# Официален вестник C 213/30 м

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 213 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 6530 май 2022 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 213

Издание на български език

Информация и известия

Година 6530 май 2022 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейския съюз |
| 2022/C 213/01 | Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз | 1 |

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

2022/C 213/01

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

Официален вестник на Европейския съюз

1

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд |
| 2022/C 213/02 | Дело C-116/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схеми за директно подпомагане — Общи правила — Схема за единно плащане на площ — Регламент (ЕО) No 73/2009 — Член 2, буква в) — Понятие селскостопанска дейност — Член 35 — Регламент (ЕО) No 1122/2009 — Национална правна уредба, която предвижда, че земеделският стопанин трябва да представи документ, за да се удостовери правото си да използва предоставяната му с договор за аренда земеделска площ, и поставя като условие за валидност на такъв договор бъдещият арендатор да притежава качеството на животновъд или на собственик на животни — Арендатор на пасище, който е сключил договор за сътрудничество с животновъди — Сила на пресъдено нещо) | 2 |
| 2022/C 213/03 | Дело C-140/20: Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения — Поверителност на съобщенията — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Достъп до запазените данни — Последващ съдебен контрол — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национална правна уредба, несъвместима с правото на Съюза — Изключване) | 3 |
| 2022/C 213/04 | Дело C-161/20: Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Решение на Съвета, съдържащо се в акта на Комитета на постоянните представители (Корепер) от 5 февруари 2020 г., с което се одобрява внасянето на предложение в Международната морска организация (ММО) във връзка с въвеждането на насоки относно жизнения цикъл за оценка от източник до резервоар на емисии на парникови газове от устойчиви алтернативни горива — Член 17, параграф 1 ДЕС — Външно представителство на Европейския съюз — Предаване на това предложение на ММО от държавата членка, която осигурява председателството на Съвета, от името на държавите членки и на Комисията) | 5 |
| 2022/C 213/05 | Дело C-176/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схеми за директно подпомагане — Общи правила — Схема за единно плащане на площ — Регламент (ЕС) No 1307/2013 — Член 4, параграф 1, букви а) и в) и параграф 2, буква б) — Национална правна уредба, която обвързва директното подпомагане с държането от земеделския стопанин на собствени животни — Член 9, параграф 1 — Понятие активен земеделски стопанин — Регламент (ЕС) No 1306/2013 — Член 60 — Клауза относно заобикалянето на разпоредби — Понятие изкуствено създадени условия) | 5 |
| 2022/C 213/06 | Дело C-228/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht — Германия) — I GmbH/Finanzamt H (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква б) — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Освобождаване на болничната и медицинската помощ — Частна болница — Надлежно признато заведение — Сравними социални условия) | 6 |
| 2022/C 213/07 | Дело C-236/20: Решение на Съда (първи състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna — Италия) — PG/Ministero della Giustizia, CSM — Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Преюдициално запитване — Социална политика — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клаузи 2 и 4 — Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Мирови съдии и редови магистрати — Клауза 5 — Мерки за санкциониране на злоупотребата при използването на срочни договори — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Платен годишен отпуск) | 7 |
| 2022/C 213/08 | Дело C-333/20: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 44 — Място на доставка на услуги — Регламент за изпълнение (ЕС) No 282/2011 — Член 11, параграф 1 — Доставка на услуги — Място на данъчна привръзка — Понятие постоянен обект — Дружество на държава членка, свързано с дружество, установено в друга държава членка — Подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси — Способност за получаване и ползване на услугите за собствените нужди на постоянния обект — Доставка на маркетингови, регулаторни, рекламни и представителни услуги, извършвани от дружество, свързано с дружеството получател) | 8 |
| 2022/C 213/09 | Дело C-342/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus — Финландия) — A SCPI (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Ограничения — Данък върху доходите на юридически лица — Освобождаване на инвестиционните фондове от данъчно облагане — Условия за освобождаване от данъчно облагане — Условие фондът да е учреден с договор) | 9 |
| 2022/C 213/10 | Дело C-385/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona — Испания) — EL, TP/Caixabank SA (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Принцип на ефективност — Принцип на равностойност — Съдебно производство за установяване на неравноправния характер на договорна клауза — Правомощие на националната юрисдикция за упражняване на служебен контрол — Национално производство за определяне на съдебните разноски — Подлежащи на възстановяване съдебни разноски за адвокатски хонорар) | 9 |
| 2022/C 213/11 | Дело C-429/20 P: Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. — Solar Ileias Bompaina AE/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Пазар на електрическа енергия, произведена от възобновяеми енергийни източници — Национално законодателство, за което се твърди, че води до предоставяне на незаконно предимство в полза на доставчиците на електрическа енергия — Жалба до Европейската комисия — Решение за отхвърляне без откриване на официалната процедура по разследване — Жалба за отмяна — Регламент (EС) 2015/1589 — Член 1, буква з) — Понятие за заинтересована страна — Недопустимост) | 10 |
| 2022/C 213/12 | Съединени дела C-447/20 и C-448/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 — Собствени ресурси на Европейския съюз — Защита на финансовите интереси на Съюза — Процедури за установяване на нередности — Член 4 — Приемане на административни мерки — Член 3, параграф 1 — Давностен срок за процедурите — Изтичане — Възможност за позоваване в контекста на производството по принудително събиране — Член 3, параграф 2 — Срок за изпълнение — Приложимост — Начален момент — Прекъсване и спиране — Свобода на преценка на държавите членки) | 11 |
| 2022/C 213/13 | Дело C-489/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — UB/Kauno teritorinė muitinė (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Съюза — Погасяване на митническото задължение — Неправомерно въведени стоки на митническата територия на Съюза — Задържане и отнемане — Директива 2008/118/ЕО — Акцизи — Директива 2006/112/ЕО — Данък върху добавената стойност — Данъчно събитие — Изискуемост) | 12 |
| 2022/C 213/14 | Дело C-561/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel — Белгия) — Q, R, S/United Airlines, Inc. (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) No 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Директно свързващ полет, който се състои от две части — Голямо закъснение в крайния пункт на пристигане, възникнало при втората част от този полет, която свързва две летища на трета страна — Валидност на този регламент от гледна точка на международното право) | 12 |
| 2022/C 213/15 | Дело C-568/20: Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — J/H Limited (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕС) No 1215/2012 — Приложно поле — Член 2, буква a) — Понятие за решение — Осъдителен съдебен акт, постановен по паричен иск в друга държава членка в бързо производство при условията на състезателност след проверка на съдебно решение, постановено в трета държава — Член 39 — Изпълнителна сила в държавите членки) | 13 |
| 2022/C 213/16 | Дело C-645/20: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — V A, Z A/TP (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕС) No 650/2012 — Член 10 — Субсидиарна компетентност в областта на наследяването — Обичайно местопребиваване на починалия към момента на смъртта му в държава, която не е обвързана от Регламент (ЕС) No 650/2012 — Починал, който е бил гражданин на държава членка и е притежавал имущество в тази държава членка — Задължение на сезирания съд в посочената държава членка да провери служебно критериите за своята субсидиарна компетентност — Назначаване на управител на наследството) | 14 |
| 2022/C 213/17 | Дело C-668/20: Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Y GmbH/Hauptzollamt (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Класиране на стоките — Позиции 1302, 3301 и 3302 — Екстрахиран олеорезин от ванилия — Акцизи — Директива 92/83/ЕИО — Случаи на освобождаване — Член 27, параграф 1, буква д) — Понятието ароматизант — Директива 92/12/ЕИО — Комитет по акцизите към Европейската комисия — Правомощия) | 14 |
| 2022/C 213/18 | Съединени дела C-102/21 и C-103/21: Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициални запитвания от Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen — Италия) — KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Преюдициално запитване — Помощи, предоставяни от държавите — Схема за помощ за изграждане на малки водноелектрически централи — Планински заслони, които не са свързани с електрическата мрежа — Разрешение от Европейската комисия — Изтичане на срока на действие) | 15 |
| 2022/C 213/19 | Дело C-150/21: Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — Производство за признаване и изпълнение на финансова санкция, наложена на D. B. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Взаимно признаване — Рамково решение 2005/214/ПВР — Изпълнение на финансови санкции — Член 1, буква а), подточка ii) — Издадено от административен орган решение за налагане на финансова санкция — Решение, което подлежи на обжалване пред прокурор, който е обвързан от указанията на министъра на правосъдието — По-нататъшно обжалване пред съд, който е компетентен и по наказателни дела) | 16 |
| 2022/C 213/20 | Дело C-249/21: Решение на Съда (осми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Bottrop — Германия) — Fuhrmann-2-GmbH/B. (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Член 8, параграф 2 — Договори от разстояние, сключени по електронен път — Задължение на търговеца за предоставяне на информация — Активиране на бутон или подобна функция, предназначен(а) да се даде поръчка със задължение за плащане — Недвусмислена формулировка, съответна на думите поръчка със задължение за плащане — Вземане предвид само на надписа върху бутона или подобната функция, за да се прецени дали е съответна тази формулировка) | 16 |
| 2022/C 213/21 | Дело C-484/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Испания), постъпило на 6 август 2021 г. — F C C и M A B/Caixabank S.A., по-рано Bankia S.A. | 17 |
| 2022/C 213/22 | Дело C-784/21 P: Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-429/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост | 18 |
| 2022/C 213/23 | Дело C-785/21 P: Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-436/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост | 18 |
| 2022/C 213/24 | Дело C-810/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Bankia SA/WE и XA | 18 |
| 2022/C 213/25 | Дело C-811/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB и UK | 19 |
| 2022/C 213/26 | Дело C-812/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Santander, SA/OG | 19 |
| 2022/C 213/27 | Дело C-813/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — OK и PI/Banco Sabadell | 20 |
| 2022/C 213/28 | Дело C-34/22: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Белгия), постъпило на 17 януари 2022 г. — VN/Belgische Staat | 21 |
| 2022/C 213/29 | Дело C-58/22: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 28 януари 2022 г. — NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova | 21 |
| 2022/C 213/30 | Дело C-61/22: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 1 февруари 2022 г. — RL/Landeshauptstadt Wiesbaden | 22 |
| 2022/C 213/31 | Дело C-68/22 P: Жалба, подадена на 2 февруари 2022 г. от Европейска инвестиционна банка срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 ноември 2021 г. по дело T-370/20, KL/Европейска инвестиционна банка | 22 |
| 2022/C 213/32 | Дело C-78/22: Преюдициално запитване от Vrchní soud v Praze (Чехия), постъпило на 7 февруари 2022 г. — ALD Automotive s.r.o./DY, insolvenční správce dlužnice GEDEM-STAV a.s. | 23 |
| 2022/C 213/33 | Дело C-83/22: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 8 февруари 2022 г. — RTG/Tuk Tuk Travel S.L. | 24 |
| 2022/C 213/34 | Дело C-87/22: Преюдициално запитване от Landesgericht Korneuburg (Австрия), постъпило на 9 февруари 2022 г. — TT/AK | 25 |
| 2022/C 213/35 | Дело C-125/22: Преюдициално запитване от Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch. (Нидерландия), постъпило на 22 февруари 2022 г. — X, Y и шестте им ненавършили пълнолетие деца/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 25 |
| 2022/C 213/36 | Дело C-128/22: Преюдициално запитване от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Белгия), постъпило на 23 февруари 2022 г. — BV NORDIC INFO/Belgische Staat | 26 |
| 2022/C 213/37 | Дело C-147/22: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 1 март 2022 г. — наказателно производство срещу обвиняем No 5 | 27 |
| 2022/C 213/38 | Дело C-151/22: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 2 март 2022 г. — S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; друга страна: United Nations High Commissioner for Refugees | 28 |
| 2022/C 213/39 | Дело C-164/22: Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 4 март 2022 г. — Производство срещу Juan | 28 |
| 2022/C 213/40 | Дело C-177/22: Преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg (Австрия), постъпило на 8 март 2022 г. — JA/Wurth Automotive GmbH | 29 |
| 2022/C 213/41 | Дело C-183/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 10 март 2022 г. — Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny | 30 |
| 2022/C 213/42 | Дело C-186/22: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 9 март 2022 г. — Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano | 31 |
| 2022/C 213/43 | Дело C-191/22: Преюдициално запитване от Conseil d’État (Белгия), постъпило на 11 март 2022 г. — ME/État belge | 32 |
| 2022/C 213/44 | Дело C-196/22: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 11 март 2022 г. — IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia | 33 |
| 2022/C 213/45 | Дело C-209/22: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд Луковит (България) на 18 март 2022 година — наказателно производство | 34 |
| 2022/C 213/46 | Дело C-237/22 P: Жалба, подадена на 4 април 2022 г. от Mylan IRE Healthcare Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 26 януари 2022 г. по дело T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Комисия | 35 |
| 2022/C 213/47 | Дело C-251/22 P: Жалба, подадена на 8 април 2022 г. от Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 2 февруари 2022 г. по дело T-799/17, Scania и др./Комисия | 35 |
| 2022/C 213/48 | Дело C-62/21: Определение на председателя на пети състав на Съда от 11 януари 2022 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 36 |
| | Общ съд |
| 2022/C 213/49 | Дело T-277/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон I) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив — Изображение на тривърхи звезди на черен фон I — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) | 37 |
| 2022/C 213/50 | Дело T-278/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон II) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив — Изображение на тривърхи звезди на черен фон II — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) | 37 |
| 2022/C 213/51 | Дело T-279/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз — Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) | 38 |
| 2022/C 213/52 | Дело T-280/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон III) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз — Изображение на тривърхи звезди на черен фон III — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001) | 38 |
| 2022/C 213/53 | Дело T-445/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Copal Tree Brands/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз COPALLI — По-ранна национална словна марка COMPAL — Относително основание за отказ — Засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка) | 39 |
| 2022/C 213/54 | Дело T-368/21: Определение на Общия съд от 24 март 2022 г. — Di Taranto/Европейска прокуратура (Жалба за отмяна — Институционално право — Установяване на засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура — Регламент (ЕС) 2017/1939 — Назначаване на европейски делегирани прокурори на Европейската прокуратура — Производна незаконосъобразност — Кандидати, определени от Италианската република — Назначаване, оспорено пред национална юрисдикция — Недопустимост) | 39 |
| 2022/C 213/55 | Дело T-764/21 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 февруари 2022 г. — Atesos medical и др./Комисия (Обезпечително производство — Медицински изделия — Директива 93/42/ЕИО — Регламент (ЕС) 2017/745 — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност) | 40 |
| 2022/C 213/56 | Дело T-22/22 R: Определение на председателя на Общия съд от 31 март 2022 г. — AL/Съвет (Обезпечително производство — Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Освобождаване от длъжност — Молба за постановяване на временни мерки — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интересите) | 40 |
| 2022/C 213/57 | Дело T-125/22 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 март 2022 г. — RT France/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна — Преустановяване на дейността по излъчване на някои медии — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Претегляне на интересите) | 41 |
| 2022/C 213/58 | Дело T-164/22: Жалба, подадена на 25 март 2022 г. — Ryanair/Комисия | 42 |
| 2022/C 213/59 | Дело T-181/22: Жалба, подадена на 6 април 2022 г. — Pharol/Комисия | 42 |
| 2022/C 213/60 | Дело T-185/22: Жалба, подадена на 8 април 2022 г. — Ryanair/Комисия | 43 |
| 2022/C 213/61 | Дело T-186/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BNP Paribas/ЕЦБ | 44 |
| 2022/C 213/62 | Дело T-187/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BPCE и др./ЕЦБ | 45 |
| 2022/C 213/63 | Дело T-188/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Crédit agricole и др./ЕЦБ | 46 |
| 2022/C 213/64 | Дело T-189/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Conféderation nationale du Crédit Mutuel и др./ЕЦБ | 46 |
| 2022/C 213/65 | Дело T-190/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Banque postale/ЕЦБ | 47 |
| 2022/C 213/66 | Дело T-191/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Société générale/ЕЦБ | 47 |
| 2022/C 213/67 | Дело T-193/22: Жалба, подадена на 15 април 2022 г. — OT/Съвет | 48 |
| 2022/C 213/68 | Дело T-144/21: Определение на Общия съд от 28 март 2022 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Rimex Trading (UNK UNIK) | 49 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

2022/C 213/02

Дело C-116/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схеми за директно подпомагане — Общи правила — Схема за единно плащане на площ — Регламент (ЕО) No 73/2009 — Член 2, буква в) — Понятие селскостопанска дейност — Член 35 — Регламент (ЕО) No 1122/2009 — Национална правна уредба, която предвижда, че земеделският стопанин трябва да представи документ, за да се удостовери правото си да използва предоставяната му с договор за аренда земеделска площ, и поставя като условие за валидност на такъв договор бъдещият арендатор да притежава качеството на животновъд или на собственик на животни — Арендатор на пасище, който е сключил договор за сътрудничество с животновъди — Сила на пресъдено нещо)

2

2022/C 213/03

Дело C-140/20: Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения — Поверителност на съобщенията — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Достъп до запазените данни — Последващ съдебен контрол — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национална правна уредба, несъвместима с правото на Съюза — Изключване)

3

2022/C 213/04

Дело C-161/20: Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз (Жалба за отмяна — Решение на Съвета, съдържащо се в акта на Комитета на постоянните представители (Корепер) от 5 февруари 2020 г., с което се одобрява внасянето на предложение в Международната морска организация (ММО) във връзка с въвеждането на насоки относно жизнения цикъл за оценка от източник до резервоар на емисии на парникови газове от устойчиви алтернативни горива — Член 17, параграф 1 ДЕС — Външно представителство на Европейския съюз — Предаване на това предложение на ММО от държавата членка, която осигурява председателството на Съвета, от името на държавите членки и на Комисията)

5

2022/C 213/05

Дело C-176/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central (Преюдициално запитване — Селско стопанство — Обща селскостопанска политика — Схеми за директно подпомагане — Общи правила — Схема за единно плащане на площ — Регламент (ЕС) No 1307/2013 — Член 4, параграф 1, букви а) и в) и параграф 2, буква б) — Национална правна уредба, която обвързва директното подпомагане с държането от земеделския стопанин на собствени животни — Член 9, параграф 1 — Понятие активен земеделски стопанин — Регламент (ЕС) No 1306/2013 — Член 60 — Клауза относно заобикалянето на разпоредби — Понятие изкуствено създадени условия)

5

2022/C 213/06

Дело C-228/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht — Германия) — I GmbH/Finanzamt H (Преюдициално запитване — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 132, параграф 1, буква б) — Освобождавания за някои дейности от обществен интерес — Освобождаване на болничната и медицинската помощ — Частна болница — Надлежно признато заведение — Сравними социални условия)

6

2022/C 213/07

Дело C-236/20: Решение на Съда (първи състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna — Италия) — PG/Ministero della Giustizia, CSM — Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Преюдициално запитване — Социална политика — Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) — Клаузи 2 и 4 — Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) — Клауза 4 — Принцип на недопускане на дискриминация — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Мирови съдии и редови магистрати — Клауза 5 — Мерки за санкциониране на злоупотребата при използването на срочни договори — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Платен годишен отпуск)

7

2022/C 213/08

Дело C-333/20: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 44 — Място на доставка на услуги — Регламент за изпълнение (ЕС) No 282/2011 — Член 11, параграф 1 — Доставка на услуги — Място на данъчна привръзка — Понятие постоянен обект — Дружество на държава членка, свързано с дружество, установено в друга държава членка — Подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси — Способност за получаване и ползване на услугите за собствените нужди на постоянния обект — Доставка на маркетингови, регулаторни, рекламни и представителни услуги, извършвани от дружество, свързано с дружеството получател)

8

2022/C 213/09

Дело C-342/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus — Финландия) — A SCPI (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС — Свободно движение на капитали — Ограничения — Данък върху доходите на юридически лица — Освобождаване на инвестиционните фондове от данъчно облагане — Условия за освобождаване от данъчно облагане — Условие фондът да е учреден с договор)

9

2022/C 213/10

Дело C-385/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona — Испания) — EL, TP/Caixabank SA (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Принцип на ефективност — Принцип на равностойност — Съдебно производство за установяване на неравноправния характер на договорна клауза — Правомощие на националната юрисдикция за упражняване на служебен контрол — Национално производство за определяне на съдебните разноски — Подлежащи на възстановяване съдебни разноски за адвокатски хонорар)

o

9

2022/C 213/11

Дело C-429/20 P: Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. — Solar Ileias Bompaina AE/Европейска комисия (Обжалване — Държавни помощи — Пазар на електрическа енергия, произведена от възобновяеми енергийни източници — Национално законодателство, за което се твърди, че води до предоставяне на незаконно предимство в полза на доставчиците на електрическа енергия — Жалба до Европейската комисия — Решение за отхвърляне без откриване на официалната процедура по разследване — Жалба за отмяна — Регламент (EС) 2015/1589 — Член 1, буква з) — Понятие за заинтересована страна — Недопустимост)

10

2022/C 213/12

Съединени дела C-447/20 и C-448/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Преюдициално запитване — Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 — Собствени ресурси на Европейския съюз — Защита на финансовите интереси на Съюза — Процедури за установяване на нередности — Член 4 — Приемане на административни мерки — Член 3, параграф 1 — Давностен срок за процедурите — Изтичане — Възможност за позоваване в контекста на производството по принудително събиране — Член 3, параграф 2 — Срок за изпълнение — Приложимост — Начален момент — Прекъсване и спиране — Свобода на преценка на държавите членки)

11

2022/C 213/13

Дело C-489/20: Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — UB/Kauno teritorinė muitinė (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Съюза — Погасяване на митническото задължение — Неправомерно въведени стоки на митническата територия на Съюза — Задържане и отнемане — Директива 2008/118/ЕО — Акцизи — Директива 2006/112/ЕО — Данък върху добавената стойност — Данъчно събитие — Изискуемост)

12

2022/C 213/14

Дело C-561/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel — Белгия) — Q, R, S/United Airlines, Inc. (Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) No 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Директно свързващ полет, който се състои от две части — Голямо закъснение в крайния пункт на пристигане, възникнало при втората част от този полет, която свързва две летища на трета страна — Валидност на този регламент от гледна точка на международното право)

12

2022/C 213/15

Дело C-568/20: Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — J/H Limited (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕС) No 1215/2012 — Приложно поле — Член 2, буква a) — Понятие за решение — Осъдителен съдебен акт, постановен по паричен иск в друга държава членка в бързо производство при условията на състезателност след проверка на съдебно решение, постановено в трета държава — Член 39 — Изпълнителна сила в държавите членки)

13

2022/C 213/16

Дело C-645/20: Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — V A, Z A/TP (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси — Регламент (ЕС) No 650/2012 — Член 10 — Субсидиарна компетентност в областта на наследяването — Обичайно местопребиваване на починалия към момента на смъртта му в държава, която не е обвързана от Регламент (ЕС) No 650/2012 — Починал, който е бил гражданин на държава членка и е притежавал имущество в тази държава членка — Задължение на сезирания съд в посочената държава членка да провери служебно критериите за своята субсидиарна компетентност — Назначаване на управител на наследството)

14

2022/C 213/17

Дело C-668/20: Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Y GmbH/Hauptzollamt (Преюдициално запитване — Обща митническа тарифа — Комбинирана номенклатура — Класиране на стоките — Позиции 1302, 3301 и 3302 — Екстрахиран олеорезин от ванилия — Акцизи — Директива 92/83/ЕИО — Случаи на освобождаване — Член 27, параграф 1, буква д) — Понятието ароматизант — Директива 92/12/ЕИО — Комитет по акцизите към Европейската комисия — Правомощия)

14

2022/C 213/18

Съединени дела C-102/21 и C-103/21: Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициални запитвания от Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen — Италия) — KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Преюдициално запитване — Помощи, предоставяни от държавите — Схема за помощ за изграждане на малки водноелектрически централи — Планински заслони, които не са свързани с електрическата мрежа — Разрешение от Европейската комисия — Изтичане на срока на действие)

15

2022/C 213/19

Дело C-150/21: Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — Производство за признаване и изпълнение на финансова санкция, наложена на D. B. (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Взаимно признаване — Рамково решение 2005/214/ПВР — Изпълнение на финансови санкции — Член 1, буква а), подточка ii) — Издадено от административен орган решение за налагане на финансова санкция — Решение, което подлежи на обжалване пред прокурор, който е обвързан от указанията на министъра на правосъдието — По-нататъшно обжалване пред съд, който е компетентен и по наказателни дела)

16

2022/C 213/20

Дело C-249/21: Решение на Съда (осми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Bottrop — Германия) — Fuhrmann-2-GmbH/B. (Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Член 8, параграф 2 — Договори от разстояние, сключени по електронен път — Задължение на търговеца за предоставяне на информация — Активиране на бутон или подобна функция, предназначен(а) да се даде поръчка със задължение за плащане — Недвусмислена формулировка, съответна на думите поръчка със задължение за плащане — Вземане предвид само на надписа върху бутона или подобната функция, за да се прецени дали е съответна тази формулировка)

16

2022/C 213/21

Дело C-484/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Испания), постъпило на 6 август 2021 г. — F C C и M A B/Caixabank S.A., по-рано Bankia S.A.

o

17

2022/C 213/22

Дело C-784/21 P: Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-429/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

18

2022/C 213/23

Дело C-785/21 P: Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-436/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

18

2022/C 213/24

Дело C-810/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Bankia SA/WE и XA

18

2022/C 213/25

Дело C-811/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB и UK

19

2022/C 213/26

Дело C-812/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Santander, SA/OG

19

2022/C 213/27

Дело C-813/21: Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — OK и PI/Banco Sabadell

20

2022/C 213/28

Дело C-34/22: Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Белгия), постъпило на 17 януари 2022 г. — VN/Belgische Staat

21

2022/C 213/29

Дело C-58/22: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 28 януари 2022 г. — NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

21

2022/C 213/30

Дело C-61/22: Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 1 февруари 2022 г. — RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

22

2022/C 213/31

Дело C-68/22 P: Жалба, подадена на 2 февруари 2022 г. от Европейска инвестиционна банка срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 ноември 2021 г. по дело T-370/20, KL/Европейска инвестиционна банка

22

2022/C 213/32

Дело C-78/22: Преюдициално запитване от Vrchní soud v Praze (Чехия), постъпило на 7 февруари 2022 г. — ALD Automotive s.r.o./DY, insolvenční správce dlužnice GEDEM-STAV a.s.

23

2022/C 213/33

Дело C-83/22: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 8 февруари 2022 г. — RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

24

2022/C 213/34

Дело C-87/22: Преюдициално запитване от Landesgericht Korneuburg (Австрия), постъпило на 9 февруари 2022 г. — TT/AK

25

2022/C 213/35

Дело C-125/22: Преюдициално запитване от Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch. (Нидерландия), постъпило на 22 февруари 2022 г. — X, Y и шестте им ненавършили пълнолетие деца/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

25

2022/C 213/36

Дело C-128/22: Преюдициално запитване от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Белгия), постъпило на 23 февруари 2022 г. — BV NORDIC INFO/Belgische Staat

26

2022/C 213/37

Дело C-147/22: Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 1 март 2022 г. — наказателно производство срещу обвиняем No 5

27

2022/C 213/38

Дело C-151/22: Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 2 март 2022 г. — S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; друга страна: United Nations High Commissioner for Refugees

28

2022/C 213/39

Дело C-164/22: Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 4 март 2022 г. — Производство срещу Juan

28

2022/C 213/40

Дело C-177/22: Преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg (Австрия), постъпило на 8 март 2022 г. — JA/Wurth Automotive GmbH

29

2022/C 213/41

Дело C-183/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 10 март 2022 г. — Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

30

2022/C 213/42

Дело C-186/22: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 9 март 2022 г. — Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

31

2022/C 213/43

Дело C-191/22: Преюдициално запитване от Conseil d’État (Белгия), постъпило на 11 март 2022 г. — ME/État belge

32

2022/C 213/44

Дело C-196/22: Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 11 март 2022 г. — IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

33

2022/C 213/45

Дело C-209/22: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд Луковит (България) на 18 март 2022 година — наказателно производство

34

2022/C 213/46

Дело C-237/22 P: Жалба, подадена на 4 април 2022 г. от Mylan IRE Healthcare Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 26 януари 2022 г. по дело T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Комисия

35

2022/C 213/47

Дело C-251/22 P: Жалба, подадена на 8 април 2022 г. от Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 2 февруари 2022 г. по дело T-799/17, Scania и др./Комисия

35

2022/C 213/48

Дело C-62/21: Определение на председателя на пети състав на Съда от 11 януари 2022 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

36

Общ съд

2022/C 213/49

Дело T-277/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон I) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив — Изображение на тривърхи звезди на черен фон I — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

37

2022/C 213/50

Дело T-278/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон II) (Марка на Европейския съюз — Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив — Изображение на тривърхи звезди на черен фон II — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

37

2022/C 213/51

Дело T-279/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз — Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

38

2022/C 213/52

Дело T-280/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон III) (Марка на Европейския съюз — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз — Изображение на тривърхи звезди на черен фон III — Абсолютно основание за отказ — Липса на отличителен характер — Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

38

2022/C 213/53

Дело T-445/21: Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Copal Tree Brands/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за словна марка на Европейския съюз COPALLI — По-ранна национална словна марка COMPAL — Относително основание за отказ — Засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

39

2022/C 213/54

Дело T-368/21: Определение на Общия съд от 24 март 2022 г. — Di Taranto/Европейска прокуратура (Жалба за отмяна — Институционално право — Установяване на засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура — Регламент (ЕС) 2017/1939 — Назначаване на европейски делегирани прокурори на Европейската прокуратура — Производна незаконосъобразност — Кандидати, определени от Италианската република — Назначаване, оспорено пред национална юрисдикция — Недопустимост)

39

2022/C 213/55

Дело T-764/21 R: Определение на председателя на Общия съд от 23 февруари 2022 г. — Atesos medical и др./Комисия (Обезпечително производство — Медицински изделия — Директива 93/42/ЕИО — Регламент (ЕС) 2017/745 — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

40

2022/C 213/56

Дело T-22/22 R: Определение на председателя на Общия съд от 31 март 2022 г. — AL/Съвет (Обезпечително производство — Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарно производство — Освобождаване от длъжност — Молба за постановяване на временни мерки — Неотложност — Fumus boni juris — Претегляне на интересите)

40

2022/C 213/57

Дело T-125/22 R: Определение на председателя на Общия съд от 30 март 2022 г. — RT France/Съвет (Обезпечително производство — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна — Преустановяване на дейността по излъчване на някои медии — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност — Претегляне на интересите)

41

2022/C 213/58

Дело T-164/22: Жалба, подадена на 25 март 2022 г. — Ryanair/Комисия

42

2022/C 213/59

Дело T-181/22: Жалба, подадена на 6 април 2022 г. — Pharol/Комисия

42

2022/C 213/60

Дело T-185/22: Жалба, подадена на 8 април 2022 г. — Ryanair/Комисия

43

2022/C 213/61

Дело T-186/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BNP Paribas/ЕЦБ

44

2022/C 213/62

Дело T-187/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BPCE и др./ЕЦБ

45

2022/C 213/63

Дело T-188/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Crédit agricole и др./ЕЦБ

46

2022/C 213/64

Дело T-189/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Conféderation nationale du Crédit Mutuel и др./ЕЦБ

46

2022/C 213/65

Дело T-190/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Banque postale/ЕЦБ

47

2022/C 213/66

Дело T-191/22: Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Société générale/ЕЦБ

47

2022/C 213/67

Дело T-193/22: Жалба, подадена на 15 април 2022 г. — OT/Съвет

48

2022/C 213/68

Дело T-144/21: Определение на Общия съд от 28 март 2022 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Rimex Trading (UNK UNIK)

49

---

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/1

---

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

(2022/C 213/01)

Последна публикация

ОВ C 207, 23.5.2022 г.

Предишни публикации

ОВ C 198, 16.5.2022 г.

ОВ C 191, 10.5.2022 г.

ОВ C 171, 25.4.2022 г.

ОВ C 165, 19.4.2022 г

ОВ C 158, 11.4.2022 г.

ОВ C 148, 4.4.2022 г.

Може да намерите тези текстове на адрес

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/2

---

Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Timişoara — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central

(Дело C-116/20) (1)

(Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща селскостопанска политика - Схеми за директно подпомагане - Общи правила - Схема за единно плащане на площ - Регламент (ЕО) No 73/2009 - Член 2, буква в) - Понятие „селскостопанска дейност“ - Член 35 - Регламент (ЕО) No 1122/2009 - Национална правна уредба, която предвижда, че земеделският стопанин трябва да представи документ, за да се удостовери правото си да използва предоставяната му с договор за аренда земеделска площ, и поставя като условие за валидност на такъв договор бъдещият арендатор да притежава качеството на животновъд или на собственик на животни - Арендатор на пасище, който е сключил договор за сътрудничество с животновъди - Сила на пресъдено нещо)

(2022/C 213/02)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Timişoara

Страни в главното производство

Жалбоподател: SC Avio Lucos SRL

Ответници: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central

Диспозитив

| 1) | Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) No 1290/2005, (EО) No 247/2006, (EО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003, изменен с Регламент (ЕС) No 1310/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. и Регламент (ЕО) No 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба — която предвижда, че за да получи помощ по схемата за единно плащане на площ, заявителят трябва да докаже, че притежава „право да използва“ земеделската площ, за която е подал заявление — ако отговаря на целите на съответната уредба на Съюза и на общите принципи на правото на Съюза, и по-конкретно на принципа на пропорционалност. |
| --- | --- |

1)

Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) No 1290/2005, (EО) No 247/2006, (EО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003, изменен с Регламент (ЕС) No 1310/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. и Регламент (ЕО) No 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба — която предвижда, че за да получи помощ по схемата за единно плащане на площ, заявителят трябва да докаже, че притежава „право да използва“ земеделската площ, за която е подал заявление — ако отговаря на целите на съответната уредба на Съюза и на общите принципи на правото на Съюза, и по-конкретно на принципа на пропорционалност.

| 2) | Регламент No 73/2009, изменен с Регламент No 1310/2013, и Регламент No 1122/2009 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат — в случай че бенефициер на помощ по схемата за единно плащане на площ представи като доказателство за правото си да стопанисва земеделска площ договор за аренда на пасище, публична собственост на административно-териториална единица — национална правна уредба, която предвижда като условие за валидността на такъв договор бъдещият арендатор да притежава качеството на животновъд или на собственик на животни. |
| --- | --- |

2)

Регламент No 73/2009, изменен с Регламент No 1310/2013, и Регламент No 1122/2009 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат — в случай че бенефициер на помощ по схемата за единно плащане на площ представи като доказателство за правото си да стопанисва земеделска площ договор за аренда на пасище, публична собственост на административно-териториална единица — национална правна уредба, която предвижда като условие за валидността на такъв договор бъдещият арендатор да притежава качеството на животновъд или на собственик на животни.

| 3) | Член 2, буква в) от Регламент No 73/2009, изменен с Регламент No 1310/2013, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „селскостопанска дейност“ включва дейност — изразяваща се във вземане под аренда на пасище и сключване след това на договор за сътрудничество с животновъди, по силата на който тези животновъди пасат животните си на взетата под аренда земя, като арендаторът запазва правото си да я използва, но се задължава да не възпрепятства пашата и поема за своя сметка работите по поддръжка на пасището — ако посочените работи отговарят на условията, предвидени в съответната диспозитивна правна норма от приложение III към този регламент. |
| --- | --- |

3)

Член 2, буква в) от Регламент No 73/2009, изменен с Регламент No 1310/2013, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „селскостопанска дейност“ включва дейност — изразяваща се във вземане под аренда на пасище и сключване след това на договор за сътрудничество с животновъди, по силата на който тези животновъди пасат животните си на взетата под аренда земя, като арендаторът запазва правото си да я използва, но се задължава да не възпрепятства пашата и поема за своя сметка работите по поддръжка на пасището — ако посочените работи отговарят на условията, предвидени в съответната диспозитивна правна норма от приложение III към този регламент.

| 4) | Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска принципът на силата на пресъдено нещо да се прилага в правния ред на държава членка по такъв начин, че да не допуска сезираният съд — когато се произнася по спор относно законосъобразността на акт за възстановяване на суми, платени на заявител по схемата за единно плащане на площ — да разгледа съответствието с правото на Съюза на национални изисквания за законосъобразност на документа, представляващ основание за стопанисване на земеделската площ, предмет на заявлението за помощ, тъй като актът за възстановяване е основан на същите факти и на същата национална правна уредба като разгледаните в постановено по-рано между същите страни и станало окончателно съдебно решение. |
| --- | --- |

4)

Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска принципът на силата на пресъдено нещо да се прилага в правния ред на държава членка по такъв начин, че да не допуска сезираният съд — когато се произнася по спор относно законосъобразността на акт за възстановяване на суми, платени на заявител по схемата за единно плащане на площ — да разгледа съответствието с правото на Съюза на национални изисквания за законосъобразност на документа, представляващ основание за стопанисване на земеделската площ, предмет на заявлението за помощ, тъй като актът за възстановяване е основан на същите факти и на същата национална правна уредба като разгледаните в постановено по-рано между същите страни и станало окончателно съдебно решение.

---

(1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/3

---

Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

(Дело C-140/20) (1)

(Преюдициално запитване - Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения - Поверителност на съобщенията - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение - Достъп до запазените данни - Последващ съдебен контрол - Директива 2002/58/ЕО - Член 15, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национална правна уредба, несъвместима с правото на Съюза - Изключване)

(2022/C 213/03)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court

Страни в главното производство

Ищец: G.D.

Ответници: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

Диспозитив

| 1) | Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателни мерки, предвиждащи общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение като превантивна мярка за целите на борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозните заплахи срещу обществената сигурност. За сметка на това посоченият член 15, параграф 1 във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права допуска законодателни мерки, предвиждащи — за целите на борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозните заплахи срещу обществената сигурност:






  — | целево запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което да е ограничено въз основа на обективни и недискриминационни критерии в зависимост от категориите засегнати лица или посредством географски критерий, за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен, |
| --- | --- | --- |

1)

Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателни мерки, предвиждащи общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение като превантивна мярка за целите на борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозните заплахи срещу обществената сигурност. За сметка на това посоченият член 15, параграф 1 във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права допуска законодателни мерки, предвиждащи — за целите на борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозните заплахи срещу обществената сигурност:

—

целево запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което да е ограничено въз основа на обективни и недискриминационни критерии в зависимост от категориите засегнати лица или посредством географски критерий, за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен,

| — | общо и неизбирателно запазване на IP адреси, дадени на източника на свързване с интернет, за ограничен до строго необходимото период от време, |
| --- | --- |

—

общо и неизбирателно запазване на IP адреси, дадени на източника на свързване с интернет, за ограничен до строго необходимото период от време,

| — | общо и неизбирателно запазване на данни относно самоличността на ползвателите на електронни съобщителни средства, и |
| --- | --- |

—

общо и неизбирателно запазване на данни относно самоличността на ползвателите на електронни съобщителни средства, и

| — | да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги посредством решение на компетентния орган, подлежащо на ефективен съдебен контрол, да извършват за определен период бързо запазване на данните за трафик и на данните за местонахождение, с които разполагат тези доставчици на услуги, |
| --- | --- |

—

да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги посредством решение на компетентния орган, подлежащо на ефективен съдебен контрол, да извършват за определен период бързо запазване на данните за трафик и на данните за местонахождение, с които разполагат тези доставчици на услуги,

при положение че тези мерки гарантират с ясни и точни правила, че запазването на разглежданите данни е подчинено на спазването на съответните материални и процесуални условия и че засегнатите лица разполагат с ефективни гаранции срещу рисковете от злоупотреби.

| 2) | Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която централизираното обработване на исканията за достъп до запазени от доставчиците на електронни съобщителни услуги данни, отправени от полицията при разследването и преследването на тежки престъпления, се извършва от полицейски служител, който е подпомаган от звено в рамките на полицията, ползващо се с определена самостоятелност при упражняването на функциите си, и чиито решения подлежат на последващ съдебен контрол. |
| --- | --- |

2)

Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която централизираното обработване на исканията за достъп до запазени от доставчиците на електронни съобщителни услуги данни, отправени от полицията при разследването и преследването на тежки престъпления, се извършва от полицейски служител, който е подпомаган от звено в рамките на полицията, ползващо се с определена самостоятелност при упражняването на функциите си, и чиито решения подлежат на последващ съдебен контрол.

| 3) | Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална юрисдикция да ограничи действието във времето на възложено ѝ по силата на националното право обявяване на невалидност на национална правна уредба, която налага на доставчиците на електронни съобщителни услуги задължение за общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, поради несъвместимостта на тази правна уредба с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с Хартата на основните права. В съответствие с принципа на процесуална автономия на държавите членки допустимостта на доказателствата, получени чрез такова запазване, зависи от националното право, стига да са спазени по-специално принципите на равностойност и ефективност. |
| --- | --- |

3)

Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална юрисдикция да ограничи действието във времето на възложено ѝ по силата на националното право обявяване на невалидност на национална правна уредба, която налага на доставчиците на електронни съобщителни услуги задължение за общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, поради несъвместимостта на тази правна уредба с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с Хартата на основните права. В съответствие с принципа на процесуална автономия на държавите членки допустимостта на доказателствата, получени чрез такова запазване, зависи от националното право, стига да са спазени по-специално принципите на равностойност и ефективност.

---

(1)  ОВ C 247, 27.7.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/5

---

Решение на Съда (голям състав) от 5 април 2022 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз

(Дело C-161/20) (1)

(Жалба за отмяна - Решение на Съвета, съдържащо се в акта на Комитета на постоянните представители (Корепер) от 5 февруари 2020 г., с което се одобрява внасянето на предложение в Международната морска организация (ММО) във връзка с въвеждането на насоки относно жизнения цикъл за оценка „от източник до резервоар“ на емисии на парникови газове от устойчиви алтернативни горива - Член 17, параграф 1 ДЕС - Външно представителство на Европейския съюз - Предаване на това предложение на ММО от държавата членка, която осигурява председателството на Съвета, от името на държавите членки и на Комисията)

(2022/C 213/04)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Европейска комисия (представители: първоначално J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls и Е. Георгиева, а впоследствие J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda и Е. Георгиева)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas и A. Norberg)

Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Белгия (представители: S. Baeyens и P. Cottin, подпомагани от V. Van Thuyne и W. Timmermans, advocaten), Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová и L. Březinová), Кралство Дания (представители: първоначално J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen и M. Søndahl Wolff, а впоследствие V. Pasternak Jørgensen и M. Søndahl Wolff), Федерална република Германия (представители: D. Klebs и J. Möller), Република Гърция (представител: S. Chala), Френска република (представители: J.-L. Carré, T. Stéhelin и A.-L. Desjonquères), Кралство Нидерландия (представители: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen и M. J. M. Hoogveld), Република Финландия (представител: H. Leppo), Кралство Швеция (представители: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder и R. Shahsavan Eriksson)

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.

| 3) | Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Гърция, Френската република, Кралство Нидерландия, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Гърция, Френската република, Кралство Нидерландия, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 209, 22.6.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/5

---

Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia — Румъния) — SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central

(Дело C-176/20) (1)

(Преюдициално запитване - Селско стопанство - Обща селскостопанска политика - Схеми за директно подпомагане - Общи правила - Схема за единно плащане на площ - Регламент (ЕС) No 1307/2013 - Член 4, параграф 1, букви а) и в) и параграф 2, буква б) - Национална правна уредба, която обвързва директното подпомагане с държането от земеделския стопанин на собствени животни - Член 9, параграф 1 - Понятие „активен земеделски стопанин“ - Регламент (ЕС) No 1306/2013 - Член 60 - Клауза относно заобикалянето на разпоредби - Понятие „изкуствено създадени условия“)

(2022/C 213/05)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Alba Iulia

Страни в главното производство

Жалбоподател: SC Avio Lucos SRL

Ответници: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură — Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) — Aparat Central

Диспозитив

| 1) | Член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) No 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която предвидените в тези разпоредби минимални дейности в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване, трябва да се извършват от земеделските стопани с държани от самите тях животни. |
| --- | --- |

1)

Член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) и параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) No 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която предвидените в тези разпоредби минимални дейности в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване, трябва да се извършват от земеделските стопани с държани от самите тях животни.

| 2) | Член 4, параграф 1, букви a) и в) и член 9, параграф 1 от Регламент No 1307/2013 трябва да се тълкуват в смисъл, че в обхвата на понятието „активен земеделски стопанин“ по смисъла на втората посочена разпоредба попада и юридическо лице — което е сключило договор за аренда на пасищна площ, представляваща общинска собственост, и пасе на нея животни, чиито собственици, физически лица, са му ги предоставили безвъзмездно — ако това лице извършва в тази пасищна площ „минимални дейности“ по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от този регламент. |
| --- | --- |

2)

Член 4, параграф 1, букви a) и в) и член 9, параграф 1 от Регламент No 1307/2013 трябва да се тълкуват в смисъл, че в обхвата на понятието „активен земеделски стопанин“ по смисъла на втората посочена разпоредба попада и юридическо лице — което е сключило договор за аренда на пасищна площ, представляваща общинска собственост, и пасе на нея животни, чиито собственици, физически лица, са му ги предоставили безвъзмездно — ако това лице извършва в тази пасищна площ „минимални дейности“ по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от този регламент.

| 3) | Член 60 от Регламент (ЕС) No 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 352/78, (ЕО) No 165/94, (ЕО) No 2799/98, (ЕО) No 814/2000, (ЕО) No 1290/2005 и (ЕО) No 485/2008 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че положение — при което заявителят на финансово подпомагане по схемата за единно плащане на площ представя в подкрепа на заявлението си договор за аренда за пасищни площи и договори за заем за безвъзмездно послужване с животни за извършване на паша на тези площи — може да попадне в обхвата на понятието „изкуствено създадени условия“ по смисъла на тази разпоредба, ако, от една страна, от всички обективни обстоятелства следва, че въпреки формалното спазване на предвидените в съответната правна уредба условия целта, преследвана с тази правна уредба, не е постигната, и от друга страна, се установи намерение да се получи предимство от правната уредба на Съюза, като изкуствено се създават условията, необходими за неговото получаване. |
| --- | --- |

3)

Член 60 от Регламент (ЕС) No 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 352/78, (ЕО) No 165/94, (ЕО) No 2799/98, (ЕО) No 814/2000, (ЕО) No 1290/2005 и (ЕО) No 485/2008 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че положение — при което заявителят на финансово подпомагане по схемата за единно плащане на площ представя в подкрепа на заявлението си договор за аренда за пасищни площи и договори за заем за безвъзмездно послужване с животни за извършване на паша на тези площи — може да попадне в обхвата на понятието „изкуствено създадени условия“ по смисъла на тази разпоредба, ако, от една страна, от всички обективни обстоятелства следва, че въпреки формалното спазване на предвидените в съответната правна уредба условия целта, преследвана с тази правна уредба, не е постигната, и от друга страна, се установи намерение да се получи предимство от правната уредба на Съюза, като изкуствено се създават условията, необходими за неговото получаване.

---

(1)  ОВ C 297, 7.9.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/6

---

Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht — Германия) — I GmbH/Finanzamt H

(Дело C-228/20) (1)

(Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква б) - Освобождавания за някои дейности от обществен интерес - Освобождаване на болничната и медицинската помощ - Частна болница - Надлежно признато заведение - Сравними социални условия)

(2022/C 213/06)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Niedersächsisches Finanzgericht

Страни в главното производство

Жалбоподател: I GmbH

Ответник: Finanzamt H

Диспозитив

| 1) | Член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство, което, като предвижда, че предоставяната от частна болница медицинска помощ е освободена от данък върху добавената стойност, ако болницата е акредитирана в съответствие с националните разпоредби относно общото здравно осигуряване вследствие на включването ѝ в болничния план на дадена провинция или сключването на договори за обслужване със здравноосигурителните каси или заместващите каси за задължително осигуряване, води до това сравними частни болници, предоставящи сходни услуги при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, да бъдат третирани по различен начин, що се отнася до предвиденото в посочената разпоредба освобождаване. |
| --- | --- |

1)

Член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство, което, като предвижда, че предоставяната от частна болница медицинска помощ е освободена от данък върху добавената стойност, ако болницата е акредитирана в съответствие с националните разпоредби относно общото здравно осигуряване вследствие на включването ѝ в болничния план на дадена провинция или сключването на договори за обслужване със здравноосигурителните каси или заместващите каси за задължително осигуряване, води до това сравними частни болници, предоставящи сходни услуги при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, да бъдат третирани по различен начин, що се отнася до предвиденото в посочената разпоредба освобождаване.

| 2) | Член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че за да преценят дали частна болница предоставя медицинска помощ при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, компетентните органи на дадена държава членка — когато се стремят да постигнат целта за намаляване на разходите за здравна помощ и по-голяма достъпност на качествената здравна помощ — могат да вземат предвид нормативните условия, приложими за предоставяните от публичните болници услуги, както и показатели за ефективността на частната болница от гледна точка на персонал, помещения и оборудване и за рентабилността на управлението ѝ, стига тези показатели да се прилагат и за публичните болници. Може да се вземе предвид и начинът на изчисляване на фиксираната дневна ставка, както и дали предоставяните от посочената частна болница услуги се поемат по социалноосигурителната схема или по силата на договори, сключени с публични органи, така че размерът на понесените от пациента разходи да е близък до размера на разходите, понесени от пациента на публична болница за сходни услуги. |
| --- | --- |

2)

Член 132, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112 трябва да се тълкува в смисъл, че за да преценят дали частна болница предоставя медицинска помощ при социални условия, сравними с приложимите за публичноправните субекти, компетентните органи на дадена държава членка — когато се стремят да постигнат целта за намаляване на разходите за здравна помощ и по-голяма достъпност на качествената здравна помощ — могат да вземат предвид нормативните условия, приложими за предоставяните от публичните болници услуги, както и показатели за ефективността на частната болница от гледна точка на персонал, помещения и оборудване и за рентабилността на управлението ѝ, стига тези показатели да се прилагат и за публичните болници. Може да се вземе предвид и начинът на изчисляване на фиксираната дневна ставка, както и дали предоставяните от посочената частна болница услуги се поемат по социалноосигурителната схема или по силата на договори, сключени с публични органи, така че размерът на понесените от пациента разходи да е близък до размера на разходите, понесени от пациента на публична болница за сходни услуги.

---

(1)  ОВ C 271, 17.8.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/7

---

Решение на Съда (първи състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna — Италия) — PG/Ministero della Giustizia, CSM — Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Дело C-236/20) (1)

(Преюдициално запитване - Социална политика - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Клаузи 2 и 4 - Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) - Клауза 4 - Принцип на недопускане на дискриминация - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Мирови съдии и редови магистрати - Клауза 5 - Мерки за санкциониране на злоупотребата при използването на срочни договори - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Платен годишен отпуск)

(2022/C 213/07)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Страни в главното производство

Жалбоподател: PG

Ответници: Ministero della Giustizia, CSM — Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

при участието на: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace — ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari — UNIMO

Диспозитив

| 1) | Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, клауза 4 от сключеното на 6 юни 1997 г. Рамково споразумение за работа при непълно работно време, което се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., и клауза 4 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамково споразумение за срочната работа, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която не предвижда за мировите съдии никакво право на платен годишен отпуск от 30 дни, нито право да се ползват от социалноосигурителен режим, който зависи от трудовото правоотношение, като предвидения за редовите магистрати, ако мировият съдия попада в рамките на понятието „работник на непълно работно време“ по смисъла на Рамковото споразумение за работа на непълно работно време и/или на понятието „работник на срочен договор“ по смисъла на Рамковото споразумение за срочната работа и се намира в положение, сходно с това на редови магистрат. |
| --- | --- |

1)

Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, клауза 4 от сключеното на 6 юни 1997 г. Рамково споразумение за работа при непълно работно време, което се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., и клауза 4 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамково споразумение за срочната работа, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която не предвижда за мировите съдии никакво право на платен годишен отпуск от 30 дни, нито право да се ползват от социалноосигурителен режим, който зависи от трудовото правоотношение, като предвидения за редовите магистрати, ако мировият съдия попада в рамките на понятието „работник на непълно работно време“ по смисъла на Рамковото споразумение за работа на непълно работно време и/или на понятието „работник на срочен договор“ по смисъла на Рамковото споразумение за срочната работа и се намира в положение, сходно с това на редови магистрат.

| 2) | Клауза 5, точка 1 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамково споразумение за срочната работа, което е приложено към Директива 1999/70, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която срочното трудово правоотношение може да бъде подновявано последователно най-много три пъти за по четири години и общата му продължителност не може да надхвърля 16 години и която уредба не предвижда възможност да се санкционира по ефективен и възпиращ начин злоупотребата при подновяването на трудовите правоотношения. |
| --- | --- |

2)

Клауза 5, точка 1 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамково споразумение за срочната работа, което е приложено към Директива 1999/70, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, по силата на която срочното трудово правоотношение може да бъде подновявано последователно най-много три пъти за по четири години и общата му продължителност не може да надхвърля 16 години и която уредба не предвижда възможност да се санкционира по ефективен и възпиращ начин злоупотребата при подновяването на трудовите правоотношения.

---

(1)  ОВ C 271, 17.8.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/8

---

Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti — Румъния) — Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

(Дело C-333/20) (1)

(Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 44 - Място на доставка на услуги - Регламент за изпълнение (ЕС) No 282/2011 - Член 11, параграф 1 - Доставка на услуги - Място на данъчна привръзка - Понятие „постоянен обект“ - Дружество на държава членка, свързано с дружество, установено в друга държава членка - Подходяща структура от гледна точка на човешките и техническите ресурси - Способност за получаване и ползване на услугите за собствените нужди на постоянния обект - Доставка на маркетингови, регулаторни, рекламни и представителни услуги, извършвани от дружество, свързано с дружеството получател)

(2022/C 213/08)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Bucureşti

Страни в главното производство

Жалбоподател: Berlin Chemie A. Menarini SRL

Ответник: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti — Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

при участието на: Berlin Chemie AG

Диспозитив

Член 44 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., и член 11 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 282/2011 на Съвета от 15 март 2011 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че дружество със седалище в държава членка няма постоянен обект в друга държава членка с мотива, че това дружество притежава в другата държава членка дъщерно дружество, което му предоставя човешки и технически ресурси по силата на договори, с които изключително му доставя маркетингови, регулаторни, рекламни и представителни услуги, които могат да окажат пряко влияние върху обема на продажбите му.

---

(1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/9

---

Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Helsingin hallinto-oikeus — Финландия) — A SCPI

(Дело C-342/20) (1)

(Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Ограничения - Данък върху доходите на юридически лица - Освобождаване на инвестиционните фондове от данъчно облагане - Условия за освобождаване от данъчно облагане - Условие фондът да е учреден с договор)

(2022/C 213/09)

Език на производството: фински

Запитваща юрисдикция

Helsingin hallinto-oikeus

Страни в главното производство

Жалбоподател: A SCPI

при участието на: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Диспозитив

Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство, което освобождава от данъчно облагане за доходите от отдаване под наем и за печалбите от прехвърляне на недвижими имоти или на акции в дружества, собственици на недвижими имоти, само учредените с договор инвестиционни фондове и така изключва от имащите право на това освобождаване учредените въз основа на устав чуждестранни инвестиционни фондове, въпреки че последните, ползвайки се в държавата членка, където са установени, от режим на данъчна прозрачност, не подлежат в нея на облагане с данък върху доходите.

---

(1)  ОВ C 339, 12.10.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/9

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona — Испания) — EL, TP/Caixabank SA

(Дело C-385/20) (1)

(Преюдициално запитване - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Директива 93/13/ЕИО - Принцип на ефективност - Принцип на равностойност - Съдебно производство за установяване на неравноправния характер на договорна клауза - Правомощие на националната юрисдикция за упражняване на служебен контрол - Национално производство за определяне на съдебните разноски - Подлежащи на възстановяване съдебни разноски за адвокатски хонорар)

(2022/C 213/10)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

Страни в главното производство

Жалбоподатели: EL, TP

Ответник: Caixabank SA

Диспозитив

| 1) | Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, разглеждани в светлината на принципа на ефективност, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която при определянето на съдебните разноски по дело относно установяването на неравноправния характер на договорна клауза предвижда таван, приложим за адвокатските хонорари, подлежащи на възстановяване на спечелилия делото потребител от продавача или доставчика, осъден да заплати съдебните разноски, при условие че посоченият таван позволява на потребителя на това основание да му бъде възстановена сума, която е разумна и пропорционална на разходите, които обективно е трябвало да направи, за да започне подобно дело. |
| --- | --- |

1)

Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, разглеждани в светлината на принципа на ефективност, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която при определянето на съдебните разноски по дело относно установяването на неравноправния характер на договорна клауза предвижда таван, приложим за адвокатските хонорари, подлежащи на възстановяване на спечелилия делото потребител от продавача или доставчика, осъден да заплати съдебните разноски, при условие че посоченият таван позволява на потребителя на това основание да му бъде възстановена сума, която е разумна и пропорционална на разходите, които обективно е трябвало да направи, за да започне подобно дело.

| 2) | Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13, разглеждани в светлината на принципа на ефективност, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, съгласно която цената на иска, която представлява основата за изчисляване на съдебните разноски, подлежащи на възстановяване на потребителя, спечелил делото в рамките на иск относно неравноправна договорна клауза, трябва да бъде определена в исковата молба, а ако това не бъде направено, цената на иска се определя съгласно тази правна уредба, без посочената цена да може да бъде изменена впоследствие, при условие че съдията, който трябва in fine да определи размера на съдебните разноски, запазва свободата си да определи действителната цена на иска за потребителя, като му гарантира, че ще може да се ползва от правото на възстановяване на разумна сума, която е пропорционална по отношение на разходите, които обективно е трябвало да направи, за да започне подобно дело. |
| --- | --- |

2)

Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13, разглеждани в светлината на принципа на ефективност, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, съгласно която цената на иска, която представлява основата за изчисляване на съдебните разноски, подлежащи на възстановяване на потребителя, спечелил делото в рамките на иск относно неравноправна договорна клауза, трябва да бъде определена в исковата молба, а ако това не бъде направено, цената на иска се определя съгласно тази правна уредба, без посочената цена да може да бъде изменена впоследствие, при условие че съдията, който трябва in fine да определи размера на съдебните разноски, запазва свободата си да определи действителната цена на иска за потребителя, като му гарантира, че ще може да се ползва от правото на възстановяване на разумна сума, която е пропорционална по отношение на разходите, които обективно е трябвало да направи, за да започне подобно дело.

---

(1)  ОВ C 423, 7.12.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/10

---

Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. — Solar Ileias Bompaina AE/Европейска комисия

(Дело C-429/20 P) (1)

(Обжалване - Държавни помощи - Пазар на електрическа енергия, произведена от възобновяеми енергийни източници - Национално законодателство, за което се твърди, че води до предоставяне на незаконно предимство в полза на доставчиците на електрическа енергия - Жалба до Европейската комисия - Решение за отхвърляне без откриване на официалната процедура по разследване - Жалба за отмяна - Регламент (EС) 2015/1589 - Член 1, буква з) - Понятие за заинтересована страна - Недопустимост)

(2022/C 213/11)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Solar Ileias Bompaina AE (представители: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и K. Herrmann)

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Solar Ileias Bompaina AE да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Solar Ileias Bompaina AE да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 359, 26.10.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/11

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

(Съединени дела C-447/20 и C-448/20) (1)

(Преюдициално запитване - Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Собствени ресурси на Европейския съюз - Защита на финансовите интереси на Съюза - Процедури за установяване на нередности - Член 4 - Приемане на административни мерки - Член 3, параграф 1 - Давностен срок за процедурите - Изтичане - Възможност за позоваване в контекста на производството по принудително събиране - Член 3, параграф 2 - Срок за изпълнение - Приложимост - Начален момент - Прекъсване и спиране - Свобода на преценка на държавите членки)

(2022/C 213/12)

Език на производството: португалски

Запитваща юрисдикция

Supremo Tribunal Administrativo

Страни в главното производство

Жалбоподател: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Ответници: LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

Диспозитив

| 1) | Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси [на Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че стига да са спазени принципите на равностойност и ефективност, допуска национална правна уредба, която предвижда, че за да оспори решение за събиране на неправомерно платени суми, прието след изтичането на посочения в тази разпоредба давностен срок за процедурите за установяване на нередности, адресатът му трябва да заяви нередовността на това решение в определен преклузивен срок пред компетентния административен съд и повече не може да се противопоставя на изпълнението на това решение, като се позовава на същата нередовност в контекста на образуваното срещу него съдебно производство по принудително събиране на това вземане. |
| --- | --- |

1)

Член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси [на Европейския съюз] трябва да се тълкува в смисъл, че стига да са спазени принципите на равностойност и ефективност, допуска национална правна уредба, която предвижда, че за да оспори решение за събиране на неправомерно платени суми, прието след изтичането на посочения в тази разпоредба давностен срок за процедурите за установяване на нередности, адресатът му трябва да заяви нередовността на това решение в определен преклузивен срок пред компетентния административен съд и повече не може да се противопоставя на изпълнението на това решение, като се позовава на същата нередовност в контекста на образуваното срещу него съдебно производство по принудително събиране на това вземане.

| 2) | Член 3, параграф 2, първа алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че има непосредствено действие в националните правни системи, без да е необходимо националните органи да приемат мерки за прилагане. Следователно адресатът на решение за събиране на неправомерно получени суми трябва във всички случаи да може да се позове на изтичането на срока за изпълнение по член 3, параграф 2, първа алинея от този регламент или евентуално на удължения срок за изпълнение съгласно член 3, параграф 3 от същия, за да се противопостави на принудителното събиране на тези суми. |
| --- | --- |

2)

Член 3, параграф 2, първа алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че има непосредствено действие в националните правни системи, без да е необходимо националните органи да приемат мерки за прилагане. Следователно адресатът на решение за събиране на неправомерно получени суми трябва във всички случаи да може да се позове на изтичането на срока за изпълнение по член 3, параграф 2, първа алинея от този регламент или евентуално на удължения срок за изпълнение съгласно член 3, параграф 3 от същия, за да се противопостави на принудителното събиране на тези суми.

| 3) | Член 3, параграф 2, първа алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която установеният в тази алинея срок за изпълнение започва да тече от приемането на решение, с което се разпорежда възстановяване на неправомерно получени суми, тъй като този срок трябва да тече от деня, в който решението стане окончателно, т.е. от деня, в който изтекат сроковете за обжалване или са изчерпани способите за защита. |
| --- | --- |

3)

Член 3, параграф 2, първа алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която установеният в тази алинея срок за изпълнение започва да тече от приемането на решение, с което се разпорежда възстановяване на неправомерно получени суми, тъй като този срок трябва да тече от деня, в който решението стане окончателно, т.е. от деня, в който изтекат сроковете за обжалване или са изчерпани способите за защита.

| 4) | Член 3, параграф 2, втора алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която предвиденият в първата алинея на този параграф срок за изпълнение се прекъсва с връчването на съобщение за принудително събиране на задължението, за което е издадено съответното решение. |
| --- | --- |

4)

Член 3, параграф 2, втора алинея от Регламент No 2988/95 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която предвиденият в първата алинея на този параграф срок за изпълнение се прекъсва с връчването на съобщение за принудително събиране на задължението, за което е издадено съответното решение.

---

(1)  ОВ C 443, 21.12.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/12

---

Решение на Съда (втори състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — UB/Kauno teritorinė muitinė

(Дело C-489/20) (1)

(Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Съюза - Погасяване на митническото задължение - Неправомерно въведени стоки на митническата територия на Съюза - Задържане и отнемане - Директива 2008/118/ЕО - Акцизи - Директива 2006/112/ЕО - Данък върху добавената стойност - Данъчно събитие - Изискуемост)

(2022/C 213/13)

Език на производството: литовски

Запитваща юрисдикция

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Страни в главното производство

Жалбоподател: UB

Ответник: Kauno teritorinė muitinė

при участието на: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos

Диспозитив

| 1) | Член 124, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че митническото задължение се погасява, когато дадени стоки са задържани и впоследствие отнети, след като вече са били неправомерно въведени на митническата територия на Европейския съюз. |
| --- | --- |

1)

Член 124, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че митническото задължение се погасява, когато дадени стоки са задържани и впоследствие отнети, след като вече са били неправомерно въведени на митническата територия на Европейския съюз.

| 2) | Член 2, буква б) и член 7, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО, както и член 2, параграф 1, буква г) и член 70 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че погасяването на митническото задължение на основанието, предвидено в член 124, параграф 1, буква д) от Регламент No 952/2013, не води до погасяване на задължението за заплащане съответно на акциз и на данък върху добавената стойност за стоките, неправомерно въведени на митническата територия на Европейския съюз. |
| --- | --- |

2)

Член 2, буква б) и член 7, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО, както и член 2, параграф 1, буква г) и член 70 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че погасяването на митническото задължение на основанието, предвидено в член 124, параграф 1, буква д) от Регламент No 952/2013, не води до погасяване на задължението за заплащане съответно на акциз и на данък върху добавената стойност за стоките, неправомерно въведени на митническата територия на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ C 433, 14.12.2020 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/12

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel — Белгия) — Q, R, S/United Airlines, Inc.

(Дело C-561/20) (1)

(Преюдициално запитване - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) No 261/2004 - Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети - Директно свързващ полет, който се състои от две части - Голямо закъснение в крайния пункт на пристигане, възникнало при втората част от този полет, която свързва две летища на трета страна - Валидност на този регламент от гледна точка на международното право)

(2022/C 213/14)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

Страни в главното производство

Ищци: Q, R, S

Ответник: United Airlines, Inc.

Диспозитив

| 1) | Член 3, параграф 1, буква а) във връзка с членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, трябва да се тълкува в смисъл, че пътникът от директно свързващ полет, който се състои от две части и е предмет на една-единствена резервация, направена при превозвач от Общността, с начална точка летище на територията на държава членка и дестинация летище в трета страна с междинно кацане на друго летище на тази трета страна, има право на обезщетение от въздушния превозвач от трета страна, който е извършил целия полет, като е действал от името на този превозвач от Общността, когато този пътник е достигнал крайния си пункт на пристигане с повече от три часа закъснение, което е възникнало при втората част от посочения полет. |
| --- | --- |

1)

Член 3, параграф 1, буква а) във връзка с членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, трябва да се тълкува в смисъл, че пътникът от директно свързващ полет, който се състои от две части и е предмет на една-единствена резервация, направена при превозвач от Общността, с начална точка летище на територията на държава членка и дестинация летище в трета страна с междинно кацане на друго летище на тази трета страна, има право на обезщетение от въздушния превозвач от трета страна, който е извършил целия полет, като е действал от името на този превозвач от Общността, когато този пътник е достигнал крайния си пункт на пристигане с повече от три часа закъснение, което е възникнало при втората част от посочения полет.

| 2) | При разглеждането на втория преюдициален въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент No 261/2004 от гледна точка на принципа на международния обичай, че всяка държава има пълен и изключителен суверенитет върху своето въздушно пространство. |
| --- | --- |

2)

При разглеждането на втория преюдициален въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент No 261/2004 от гледна точка на принципа на международния обичай, че всяка държава има пълен и изключителен суверенитет върху своето въздушно пространство.

---

(1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/13

---

Решение на Съда (трети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — J/H Limited

(Дело C-568/20) (1)

(Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Регламент (ЕС) No 1215/2012 - Приложно поле - Член 2, буква a) - Понятие за решение - Осъдителен съдебен акт, постановен по паричен иск в друга държава членка в бързо производство при условията на състезателност след проверка на съдебно решение, постановено в трета държава - Член 39 - Изпълнителна сила в държавите членки)

(2022/C 213/15)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Oberster Gerichtshof

Страни в главното производство

Жалбоподател: J

Ответник: H Limited

Диспозитив

Член 2, буква а) и член 39 от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкуват в смисъл, че осъдително определение, постановено в бързо производство по паричен иск от съд на държава членка въз основа на окончателни съдебни решения, постановени в трета държава, представлява съдебно решение и се ползва с изпълнителна сила в другите държави членки, ако е било постановено в състезателно производство в държавата членка по произход и е било обявено за изпълняемо в нея, но наличието на съдебно решение не лишава длъжника от правото в съответствие с член 46 от посочения регламент да поиска отказ на изпълнението на някое от основанията по член 45 от него.

---

(1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/14

---

Решение на Съда (пети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — V A, Z A/TP

(Дело C-645/20) (1)

(Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси - Регламент (ЕС) No 650/2012 - Член 10 - Субсидиарна компетентност в областта на наследяването - Обичайно местопребиваване на починалия към момента на смъртта му в държава, която не е обвързана от Регламент (ЕС) No 650/2012 - Починал, който е бил гражданин на държава членка и е притежавал имущество в тази държава членка - Задължение на сезирания съд в посочената държава членка да провери служебно критериите за своята субсидиарна компетентност - Назначаване на управител на наследството)

(2022/C 213/16)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour de cassation

Страни в главното производство

Жалбоподатели: V A, Z A

Ответник: TP

Диспозитив

Член 10, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) No 650/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на решения и приемането и изпълнението на автентични актове в областта на наследяването и относно създаването на европейско удостоверение за наследство трябва да се тълкува в смисъл, че съд на държава членка е длъжен да се произнесе служебно по компетентността си съгласно предвиденото в тази разпоредба правило за субсидиарна компетентност, когато, след като е бил сезиран на основание на установеното в член 4 от посочения регламент правило за обща компетентност, установи, че не е компетентен съгласно последната разпоредба.

---

(1)  ОВ C 53, 15.2.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/14

---

Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Y GmbH/Hauptzollamt

(Дело C-668/20) (1)

(Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Класиране на стоките - Позиции 1302, 3301 и 3302 - Екстрахиран олеорезин от ванилия - Акцизи - Директива 92/83/ЕИО - Случаи на освобождаване - Член 27, параграф 1, буква д) - Понятието „ароматизант“ - Директива 92/12/ЕИО - Комитет по акцизите към Европейската комисия - Правомощия)

(2022/C 213/17)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesfinanzhof

Страни в главното производство

Жалбоподател: Y GmbH

Ответник: Hauptzollamt

Диспозитив

| 1) | Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1754 на Комисията от 6 октомври 2015 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стока, която се състои от около 85 % етанол, 10 % вода и 4,8 % сух остатък, има средно съдържание на ванилин от 0,5 % и е получена чрез разреждане, за целите на стандартизацията, във вода и етанол на междинен продукт, който от своя страна е извлечен от ванилови шушулки с помощта на етанол, спада към подпозиция 1302 19 05 от тази номенклатура. |
| --- | --- |

1)

Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1754 на Комисията от 6 октомври 2015 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стока, която се състои от около 85 % етанол, 10 % вода и 4,8 % сух остатък, има средно съдържание на ванилин от 0,5 % и е получена чрез разреждане, за целите на стандартизацията, във вода и етанол на междинен продукт, който от своя страна е извлечен от ванилови шушулки с помощта на етанол, спада към подпозиция 1302 19 05 от тази номенклатура.

| 2) | Член 27, параграф 1, буква д) от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки трябва да се тълкува в смисъл, че олеорезинът от ванилия, попадащ в подпозиция 1302 19 05 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент No 2658/87, изменено с Регламент за изпълнение 2015/1754, трябва да счита за „ароматизант“ по смисъла на тази разпоредба, при условие че представлява съставка, която придава специфичен вкус или мирис на даден продукт. |
| --- | --- |

2)

Член 27, параграф 1, буква д) от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки трябва да се тълкува в смисъл, че олеорезинът от ванилия, попадащ в подпозиция 1302 19 05 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент No 2658/87, изменено с Регламент за изпълнение 2015/1754, трябва да счита за „ароматизант“ по смисъла на тази разпоредба, при условие че представлява съставка, която придава специфичен вкус или мирис на даден продукт.

---

(1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/15

---

Решение на Съда (девети състав) от 7 април 2022 г. (преюдициални запитвания от Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen — Италия) — KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen

(Съединени дела C-102/21 и C-103/21) (1)

(Преюдициално запитване - Помощи, предоставяни от държавите - Схема за помощ за изграждане на малки водноелектрически централи - Планински заслони, които не са свързани с електрическата мрежа - Разрешение от Европейската комисия - Изтичане на срока на действие)

(2022/C 213/18)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Страни в главното производство

Жалбоподатели: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

Ответник: Autonome Provinz Bozen

Диспозитив

| 1) | Разрешението относно схемата за помощ за изграждането на малки водноелектрически централи, съдържащо се в Решение C(2012) 5048 final на Комисията от 25 юли 2012 г. относно държавна помощ SA.32113 (2010/N) — Италия: Схема за помощи във връзка със спестяването на енергия, отоплителните системи и електрификацията на отдалечените области на Алто Адидже/Южен Тирол, вече не е имало действие, когато Autonome Provinz Bozen (автономна провинция Болцано, Италия) е отпуснала помощите за KW и SG. |
| --- | --- |

1)

Разрешението относно схемата за помощ за изграждането на малки водноелектрически централи, съдържащо се в Решение C(2012) 5048 final на Комисията от 25 юли 2012 г. относно държавна помощ SA.32113 (2010/N) — Италия: Схема за помощи във връзка със спестяването на енергия, отоплителните системи и електрификацията на отдалечените области на Алто Адидже/Южен Тирол, вече не е имало действие, когато Autonome Provinz Bozen (автономна провинция Болцано, Италия) е отпуснала помощите за KW и SG.

| 2) | Член 108, параграф 3 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че Европейската комисия не е длъжна да изиска от държавата членка да вземе мерки за възстановяването на неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз. |
| --- | --- |

2)

Член 108, параграф 3 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че Европейската комисия не е длъжна да изиска от държавата членка да вземе мерки за възстановяването на неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ C 217, 7.6.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/16

---

Решение на Съда (седми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — Производство за признаване и изпълнение на финансова санкция, наложена на D. B.

(Дело C-150/21) (1)

(Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Взаимно признаване - Рамково решение 2005/214/ПВР - Изпълнение на финансови санкции - Член 1, буква а), подточка ii) - Издадено от административен орган решение за налагане на финансова санкция - Решение, което подлежи на обжалване пред прокурор, който е обвързан от указанията на министъра на правосъдието - По-нататъшно обжалване пред съд, който е компетентен и по наказателни дела)

(2022/C 213/19)

Език на производството: полски

Запитваща юрисдикция

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Страни в главното производство

Ответник: D. B.

при участието на: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Диспозитив

Член 1, буква а), подточка ii) от Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 година относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че влязлото в сила решение за налагане на финансова санкция на физическо лице, което е взето от несъдебен орган на решаващата държава членка по отношение на деяние, което е наказуемо като престъпление по нейното законодателство, представлява „решение“ по смисъла на тази разпоредба в случаите, при които правната уредба на посочената държава членка предвижда, че въпросното решение подлежи на обжалване първо пред прокурор, който е йерархично подчинен на министъра на правосъдието, а след това, ако прокурорът отхвърли жалбата, съответното лице може да обжалва пред съд, който е компетентен и по наказателни дела, при условие че достъпът до този съд не зависи от условия, които го правят невъзможен или прекомерно труден.

---

(1)  ОВ C 329, 16.8.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/16

---

Решение на Съда (осми състав) от 7 април 2022 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Bottrop — Германия) — Fuhrmann-2-GmbH/B.

(Дело C-249/21) (1)

(Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Директива 2011/83/ЕС - Член 8, параграф 2 - Договори от разстояние, сключени по електронен път - Задължение на търговеца за предоставяне на информация - Активиране на бутон или подобна функция, предназначен(а) да се даде поръчка със задължение за плащане - Недвусмислена формулировка, съответна на думите „поръчка със задължение за плащане“ - Вземане предвид само на надписа върху бутона или подобната функция, за да се прецени дали е съответна тази формулировка)

(2022/C 213/20)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Amtsgericht Bottrop

Страни в главното производство

Ищец: Fuhrmann-2-GmbH

Ответник: B.

Диспозитив

Член 8, параграф 2, втора алинея от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че в рамките на процес на даване на поръчка във връзка със сключване на договор от разстояние по електронен път, преценката дали дадена формулировка, с която е надписан бутонът за поръчка или подобна функция, като формулировката „Завършване на резервацията“, е „съответна“ на думите „поръчка със задължение за плащане“ по смисъла на тази разпоредба, следва да се основава само на надписа върху този бутон или тази подобна функция.

---

(1)  ОВ C 297, 26.7.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/17

---

Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Испания), постъпило на 6 август 2021 г. — F C C и M A B/Caixabank S.A., по-рано Bankia S.A.

(Дело C-484/21)

(2022/C 213/21)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

Страни в главното производство

Ищци: F C C и M A B

Ответник: Caixabank S.A., по-рано Bankia S.A.

Преюдициални въпроси

| 1) | Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) възможността давностният срок за предявяване на иск за оспорване на финансовите последици от неравноправна клауза, като клаузата за разноски, да започне да тече преди момента на обявяване на тази клауза за нищожна поради неравноправния ѝ характер? |
| --- | --- |

1)

Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) възможността давностният срок за предявяване на иск за оспорване на финансовите последици от неравноправна клауза, като клаузата за разноски, да започне да тече преди момента на обявяване на тази клауза за нищожна поради неравноправния ѝ характер?

| 2) | Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 да се приеме, че давностният срок при неравноправна клауза започва да тече от датата, на която съд, който може да установява съдебна практика — какъвто е Tribunal Supremo (Върховен съд, Испания) — постанови, че определена клауза е неравноправна, независимо дали конкретният потребител знае за съдържанието на това съдебно решение? |
| --- | --- |

2)

Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 да се приеме, че давностният срок при неравноправна клауза започва да тече от датата, на която съд, който може да установява съдебна практика — какъвто е Tribunal Supremo (Върховен съд, Испания) — постанови, че определена клауза е неравноправна, независимо дали конкретният потребител знае за съдържанието на това съдебно решение?

| 3) | Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 възможността при договор с голяма продължителност да се приеме, че давностният срок за предявяване на иск за възстановяване на платените разноски за учредяване на ипотеката започва да тече от момента на извършване на плащането, като се има предвид че неравноправната клауза е изчерпала действието си в този момент и няма риск да бъде приложена отново? |
| --- | --- |

3)

Допускат ли член 38 [от Хартата на основните права на Европейския съюз], принципът на ефективност на правото на Съюза, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 възможността при договор с голяма продължителност да се приеме, че давностният срок за предявяване на иск за възстановяване на платените разноски за учредяване на ипотеката започва да тече от момента на извършване на плащането, като се има предвид че неравноправната клауза е изчерпала действието си в този момент и няма риск да бъде приложена отново?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/18

---

Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-429/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

(Дело C-784/21 P)

(2022/C 213/22)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Wolfgang Kappes (представители: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, Rechtsanwälte)

Други страни в производството: Sedus Stoll AG, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

С определение от 5 април 2022 г. Съдът на Европейския съюз (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/18

---

Жалба, подадена на 15 декември 2021 г. от Wolfgang Kappes срещу решението, постановено от Общия съд (десети състав) на 13 октомври 2021 г. по дело T-436/20, Sedus Stoll AG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

(Дело C-785/21 P)

(2022/C 213/23)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Wolfgang Kappes (представители: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, Rechtsanwälte)

Други страни в производството: Sedus Stoll AG, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост

С определение от 5 април 2022 г. Съдът на Европейския съюз (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/18

---

Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Bankia SA/WE и XA

(Дело C-810/21)

(2022/C 213/24)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Audiencia Provincial de Barcelona

Страни в главното производство

Въззивник: Bankia SA

Въззиваеми: WE и XA

Преюдициални въпроси

| 1) | При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?
  Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства? |
| --- | --- |

1)

При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?

Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства?

| 2) | При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл? |
| --- | --- |

2)

При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/19

---

Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB и UK

(Дело C-811/21)

(2022/C 213/25)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Audiencia Provincial de Barcelona

Страни в главното производство

Въззивник: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Въззиваеми: TB и UK

Преюдициални въпроси

| 1) | При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?
  Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства? |
| --- | --- |

1)

При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?

Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства?

| 2) | При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл? |
| --- | --- |

2)

При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/19

---

Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — Banco Santander, SA/OG

(Дело C-812/21)

(2022/C 213/26)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Audiencia Provincial de Barcelona

Страни в главното производство

Въззивник: Banco Santander, SA

Въззиваем: OG

Преюдициални въпроси

| 1) | При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?
  Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства? |
| --- | --- |

1)

При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?

Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства?

| 2) | При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл? |
| --- | --- |

2)

При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/20

---

Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Barcelona (Испания), постъпило на 20 декември 2021 г. — OK и PI/Banco Sabadell

(Дело C-813/21)

(2022/C 213/27)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Audiencia Provincial de Barcelona

Страни в главното производство

Въззивници: OK и PI

Въззиваем: Banco Sabadell

Преюдициални въпроси

| 1) | При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?
  Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства? |
| --- | --- |

1)

При предявяване на иск относно реституционните последици от установяването на нищожността на клауза, съгласно която кредитополучателят заплаща разходите във връзка със сключването на договора, съвместимо ли е с член 6, параграф 1 и с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 (1) прилагането на десетгодишен давностен срок за предявяването на иска, считано от момента, когато действието на клаузата се изчерпи посредством извършването на последното плащане, в който момент потребителят узнава фактите в основата на неравноправността, или е необходимо той да разполага с допълнителна информация относно правната преценка на фактите?

Ако е необходимо потребителят да е наясно с правната преценка на фактите, трябва ли давностният срок да бъде обусловен от момента, в който възникне установена съдебна практика относно нищожността на клаузата, или националният съд може да вземе предвид други обстоятелства?

| 2) | При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл? |
| --- | --- |

2)

При положение че за предявяването на иска за възстановяване на суми е предвиден дълъг давностен срок от десет години, в кой момент потребителят трябва да е в състояние да установи неравноправния характер на клаузата и предоставените му с директивата права — преди давностният срок да започне да тече или преди да е изтекъл?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/21

---

Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Белгия), постъпило на 17 януари 2022 г. — VN/Belgische Staat

(Дело C-34/22)

(2022/C 213/28)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

Страни в главното производство

Жалбоподател: VN

Ответник: Belgische Staat

Преюдициален въпрос

Нарушава ли член 21, параграф 1, точка 5 от Wetboek van de inkomstenbelasting (Кодекс за данъците върху доходите) от 1992 г., изменен с член 170 от Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen (Закон от 25 април 2014 г. за приемане на различни разпоредби), членове 56 ДФЕС и 63 ДФЕС и членове 36 и 40 от Споразумението за ЕИП, тъй като, въпреки че въпросната разпоредба се прилага без разлика по отношение на местни и чуждестранни доставчици на услуги, тя изисква не само изпълнението на условия, подобни на предвидените в член 2 от Koninklijk besluit tot uitvoering van het WIB 1992 (Кралски указ за прилагане на WIB 1992), които всъщност са специфични за белгийския пазар, но преди всичко изисква също така подобни критерии да бъдат определени от органите на съответната държава от ЕИП, което надхвърля това да бъдат под местен надзор и да подлежат на схемата за гарантиране на депозитите съгласно Директива 94/19/ЕО (1), като по този начин сериозно възпрепятства чуждестранните доставчици на услуги да предлагат услугите си в Белгия?

---

(1)  Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (ОВ L 135, 1994 г., стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/21

---

Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 28 януари 2022 г. — NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(Дело C-58/22)

(2022/C 213/29)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Craiova

Страни в главното производство

Жалбоподател: NR

Ответник: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Преюдициален въпрос

Трябва ли принципът ne bis in idem, гарантиран в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз, във връзка със задълженията на Румъния за постигане на изложените в Решението за МСП (Решение 2006/928 на Европейската комисия) цели, да се тълкува в смисъл, че решение за прекратяване на наказателното производство, постановено от прокуратурата след събирането на всички основни доказателства по съответното дело, не допуска образуването на друго наказателно производство за същото деяние, макар и с различна правна квалификация, срещу едно и също лице, тъй като решението е окончателно, освен ако се установи, че обстоятелството, на което се основава прекратяването, не съществува или са възникнали нови факти или обстоятелства, от които да се установи, че основанието за прекратяването на производството, вече не е налице?

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/22

---

Преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Wiesbaden (Германия), постъпило на 1 февруари 2022 г. — RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

(Дело C-61/22)

(2022/C 213/30)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Страни в главното производство

Жалбоподател: RL

Ответник: Landeshauptstadt Wiesbaden

Преюдициален въпрос

Нарушава ли задължението за вземане и съхраняване на пръстови отпечатъци в лични карти съгласно член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2019/1157 (1) норма на правото на Съюза от по-висок ранг, по-специално:

| а) | член 77, параграф 3 ДФЕС, |
| --- | --- |

а)

член 77, параграф 3 ДФЕС,

| б) | членове 7 и 8 от Хартата, |
| --- | --- |

б)

членове 7 и 8 от Хартата,

| в) | член 35, параграф 10 от Общия регламент относно защитата на данните (2) |
| --- | --- |

в)

член 35, параграф 10 от Общия регламент относно защитата на данните (2)

и невалидно ли е поради една от тези причини?

---

(1)  Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година относно повишаване на сигурността на личните карти на гражданите на Съюза и на документите за пребиваване, издавани на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение (ОВ L 188, 2019 г., стр. 67).

(2)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/22

---

Жалба, подадена на 2 февруари 2022 г. от Европейска инвестиционна банка срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 24 ноември 2021 г. по дело T-370/20, KL/Европейска инвестиционна банка

(Дело C-68/22 P)

(2022/C 213/31)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: G. Faedo, I. Zanin)

Друга страна в производството: KL

Искания на жалбоподателя

С жалбата си ЕИБ иска от Съда:

| — | Да уважи жалбата като допустима и основателна, |
| --- | --- |

—

Да уважи жалбата като допустима и основателна,

| — | да отмени решението на Общия съд по дело T-370/20, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Общия съд по дело T-370/20,

| — | ако Съдът приеме, че фазата на производството позволява това, да уважи исканията на ЕИБ, направени на първа инстанция, |
| --- | --- |

—

ако Съдът приеме, че фазата на производството позволява това, да уважи исканията на ЕИБ, направени на първа инстанция,

| — | да осъди KL да заплати всички съдебни разноски, направени на двете инстанции. |
| --- | --- |

—

да осъди KL да заплати всички съдебни разноски, направени на двете инстанции.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си ЕИБ изтъква две основания.

Първото основание, разделено на четири подоснования: неправилно тълкуване на вътрешните прави на ЕИБ във връзка с инвалидността.

На първо място, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото по отношение на понятието за инвалидност, предвидено в член 46-1 от преходните правила за пенсионната схема, приложима за членовете на персонала на ЕИБ (ПППС), и в член 11.1 от административните разпоредби на ЕИБ. Като е приел, че понятието за инвалидност съгласно посочените членове трябва да се тълкува в смисъл, че то се отнася до служител на ЕИБ, който е обявен от комисия по инвалидност, определена от посочената институция, за неспособен да заеме отново длъжността си или равностойна длъжност в рамките на институцията, Общият съд изопачил текста и съдържанието на вътрешните правила на ЕИБ и възприел тълкуване, което било в противоречие със същността на пенсията за инвалидност като мярка за социална закрила.

На второ място, Общият съд допуснал грешка при прилагането на правото, като изключил компетентността на комисиите по инвалидност, определени от ЕИБ, да се произнесат относно способността на служител на Банката да изпълнява длъжността си извън нея на общия пазар на труда.

На трето място, Общият допуснал грешка при прилагането на правото, като тълкувал членове 46-1 ПППС и 11.1 от административните разпоредби по аналогия с член 78 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.

На четвърто място, Общият допуснал грешка при прилагането на правото, като отхвърлил поддържаното от ЕИБ тълкуване на член 51-1 от ПППС и като не дал тълкуване на посочения член във връзка с член 46-1 от ПППС.

Второто основание, разделено на две подоснования: изопачаване на фактите в две отношения.

На първо място, Общият допуснал грешка при прилагането на правото, като приел като правно задължителни документи на комисията по инвалидност, които не са били подписани от всички членове на въпросната комисия.

На второ място, Общият съд неправилно преценил съдържанието на становището на комисията по инвалидност, тъй като приел, че комисията по инвалидност е обявила, че жалбоподателят е неспособен да изпълнява задълженията си за ЕИБ, при положение че в подписаните от всички членове на комисията формуляри се посочвало, че жалбоподателят не е инвалид.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/23

---

Преюдициално запитване от Vrchní soud v Praze (Чехия), постъпило на 7 февруари 2022 г. — ALD Automotive s.r.o./DY, insolvenční správce dlužnice GEDEM-STAV a.s.

(Дело C-78/22)

(2022/C 213/32)

Език на производството: чешки

Запитваща юрисдикция

Vrchní soud v Praze

Страни в главното производство

Жалбоподател: ALD Automotive s.r.o.

Ответник: DY, синдик на GEDEM-STAV a.s. в несъстоятелност

Преюдициални въпроси

| 1) | Когато става дума за договори с периодично или продължително изпълнение, какви критерии трябва да са изпълнени, за да възникне правото да се иска като минимум фиксирана сума от 40 EUR съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2011/7/ЕС (1)? |
| --- | --- |

1)

Когато става дума за договори с периодично или продължително изпълнение, какви критерии трябва да са изпълнени, за да възникне правото да се иска като минимум фиксирана сума от 40 EUR съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2011/7/ЕС (1)?

| 2) | Могат ли съдилищата на държавите членки да не признаят правото по член 6, параграф 1 от Директивата, като се основат на общите принципи на частното право? |
| --- | --- |

2)

Могат ли съдилищата на държавите членки да не признаят правото по член 6, параграф 1 от Директивата, като се основат на общите принципи на частното право?

| 3) | Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, при какви условия съдилищата на държавите членки могат да не признаят размера на правото по член 6, параграф 1 от Директивата? |
| --- | --- |

3)

Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, при какви условия съдилищата на държавите членки могат да не признаят размера на правото по член 6, параграф 1 от Директивата?

---

(1)  Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (ОВ L 48, 2011 г., стр. 1).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/24

---

Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Испания), постъпило на 8 февруари 2022 г. — RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

(Дело C-83/22)

(2022/C 213/33)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

Страни в главното производство

Жалбоподател: RTG

Ответник: Tuk Tuk Travel S.L.

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 169, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 114, параграф 3 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат член 5 от Директива 2015/2302 (1) относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, тъй като този член не включва сред задължителната преддоговорна информация, предоставяна на пътуващия, признатото в член 12 от Директивата право на прекратяване на договора преди началото му срещу пълно възстановяване на платените суми, когато изпълнението на туристическия пакет ще бъде засегнато в значителна степен от непредотвратими и извънредни обстоятелства? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 169, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 114, параграф 3 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат член 5 от Директива 2015/2302 (1) относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, тъй като този член не включва сред задължителната преддоговорна информация, предоставяна на пътуващия, признатото в член 12 от Директивата право на прекратяване на договора преди началото му срещу пълно възстановяване на платените суми, когато изпълнението на туристическия пакет ще бъде засегнато в значителна степен от непредотвратими и извънредни обстоятелства?

| 2) | Допускат ли членове 114 и 169 ДФЕС, както и член 15 от Директива 2015/2302 прилагането на принципите на диспозитивно начало и съответствие, съдържащи се в членове 216 и 218, параграф 1 LEC, когато тези процесуални принципи могат да възпрепятстват пълната защита на ищеца потребител. |
| --- | --- |

2)

Допускат ли членове 114 и 169 ДФЕС, както и член 15 от Директива 2015/2302 прилагането на принципите на диспозитивно начало и съответствие, съдържащи се в членове 216 и 218, параграф 1 LEC, когато тези процесуални принципи могат да възпрепятстват пълната защита на ищеца потребител.

---

(1)  Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО на Съвета (ОВ L 326, 2015 г., стр. 1).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/25

---

Преюдициално запитване от Landesgericht Korneuburg (Австрия), постъпило на 9 февруари 2022 г. — TT/AK

(Дело C-87/22)

(2022/C 213/34)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landesgericht Korneuburg

Страни в главното производство

Жалбоподател: TT

Ответник: AK

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 15 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1347/2000 (1) да се тълкува в смисъл, че искането на съд на държава членка, който е компетентен по съществото на делото и който смята, че съд на друга държава членка, с която детето има особена връзка, е по-подходящ за разглеждането на делото, или на отделна част от него, този съд на другата държава членка да приеме компетентността е допустимо и в случаите, в които другата държава членка е държава членка, в която детето е придобило обичайно местопребиваване след неправомерно отвеждане? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 15 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1347/2000 (1) да се тълкува в смисъл, че искането на съд на държава членка, който е компетентен по съществото на делото и който смята, че съд на друга държава членка, с която детето има особена връзка, е по-подходящ за разглеждането на делото, или на отделна част от него, този съд на другата държава членка да приеме компетентността е допустимо и в случаите, в които другата държава членка е държава членка, в която детето е придобило обичайно местопребиваване след неправомерно отвеждане?

| 2) | При утвърдителен отговор на първия въпрос:
  Трябва ли член 15 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 да се тълкува в смисъл, че посочените в тази разпоредба критерии за прехвърляне на компетентността са уредени изчерпателно, без да са необходими допълнителни критерии с оглед на производство, образувано съгласно член 8f от Хагската конвенция от 25 октомври 1980 година за гражданските аспекти на международното отвличане на деца? |
| --- | --- |

2)

При утвърдителен отговор на първия въпрос:

Трябва ли член 15 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 да се тълкува в смисъл, че посочените в тази разпоредба критерии за прехвърляне на компетентността са уредени изчерпателно, без да са необходими допълнителни критерии с оглед на производство, образувано съгласно член 8f от Хагската конвенция от 25 октомври 1980 година за гражданските аспекти на международното отвличане на деца?

---

(1)  ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/25

---

Преюдициално запитване от Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch. (Нидерландия), постъпило на 22 февруари 2022 г. — X, Y и шестте им ненавършили пълнолетие деца/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Дело C-125/22)

(2022/C 213/35)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

Страни в главното производство

Жалбоподатели: X, Y и шестте им ненавършили пълнолетие деца

Ответник: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 (1) във връзка с член 2, буква ж) и член 4 от тази директива, както и с член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че по въпроса дали даден молител се нуждае от субсидиарна закрила всички релевантни аспекти, които се отнасят както до индивидуалното положение и личните обстоятелства на молителя, така и до цялостното положение в страната на произход, трябва винаги да бъдат разгледани и преценени като едно цяло и в тяхната взаимовръзка, преди да се изясни каква пораждаща страх проявна форма на тежко посегателство може да бъде доказана въз основа на тези аспекти? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 (1) във връзка с член 2, буква ж) и член 4 от тази директива, както и с член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че по въпроса дали даден молител се нуждае от субсидиарна закрила всички релевантни аспекти, които се отнасят както до индивидуалното положение и личните обстоятелства на молителя, така и до цялостното положение в страната на произход, трябва винаги да бъдат разгледани и преценени като едно цяло и в тяхната взаимовръзка, преди да се изясни каква пораждаща страх проявна форма на тежко посегателство може да бъде доказана въз основа на тези аспекти?

| 2) | Ако Съдът даде отрицателен отговор на първия въпрос, обхватът на преценката на индивидуалното положение и личните обстоятелства на молителя в рамките на преценката по член 15, буква в) от Директива 2011/95, досежно които Съдът вече е изяснил, че трябва да бъдат отчетени, по-широк ли е от обхвата на проверката въз основа на изискването за индивидуализация по смисъла на решението на Европейския съд за правата на човека по дело N.A./Обединено кралство (2)? Могат ли тези аспекти в рамките на една и съща молба за субсидиарна закрила да бъдат отчетени при преценката както по член 15, буква б) от Директива 2011/95, така и по член 15, буква в) от тази директива? |
| --- | --- |

2)

Ако Съдът даде отрицателен отговор на първия въпрос, обхватът на преценката на индивидуалното положение и личните обстоятелства на молителя в рамките на преценката по член 15, буква в) от Директива 2011/95, досежно които Съдът вече е изяснил, че трябва да бъдат отчетени, по-широк ли е от обхвата на проверката въз основа на изискването за индивидуализация по смисъла на решението на Европейския съд за правата на човека по дело N.A./Обединено кралство (2)? Могат ли тези аспекти в рамките на една и съща молба за субсидиарна закрила да бъдат отчетени при преценката както по член 15, буква б) от Директива 2011/95, така и по член 15, буква в) от тази директива?

| 3) | Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 да се тълкува в смисъл, че при преценката дали е необходима субсидиарна закрила т.нар. подвижна скàла, досежно която Съдът вече е изяснил, че трябва да се приложи при преценката на твърдение за страх от тежки посегателства по смисъла на член 15, буква в) от Директива 2011/95, е нужно да се приложи и при преценката на твърдение за страх от тежки посегателства по смисъла на член 15, буква б) от тази директива? |
| --- | --- |

3)

Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 да се тълкува в смисъл, че при преценката дали е необходима субсидиарна закрила т.нар. подвижна скàла, досежно която Съдът вече е изяснил, че трябва да се приложи при преценката на твърдение за страх от тежки посегателства по смисъла на член 15, буква в) от Директива 2011/95, е нужно да се приложи и при преценката на твърдение за страх от тежки посегателства по смисъла на член 15, буква б) от тази директива?

| 4) | Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 във връзка с член 1, член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че при преценката дали даден молител се нуждае от субсидиарна закрила трябва да се отчетат хуманитарни обстоятелства, които са (не)пряка последица от действия и/или бездействия на лице, причинило тежки посегателства? |
| --- | --- |

4)

Трябва ли член 15 от Директива 2011/95 във връзка с член 1, член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че при преценката дали даден молител се нуждае от субсидиарна закрила трябва да се отчетат хуманитарни обстоятелства, които са (не)пряка последица от действия и/или бездействия на лице, причинило тежки посегателства?

---

(1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).

(2)  ЕСПЧ, 17 юли 2008 г., No 25904/07, N. A./Обединено кралство, ECLI:CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/26

---

Преюдициално запитване от Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Белгия), постъпило на 23 февруари 2022 г. — BV NORDIC INFO/Belgische Staat

(Дело C-128/22)

(2022/C 213/36)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Страни в главното производство

Ищец: BV NORDIC INFO

Ответник: Белгийската държава

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли членове 2, 4, 5, 27 и 29 от Директивата за правата на гражданите на Съюза 2004/38 (1), която е приета в приложение на членове 20 и 21 ДФЕС, да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка (в случая членове 18 и 22 от Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken [Министерски указ от 30 юни 2020 г. за установяване на спешни мерки с цел ограничаване на разпространението на коронавируса COVID-19] в редакцията му, изменена с член 3, съответно член 5 от Министерския указ от 10 юли 2020 г.), която чрез обща мярка:






  — | налага на белгийските граждани и на членовете на техните семейства, както и на гражданите на Съюза, пребиваващи на белгийска територия, и на членовете на техните семейства принципна забрана за излизане във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, от Белгия към държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство, оцветени в червено според цветния код, изготвен въз основа на епидемиологични данни; |
| --- | --- | --- |

1)

Трябва ли членове 2, 4, 5, 27 и 29 от Директивата за правата на гражданите на Съюза 2004/38 (1), която е приета в приложение на членове 20 и 21 ДФЕС, да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка (в случая членове 18 и 22 от Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken [Министерски указ от 30 юни 2020 г. за установяване на спешни мерки с цел ограничаване на разпространението на коронавируса COVID-19] в редакцията му, изменена с член 3, съответно член 5 от Министерския указ от 10 юли 2020 г.), която чрез обща мярка:

—

налага на белгийските граждани и на членовете на техните семейства, както и на гражданите на Съюза, пребиваващи на белгийска територия, и на членовете на техните семейства принципна забрана за излизане във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, от Белгия към държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство, оцветени в червено според цветния код, изготвен въз основа на епидемиологични данни;

| — | налага на граждани на Европейския съюз, които не са белгийци, и на членове на техните семейства (които евентуално имат право на пребиваване на белгийска територия) ограничения за влизане (като карантина и тестове) във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, в Белгия от държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство, оцветени в червено според цветния код, изготвен въз основа на епидемиологични данни? |
| --- | --- |

—

налага на граждани на Европейския съюз, които не са белгийци, и на членове на техните семейства (които евентуално имат право на пребиваване на белгийска територия) ограничения за влизане (като карантина и тестове) във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, в Белгия от държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство, оцветени в червено според цветния код, изготвен въз основа на епидемиологични данни?

| 2) | Трябва ли членове 1, 3 и 22 от Кодекса на шенгенските граници (2) да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка (в случая членове 18 и 22 от Министерския указ от 30 юни 2020 г. за установяване на спешни мерки с цел ограничаване на разпространението на коронавируса COVID-19, в редакцията му, изменена с член 3, съответно член 5 от Министерския указ от 10 юли 2020 г.), с която се налага забрана за излизане във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, от Белгия към държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство и забрана за влизане в Белгия от тези държави, която може да бъде не само контролирана и санкционирана, но и изпълнена служебно от министъра, кмета и началника на полицията? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли членове 1, 3 и 22 от Кодекса на шенгенските граници (2) да се тълкуват в смисъл, че допускат правна уредба на държава членка (в случая членове 18 и 22 от Министерския указ от 30 юни 2020 г. за установяване на спешни мерки с цел ограничаване на разпространението на коронавируса COVID-19, в редакцията му, изменена с член 3, съответно член 5 от Министерския указ от 10 юли 2020 г.), с която се налага забрана за излизане във връзка с пътуванията, които не са от първостепенна важност, от Белгия към държави от Европейския съюз и от Шенгенското пространство и забрана за влизане в Белгия от тези държави, която може да бъде не само контролирана и санкционирана, но и изпълнена служебно от министъра, кмета и началника на полицията?

---

(1)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).

(2)  Регламент (ЕО) No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/27

---

Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 1 март 2022 г. — наказателно производство срещу обвиняем No 5

(Дело C-147/22)

(2022/C 213/37)

Език на производството: унгарски

Запитваща юрисдикция

Fővárosi Törvényszék

Страни в главното производство

Обвиняем No 5

Преюдициални въпроси

| 1) | Допуска ли принципът ne bis in idem, закрепен в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз ([наричана по-нататък] „Хартата“) и в член 54 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген [наричана по-нататък „КПСШ“], да се образува в една държава членка наказателно производство срещу лице, срещу което в друга държава членка за същото деяние вече е било водено наказателно производство, което е било окончателно приключено с прокурорско постановление за прекратяване на досъдебното производство? |
| --- | --- |

1)

Допуска ли принципът ne bis in idem, закрепен в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз ([наричана по-нататък] „Хартата“) и в член 54 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген [наричана по-нататък „КПСШ“], да се образува в една държава членка наказателно производство срещу лице, срещу което в друга държава членка за същото деяние вече е било водено наказателно производство, което е било окончателно приключено с прокурорско постановление за прекратяване на досъдебното производство?

| 2) | Обстоятелството, че прокуратурата е издала постановление за прекратяване на наказателното (досъдебно) производство и не е счела за обосновано служебно да възобнови същото макар до погасяването на наказателното преследване по давност това да е било възможно, съвместимо ли е с принципа ne bis in idem, закрепен в член 50 от [Хартата] и в член 54 от [КПСШ], и изключва ли окончателно възможността за образуване на ново наказателно производство в държава членка срещу същото лице и за същото деяние? |
| --- | --- |

2)

Обстоятелството, че прокуратурата е издала постановление за прекратяване на наказателното (досъдебно) производство и не е счела за обосновано служебно да възобнови същото макар до погасяването на наказателното преследване по давност това да е било възможно, съвместимо ли е с принципа ne bis in idem, закрепен в член 50 от [Хартата] и в член 54 от [КПСШ], и изключва ли окончателно възможността за образуване на ново наказателно производство в държава членка срещу същото лице и за същото деяние?

| 3) | Съвместимо ли е с принципа ne bis in idem, закрепен в член 50 от [Хартата] и в член 54 от [КПСШ], и може ли да се счита за достатъчно подробно и задълбочено досъдебно производство, ако е прекратено по отношение на обвиняем, който не е бил разпитан като подследствен по повод на престъпление, с което са били свързвани неговите съобвиняеми, но е бил обект на следствени действия в качеството си на обвиняем, и прекратяването се основава на следствени данни, предоставени по искане за правно сътрудничество, както и на дадена информация за банкови сметки и на разпит на съобвиняемите като подследствени лица? |
| --- | --- |

3)

Съвместимо ли е с принципа ne bis in idem, закрепен в член 50 от [Хартата] и в член 54 от [КПСШ], и може ли да се счита за достатъчно подробно и задълбочено досъдебно производство, ако е прекратено по отношение на обвиняем, който не е бил разпитан като подследствен по повод на престъпление, с което са били свързвани неговите съобвиняеми, но е бил обект на следствени действия в качеството си на обвиняем, и прекратяването се основава на следствени данни, предоставени по искане за правно сътрудничество, както и на дадена информация за банкови сметки и на разпит на съобвиняемите като подследствени лица?

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/28

---

Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 2 март 2022 г. — S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; друга страна: United Nations High Commissioner for Refugees

(Дело C-151/22)

(2022/C 213/38)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Raad van State

Страни в главното производство

Жалбоподатели: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Друга страна: United Nations High Commissioner for Refugees

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 10, параграф 1, буква д) от Директивата за признаването (1) да се тълкува в смисъл, че на мотива за преследване, свързан с политическото мнение, могат да се позовават и молители, които само твърдят, че застъпват и/или изразяват политическо мнение, без да са предизвикали недоверието на субект на преследване докато са пребивавали в държавата си на произход и откакто пребивават в приемащата държава? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 10, параграф 1, буква д) от Директивата за признаването (1) да се тълкува в смисъл, че на мотива за преследване, свързан с политическото мнение, могат да се позовават и молители, които само твърдят, че застъпват и/или изразяват политическо мнение, без да са предизвикали недоверието на субект на преследване докато са пребивавали в държавата си на произход и откакто пребивават в приемащата държава?

| 2) | При утвърдителен отговор на първия въпрос, и следователно ако самото мнение по политически въпроси е достатъчно, за да се класифицира като политическо мнение, какво следва да е значението на силата на това политическо мнение, идеи или убеждения и на интереса на чужденеца да извършва действията, произтичащи от тях, при разглеждането и преценката на молба за убежище, т.е. в контекста на преценката на реалистичността на твърдяното от молителя опасение от преследване? |
| --- | --- |

2)

При утвърдителен отговор на първия въпрос, и следователно ако самото мнение по политически въпроси е достатъчно, за да се класифицира като политическо мнение, какво следва да е значението на силата на това политическо мнение, идеи или убеждения и на интереса на чужденеца да извършва действията, произтичащи от тях, при разглеждането и преценката на молба за убежище, т.е. в контекста на преценката на реалистичността на твърдяното от молителя опасение от преследване?

| 3) | При отрицателен отговор на първия въпрос, приложим ли е критерият, съгласно който това политическо мнение трябва да е дълбоко вкоренено, и при отрицателен отговор, какъв критерий следва да се определи и как следва да се прилага? |
| --- | --- |

3)

При отрицателен отговор на първия въпрос, приложим ли е критерият, съгласно който това политическо мнение трябва да е дълбоко вкоренено, и при отрицателен отговор, какъв критерий следва да се определи и как следва да се прилага?

| 4) | В случай че е приложим критерият, съгласно който това политическо мнение трябва да е дълбоко вкоренено, може ли да се очаква от молител, който не докаже, че застъпва дълбоко вкоренено политическо мнение, да се откаже от изразяване на политическото си мнение след връщането в държавата си на произход, за да не предизвика недоверието на субект на преследване? |
| --- | --- |

4)

В случай че е приложим критерият, съгласно който това политическо мнение трябва да е дълбоко вкоренено, може ли да се очаква от молител, който не докаже, че застъпва дълбоко вкоренено политическо мнение, да се откаже от изразяване на политическото си мнение след връщането в държавата си на произход, за да не предизвика недоверието на субект на преследване?

---

(1)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/28

---

Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 4 март 2022 г. — Производство срещу Juan

(Дело C-164/22)

(2022/C 213/39)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Audiencia Nacional

Производство срещу

Juan

Друга страна: Ministerio Fiscal

Преюдициални въпроси

| 1) | Налице ли е в случая хипотеза на „bis in idem“ по член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген (КПСШ) поради наличие на едни и същи деяния съгласно определения в европейската съдебна практика обхват на това понятие или, обратно, тази преценка трябва да бъде извършена от настоящия съд, поради наличие на едно-единствено продължавано престъпление, в съответствие с посочените в настоящия акт принципи, включително необходимостта от определяне на общо наказание и на максимален размер на наказанието в съответствие с критерии за пропорционалност? |
| --- | --- |

1)

Налице ли е в случая хипотеза на „bis in idem“ по член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и член 54 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген (КПСШ) поради наличие на едни и същи деяния съгласно определения в европейската съдебна практика обхват на това понятие или, обратно, тази преценка трябва да бъде извършена от настоящия съд, поради наличие на едно-единствено продължавано престъпление, в съответствие с посочените в настоящия акт принципи, включително необходимостта от определяне на общо наказание и на максимален размер на наказанието в съответствие с критерии за пропорционалност?

| 2) | Ако се приеме, че не е налице хипотеза на „bis in idem“, тъй като деянията не са напълно идентични, съгласно посочените в настоящия акт критерии:






  A) | С оглед на обстоятелствата в случая съвместими ли са с Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета (1) от 24 юли 2008 година за вземане предвид присъдите, постановени в държавите — членки на Европейския съюз, в хода на новообразувани наказателни производства, както и с член 45 и член 49, параграф 3 от Хартата и с принципа на взаимно признаване на съдебните решения в рамките на Съюза, ограниченията на последиците от постановени в други държави от Съюза съдебни решения, които ограничения са изрично предвидени в член 14, параграф 2 от Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea (Устройствен закон 7/2014 от 12 ноември 2014 г. за обмена на информация от регистрите за съдимост и вземането предвид на съдебни решения по наказателни дела в Европейския съюз), транспониращ европейската правна уредба? |
| --- | --- | --- |

2)

Ако се приеме, че не е налице хипотеза на „bis in idem“, тъй като деянията не са напълно идентични, съгласно посочените в настоящия акт критерии:

A)

С оглед на обстоятелствата в случая съвместими ли са с Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета (1) от 24 юли 2008 година за вземане предвид присъдите, постановени в държавите — членки на Европейския съюз, в хода на новообразувани наказателни производства, както и с член 45 и член 49, параграф 3 от Хартата и с принципа на взаимно признаване на съдебните решения в рамките на Съюза, ограниченията на последиците от постановени в други държави от Съюза съдебни решения, които ограничения са изрично предвидени в член 14, параграф 2 от Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea (Устройствен закон 7/2014 от 12 ноември 2014 г. за обмена на информация от регистрите за съдимост и вземането предвид на съдебни решения по наказателни дела в Европейския съюз), транспониращ европейската правна уредба?

| Б) | Противоречи ли на член 45 и член 49, параграф 3 от Хартата във връзка с член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584/ПВР (2) от 13 юни 2002 година и член 8, параграфи 1 и 2 от Рамково решение 2008/909/ПВР (3) на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз, и в общ план на принципа на взаимно признаване на съдебните решения в рамките на Съюза липсата в испанското право на процедура или механизъм, позволяващ признаването на постановени в Европейския съюз чуждестранни съдебни решения, определянето на общо наказание и адаптирането или ограничаването на наказанията, така че да се гарантира пропорционалността им, когато в Испания трябва да бъде изпълнено чуждестранно съдебно решение, отнасящо се до деяния, които се явяват продължение или са свързани с престъпни деяния, за които е образувано производство в Испания и по отношение на които също е постановена осъдителна присъда? |
| --- | --- |

Б)

Противоречи ли на член 45 и член 49, параграф 3 от Хартата във връзка с член 4, точка 6 от Рамково решение 2002/584/ПВР (2) от 13 юни 2002 година и член 8, параграфи 1 и 2 от Рамково решение 2008/909/ПВР (3) на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз, и в общ план на принципа на взаимно признаване на съдебните решения в рамките на Съюза липсата в испанското право на процедура или механизъм, позволяващ признаването на постановени в Европейския съюз чуждестранни съдебни решения, определянето на общо наказание и адаптирането или ограничаването на наказанията, така че да се гарантира пропорционалността им, когато в Испания трябва да бъде изпълнено чуждестранно съдебно решение, отнасящо се до деяния, които се явяват продължение или са свързани с престъпни деяния, за които е образувано производство в Испания и по отношение на които също е постановена осъдителна присъда?

---

(1)  Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 година за вземане предвид присъдите, постановени в държавите — членки на Европейския съюз, в хода на новообразувани наказателни производства (ОВ L 220, 2008 г., стр. 32).

(2)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки — Декларации, направени от някои държави членки относно приемането на рамковото решение (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).

(3)  Рамково решение 2008/909/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз (ОВ L 327, 2008 г., стр. 27).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/29

---

Преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg (Австрия), постъпило на 8 март 2022 г. — JA/Wurth Automotive GmbH

(Дело C-177/22)

(2022/C 213/40)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landesgericht Salzburg

Страни в главното производство

Жалбоподател: JA

Ответник: Wurth Automotive GmbH

Преюдициални въпроси

| 1) | От значение ли е за преценката относно качеството на ищцата на потребител по смисъла на членове 17 и 18 от Регламент (ЕС) No 1215/2012 (1):






  a) | дали към датата на сключването на договора за продажба и непосредствено след това ищцата извършва дейност като графичен и уеб дизайнер, посочена от нея в хода на производството, единствено като наето лице или поне отчасти и в рамките на свободна професия и |
| --- | --- | --- |

1)

От значение ли е за преценката относно качеството на ищцата на потребител по смисъла на членове 17 и 18 от Регламент (ЕС) No 1215/2012 (1):

a)

дали към датата на сключването на договора за продажба и непосредствено след това ищцата извършва дейност като графичен и уеб дизайнер, посочена от нея в хода на производството, единствено като наето лице или поне отчасти и в рамките на свободна професия и

| б) | с каква цел ищцата купува превозното средство, т.е. само за задоволяването на собствените ѝ нужди за лично ползване или и във връзка с настояща или бъдеща търговска или професионална дейност или цел? |
| --- | --- |

б)

с каква цел ищцата купува превозното средство, т.е. само за задоволяването на собствените ѝ нужди за лично ползване или и във връзка с настояща или бъдеща търговска или професионална дейност или цел?

| 2) | Може ли ищцата повече да не се позовава на качеството на потребител, ако през август 2019 г. препродава автомобила и би ли била от значение реализираната от препродажбата печалба? |
| --- | --- |

2)

Може ли ищцата повече да не се позовава на качеството на потребител, ако през август 2019 г. препродава автомобила и би ли била от значение реализираната от препродажбата печалба?

| 3) | Трябва ли да се отрече качеството на ищцата на потребител, поради това че подписва предварително изготвен от ответника договор за продажба, във формуляра на който купувачът е обозначен като „фирма“ и в който под изписания с по-дребен шрифт надпис „Специални споразумения“ е упоменато „търговска сделка/без връщане, без гаранция/доставката се извършва след получаване на плащане“, без да възрази срещу това и да се позове на качеството си на потребител? |
| --- | --- |

3)

Трябва ли да се отрече качеството на ищцата на потребител, поради това че подписва предварително изготвен от ответника договор за продажба, във формуляра на който купувачът е обозначен като „фирма“ и в който под изписания с по-дребен шрифт надпис „Специални споразумения“ е упоменато „търговска сделка/без връщане, без гаранция/доставката се извършва след получаване на плащане“, без да възрази срещу това и да се позове на качеството си на потребител?

| 4) | Трябва ли ищцата да e отговорна за действията на партньора си, който посредничи при покупката в качеството си на търговец на автомобили, в резултат от което ответникът могъл да заключи, че ищцата има качество на търговец? |
| --- | --- |

4)

Трябва ли ищцата да e отговорна за действията на партньора си, който посредничи при покупката в качеството си на търговец на автомобили, в резултат от което ответникът могъл да заключи, че ищцата има качество на търговец?

| 5) | При преценката на качеството на потребител може ли да е в ущърб на ищцата обстоятелството, че първоинстанционният съд не успява да установи причината, поради която писменият договор за продажба се отклонява от предхождащата го оферта на партньора на ищцата, що се отнася до обозначението на купувача, както и информацията от телефонните разговори в тази връзка между партньора на ищцата и продавача на ответника? |
| --- | --- |

5)

При преценката на качеството на потребител може ли да е в ущърб на ищцата обстоятелството, че първоинстанционният съд не успява да установи причината, поради която писменият договор за продажба се отклонява от предхождащата го оферта на партньора на ищцата, що се отнася до обозначението на купувача, както и информацията от телефонните разговори в тази връзка между партньора на ищцата и продавача на ответника?

| 6) | От значение ли е за качеството на ищцата на потребител обстоятелството, че в телефонен разговор няколко седмици след предаването на превозното средство партньорът на ищцата се интересува от възможността да се посочи ДДС? |
| --- | --- |

6)

От значение ли е за качеството на ищцата на потребител обстоятелството, че в телефонен разговор няколко седмици след предаването на превозното средство партньорът на ищцата се интересува от възможността да се посочи ДДС?

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 2012 г., стр. 1).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/30

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 10 март 2022 г. — Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

(Дело C-183/22)

(2022/C 213/41)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Saint-Louis Sucre

Ответници: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли правилото, посочено в член 153, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 от 17 декември 2013 година (1), съгласно което уставът на дадена организация на производители изисква нейните членове „да бъдат членове само на една организация на производители за всеки конкретен продукт на стопанството“, да се тълкува в смисъл, че се прилага само за членовете, които са производители? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли правилото, посочено в член 153, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 от 17 декември 2013 година (1), съгласно което уставът на дадена организация на производители изисква нейните членове „да бъдат членове само на една организация на производители за всеки конкретен продукт на стопанството“, да се тълкува в смисъл, че се прилага само за членовете, които са производители?

| 2) | С цел да се гарантира спазването на принципа, установен в член 153, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) No 1308/2013, съгласно който членуващите производители трябва да контролират по демократичен начин своята организация и нейните решения:






  — | необходимо ли е при преценката на независимостта на членовете на организацията да се вземе предвид единствено обстоятелството, че техният капитал е собственост на едно и също физическо или юридическо лице, или трябва да се вземат предвид и други връзки, като например, в случай на членове, които не са производители — членството им в една и съща конфедерация на профсъюзи, а в случай на членове, които са производители — упражняването на управленски функции в рамките на такава конфедерация? |
| --- | --- | --- |

2)

С цел да се гарантира спазването на принципа, установен в член 153, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) No 1308/2013, съгласно който членуващите производители трябва да контролират по демократичен начин своята организация и нейните решения:

—

необходимо ли е при преценката на независимостта на членовете на организацията да се вземе предвид единствено обстоятелството, че техният капитал е собственост на едно и също физическо или юридическо лице, или трябва да се вземат предвид и други връзки, като например, в случай на членове, които не са производители — членството им в една и съща конфедерация на профсъюзи, а в случай на членове, които са производители — упражняването на управленски функции в рамките на такава конфедерация?

| — | достатъчно ли е, за да може да се направи извод, че членовете производители действително упражняват контрол върху тяхната организация, те да имат мнозинство от гласовете, или следва да се провери дали с оглед на разпределението на гласовете между действително независимите членове делът на гласовете на един или повече членове, които не са производители, ги поставя в положение, дори без да съставляват мнозинство, да могат да упражняват контрол върху решенията, взети от организацията? |
| --- | --- |

—

достатъчно ли е, за да може да се направи извод, че членовете производители действително упражняват контрол върху тяхната организация, те да имат мнозинство от гласовете, или следва да се провери дали с оглед на разпределението на гласовете между действително независимите членове делът на гласовете на един или повече членове, които не са производители, ги поставя в положение, дори без да съставляват мнозинство, да могат да упражняват контрол върху решенията, взети от организацията?

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (OB L 347, 2013 г., стр. 671).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/31

---

Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 9 март 2022 г. — Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

(Дело C-186/22)

(2022/C 213/42)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Consiglio di Stato

Страни в главното производство

Жалбоподател: Sad Trasporto Locale SpA

Ответник: Provincia autonoma di Bolzano

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1370/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на Регламент (ЕО) No 1370/2007 спрямо изпълнението на обществени услуги за мултимодален пътнически превоз на национално и международно равнище, когато, от една страна, обществените услуги за превоз имат единен характер с оглед на възлагането и се предоставят чрез трамвай, наземна и висяща въжена линия, и от друга страна, релсовият транспорт представлява повече от 50 % от общата и единна услуга, възложена на оператора? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1370/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на Регламент (ЕО) No 1370/2007 спрямо изпълнението на обществени услуги за мултимодален пътнически превоз на национално и международно равнище, когато, от една страна, обществените услуги за превоз имат единен характер с оглед на възлагането и се предоставят чрез трамвай, наземна и висяща въжена линия, и от друга страна, релсовият транспорт представлява повече от 50 % от общата и единна услуга, възложена на оператора?

| 2) | При отрицателен отговор на първия въпрос, ако се приеме, че горепосоченият Регламент No 1370/2007 се прилага и спрямо изпълнението на обществени услуги за мултимодален пътнически превоз на национално и международно равнище, когато, от една страна, обществените услуги за превоз имат единен характер с оглед на възлагането и се предоставят чрез трамвай, наземна и висяща въжена линия, и от друга страна, релсовият транспорт представлява повече от 50 % от общата и единна услуга, възложена на оператора, се поставя и въпросът: „Трябва ли член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент No 1370/2007 да се тълкува в смисъл, че изисква, с оглед и на прякото възлагане на вътрешен оператор на договор за обществена услуга, включваща пътнически превоз с трамвай, проверка на правната форма на акта за възлагане, което води до изключване от приложното поле на посочения член 5, параграф 2 на актовете, които не са под формата на договори за концесия за услуги“? |
| --- | --- |

2)

При отрицателен отговор на първия въпрос, ако се приеме, че горепосоченият Регламент No 1370/2007 се прилага и спрямо изпълнението на обществени услуги за мултимодален пътнически превоз на национално и международно равнище, когато, от една страна, обществените услуги за превоз имат единен характер с оглед на възлагането и се предоставят чрез трамвай, наземна и висяща въжена линия, и от друга страна, релсовият транспорт представлява повече от 50 % от общата и единна услуга, възложена на оператора, се поставя и въпросът: „Трябва ли член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент No 1370/2007 да се тълкува в смисъл, че изисква, с оглед и на прякото възлагане на вътрешен оператор на договор за обществена услуга, включваща пътнически превоз с трамвай, проверка на правната форма на акта за възлагане, което води до изключване от приложното поле на посочения член 5, параграф 2 на актовете, които не са под формата на договори за концесия за услуги“?

| 3) | При утвърдителен отговор на втория въпрос се задава и въпросът: „Трябва ли член 5, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Директива 2014/23/ЕС (2) да се тълкува в смисъл, че следва да се изключи прехвърлянето на оперативния риск във връзка с експлоатирането на услугите на изпълнителя, ако договорът за възлагане: а) се основава на брутните разходи, като собствеността върху приходите се предоставя на възложителя, б) предвижда в полза на оператора като приходи от дейността единствено насрещна престация, плащана от [възлагащия] орган и съответстваща на обема на предоставената дейност (с изключване следователно на риска, свързан с търсенето), в) оставя за възложителя оперативния риск, свързан с търсенето (поради намаляване на насрещните престации във връзка с намаляване на обема на дейността извън предварително определени граници), регулаторния риск (поради законови или подзаконови изменения, както и поради забавено издаване на разрешения и/или удостоверения от компетентни лица), финансовия риск (поради неплащането или забавеното плащане на насрещните престации, както и поради липсата на адаптиране на насрещните престации), както и риска, свързан с непреодолима сила (произтичащ от непредвидимото изменение на условията за извършване на услугата), както и г) прехвърля на правния субект — изпълнител, оперативния риск, свързан с предлагането (поради промени в разходите на неконтролируемите от оператора фактори — енергия, суровини, материали), риска за трудовите правоотношения (произтичащ от промените в разходите за персонала съгласно колективното договаряне), управленския риск (дължащ се на отрицателната динамика на оперативните разходи поради неправилни прогнозни оценки), както и социално-екологичния риск (произтичащ от случайни събития в хода на изпълнението върху активи, използвани за предоставянето на услугата)“? |
| --- | --- |

3)

При утвърдителен отговор на втория въпрос се задава и въпросът: „Трябва ли член 5, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Директива 2014/23/ЕС (2) да се тълкува в смисъл, че следва да се изключи прехвърлянето на оперативния риск във връзка с експлоатирането на услугите на изпълнителя, ако договорът за възлагане: а) се основава на брутните разходи, като собствеността върху приходите се предоставя на възложителя, б) предвижда в полза на оператора като приходи от дейността единствено насрещна престация, плащана от [възлагащия] орган и съответстваща на обема на предоставената дейност (с изключване следователно на риска, свързан с търсенето), в) оставя за възложителя оперативния риск, свързан с търсенето (поради намаляване на насрещните престации във връзка с намаляване на обема на дейността извън предварително определени граници), регулаторния риск (поради законови или подзаконови изменения, както и поради забавено издаване на разрешения и/или удостоверения от компетентни лица), финансовия риск (поради неплащането или забавеното плащане на насрещните престации, както и поради липсата на адаптиране на насрещните престации), както и риска, свързан с непреодолима сила (произтичащ от непредвидимото изменение на условията за извършване на услугата), както и г) прехвърля на правния субект — изпълнител, оперативния риск, свързан с предлагането (поради промени в разходите на неконтролируемите от оператора фактори — енергия, суровини, материали), риска за трудовите правоотношения (произтичащ от промените в разходите за персонала съгласно колективното договаряне), управленския риск (дължащ се на отрицателната динамика на оперативните разходи поради неправилни прогнозни оценки), както и социално-екологичния риск (произтичащ от случайни събития в хода на изпълнението върху активи, използвани за предоставянето на услугата)“?

| 4) | Накрая се задава въпросът: „Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 3 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че в рамките на пряко възлагане на договор за обществена услуга за пътнически превоз, разпоредено от компетентен местен орган в полза на вътрешен оператор, представлява държавна помощ, подлежаща на процедурата за предварителен контрол по член 108, параграф 3 ДФЕС, компенсацията за задължения за извършване на обществени услуги, изчислена въз основа на разходи за управление, които, макар и свързани с предвидимите изисквания за предоставяне на услугите, са формирани, от една страна, въз основа на историческите разходи за услугата, предоставяна от напускащия оператор — концесионер по договор за услуги, удължавана за повече от десет години, и от друга страна, са свързани с разходи или насрещни престации, които се отнасят до предишното възлагане или във всеки случай са свързани със стандартни пазарни параметри, приложими за всички оператори в сектора“? |
| --- | --- |

4)

Накрая се задава въпросът: „Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 3 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че в рамките на пряко възлагане на договор за обществена услуга за пътнически превоз, разпоредено от компетентен местен орган в полза на вътрешен оператор, представлява държавна помощ, подлежаща на процедурата за предварителен контрол по член 108, параграф 3 ДФЕС, компенсацията за задължения за извършване на обществени услуги, изчислена въз основа на разходи за управление, които, макар и свързани с предвидимите изисквания за предоставяне на услугите, са формирани, от една страна, въз основа на историческите разходи за услугата, предоставяна от напускащия оператор — концесионер по договор за услуги, удължавана за повече от десет години, и от друга страна, са свързани с разходи или насрещни престации, които се отнасят до предишното възлагане или във всеки случай са свързани със стандартни пазарни параметри, приложими за всички оператори в сектора“?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 1191/69 и (ЕИО) No 1107/70 на Съвета (ОВ L 315, 2007 г., стр. 1).

(2)  Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия (ОВ L 94, 2014 г., стр. 1).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/32

---

Преюдициално запитване от Conseil d’État (Белгия), постъпило на 11 март 2022 г. — ME/État belge

(Дело C-191/22)

(2022/C 213/43)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d’État

Страни в главното производство

Жалбоподател: ME

Ответник: État belge

Преюдициален въпрос

Трябва ли членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз и [член 4, параграф 1, буква в)] от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (1), както и принципите на равно третиране и на правна сигурност да се тълкуват в смисъл, че задължават държавите членки да вземат предвид възрастта на лицето, с което кандидатът за събиране на семейството иска да се събере, не към момента на подаване на заявлението за събиране на семейството, а към момента на подаване на молбата за международна закрила на кандидата за събиране на семейството, който е признат за бежанец, и да считат, че въпросното лице е малолетно/непълнолетно по смисъла на член 4 [параграф 1, буква в)] от Директива 2003/86/ЕО, ако то е било малолетно/непълнолетно към момента на подаване на молбата за убежище от кандидата за събиране на семейството, но е навършило пълнолетие, преди този кандидат да получи статут на бежанец, и преди подаването на заявлението за събиране на семейството?

---

(1)  ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/33

---

Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 11 март 2022 г. — IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

(Дело C-196/22)

(2022/C 213/44)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Corte suprema di cassazione

Страни в главното производство

Жалбоподател: IB

Ответници: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

Преюдициални въпроси

| 1) | Допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година (1) относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, без да се предвижда обаче схема за отстраняване от подпомагане и санкции, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година (2) относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности, прилагането на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите на Регламент No 2080/92 предвижда в случай на установена нередност при предоставянето на помощта отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание? |
| --- | --- |

1)

Допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година (1) относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, без да се предвижда обаче схема за отстраняване от подпомагане и санкции, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година (2) относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности, прилагането на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите на Регламент No 2080/92 предвижда в случай на установена нередност при предоставянето на помощта отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание?

| 2) | При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., както и принципите на равенство и на пропорционалност, предвидени в съображение 8 от него, прилагането на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92, предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание, ако повторно залесената или облагородена площ е с 20 % по-малка от площта, одобрена за подпомагане и за която вече е получено плащане? |
| --- | --- |

2)

При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., както и принципите на равенство и на пропорционалност, предвидени в съображение 8 от него, прилагането на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92, предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание, ако повторно залесената или облагородена площ е с 20 % по-малка от площта, одобрена за подпомагане и за която вече е получено плащане?

| 3) | При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., прилагането с обратна сила на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92, предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание? |
| --- | --- |

3)

При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., прилагането с обратна сила на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92, предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание?

| 4) | При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., тълкуване на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92 предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание, в смисъл, че бенефициерът е длъжен да възстанови целия размер на сумите, получени на това основание, а не по-скоро да върне само сумите, отнасящи се до годината, за която е установена нередността при предоставянето на помощта? |
| --- | --- |

4)

При отрицателен отговор на първия въпрос, допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието, макар да са взети предвид разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., тълкуване на разпоредба от националното право, която при транспониране на разпоредбите, посочени в Регламент No 2080/92 предвижда, в случай на установена нередност при предоставянето на помощта, отстраняване от нея и възстановяване на сумите, получени на това основание, в смисъл, че бенефициерът е длъжен да възстанови целия размер на сумите, получени на това основание, а не по-скоро да върне само сумите, отнасящи се до годината, за която е установена нередността при предоставянето на помощта?

---

(1)  Регламент (ЕИО) No 2080/92 на Съвета от 30 юни 1992 година относно въвеждане на схема на Общността за подпомагане на мерките за горското стопанство в земеделието (ОВ L 215, 1992 г., стр. 96).

(2)  Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година r относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/34

---

Преюдициално запитване, отправено от Районен съд Луковит (България) на 18 март 2022 година — наказателно производство

(Дело C-209/22)

(2022/C 213/45)

Език на производството: български

Запитваща юрисдикция

Районен съд Луковит

Страна в главното производство

Районна прокуратура Ловеч, териториално отделение Луковит

Преюдициални въпроси

| 1. | Попадат ли в приложното поле на Директива 2013/48/ЕС (1) относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържане и Директива 2012/13/ЕС (2) относно правото на информация в наказателното производство фактически ситуации, в които при разследване на престъпление, свързано с държане на наркотични вещества, спрямо гражданин, за когото полицията има данни, че ги държи, е предприето принудително действие — личен обиск и изземване? |
| --- | --- |

1.

Попадат ли в приложното поле на Директива 2013/48/ЕС (1) относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържане и Директива 2012/13/ЕС (2) относно правото на информация в наказателното производство фактически ситуации, в които при разследване на престъпление, свързано с държане на наркотични вещества, спрямо гражданин, за когото полицията има данни, че ги държи, е предприето принудително действие — личен обиск и изземване?

| 2. | При положителен отговор на въпрос No 1, какво е качеството на такова лице по смисъла на директивите, когато националното право не познава фигурата на „заподозрян“ и лицето не е привлечено с официално съобщение като „обвиняем“, и следва ли на такова лице да му бъдат осигурени правото на информация и правото на достъп до адвокат? |
| --- | --- |

2.

При положителен отговор на въпрос No 1, какво е качеството на такова лице по смисъла на директивите, когато националното право не познава фигурата на „заподозрян“ и лицето не е привлечено с официално съобщение като „обвиняем“, и следва ли на такова лице да му бъдат осигурени правото на информация и правото на достъп до адвокат?

| 3. | Принципите на законност и забрана за произволно прилагане, допускат ли национална норма, като тази на чл. 219, ал. 2 НПК, предвиждаща, че разследващият орган
  може
  да привлече лицето като обвиняем и със съставянето на протокола за първото действие по разследването срещу него, когато националното право не познава фигурата на „заподозрян“, а правото на защита според националното право възниква едва от момента на формалното привличане на лицето като „обвиняем“, което е оставено на преценката на разследващия орган и такава национална процедура засяга ли ефективното упражняване и същността на правото на достъп до адвокат съгласно [чл.3], параграф 3, буква б) от Директива 2013/48/ЕС? |
| --- | --- |

3.

Принципите на законност и забрана за произволно прилагане, допускат ли национална норма, като тази на чл. 219, ал. 2 НПК, предвиждаща, че разследващият орган
  може
  да привлече лицето като обвиняем и със съставянето на протокола за първото действие по разследването срещу него, когато националното право не познава фигурата на „заподозрян“, а правото на защита според националното право възниква едва от момента на формалното привличане на лицето като „обвиняем“, което е оставено на преценката на разследващия орган и такава национална процедура засяга ли ефективното упражняване и същността на правото на достъп до адвокат съгласно [чл.3], параграф 3, буква б) от Директива 2013/48/ЕС?

| 4. | Принципът за ефективност на правото на Съюза допуска ли национална практика, според която съдебният контрол върху принудителните способи за доказване, включително личен обиск и изземване в досъдебното производство, не позволява преценка за това дали е допуснато достатъчно съществено нарушение на основните права на заподозрените и обвиняемите лица, гарантирани от чл. 47 и чл. 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, Директива 2013/48/ЕС и Директива 2012/13/ЕС? |
| --- | --- |

4.

Принципът за ефективност на правото на Съюза допуска ли национална практика, според която съдебният контрол върху принудителните способи за доказване, включително личен обиск и изземване в досъдебното производство, не позволява преценка за това дали е допуснато достатъчно съществено нарушение на основните права на заподозрените и обвиняемите лица, гарантирани от чл. 47 и чл. 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, Директива 2013/48/ЕС и Директива 2012/13/ЕС?

| 5. | Принципите на правовата държава допускат ли национална уредба и съдебна практика, според която съдът няма правомощия да контролира привличането на едно лице като обвиняем, когато именно и единствено от този формален акт зависи дали на гражданина ще бъде осигурено правото на защита в случаите на предприемане спрямо него на принудителни действия по разследване? |
| --- | --- |

5.

Принципите на правовата държава допускат ли национална уредба и съдебна практика, според която съдът няма правомощия да контролира привличането на едно лице като обвиняем, когато именно и единствено от този формален акт зависи дали на гражданина ще бъде осигурено правото на защита в случаите на предприемане спрямо него на принудителни действия по разследване?

---

(1)  OB 2013, L 294, стр. 1

(2)  OB 2012, L 142, стр. 1

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/35

---

Жалба, подадена на 4 април 2022 г. от Mylan IRE Healthcare Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (девети състав) на 26 януари 2022 г. по дело T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Комисия

(Дело C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Mylan IRE Healthcare Ltd (представители: I. Vernimme и L. Bidaine, адвокати)

Други страни в производството: Европейска комисия, UAB VVB

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

| — | да обяви жалбата за допустима и основателна, |
| --- | --- |

—

да обяви жалбата за допустима и основателна,

| — | да отмени изцяло обжалваното съдебно решение, |
| --- | --- |

—

да отмени изцяло обжалваното съдебно решение,

| — | ако Съдът прецени, че фазата на производството позволява това, да отмени Решение за изпълнение C(2016) 2083 final на Комисията от 4 април 2016 година относно разрешенията за търговия с „Tobramycin VVB и свързани с него имена“ — лекарствени продукти за хуманна употреба, съдържащи активното вещество тобрамицин, в рамките на член 29 от Директива 2001/83/EО на Европейския парламент и на Съвета (наричано по-нататък „спорното решение“), в противен случай, да върне делото на Общия съд, |
| --- | --- |

—

ако Съдът прецени, че фазата на производството позволява това, да отмени Решение за изпълнение C(2016) 2083 final на Комисията от 4 април 2016 година относно разрешенията за търговия с „Tobramycin VVB и свързани с него имена“ — лекарствени продукти за хуманна употреба, съдържащи активното вещество тобрамицин, в рамките на член 29 от Директива 2001/83/EО на Европейския парламент и на Съвета (наричано по-нататък „спорното решение“), в противен случай, да върне делото на Общия съд,

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, направени в настоящото и в първоинстанционното производство, |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, направени в настоящото и в първоинстанционното производство,

| — | да осъди UAB VVB да понесе направените от него съдебни разноски в настоящото и в първоинстанционното производство. |
| --- | --- |

—

да осъди UAB VVB да понесе направените от него съдебни разноски в настоящото и в първоинстанционното производство.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания.

Първо основание — грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на понятието „клинично превъзходство“ по смисъла на член 8, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) No 141/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1999 година за лекарствата сираци (1) (регламентът за лекарствата сираци), по-специално с оглед на тълкуването, което дава Общият съд на понятието „съществена полза“ по смисъла на член 3 от посочения регламент.

Второ основание — непълнота на мотивите, изложени от Общия съд в подкрепа на извода му, че TOBI/Tobramycin VVB е по-сигурен от Tobi Podhaler при значителна част от съответното население, особено с оглед на съдържанието на спорното решение.

---

(1)  ОВ L 18, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 233.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/35

---

Жалба, подадена на 8 април 2022 г. от Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 2 февруари 2022 г. по дело T-799/17, Scania и др./Комисия

(Дело C-251/22 P)

(2022/C 213/47)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (представители: D. Arts, advocaat, F. Miotto, avocate, N. De Backer, advocate, C.E. Schillemans, advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, advokater)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателите искат от Съда:

| — | да отмени, изцяло или частично, обжалваното съдебно решение, |
| --- | --- |

—

да отмени, изцяло или частично, обжалваното съдебно решение,

| — | да отмени, изцяло или частично, Решение C(2017) 6467 final на Комисията от 27 септември 2017 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) (дело AT.39824 — Камиони) и/или да отмени съответните глоби или да намали размера им, |
| --- | --- |

—

да отмени, изцяло или частично, Решение C(2017) 6467 final на Комисията от 27 септември 2017 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) (дело AT.39824 — Камиони) и/или да отмени съответните глоби или да намали размера им,

| — | или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение, и |
| --- | --- |

—

или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение, и

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по първоинстанционното производство и по настоящото производство по обжалване. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски по първоинстанционното производство и по настоящото производство по обжалване.

Основания и основни доводи

Жалбоподателите изтъкват следните основания в подкрепа на жалбата:

| 1. | С първото си основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е счел, че Комисията, с приемането на решението за постигане на споразумение (1) и с последващото продължаване на разследването срещу Scania от същия екип, на който е била възложена работата по случая, е нарушила член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е тълкуван в практиката на Съда. |
| --- | --- |

1.

С първото си основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е счел, че Комисията, с приемането на решението за постигане на споразумение (1) и с последващото продължаване на разследването срещу Scania от същия екип, на който е била възложена работата по случая, е нарушила член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е тълкуван в практиката на Съда.

| 2. | С второто си основание жалбоподателите посочват, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че географският обхват на нарушението на германско равнище обхваща цялото ЕИП, въпреки че е ограничен до Германия. |
| --- | --- |

2.

С второто си основание жалбоподателите посочват, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че географският обхват на нарушението на германско равнище обхваща цялото ЕИП, въпреки че е ограничен до Германия.

| 3. | С третото си основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел за единно нарушение поредица от деяния на три различни равнища. |
| --- | --- |

3.

С третото си основание жалбоподателите поддържат, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел за единно нарушение поредица от деяния на три различни равнища.

| 4. | При условията на евентуалност, с четвъртото си основание жалбоподателите посочват, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил глоба за нарушение, за което е изтекъл давностният срок. |
| --- | --- |

4.

При условията на евентуалност, с четвъртото си основание жалбоподателите посочват, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил глоба за нарушение, за което е изтекъл давностният срок.

---

(1)  Решение C(2016) 4673 final на Комисията от 19 юли 2016 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.39824 — Камиони).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/36

---

Определение на председателя на пети състав на Съда от 11 януари 2022 г. (преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof — Германия) — Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Дело C-62/21) (1)

(2022/C 213/48)

Език на производството: немски

Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 189, 17.5.2021 г.

---

Общ съд

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/37

---

Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон I)

(Дело T-277/21) (1)

(Марка на Европейския съюз - Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив - Изображение на тривърхи звезди на черен фон I - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

(2022/C 213/49)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Daimler AG (Щутгарт, Германия) (представител: N. Siebertz, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Schäfer и E. Markakis)

Предмет

Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 март 2021 г. (преписка R 1895/2020-5) относно заявка за регистрация на знак с мотив, изобразяващ тривърхи звезди на черен фон I, като марка на Европейския съюз

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 278, 12.7.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/37

---

Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон II)

(Дело T-278/21) (1)

(Марка на Европейския съюз - Заявка за марка на Европейския съюз, представляваща мотив - Изображение на тривърхи звезди на черен фон II - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

(2022/C 213/50)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Daimler AG (Щутгарт, Германия) (представител: N. Siebertz, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Schäfer и E. Markakis)

Предмет

Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 март 2021 г. (преписка R 1896/2020-5) относно заявка за регистрация на знак с мотив, изобразяващ тривърхи звезди на черен фон II, като марка на Европейския съюз

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 278, 12.7.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/38

---

Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV)

(Дело T-279/21) (1)

(Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз - Изображение на тривърхи звезди на черен фон IV - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

(2022/C 213/51)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Daimler AG (Щутгарт, Германия) (представител: N. Siebertz, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Schäfer и E. Markakis)

Предмет

Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 март 2021 г. (преписка R 1898/2020-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ тривърхи звезди на черен фон IV, като марка на Европейския съюз

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 278, 12.7.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/38

---

Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Daimler/EUIPO (Изображение на тривърхи звезди на черен фон III)

(Дело T-280/21) (1)

(Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз - Изображение на тривърхи звезди на черен фон III - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

(2022/C 213/52)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Daimler AG (Щутгарт, Германия) (представител: N. Siebertz, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: J. Schäfer и E. Markakis)

Предмет

Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 18 март 2021 г. (преписка R 1897/2020-5) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ тривърхи звезди на черен фон III, като марка на Европейския съюз

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Daimler AG да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 278, 12.7.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/39

---

Решение на Общия съд от 30 март 2022 г. — Copal Tree Brands/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

(Дело T-445/21) (1)

(Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „COPALLI“ - По-ранна национална словна марка „COMPAL“ - Относително основание за отказ - Засягане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2017/1001 - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранната марка)

(2022/C 213/53)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Copal Tree Brands, Inc. (Оукланд, Калифорния, Съединени американски щати) (представител: B. Niemann Fadani, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: T. Frydendahl и D. Gája)

Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Sumol + Compal Marcas SA (Карнашиде, Португалия) (представител: A. de Sampaio, адвокат)

Предмет

Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 май 2021 г. (преписка R 1581/2020-2) във връзка с производство по възражение между Sumol + Compal Marcas и Copal Tree Brands

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда Copal Tree Brands, Inc. да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Copal Tree Brands, Inc. да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 368, 13.9.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/39

---

Определение на Общия съд от 24 март 2022 г. — Di Taranto/Европейска прокуратура

(Дело T-368/21) (1)

(Жалба за отмяна - Институционално право - Установяване на засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура - Регламент (ЕС) 2017/1939 - Назначаване на европейски делегирани прокурори на Европейската прокуратура - Производна незаконосъобразност - Кандидати, определени от Италианската република - Назначаване, оспорено пред национална юрисдикция - Недопустимост)

(2022/C 213/54)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Alessandro Di Taranto (Рим, Италия) (представител: G. Pellegrino, адвокат)

Ответник: Европейска прокуратура (представители: L. De Matteis и T. Gut)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение No 34/2021 от 3 май 2021 г. на Колегията на Европейската прокуратура за назначаване на петнадесет европейски делегирани прокурори на Европейската прокуратура в Италианската република

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата като недопустима. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата като недопустима.

| 2) | Осъжда Alessandro Di Taranto да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда Alessandro Di Taranto да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 368, 13.9.2021 г.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/40

---

Определение на председателя на Общия съд от 23 февруари 2022 г. — Atesos medical и др./Комисия

(Дело T-764/21 R)

(Обезпечително производство - Медицински изделия - Директива 93/42/ЕИО - Регламент (ЕС) 2017/745 - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)

(2022/C 213/55)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Atesos medical AG (Арау, Швейцария) и седем други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представители: M. Meulenbelt, B. Natens и I. Willemyns, avocats)

Ответник: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr и C. Vollrath)

Предмет

Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на непубликуваното решение на Комисията с неизвестна дата, което предвижда изтичане на срока на определянето на Schweizerische Vereinigung für Qualitäts — und Management Systeme за орган за оценяване на съответствието на медицински изделия съгласно Директива 93/42/ЕИО от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244) и изваждането му, считано от 28 септември 2021 г., от базата данни на нотифицираните и определени органи.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

| 2) | Не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Не се произнася по съдебните разноски.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/40

---

Определение на председателя на Общия съд от 31 март 2022 г. — AL/Съвет

(Дело T-22/22 R)

(Обезпечително производство - Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Освобождаване от длъжност - Молба за постановяване на временни мерки - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интересите)

(2022/C 213/56)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: AL (представител: R. Rata, avocate)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Alver)

Предмет

Искане на основание на членове 278 и 279 ДФЕС, от една страна, за спиране на изпълнението на решение на Съвета от 27 септември 2021 г., с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание освобождаване от длъжност считано от 1 октомври 2021 г., и от друга страна, за възстановяването му на заеманата от него предишна позиция като длъжностно лице.

Диспозитив

| 1) | Спира изпълнението на решението на Съвета на Европейския съюз от 27 септември 2021 г., с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание освобождаване от длъжност, считано от 1 октомври 2021 г.. |
| --- | --- |

1)

Спира изпълнението на решението на Съвета на Европейския съюз от 27 септември 2021 г., с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание освобождаване от длъжност, считано от 1 октомври 2021 г..

| 2) | Не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Не се произнася по съдебните разноски.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/41

---

Определение на председателя на Общия съд от 30 март 2022 г. — RT France/Съвет

(Дело T-125/22 R)

(Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна - Преустановяване на дейността по излъчване на някои медии - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интересите)

(2022/C 213/57)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: RT France (Булон-Бийкур, Франция) (представител: E. Piwnica, avocat)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Lejeune, R. Meyer и S. Emmerechts)

Предмет

Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение (ОВППС) 2022/351 на Съвета от 1 март 2022 година за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 65, 2022 г., стр. 5) и на Регламент (ЕС) 2022/350 на Съвета от 1 март 2022 година за изменение на Регламент (ЕС) No 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 65, 2022 г., стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля искането за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

| 2) | Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейската комисия, Кралство Белгия, Френската република и Република Полша. |
| --- | --- |

2)

Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейската комисия, Кралство Белгия, Френската република и Република Полша.

| 3) | Не се произнася по съдебните разноски, с изключение на тези на Европейската комисия, Кралство Белгия, Френската република и Република Полша. Последните понасят направените от тях съдебни разноски, свързани с молбата им за встъпване. |
| --- | --- |

3)

Не се произнася по съдебните разноски, с изключение на тези на Европейската комисия, Кралство Белгия, Френската република и Република Полша. Последните понасят направените от тях съдебни разноски, свързани с молбата им за встъпване.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/42

---

Жалба, подадена на 25 март 2022 г. — Ryanair/Комисия

(Дело T-164/22)

(2022/C 213/58)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo и S. Rating, lawyers)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението на Европейската комисия (EС) от 21 декември 2021 г. относно държавна помощ SA.63402 (2021/N) — Португалия — COVID-19: Компенсация за щети на TAP II; и |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Европейската комисия (EС) от 21 декември 2021 г. относно държавна помощ SA.63402 (2021/N) — Португалия — COVID-19: Компенсация за щети на TAP II; и

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: Комисията приложила неправилно член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС и допуснала явна грешка в преценката при своята проверка дали помощта е пропорционална на щетите, причинени от пандемията от COVID-1 |
| --- | --- |

1.

Първо основание: Комисията приложила неправилно член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС и допуснала явна грешка в преценката при своята проверка дали помощта е пропорционална на щетите, причинени от пандемията от COVID-1

| 2. | Второ основание: решението нарушава конкретни разпоредби на ДФЕС и общи принципи на правото на ЕС, които са в основата на либерализацията на въздушния превоз в ЕС от края на 80-те години (т.е. недопускане на дискриминация, свободно предоставяне на услуги и свобода на установяване). |
| --- | --- |

2.

Второ основание: решението нарушава конкретни разпоредби на ДФЕС и общи принципи на правото на ЕС, които са в основата на либерализацията на въздушния превоз в ЕС от края на 80-те години (т.е. недопускане на дискриминация, свободно предоставяне на услуги и свобода на установяване).

| 3. | Трето основание: Комисията не започнала официална процедура по разследване, въпреки наличието на „сериозни затруднения“ и нарушила процесуалните права на жалбоподателя. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: Комисията не започнала официална процедура по разследване, въпреки наличието на „сериозни затруднения“ и нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

| 4. | Четвърто основание: Комисията не изпълнила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: Комисията не изпълнила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/42

---

Жалба, подадена на 6 април 2022 г. — Pharol/Комисия

(Дело T-181/22)

(2022/C 213/59)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: Pharol, SGPS, SA (Лисабон, Португалия) (представители: N. Mimoso Ruiz и L. Bettencourt Nunes, advogados)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да признае законния интерес на жалбоподателя от подаване на настоящата жалба за отмяна съгласно член 263 ДФЕС; |
| --- | --- |

—

да признае законния интерес на жалбоподателя от подаване на настоящата жалба за отмяна съгласно член 263 ДФЕС;

| — | да обяви настоящата жалба за отмяна за редовна и допустима съгласно член 263 ДФЕС; |
| --- | --- |

—

да обяви настоящата жалба за отмяна за редовна и допустима съгласно член 263 ДФЕС;

| — | да отмени Решение C(2022) 324 окончателен от 25.1.2022 г. за изменение на Решение C(2013) 306 окончателен от 23.1.2013 г. относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39839 — Telefónica e Portugal Telecom) съгласно член 264 ДФЕС; |
| --- | --- |

—

да отмени Решение C(2022) 324 окончателен от 25.1.2022 г. за изменение на Решение C(2013) 306 окончателен от 23.1.2013 г. относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39839 — Telefónica e Portugal Telecom) съгласно член 264 ДФЕС;

| — | при условията на евентуалност и съгласно член 264 от ДФЕС, поради изтъкнатите причини да намали наложената на жалбоподателя глоба съгласно член 1 от обжалваното решение; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност и съгласно член 264 от ДФЕС, поради изтъкнатите причини да намали наложената на жалбоподателя глоба съгласно член 1 от обжалваното решение;

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разноските, направени от жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски и разноските, направени от жалбоподателя.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: нарушение на установеното от фактическа страна в решението на Общия съд. Жалбоподателят изтъква, че Решение C(2022) 324 окончателен от 25 януари 2022 г. за изменение на Решение C(2013) 306 окончателен от 23 януари 2013 г. относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39839 — Telefónica e Portugal Telecom) предполага ново тълкуване на клаузата за забрана на конкуренция, което представлява нарушение на установеното от фактически страна и на силата на пресъдено нещо на решението на Общия съд, поради което обжалваното решение следва да бъде отменено. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: нарушение на установеното от фактическа страна в решението на Общия съд. Жалбоподателят изтъква, че Решение C(2022) 324 окончателен от 25 януари 2022 г. за изменение на Решение C(2013) 306 окончателен от 23 януари 2013 г. относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39839 — Telefónica e Portugal Telecom) предполага ново тълкуване на клаузата за забрана на конкуренция, което представлява нарушение на установеното от фактически страна и на силата на пресъдено нещо на решението на Общия съд, поради което обжалваното решение следва да бъде отменено.

| 2. | Второ основание: съществено процесуално нарушение и на правото на правото на защита на Pharol поради несъобщаване на обвиненията в нарушение. Жалбоподателят изтъква, че доколкото е приела ново тълкуване на клаузата за забрана на конкуренция, засягащо изводите относно обхвата на нарушението, Комисията е трябвало да издаде ново съобщение относно обвиненията в нарушение, а това представлява съществено процесуално нарушение и нарушение на правото на защита на жалбоподателя, обосноваващо отмяната на обжалваното решение. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: съществено процесуално нарушение и на правото на правото на защита на Pharol поради несъобщаване на обвиненията в нарушение. Жалбоподателят изтъква, че доколкото е приела ново тълкуване на клаузата за забрана на конкуренция, засягащо изводите относно обхвата на нарушението, Комисията е трябвало да издаде ново съобщение относно обвиненията в нарушение, а това представлява съществено процесуално нарушение и нарушение на правото на защита на жалбоподателя, обосноваващо отмяната на обжалваното решение.

| 3. | Трето основание: грешка при определянето на продажните стойности във връзка с нарушението. Жалбоподателят изтъква, по-специално, че съществен елемент за анализа на съществуването на потенциална конкуренция за целите на точното установяване на продажбите, които пряко или косвено са свързани с нарушението, трябва да бъде действителната възможност за навлизане на всеки от съответните пазари, а именно несъществуването на непреодолими пречки за навлизане и при положение че това се случи, съществуването на реални и конкретни възможности за навлизане на предприятието на всеки от съответните пазари, като не е достатъчна констатацията за липса на непреодолими пречки, направена макар и неправилно от Комисията в обжалваното решение. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: грешка при определянето на продажните стойности във връзка с нарушението. Жалбоподателят изтъква, по-специално, че съществен елемент за анализа на съществуването на потенциална конкуренция за целите на точното установяване на продажбите, които пряко или косвено са свързани с нарушението, трябва да бъде действителната възможност за навлизане на всеки от съответните пазари, а именно несъществуването на непреодолими пречки за навлизане и при положение че това се случи, съществуването на реални и конкретни възможности за навлизане на предприятието на всеки от съответните пазари, като не е достатъчна констатацията за липса на непреодолими пречки, направена макар и неправилно от Комисията в обжалваното решение.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/43

---

Жалба, подадена на 8 април 2022 г. — Ryanair/Комисия

(Дело T-185/22)

(2022/C 213/60)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Ryanair DAC (Суордс, Ирландия) (представители: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo и S. Rating, lawyers)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението на Европейската комисия (EС) от 22 декември 2021 г. относно държавна помощ SA.100121 (2021/N) — Португалия — COVID-19: Компенсация за щети на TAP III и |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Европейската комисия (EС) от 22 декември 2021 г. относно държавна помощ SA.100121 (2021/N) — Португалия — COVID-19: Компенсация за щети на TAP III и

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: Комисията приложила неправилно член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС и допуснала явна грешка в преценката при своята проверка дали помощта е пропорционална на щетите, причинени от пандемията от COVID-19. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: Комисията приложила неправилно член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС и допуснала явна грешка в преценката при своята проверка дали помощта е пропорционална на щетите, причинени от пандемията от COVID-19.

| 2. | Второ основание: решението нарушава конкретни разпоредби на ДФЕС и общи принципи на правото на ЕС, които са в основата на либерализацията на въздушния превоз в ЕС от края на 80-те години (т.е. недопускане на дискриминация, свободно предоставяне на услуги и свобода на установяване). |
| --- | --- |

2.

Второ основание: решението нарушава конкретни разпоредби на ДФЕС и общи принципи на правото на ЕС, които са в основата на либерализацията на въздушния превоз в ЕС от края на 80-те години (т.е. недопускане на дискриминация, свободно предоставяне на услуги и свобода на установяване).

| 3. | Трето основание: Комисията не започнала официална процедура по разследване, въпреки наличието на „сериозни затруднения“ и нарушила процесуалните права на жалбоподателя. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: Комисията не започнала официална процедура по разследване, въпреки наличието на „сериозни затруднения“ и нарушила процесуалните права на жалбоподателя.

| 4. | Четвърто основание: Комисията не изпълнила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: Комисията не изпълнила задължението си да изложи мотиви съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/44

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BNP Paribas/ЕЦБ

(Дело T-186/22)

(2022/C 213/61)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: BNP Paribas (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени раздел 1.10 и раздели 3.10.1—3.10.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., доколкото се него се предписват мерки, които да бъдат взети във връзка с неотменимите ангажименти за плащане, отнасящи се до системите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране, |
| --- | --- |

—

да отмени раздел 1.10 и раздели 3.10.1—3.10.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., доколкото се него се предписват мерки, които да бъдат взети във връзка с неотменимите ангажименти за плащане, отнасящи се до системите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране,

| — | да осъди ответната страна да заплати всички съдебни разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди ответната страна да заплати всички съдебни разноски,

| — | да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: грешка при прилагане на правото и нарушение на член 266 ДФЕС. Жалбоподателят твърди в това отношение, че налагайки в обжалваното решение обща принципна мярка, основана на преценка, която не отчита индивидуалното му пруденциално състояние, ЕЦБ е превишила предоставените ѝ с Регламент No 1024/2013 (1) правомощия, така както те са уточнени в практиката на Общия съд на Европейския съюз. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: грешка при прилагане на правото и нарушение на член 266 ДФЕС. Жалбоподателят твърди в това отношение, че налагайки в обжалваното решение обща принципна мярка, основана на преценка, която не отчита индивидуалното му пруденциално състояние, ЕЦБ е превишила предоставените ѝ с Регламент No 1024/2013 (1) правомощия, така както те са уточнени в практиката на Общия съд на Европейския съюз.

| 2. | Второ основание: явна грешка в преценката и нарушение на принципа на добра администрация. Жалбоподателят смята, че като не е отчела всички меродавни обстоятелства, определящи конкретното му положение, ЕЦБ е направила погрешни заключения относно евентуалните пруденциални рискове за индивидуалното му състояние поради прибягването до неотменимите ангажименти за плащане (наричани по-нататък „ангажиментите“). |
| --- | --- |

2.

Второ основание: явна грешка в преценката и нарушение на принципа на добра администрация. Жалбоподателят смята, че като не е отчела всички меродавни обстоятелства, определящи конкретното му положение, ЕЦБ е направила погрешни заключения относно евентуалните пруденциални рискове за индивидуалното му състояние поради прибягването до неотменимите ангажименти за плащане (наричани по-нататък „ангажиментите“).

| 3. | Трето основание: грешка при прилагане на правото поради лишаване от полезно действие на разпоредбите на правото на Съюза, уреждащи ангажиментие. Според жалбоподателя, тъй като ЕЦБ е основала анализа си на принципни съображения, които могат да доведат единствено до изискване за пълно приспадане на ангажиментите от базовия собствен капитал от първи ред, това щяло да лиши от полезно действие актовете от правото на Съюза, разрешаващи на кредитните институции да прибягват до ангажиментите, за да изпълнят част от задълженията си по отношение на фондовете за преструктуриране и системите за гарантиране на депозитите. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: грешка при прилагане на правото поради лишаване от полезно действие на разпоредбите на правото на Съюза, уреждащи ангажиментие. Според жалбоподателя, тъй като ЕЦБ е основала анализа си на принципни съображения, които могат да доведат единствено до изискване за пълно приспадане на ангажиментите от базовия собствен капитал от първи ред, това щяло да лиши от полезно действие актовете от правото на Съюза, разрешаващи на кредитните институции да прибягват до ангажиментите, за да изпълнят част от задълженията си по отношение на фондовете за преструктуриране и системите за гарантиране на депозитите.

| 4. | Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като ЕЦБ наложила на жалбоподателя неоправдана и несъразмерна с оглед на пруденциалното му състояние мярка на приспадане. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: нарушение на принципа на пропорционалност, тъй като ЕЦБ наложила на жалбоподателя неоправдана и несъразмерна с оглед на пруденциалното му състояние мярка на приспадане.

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 2013 г., стр. 63).

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/45

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — BPCE и др./ЕЦБ

(Дело T-187/22)

(2022/C 213/62)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподатели: BPCE (Париж, Франция) и 51 други жалбоподатели (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателите молят Общия съд:

| — | да отмени раздел 1.3 и раздели 3.3.1—3.3.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., доколкото се него се предписват мерки, които да бъдат взети във връзка с неотменимите ангажименти за плащане, отнасящи се до системите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране, |
| --- | --- |

—

да отмени раздел 1.3 и раздели 3.3.1—3.3.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., доколкото се него се предписват мерки, които да бъдат взети във връзка с неотменимите ангажименти за плащане, отнасящи се до системите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране,

| — | да осъди ответната страна да заплати всички съдебни разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди ответната страна да заплати всички съдебни разноски,

| — | да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват четири основания, които са идентични или сходни с изложените по дело T-186/22, BNP Paribas/ЕЦБ.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/46

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Crédit agricole и др./ЕЦБ

(Дело T-188/22)

(2022/C 213/63)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподатели: Crédit agricole SA (Монтруж, Франция) и още 63 жалбоподатели (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, avocats)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателите искат от Общия съд:

| — | да отмени раздел 1.5 и раздели 3.5.1—3.5.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (заедно с приложенията към него) от 2 февруари 2022 г. в частта, в която се предвиждат мерки за неотменими ангажименти за плащане по отношение на схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране, |
| --- | --- |

—

да отмени раздел 1.5 и раздели 3.5.1—3.5.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (заедно с приложенията към него) от 2 февруари 2022 г. в частта, в която се предвиждат мерки за неотменими ангажименти за плащане по отношение на схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране,

| — | да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски,

| — | да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационно действие, задължаващо ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, поети за други банкови институции за 2021 г., и по-специално тези, които се отнасят до другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационно действие, задължаващо ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, поети за други банкови институции за 2021 г., и по-специално тези, които се отнасят до другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания, които са идентични или сходни с изтъкнатите по дело Т-186/22, BNP Paribas/ЕЦБ.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/46

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Conféderation nationale du Crédit Mutuel и др./ЕЦБ

(Дело T-189/22)

(2022/C 213/64)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподатели: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Париж, Франция) и другите 37 жалбоподатели (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, avocats)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателите молят Общия съд:

| — | да отмени раздели 1.4 и раздели 3.4.1—3.4.8 от решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (заедно с приложенията) от 2 февруари 2022 г., доколкото предписва мерки, които следва да се предприемат във връзка с неотменимите ангажименти за плащане по схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране; |
| --- | --- |

—

да отмени раздели 1.4 и раздели 3.4.1—3.4.8 от решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (заедно с приложенията) от 2 февруари 2022 г., доколкото предписва мерки, които следва да се предприемат във връзка с неотменимите ангажименти за плащане по схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране;

| — | да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски; |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски;

| — | на основание на членове 88 и 89 от Процедурния правилник да приеме процесуално-организационно действие, в резултат на което ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети за други банкови институции за 2021 г., и по-конкретно отнасящите се до другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

на основание на членове 88 и 89 от Процедурния правилник да приеме процесуално-организационно действие, в резултат на което ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети за други банкови институции за 2021 г., и по-конкретно отнасящите се до другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата жалбоподателите навеждат четири основания, които са идентични или сходни на посочените по дело T-186/22, BNP Paribas/ЕЦБ.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/47

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Banque postale/ЕЦБ

(Дело T-190/22)

(2022/C 213/65)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Banque postale (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, avocats)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени раздел 1.5 и раздели 3.5.1—3.5.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (заедно с приложенията към него) от 2 февруари 2022 г. в частта, в която се предвиждат мерки за неотменими ангажименти за плащане по отношение на схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране, |
| --- | --- |

—

да отмени раздел 1.5 и раздели 3.5.1—3.5.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (заедно с приложенията към него) от 2 февруари 2022 г. в частта, в която се предвиждат мерки за неотменими ангажименти за плащане по отношение на схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране,

| — | да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски,

| — | да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационно действие, задължаващо ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, поети за други банкови институции за 2021 г., и по-специално тези, които се отнасят до другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационно действие, задължаващо ЕЦБ да съобщи решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, поети за други банкови институции за 2021 г., и по-специално тези, които се отнасят до другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания, които са идентични или сходни с изтъкнатите по дело Т-186/22, BNP Paribas/ЕЦБ.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/47

---

Жалба, подадена на 12 април 2022 г. — Société générale/ЕЦБ

(Дело T-191/22)

(2022/C 213/66)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Société générale (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi и M. Dalon, адвокати)

Ответник: Европейска централна банка

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени раздел 1.6 и раздели 3.6.1—3.6.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., в частта му, в която определя мерките, които следва да се предприемат във връзка с неотменимите ангажименти за плащане по схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране, |
| --- | --- |

—

да отмени раздел 1.6 и раздели 3.6.1—3.6.8 от Решение на ЕЦБ No ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (заедно с приложенията му) от 2 февруари 2022 г., в частта му, в която определя мерките, които следва да се предприемат във връзка с неотменимите ангажименти за плащане по схемите за гарантиране на депозитите или фондовете за преструктуриране,

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски,

| — | да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции. |
| --- | --- |

—

да приеме на основание членове 88 и 89 от Процедурния правилник процесуално-организационни действия, като поиска от ЕЦБ да изпрати решенията относно неотменимите ангажименти за плащане, взети по отношение на други банкови институции за 2021 г., и в частност решенията по отношение на другите френски банкови институции.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата, които са идентични или сходни с посочените в рамките на дело T-186/22, BNP Paribas/ЕЦБ.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/48

---

Жалба, подадена на 15 април 2022 г. — OT/Съвет

(Дело T-193/22)

(2022/C 213/67)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: OT (представители: J.-P. Hordies и C. Sand, avocats)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/427 на Съвета от 15 март 2022 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 87, 2022 г., стp. 1) в частта, в която засяга жалбоподателят; |
| --- | --- |

—

да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/427 на Съвета от 15 март 2022 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 87, 2022 г., стp. 1) в частта, в която засяга жалбоподателят;

| — | да отмени Решение (ОВППС) 2022/429 на Съвета от 15 март 2022 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 87, 2022 г., стp. 44) в частта, в която засяга жалбоподателят; |
| --- | --- |

—

да отмени Решение (ОВППС) 2022/429 на Съвета от 15 март 2022 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 87, 2022 г., стp. 44) в частта, в която засяга жалбоподателят;

| — | да осъди Съвета да заплати разходите и съдебните разноски, в това число направените от жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета да заплати разходите и съдебните разноски, в това число направените от жалбоподателя.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: възражение за незаконосъобразност на член 1, точки г) и ж) от Регламент (ЕС) 2022/330 на Съвета от 25 февруари 2022 година за изменение на Регламент (ЕС) No 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 51, 2022 г., стp. 1) и нарушаване на принципите на равно третиране, на правната сигурност и на добрата администрация. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: възражение за незаконосъобразност на член 1, точки г) и ж) от Регламент (ЕС) 2022/330 на Съвета от 25 февруари 2022 година за изменение на Регламент (ЕС) No 269/2014 относно ограничителни мерки по отношение на действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (OВ L 51, 2022 г., стp. 1) и нарушаване на принципите на равно третиране, на правната сигурност и на добрата администрация.

| 2. | Второ основание: нарушаване на членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 2 и 3 от Конвенцията от Ню Йорк за правата на детето и на член 8 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: нарушаване на членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на членове 2 и 3 от Конвенцията от Ню Йорк за правата на детето и на член 8 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи.

| 3. | Трето основание: неизпълнение на задължението за мотивиране. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: неизпълнение на задължението за мотивиране.

| 4. | Четвърто основание: нарушаване на правото на защита. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: нарушаване на правото на защита.

| 5. | Пето основание: явна грешка в преценката на фактите. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: явна грешка в преценката на фактите.

| 6. | Шесто основание: нарушаване на принципа на пропорционалност. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: нарушаване на принципа на пропорционалност.

| 7. | Седмо основание: непропорционално нарушаване на правото на собственост, на свободата на стопанската инициатива и на правото да се упражнява професия. |
| --- | --- |

7.

Седмо основание: непропорционално нарушаване на правото на собственост, на свободата на стопанската инициатива и на правото да се упражнява професия.

---

| 30.5.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 213/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 213/49

---

Определение на Общия съд от 28 март 2022 г. — El Corte Inglés/EUIPO — Rimex Trading (UNK UNIK)

(Дело T-144/21) (1)

(2022/C 213/68)

Език на производството: испански

Председателят на пети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 163, 3.5.2021 г.

---