiem (OV L 167, 30.6.2017., 31. lpp.).

(4)  OV C 87, 23.2.2022., 2. lpp.

(5)  Komisijas dienestu darba dokuments Significant Distortions in the Economy of the People’s Republic of China for the Purposes of Trade Defence Investigations, 2017. gada 20. decembrī., SWD (2017) 483 final/2, pieejams: https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2017/december/tradoc_156474.pdf

(6)  Pēc pienācīgi pamatota pieprasījuma iespējams iepazīties ar ziņojumā par valsti minētajiem dokumentiem.

(7)  Paziņojums par Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām (OV C 86, 16.3.2020., 6. lpp.).

(8)  Ja vien nav norādīts citādi, visas atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu ir atsauces uz šā paziņojuma publicēšanu
  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(9)  Izlasē var iekļaut tikai tos importētājus attiecīgajā valstī, kuri nav saistīti ar ražotājiem. Importētājiem, kas ir saistīti ar ražotājiem, jāaizpilda šiem ražotājiem aizpildāmās anketas I pielikums. Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē kāda trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē trešo personu; vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

(10)  Nesaistīto importētāju sniegto informāciju var izmantot arī saistībā ar citiem šīs izmeklēšanas aspektiem, ne tikai dempinga konstatēšanu.

(11)  Tehnisku problēmu gadījumā sazinieties ar Trade Service Desk pa e-pastu trade-service-desk@ec.europa.eu vai pa tālruni +32 22979797.

(12)  Dokumentu ar norādi “Sensitive” uzskata par konfidenciālu saskaņā ar pamatregulas 19. pantu un 6. pantu PTO Nolīgumā par 1994. gada GATT VI panta īstenošanu (Antidempinga nolīgums). Tas ir aizsargāts arī atbilstoši 4. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. pp.).

---

PIELIKUMS

| ☐ | Sensitive version (“Konfidenciāla” informācija) |
| --- | --- |
| ☐ | Version for inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija) |
| (atzīmēt attiecīgo aili) |

☐

Sensitive version (“Konfidenciāla” informācija)

☐

Version for inspection by interested parties (“Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija)

(atzīmēt attiecīgo aili)

ANTIDEMPINGA PROCEDŪRA ATTIECĪBĀ UZ ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKAS IZCELSMES AUGSTAS STIPRĪBAS POLIESTERA PAVEDIENU IMPORTU

INFORMĀCIJA NESAISTĪTU IMPORTĒTĀJU ATLASEI

Šī veidlapa ir paredzēta, lai palīdzētu nesaistītiem importētājiem atbildēt uz pieprasījumu par atlases informāciju, kas iesniegts saskaņā ar 5.3.3. punktu.

Gan “Konfidenciālā” informācija, gan “Ieinteresētajām personām pieejamā” informācija jānosūta Komisijai, kā noteikts paziņojumā par procedūras sākšanu.

1.   IDENTITĀTE UN KONTAKTINFORMĀCIJA

Norādiet šādu informāciju par uzņēmumu:

| Uzņēmuma nosaukums | |
| --- | --- |
| Adrese | |
| Kontaktpersona | |
| E-pasts: | |
| Tālrunis | |

Uzņēmuma nosaukums

Adrese

Kontaktpersona

E-pasts:

Tālrunis

2.   APGROZĪJUMS UN PĀRDOŠANAS APJOMS

Par pārskatīšanas izmeklēšanas periodu attiecībā uz paziņojumā par procedūras sākšanu definēto pārskatāmo ražojumu norādiet uzņēmuma kopējo apgrozījumu euro (EUR), vērtību euro (EUR) un apjomu tonnās importam un tālākpārdošanai Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas.

| | Apjoms tonnās | Vērtība euro (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR) | | |
| Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports | | |
| (Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports | | |
| Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas | | |

Apjoms tonnās

Vērtība euro (EUR)

Kopējais uzņēmuma apgrozījums euro (EUR)

Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārskatāmā ražojuma imports

(Jebkuras izcelsmes) pārskatāmā ražojuma imports

Pārskatāmā ražojuma tālākpārdošana Savienības tirgū pēc importēšanas no Ķīnas Tautas Republikas

3.   JŪSU UZŅĒMUMA UN SAISTĪTO UZŅĒMUMU DARBĪBAS (1)

Precīzi aprakstiet uzņēmuma un visu to saistīto uzņēmumu (lūdzu, norādiet tos un to saistību ar jūsu uzņēmumu) darbības, kuri iesaistīti pārskatāmā ražojuma ražošanā un/vai pārdošanā (eksportam un/vai iekšzemes tirgū). Šādas darbības varētu būt pārskatāmā ražojuma pirkšana, ražošana uz apakšlīguma pamata vai tā apstrāde vai tirdzniecība u. c.

| Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta | Darbības | Saistība |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Uzņēmuma nosaukums un atrašanās vieta

Darbības

Saistība

4.   CITA INFORMĀCIJA

| | Lūdzam sniegt visu citu attiecīgo informāciju, kas, pēc uzņēmuma ieskata, varētu būt noderīga Komisijai, veidojot izlasi. |
| --- | --- |

Lūdzam sniegt visu citu attiecīgo informāciju, kas, pēc uzņēmuma ieskata, varētu būt noderīga Komisijai, veidojot izlasi.

5.   APLIECINĀJUMS

Sniedzot iepriekš minēto informāciju, uzņēmums piekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē. Izlasē iekļautam uzņēmumam būs jāatbild uz anketas jautājumiem un jāpiekrīt sniegto atbilžu pārbaudei uzņēmumā. Ja uzņēmums norāda, ka nepiekrīt iespējamai iekļaušanai izlasē, tiek uzskatīts, ka tas nav sadarbojies izmeklēšanā. Komisijas konstatējumi par importētājiem, kuri nesadarbojās, ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, un izmeklēšanas rezultāts šim uzņēmumam var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tas būtu sadarbojies.

Pilnvarotās amatpersonas paraksts:

Pilnvarotās amatpersonas vārds, uzvārds un amats:

Datums:

---

(1)  Saskaņā ar 127. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, divas personas uzskata par saistītām, ja: a) viena persona ir otras personas uzņēmuma amatpersona vai direktors; b) tās ir juridiski atzīti uzņēmējdarbības partneri; c) tās ir darba devējs un darba ņēmējs; d) trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām; e) viena no personām tieši vai netieši kontrolē otru; f) abas personas tieši vai netieši kontrolē kāda trešā persona; g) kopā abas personas tieši vai netieši kontrolē trešo personu; vai h) tās ir vienas ģimenes locekļi (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.). Par vienas ģimenes locekļiem uzskata tikai tādas personas, kuru starpā pastāv šādas attiecības: i) vīrs un sieva, ii) tēvs vai māte un bērns, iii) brālis un māsa vai pusbrālis un pusmāsa, iv) vectēvs vai vecāmāte un bērna bērns, v) tēva vai mātes brālis vai māsa un brāļa vai māsas bērns, vi) vīra vai sievas tēvs vai māte un znots vai vedekla, vii) svainis un svaine. Saskaņā ar 5. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, “persona” ir fiziska persona, juridiska persona un jebkura personu apvienība, kam nav juridiskas personas statusa, bet kas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem ir tiesīga veikt juridiskas darbības (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

---

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/152 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/152

---

Paziņojums par antidempinga izmeklēšanas atsākšanu attiecībā uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam, pēc Vispārējās tiesas 2020. gada 2. aprīļa sprieduma lietā T-383/17, ko Tiesa apstiprināja lietā C-260/20 P

(2022/C 248/12)

1.   Spriedumi

Eiropas Savienības Vispārējā tiesa (“Vispārējā tiesa”) ar 2020. gada 2. aprīļa spriedumu (1) lietā T-383/17 Hansol Paper/Komisija (“spriedums”) atcēla Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam (“izskatāmā regula”) (2), ciktāl tā attiecas uz Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. un Hansol Artone Paper Co. Ltd.) (“Hansol”).

Hansol apstrīdēja izskatāmās regulas tiesiskumu vairākos aspektos. Vienā no saviem izvirzītajiem pamatiem Hansol apstrīdēja konkrētu salikto normālo vērtību veidošanu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu. Citā izvirzītajā pamatā Hansol apgalvoja, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, vērtējumā izsverot pārdošanu nesaistītiem klientiem Savienībā salīdzinājumā ar pārdošanu saistītiem pārstrādātājiem. Hansol apgalvoja, ka šī apgalvotā aprēķina kļūda izkropļoja dempinga starpības aprēķinu un cita starpā arī cenu samazinājuma starpību.

Vispārējā tiesa konstatēja, ka Komisija ir pārkāpusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulas (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (3), 2. panta 1. punktu, nosakot to, ka saliktā normālā vērtība būtu jāveido saskaņā ar minētās regulas 2. panta 3. punktu, tādam ražojuma veidam, ko pārdeva Hansol Artone Paper Co. Ltd., lai gan Hansol Paper Co. Ltd. tā paša ražojuma veida pārdevumi iekšzemes tirgū bija reprezentatīvi. Vispārējā tiesa konstatēja arī to, ka apgalvotā svēruma kļūda tika konstatēta un ka Komisijai būtu bijis jāņem vērā daudzumi, ko Schades Nordic, kas ir viens no Hansol Group saistītajiem pārstrādātājiem Savienībā, pārdeva nesaistītiem klientiem. Tāpēc Komisija bija pārkāpusi pamatregulas 2. panta 11. punktu, jo Komisijas veiktie aprēķini neatspoguļoja Hansol veiktā dempinga patieso apmēru. Turklāt Vispārējā tiesa uzskatīja, ka šī svēruma kļūda ietekmēja arī cenu samazinājuma starpības aprēķinu, jo Komisija šim aprēķinam bija izmantojusi to pašu svērumu. Visbeidzot, Vispārējā Tiesa konstatēja, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, piemērojot pamatregulas 2. panta 9. punktu pēc analoģijas, proti, kad tā minētā ražojuma eksporta cenas noteikšanas vajadzībām saistībā ar kaitējuma konstatēšanu atskaitīja PVA izmaksas un peļņas normu par attiecīgā ražojuma tālākpārdošanu.

Komisija 2020. gada 11. jūnijā lūdza Tiesu atcelt Vispārējās tiesas spriedumu, iesniedzot apelācijas sūdzību (lieta C-260/20 P). 2022. gada 12. maijā Tiesas otrā palāta noraidīja apelācijas sūdzību un apstiprināja Vispārējās tiesas konstatējumus (4). Tomēr Tiesa norādīja, ka pretēji Vispārējās Tiesas konstatējumiem Komisija nav pieļāvusi kļūdu, piemērojot šajā lietā pamatregulas 2. panta 9. punktu pēc analoģijas. Rezultātā Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/763 tika atcelta, ciktāl tā attiecas uz Hansol.

2.   Sekas

LESD 266. pantā noteikts, ka iestādēm ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pildītu Tiesas spriedumus. Gadījumā, ja tiek atcelts iestāžu pieņemts akts saistībā ar administratīvu procedūru, tādu kā antidempinga izmeklēšanas, Vispārējās Tiesas sprieduma izpilde ietver atceltā akta aizstāšanu ar jaunu aktu, kurā ir novērsta Tiesas konstatētā nelikumība (5).

Saskaņā ar Tiesas judikatūru procedūru atceltā akta aizstāšanai drīkst atsākt tajā posmā, kurā notikusi nelikumība (6). Konkrēti tas nozīmē, ka tāda akta atcelšana, ar kuru izbeidz administratīvu procedūru, neietekmē tādas sagatavošanās darbības kā antidempinga procedūras sākšana. Situācijā, kad, piemēram, tiek atcelta regula, ar ko nosaka galīgos antidempinga pasākumus, tas nozīmē, ka pēc anulēšanas antidempinga procedūra vēl nav pabeigta, jo akts, ar kuru pabeidz antidempinga procedūru, vairs nav Savienības tiesību sistēmā (7), izņemot gadījumus, kad nelikumība notikusi procedūras sākšanas posmā.

Šajā lietā Vispārējā tiesa atcēla izskatāmo regulu 1. punkta trešajā daļā minēto trīs iemeslu dēļ.

Pārējie izskatāmajā regulā ietvertie konstatējumi un secinājumi, kas netika apstrīdēti vai tika apstrīdēti, bet kurus Vispārējā tiesa nepārbaudīja, paliek spēkā, un šī atsākšana tos neskar.

3.   Procedūras atsākšana

Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija nolēma atsākt antidempinga izmeklēšanu par konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importu, kuras rezultātā tika pieņemta izskatāmā regula, ciktāl tā attiecas uz Hansol. Sākotnējās izmeklēšanas atsākšana atsākas brīdī, kad izdarīts pārkāpums.

Sākotnējās izmeklēšanas atsākšanas mērķis ir novērst Vispārējās tiesas konstatētās kļūdas, ko apstiprinājusi Tiesa un izvērtēt, vai noteikumu piemērošana atbilstoši Vispārējās tiesas un Tiesas precizējumiem varētu pamatot pasākumu atkārtotu ieviešanu sākotnējā vai pārskatītā līmenī no dienas, kad sākotnēji stājās spēkā izskatāmā regula.

Ar šo ieinteresētās personas tiek informētas par to, ka turpmākās saistības attiecīgā gadījumā var būt atkarīgas no šīs atkārtotās pārbaudes konstatējumiem.

4.   Rakstiski iesniegtā informācija

Visas ieinteresētās personas (un jo īpaši Hansol) tiek aicinātas darīt zināmu savu viedokli, iesniegt informāciju un sniegt apstiprinošus pierādījumus par jautājumiem, kas saistīti ar izmeklēšanas atsākšanu. Ja vien nav norādīts citādi, minētajai informācijai un pierādījumiem, kas to pamato, jānonāk Komisijā 20 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas
  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

5.   Uzklausīšanas iespēja, ko nodrošina Komisijas izmeklēšanas dienesti

Visas ieinteresētās personas var pieprasīt, lai tās uzklausītu Komisijas izmeklēšanas dienesti. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Pieprasījums uzklausīt par jautājumiem, kas skar izmeklēšanas atsākšanu, jāiesniedz 15 dienu laikā no šā paziņojuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Vēlāk uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz konkrētā termiņā, ko Komisija norādījusi, sazinoties ar ieinteresētajām personām.

6.   Norādes rakstisku dokumentu iesniegšanai un sarakstes nosūtīšanai

Uz informāciju, kas tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu vajadzībām iesniegta Komisijai, neattiecas autortiesības. Ieinteresētajām personām, pirms tās iesniedz Komisijai informāciju un/vai datus, uz kuriem attiecas trešās personas autortiesības, no autortiesību īpašnieka ir jāprasa īpaša atļauja, kas nepārprotami ļauj Komisijai a) šīs tirdzniecības aizsardzības procedūras vajadzībām izmantot informāciju un datus un b) sniegt informāciju un/vai datus šīs izmeklēšanas ieinteresētajām personām tādā veidā, kas tām ļauj izmantot tiesības uz aizstāvību.

Visi rakstiski iesniegtie dokumenti, tostarp šajā paziņojumā prasītā informācija, kā arī ieinteresēto personu atbildes uz anketas jautājumiem un sarakste, kurai lūgts saglabāt konfidencialitāti, ir ar norādi “Sensitive” (8). Personas, kas šīs izmeklēšanas gaitā iesniedz informāciju, ir aicinātas pamatot savu pieprasījumu saglabāt konfidencialitāti. Personām, kuras sniedz informāciju ar norādi “Sensitive”, saskaņā ar pamatregulas 19. panta 2. punktu jāsagatavo tās nekonfidenciāls kopsavilkums ar norādi “For inspection by interested parties”. Šiem kopsavilkumiem jābūt tik detalizētiem, lai no tiem varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību. Ja persona, kas iesniedz konfidenciālu informāciju, nenorāda pamatotu iemeslu, kāpēc tā pieprasa saglabāt konfidencialitāti, vai nesagatavo tās nekonfidenciālu kopsavilkumu un neiesniedz to noteiktajā formātā un kvalitātē, Komisija šādu informāciju var neņemt vērā, ja vien no uzticamiem avotiem nevar pietiekami pierādīt, ka informācija ir pareiza.

Ieinteresētās personas tiek aicinātas visu iesniegto informāciju un pieteikumus (arī skenētas pilnvaras un izziņas) iesniegt, izmantojot elektronisko platformu TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Ja ieinteresētās personas atbild elektroniskajā platformā TRON.tdi vai pa e-pastu, tās piekrīt noteikumiem, kas piemērojami informācijas elektroniskai iesniegšanai saskaņā ar noteikumiem dokumentā “SARAKSTE AR EIROPAS KOMISIJU TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS LIETĀS”, kas publicēts Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Ieinteresētajām personām ir jānorāda savs nosaukums/vārds, uzvārds, adrese, tālruņa numurs un derīga e-pasta adrese un jānodrošina, ka norādītā e-pasta adrese ir funkcionējoša, oficiāla darba e-pasta adrese un ka e-pasts ik dienu tiek pārbaudīts. Kad būs iesniegta kontaktinformācija, Komisija sazināsies ar ieinteresētajām personām platformā TRON.tdi vai tikai pa e-pastu, ja vien tās nebūs nepārprotami paudušas prasību visus dokumentus no Komisijas saņemt ar citiem saziņas līdzekļiem vai ja nosūtāmā dokumenta veida dēļ tas jāsūta ar ierakstītu vēstuli. Iepriekš minētajos norādījumos par saziņu ar ieinteresētajām personām ieinteresētās personas var iepazīties ar papildu noteikumiem un informāciju par saraksti ar Komisiju, arī ar principiem, kas piemērojami elektroniskajā platformā Tron.tdi vai pa e-pastu sūtāmai informācijai.

| Komisijas adrese sarakstei: |
| --- |
| European Commission |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Komisijas adrese sarakstei:

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: TRADE-AD629a-LWTP-REOPENING@ec.europa.eu

7.   Nesadarbošanās

Ja ieinteresētā persona liedz piekļuvi nepieciešamajai informācijai vai nesniedz to noteiktajā termiņā, vai ievērojami kavē izmeklēšanu, tad saskaņā ar pamatregulas 18. pantu pagaidu vai galīgus apstiprinošus vai noraidošus konstatējumus var sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

Ja tiek konstatēts, ka ieinteresētā persona ir sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju var neņemt vērā un izmantot pieejamos faktus.

Ja ieinteresētā persona nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji un tāpēc konstatējumi saskaņā ar pamatregulas 18. pantu ir pamatoti ar pieejamajiem faktiem, rezultāts šai personai var būt mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.

Ja atbilde netiek sniegta elektroniskā veidā, to neuzskata par nesadarbošanos, ja ieinteresētā persona pierāda, ka atbildes sniegšana prasītajā veidā sagādātu nesamērīgu papildu apgrūtinājumu vai nesamērīgus papildu izdevumus. Tādā gadījumā ieinteresētajai personai būtu nekavējoties jāsazinās ar Komisiju.

8.   Uzklausīšanas amatpersona

Ieinteresētās personas var lūgt tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzklausīšanas amatpersona izskata pieprasījumus par piekļuvi lietas materiāliem, strīdus par dokumentu konfidencialitāti, pieprasījumus pagarināt termiņu un visus pārējos pieprasījumus par ieinteresēto personu un trešo personu tiesībām uz aizstāvību, kuri varētu rasties procedūras gaitā.

Uzklausīšanas amatpersona var rīkot uzklausīšanu un mediāciju starp ieinteresēto(-ajām) personu(-ām) un Komisijas dienestiem, lai pilnībā tiktu īstenotas ieinteresētās personas tiesības uz aizstāvību. Uzklausīšanas pieprasījums jāiesniedz rakstiski un tajā jānorāda pieprasījuma iemesli. Uzklausīšanas amatpersona izskatīs pieprasījumu pamatojumu. Šādai uzklausīšanai būtu jānotiek tikai tad, ja pienācīgā laikā jautājumi nav atrisināti ar Komisijas dienestiem.

Lai neapdraudētu pareizu procedūras norisi, pieprasījumi jāiesniedz laikus un bez kavēšanās. Tālab ieinteresētajām personām uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās jāpieprasa iespējami drīz pēc notikuma, kura dēļ vajadzīga šāda iesaistīšanās. Uzklausīšanas amatpersona, pienācīgi ņemot vērā labas pārvaldības intereses un izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu, izvērtēs iejaukšanās pieprasījumu iemeslus, izvirzīto jautājumu raksturu un ietekmi uz aizstāvības tiesībām.

Papildu informācija un kontaktinformācija pieejama uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa lapās Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/

9.   Personas datu apstrāde

Šajā izmeklēšanā savāktos personas datus apstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 (9).

Paziņojums par datu aizsardzību, ar ko visas personas tiek informētas par personas datu apstrādi Komisijas tirdzniecības aizsardzības darbību ietvaros, ir pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence

10.   Informācija muitas dienestiem

No 2022. gada 1. jūlija un gaidot šīs pārskatīšanas rezultātus, galīgā antidempinga maksājuma saistības attiecībā uz importētu konkrētu vieglo termopapīru, kas sver 65 g/m2 vai mazāk, ruļļos, kuru platums ir 20 cm vai vairāk, ar ruļļa svaru (ieskaitot papīru) 50 kg vai vairāk un ruļļa diametru (ieskaitot papīru) 40 cm vai vairāk (“lielie ruļļi”), ar bāzes pārklājumu no vienas vai abām pusēm vai bez tā, ar termojutīgas vielas pārklājumu no vienas vai abām pusēm un ar virspārklājumu vai bez tā, ko patlaban klasificē ar KN kodiem ex 4809 90 00, ex 4811 90 00, ex 4816 90 00 un ex 4823 90 85 (TARIC kodi: 4809900010, 4811900010, 4816900010, 4823908520), kura izcelsme ir Korejas Republikā un kuru ražo Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. un Hansol Artone Paper Co. Ltd), tiek apturētas.

Tā kā galīgo saistību summa, kas izrietēs no atkārtotās pārbaudes, šobrīd nav zināma, Komisija lūdz valstu muitas dienestus vispirms sagaidīt šīs izmeklēšanas rezultātus un tikai pēc tam lemt par atmaksas pieprasījumiem saistībā ar antidempinga maksājumu, kurus Vispārējā tiesa atcēlusi attiecībā uz Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. un Hansol Artone Paper Co. Ltd).

Tādējādi antidempinga maksājums, kas samaksāts saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/763, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrēta Korejas Republikas izcelsmes vieglā termopapīra importam, ko ražo Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. un Hansol Artone Paper Co. Ltd.), nebūtu jāatmaksā vai jāatlaiž līdz šīs izmeklēšanas iznākumam.

11.   Informācijas atklāšana

Visas ieinteresētās personas, kas šādā statusā tika reģistrētas izmeklēšanā, kuras rezultātā tika pieņemta izskatāmā regula, savlaicīgi tiks informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kā pamata Komisija plāno īstenot iepriekš minēto spriedumu, un tām tiks dota iespēja izteikt viedokli pirms galīgā lēmuma pieņemšanas.

---

(1)  ECLI:EU:T:2020:139.

(2)  OV L114, 3.5.2017., 3. lpp.

(3)  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

(4)  ECLI:EU:T:2022:370.

(5)  Apvienotās lietas 97, 193, 99 un 215/86 Asteris AE u. c. un Grieķijas Republika/Komisija, Recueil 1988, 2181. lpp., 27. un 28. punkts. un Lieta T-440/20 Jindal Saw v European Commission, EU:T:2022:318.

(6)  Lieta C-415/96 Spānija/Komisija, Recueil 1998, I-6993. lpp., 31. punkts; lieta C-458/98P Industrie des Poudres Sphériques/Padome, Recueil 2000, I-8147. lpp., 80.–85. punkts; lieta T-301/01 Alitalia/Komisija, Krājums 2008, II-1753. lpp., 99. un 142. punkts; apvienotās lietas T-267/08 un T-279/08 Région Nord-Pas de Calais/Komisija, Krājums 2011, II-0000. lpp., 83. punkts.

(7)  Lieta C-415/96 Spānija/Komisija, Recueil 1998, I-6993. lpp., 31. punkts; lieta C-458/98 P Industrie des Poudres Sphériques/Padome, Recueil [2000], I-8147. lpp., 80.–85. punkts.

(8)  Dokumentu ar norādi “Sensitive” uzskata par konfidenciālu saskaņā ar 19. pantu pamatregulā un 6. pantu PTO Nolīgumā par 1994. gada GATT VI panta īstenošanu (Antidempinga nolīgums). Tas ir aizsargāts arī atbilstoši 4. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

(9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1725 (2018. gada 23. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.).

---

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

| 30.6.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 248/156 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 248/156

---

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju

(Lieta M.10778 – TA ASSOCIATES / CLEARLAKE / KOFAX)

Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2022/C 248/13)

1.

Šis paziņojums attiecas uz šādiem uzņēmumiem:

| — | TA Associates Management L.P. (“TA Associates”, ASV), |
| --- | --- |

—

TA Associates Management L.P. (“TA Associates”, ASV),

| — | Clearlake Capital Group, L.P. (“Clearlake”, ASV), |
| --- | --- |

—

Clearlake Capital Group, L.P. (“Clearlake”, ASV),

| — | Kofax Parent Limited (“Kofax” jeb “Target”, ASV), ko pilnībā kontrolē Thoma Bravo, L.P. (ASV). |
| --- | --- |

—

Kofax Parent Limited (“Kofax” jeb “Target”, ASV), ko pilnībā kontrolē Thoma Bravo, L.P. (ASV).

TA Associates un Clearlake Apvienošanās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 4. punkta nozīmē iegūs kopīgu kontroli pār Kofax.

Koncentrācija tiek veikta, iegādājoties daļas.

2.

| — | TA Associates: privātkapitāla uzņēmums, kas darbojas uzņēmējdarbības pakalpojumu, patērētāju, finanšu pakalpojumu, veselības aprūpes un tehnoloģiju jomā; |
| --- | --- |

—

TA Associates: privātkapitāla uzņēmums, kas darbojas uzņēmējdarbības pakalpojumu, patērētāju, finanšu pakalpojumu, veselības aprūpes un tehnoloģiju jomā;

| — | Clearlake: privāto ieguldījumu uzņēmums, kas darbojas programmatūras un tehnoloģiju iespējotu pakalpojumu, enerģētikas un rūpniecības, pārtikas un patēriņa preču jomā; |
| --- | --- |

—

Clearlake: privāto ieguldījumu uzņēmums, kas darbojas programmatūras un tehnoloģiju iespējotu pakalpojumu, enerģētikas un rūpniecības, pārtikas un patēriņa preču jomā;

| — | Kofax: intelektiskās automatizācijas programmatūras nodrošināšana digitālās darbplūsmas pārveidei ar mērķi automatizēt un uzlabot uzņēmējdarbības darbplūsmas, vienkāršojot datu un dokumentu apstrādi. |
| --- | --- |

—

Kofax: intelektiskās automatizācijas programmatūras nodrošināšana digitālās darbplūsmas pārveidei ar mērķi automatizēt un uzlabot uzņēmējdarbības darbplūsmas, vienkāršojot datu un dokumentu apstrādi.

3.

Ievērojot Komisijas paziņojumu par vienkāršotu procedūru dažu koncentrācijas procesu izskatīšanai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (2), jānorāda, ka šī lieta ir nododama izskatīšanai atbilstoši paziņojumā paredzētajai procedūrai.

4.

Apsvērumiem jānonāk Komisijā ne vēlāk kā 10 dienu laikā pēc šīs publikācijas datuma. Vienmēr jānorāda šāda atsauce:

M.10778 – TA ASSOCIATES / CLEARLAKE / KOFAX

Apsvērumus Komisijai var nosūtīt pa e-pastu, pa faksu vai pa pastu. Lūdzam izmantot šādu kontaktinformāciju:

E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fakss +32 22964301

Pasta adrese:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp. (“Apvienošanās regula”).

1

(2)  OV C 366, 14.12.2013., 5. lpp.

2

---