# Službeni list C 213/30.

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 213 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 65.30. svibnja 2022. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 213

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 65.30. svibnja 2022.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2022/C 213/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2022/C 213/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2022/C 213/02 | Predmet C-116/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Timişoara – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Programi izravne potpore – Zajednička pravila – Program jedinstvenih plaćanja po površini – Uredba (EZ) br. 73/2009 – Članak 2. točka (c) – Pojam poljoprivredna aktivnost – Članak 35. – Uredba (EZ) br. 1122/2009 – Nacionalni propis kojim se nalaže podnošenje pravne isprave kojom se utvrđuje pravo na uporabu poljoprivredne parcele koja je stavljena na raspolaganje poljoprivredniku u okviru ugovora o koncesiji i kojim se valjanost takvog ugovora uvjetuje time da budući koncesionar bude uzgajivač ili vlasnik životinja – Koncesionar pašnjaka koji je sklopio ugovor o suradnji s uzgajivačima životinja – Pravomoćnost) | 2 |
| 2022/C 213/03 | Predmet C-140/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničke komunikacije – Povjerljivost komunikacija – Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga – Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji – Pristup zadržanim podacima – Naknadni sudski nadzor – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 7., 8. i 11. i članak 52. stavak 1. – Mogućnost za nacionalni sud da vremenski ograniči utvrđenje nevaljanosti nacionalnog zakonodavstva neusklađenog s pravom Unije – Isključenost) | 3 |
| 2022/C 213/04 | Predmet C-161/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. – Europska komisija/Vijeće Europske unije (Tužba za poništenje – Odluka Vijeća sadržana u aktu Odbora stalnih predstavnika (Coreper) od 5. veljače 2020. o odobravanju upućivanja podneska Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) u pogledu uvođenja smjernica o životnom ciklusu za procjenu emisija stakleničkih plinova koje održiva alternativna goriva stvaraju u fazi od izvora do spremnika – Članak 17. stavak 1. UEU-a – Vanjsko predstavljanje Europske unije – Upućivanje tog podneska IMO-u koje je u ime država članica i Komisije provela država članica u svojstvu predsjedavateljice Vijećem) | 5 |
| 2022/C 213/05 | Predmet C-176/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Programi izravne potpore – Zajednička pravila – Program jedinstvenih plaćanja po površini – Uredba (EU) br. 1307/2013 – Članak 4. stavak 1. točke (a) i (c) i članka 4. stavak 2. točka (b) – Nacionalni propis kojim se izravna potpora uvjetuje time da poljoprivrednik ima vlastite životinje – Članak 9. stavak 1. – Pojam aktivni poljoprivrednik – Uredba (EU) br. 1306/2013 – Članak 60. – Klauzula o izbjegavanju – Pojam umjetno stvoreni uvjeti) | 5 |
| 2022/C 213/06 | Predmet C-228/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Niedersächsisches Finanzgericht – Njemačka) – I GmbH/Finanzamt H (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 132. stavak 1. točka (b) – Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa – Izuzeće bolničke i medicinske zaštite – Privatne bolnice – Valjano priznate institucije – Slični socijalni uvjeti) | 6 |
| 2022/C 213/07 | Predmet C-236/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italija) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članci 2. i 4. – Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC – Članak 4. – Načelo nediskriminacije – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Mirovni suci i redovni suci – Članak 5. – Mjere za sankcioniranje zlouporabe ugovora na neodređeno vrijeme – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. – Plaćeni godišnji odmor) | 7 |
| 2022/C 213/08 | Predmet C-333/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 44. – Mjesto pružanja usluga – Provedbena uredba (EU) br. 282/2011 – Članak 11. stavak 1. – Pružanje usluga – Mjesto oporezivanja – Pojam stalni poslovni nastan – Društvo iz jedne države članice povezano s društvom koje se nalazi u drugoj državi članici – Primjerena struktura osoblja i tehničkih sredstava – Sposobnost stalnog poslovnog nastana da prima i koristi se uslugama za vlastite potrebe – Marketinške i regulatorne usluge te usluge oglašavanja i zastupanja koje povezano društvo pruža društvu primatelju) | 8 |
| 2022/C 213/09 | Predmet C-342/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Članci 63. i 65. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Ograničenja – Porez na prihod pravnih osoba – Oslobođenje investicijskih fondova od poreza – Uvjeti za oslobođenje od poreza – Uvjet koji se odnosi na osnivanje fonda u skladu s ugovornim odnosom) | 9 |
| 2022/C 213/10 | Predmet C-385/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Španjolska) – EL, TP/Caixabank SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13/EEZ – Načelo djelotvornosti – Načelo ekvivalentnosti – Sudski postupak kojim se utvrđuje nepoštenost ugovorne odredbe – Ovlast nacionalnog suda da provodi nadzor po službenoj dužnosti – Nacionalni postupak odmjeravanja troškova – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti na ime odvjetničke nagrade) | 9 |
| 2022/C 213/11 | Predmet C-429/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. – Solar Ileias Bompaina AE/Europska komisija (Žalba – Državne potpore – Tržište opskrbe električnom energijom proizvedenom iz obnovljivih izvora – Nacionalno zakonodavstvo koje navodno ima za učinak dodjelu nezakonite prednosti opskrbljivačima električne energije – Pritužba Europskoj komisiji – Odluka o odbijanju bez pokretanja formalnog istražnog postupka – Tužba za poništenje – Uredba (EU) 2015/1589 – Članak 1. točka (h) – Pojam zainteresirana strana – Nedopuštenost) | 10 |
| 2022/C 213/12 | Spojeni predmeti C-447/20 i C-448/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 – Vlastita sredstva Europske unije – Zaštita financijskih interesa Unije – Pokretanje postupka protiv nepravilnosti – Članak 4. – Donošenje upravnih mjera – Članak 3. stavak 1. – Rok zastare za pokretanje postupka – Istek – Mogućnost isticanja u okviru postupka prisilne naplate – Članak 3. stavak 2. – Rok za izvršenje – Primjenjivost – Dan od kojega rok počinje teći – Prekid i suspenzija – Margina prosudbe država članica) | 11 |
| 2022/C 213/13 | Predmet C-489/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinski zakonik Unije – Gašenje carinskog duga – Roba koja je nezakonito unesena na carinsko područje Unije – Oduzimanje i zapljena – Direktiva 2008/118/EZ – Trošarine – Direktiva 2006/112/EZ – Porez na dodanu vrijednost – Oporezivi događaj – Obveza obračunavanja) | 12 |
| 2022/C 213/14 | Predmet C-561/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Bruxelles – Belgija) – Q, R, S/United Airlines, Inc. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Izravno povezan let koji se sastoji od dvaju dijelova leta – Dužlje kašnjenje na konačno odredište do kojeg je došlo zbog drugog dijela tog leta između dviju zračnih luka treće zemlje – Valjanost te uredbe s obzirom na međunarodno pravo) | 12 |
| 2022/C 213/15 | Predmet C-568/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – J/H Limited (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Područje primjene – Članak 2. točka (a) – Pojam odluka – Platni nalog izdan u drugoj državi članici nakon skraćenog ispitivanja u kontradiktornom postupku odluke donesene u trećoj državi – Članak 39. – Izvršnost u državama članicama) | 13 |
| 2022/C 213/16 | Predmet C-645/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – VA, ZA/TP (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 650/2012 – Članak 10. – Supsidijarna nadležnost u nasljednim stvarima – Uobičajeno boravište umrlog u trenutku njegove smrti koje se nalazi u državi koja nije vezana Uredbom (EU) br. 650/2012 – Umrli koji ima državljanstvo države članice i ima imovinu u toj državi članici – Obveza suda predmetne države članice pred kojim je pokrenut postupak da po službenoj dužnosti ispita kriterije svoje supsidijarne nadležnosti – Određivanje upravitelja ostavinom) | 14 |
| 2022/C 213/17 | Predmet C-668/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Y GmbH/Hauptzollamt (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Razvrstavanje robe – Tarifni brojevi 1302, 3301 i 3302 – Ekstrahirana oleo smola vanilije – Trošarine – Direktiva 92/83/EEZ – Oslobođenja – Članak 27. stavak 1. točka (e) – Pojam aroma – Direktiva 92/12/EEZ – Odbor za trošarine Europske komisije – Nadležnosti) | 14 |
| 2022/C 213/18 | Spojeni predmeti C-102/21 i C-103/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italija) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Zahtjev za prethodnu odluku – Potpore koje dodjeljuju države – Program potpora za izgradnju malih hidroelektrana – Alpska i planinska skloništa bez elektroenergetske mreže – Odobrenje Europske komisije – Istek) | 15 |
| 2022/C 213/19 | Predmet C-150/21: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – Postupak koji se odnosi na priznavanje i izvršenje novčane kazne izrečene osobi D. B. (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Uzajamno priznavanje – Okvirna odluka 2005/214/PUP – Izvršenje novčanih kazni – Članak 1. točka (a) podtočka ii. – Odluka kojom se nalaže plaćanje novčane kazne koju je donijelo upravno tijelo – Odluka protiv koje se može podnijeti pravni lijek državnom odvjetniku koji podliježe uputama ministra pravosuđa – Kasniji pravni lijek pred sudom koji ima nadležnost posebno u kaznenim stvarima) | 16 |
| 2022/C 213/20 | Predmet C-249/21: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Bottrop – Njemačka) – Fuhrmann-2-GmbH/B. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2011/83/EU – Članak 8. stavak 2. – Ugovori na daljinu sklopljeni elektroničkim sredstvom – Obveze informiranja koje imaju trgovci – Aktivacija tipke ili slične funkcije namijenjena slanju narudžbe s obvezom plaćanja – Nedvosmisleni izričaj koji odgovara riječima narudžba s obvezom plaćanja – Uzimanje u obzir samo riječi koje se nalaze na tipki ili sličnoj funkciji u svrhu ocjene je li taj izričaj odgovarajući) | 16 |
| 2022/C 213/21 | Predmet C-484/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Španjolska) – F C C i M A B/Caixabank S.A., ranije Bankia S.A. | 17 |
| 2022/C 213/22 | Predmet C-784/21 P: Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-429/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo | 18 |
| 2022/C 213/23 | Predmet C-785/21 P: Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-436/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) | 18 |
| 2022/C 213/24 | Predmet C-810/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Bankia SA/WE i XA | 18 |
| 2022/C 213/25 | Predmet C-811/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB i UK | 19 |
| 2022/C 213/26 | Predmet C-812/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Santander, SA/OG | 19 |
| 2022/C 213/27 | Predmet C-813/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – OK i PI/Banco Sabadell | 20 |
| 2022/C 213/28 | Predmet C-34/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. siječnja 2022. uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgija) – VN/Belgijska Država | 21 |
| 2022/C 213/29 | Predmet C-58/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. siječnja 2022. uputila Curtea de Apel Craiova (Rumunjska) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova | 21 |
| 2022/C 213/30 | Predmet C-61/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2022. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden | 22 |
| 2022/C 213/31 | Predmet C-68/22 P: Žalba koju je 2. veljače 2022. podnijela Europska investicijska banka protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 24. studenoga 2021. u predmetu T-370/20, KL/Europska investicijska banka | 22 |
| 2022/C 213/32 | Predmet C-78/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2022. uputio Vrchní soud v Praze (Češka republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, stečajni upravitelj dužnika GEDEM-STAV a.s. | 23 |
| 2022/C 213/33 | Predmet C-83/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. veljače 2022. uputio Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španjolska) – RTG/Tuk Tuk Travel S. L. | 24 |
| 2022/C 213/34 | Predmet C-87/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK | 25 |
| 2022/C 213/35 | Predmet C-125/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2022. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – X, Y i njihovo šestero maloljetne djece/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 25 |
| 2022/C 213/36 | Predmet C-128/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2022. uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – BV NORDIC INFO/Belgijska Država | 26 |
| 2022/C 213/37 | Predmet C-147/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. ožujka 2022. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) — Kazneni postupak protiv Optuženika 5 | 27 |
| 2022/C 213/38 | Predmet C-151/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2022. uputio Raad van State (Nizozemska) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees | 28 |
| 2022/C 213/39 | Predmet C-164/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2022. uputio Audiencia Nacional (Španjolska) – Postupak protiv Juana | 28 |
| 2022/C 213/40 | Predmet C-177/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2022. uputio Landesgerichts Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH | 29 |
| 2022/C 213/41 | Predmet C-183/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny | 30 |
| 2022/C 213/42 | Predmet C-186/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano | 31 |
| 2022/C 213/43 | Predmet C-191/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Belgija) – ME/État belge | 32 |
| 2022/C 213/44 | Predmet C-196/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputila Corte suprema di cassazione (Italija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia | 33 |
| 2022/C 213/45 | Predmet C-209/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2022. uputio Rayonen sad Lukovit (Bugarska) – kazneni postupak | 34 |
| 2022/C 213/46 | Predmet C-237/22 P: Žalba koju je 4. travnja 2022. podnio Mylan IRE Healthcare Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2022. u predmetu T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisija | 35 |
| 2022/C 213/47 | Predmet C-251/22 P: Žalba koju su 8. travnja 2022. podnijeli Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 2. veljače 2022. u predmetu T-799/17, Scania i drugi/Komisija | 35 |
| 2022/C 213/48 | Predmet C-62/21: Rješenje predsjednika Suda od 11. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 36 |
| | Opći sud |
| 2022/C 213/49 | Predmet T-277/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I) (Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) | 37 |
| 2022/C 213/50 | Predmet T-278/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II) (Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) | 37 |
| 2022/C 213/51 | Predmet T-279/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV) (Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) | 38 |
| 2022/C 213/52 | Predmet T-280/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III) (Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) | 38 |
| 2022/C 213/53 | Predmet T-445/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije COPALLI – Raniji verbalni nacionalni žig COMPAL – Relativni razlog za odbijanje – Povreda ugleda – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga) | 39 |
| 2022/C 213/54 | Predmet T-368/21: Rješenje Općeg suda od 24. ožujka 2022. – Di Taranto/Ured europskog javnog tužitelja (Tužba za poništenje – Institucionalno pravo – Pojačana suradnja u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja – Uredba (EU) 2017/1939 – Imenovanje delegiranih europskih javnih tužitelja Ureda europskog javnog tužitelja – Izvedena nezakonitost – Kandidati koje je predložila Talijanska Republika – Prijedlog osporen pred nacionalnim sudom – Nedopuštenost) | 39 |
| 2022/C 213/55 | Predmet T-764/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. veljače 2022. – Atesos medical i dr./Komisija (Privremena pravna zaštita – Medicinski proizvodi – Direktiva 93/42/EEZ – Uredba (EU) 2017/745 – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti) | 40 |
| 2022/C 213/56 | Predmet T-22/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 31. ožujka 2022. – AL/Vijeće (Privremena pravna zaštita – Javna služba – Dužnosnici – Stegovni postupak – Udaljavanje s radnog mjesta – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Hitnost – Fumus boni juris – Odvagivanje interesa) | 40 |
| 2022/C 213/57 | Predmet T-125/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. ožujka 2022. – RT France/Vijeće (Privremena pravna zaštita – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini – Suspenzija emitiranja određenih medija – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti – Odvagivanje interesa) | 41 |
| 2022/C 213/58 | Predmet T-164/22: Tužba podnesena 25. ožujka 2022. – Ryanair/Komisija | 42 |
| 2022/C 213/59 | Predmet T-181/22: Tužba podnesena 6. travnja 2022. – Pharol/Komisija | 42 |
| 2022/C 213/60 | Predmet T-185/22: Tužba podnesena 8. travnja 2022. – Ryanair/Komisija | 43 |
| 2022/C 213/61 | Predmet T-186/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BNP Paribas/ESB | 44 |
| 2022/C 213/62 | Predmet T-187/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BPCE i dr./ESB | 45 |
| 2022/C 213/63 | Predmet T-188/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Crédit agricole i dr./ESB | 46 |
| 2022/C 213/64 | Predmet T-189/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Conféderation nationale du Crédit Mutuel i dr./ESB | 46 |
| 2022/C 213/65 | Predmet T-190/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Banque postale/ESB | 47 |
| 2022/C 213/66 | Predmet T-191/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Société générale/ESB | 47 |
| 2022/C 213/67 | Predmet T-193/22: Tužba podnesena 15. travnja 2022 – OT/Vijeće | 48 |
| 2022/C 213/68 | Predmet T-144/21: Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2022. – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK) | 49 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2022/C 213/02

Predmet C-116/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Timişoara – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Programi izravne potpore – Zajednička pravila – Program jedinstvenih plaćanja po površini – Uredba (EZ) br. 73/2009 – Članak 2. točka (c) – Pojam poljoprivredna aktivnost – Članak 35. – Uredba (EZ) br. 1122/2009 – Nacionalni propis kojim se nalaže podnošenje pravne isprave kojom se utvrđuje pravo na uporabu poljoprivredne parcele koja je stavljena na raspolaganje poljoprivredniku u okviru ugovora o koncesiji i kojim se valjanost takvog ugovora uvjetuje time da budući koncesionar bude uzgajivač ili vlasnik životinja – Koncesionar pašnjaka koji je sklopio ugovor o suradnji s uzgajivačima životinja – Pravomoćnost)

2

2022/C 213/03

Predmet C-140/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničke komunikacije – Povjerljivost komunikacija – Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga – Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji – Pristup zadržanim podacima – Naknadni sudski nadzor – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 7., 8. i 11. i članak 52. stavak 1. – Mogućnost za nacionalni sud da vremenski ograniči utvrđenje nevaljanosti nacionalnog zakonodavstva neusklađenog s pravom Unije – Isključenost)

3

2022/C 213/04

Predmet C-161/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. – Europska komisija/Vijeće Europske unije (Tužba za poništenje – Odluka Vijeća sadržana u aktu Odbora stalnih predstavnika (Coreper) od 5. veljače 2020. o odobravanju upućivanja podneska Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) u pogledu uvođenja smjernica o životnom ciklusu za procjenu emisija stakleničkih plinova koje održiva alternativna goriva stvaraju u fazi od izvora do spremnika – Članak 17. stavak 1. UEU-a – Vanjsko predstavljanje Europske unije – Upućivanje tog podneska IMO-u koje je u ime država članica i Komisije provela država članica u svojstvu predsjedavateljice Vijećem)

5

2022/C 213/05

Predmet C-176/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Programi izravne potpore – Zajednička pravila – Program jedinstvenih plaćanja po površini – Uredba (EU) br. 1307/2013 – Članak 4. stavak 1. točke (a) i (c) i članka 4. stavak 2. točka (b) – Nacionalni propis kojim se izravna potpora uvjetuje time da poljoprivrednik ima vlastite životinje – Članak 9. stavak 1. – Pojam aktivni poljoprivrednik – Uredba (EU) br. 1306/2013 – Članak 60. – Klauzula o izbjegavanju – Pojam umjetno stvoreni uvjeti)

5

2022/C 213/06

Predmet C-228/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Niedersächsisches Finanzgericht – Njemačka) – I GmbH/Finanzamt H (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 132. stavak 1. točka (b) – Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa – Izuzeće bolničke i medicinske zaštite – Privatne bolnice – Valjano priznate institucije – Slični socijalni uvjeti)

6

2022/C 213/07

Predmet C-236/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italija) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članci 2. i 4. – Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC – Članak 4. – Načelo nediskriminacije – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Mirovni suci i redovni suci – Članak 5. – Mjere za sankcioniranje zlouporabe ugovora na neodređeno vrijeme – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. – Plaćeni godišnji odmor)

7

2022/C 213/08

Predmet C-333/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Zahtjev za prethodnu odluku – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 44. – Mjesto pružanja usluga – Provedbena uredba (EU) br. 282/2011 – Članak 11. stavak 1. – Pružanje usluga – Mjesto oporezivanja – Pojam stalni poslovni nastan – Društvo iz jedne države članice povezano s društvom koje se nalazi u drugoj državi članici – Primjerena struktura osoblja i tehničkih sredstava – Sposobnost stalnog poslovnog nastana da prima i koristi se uslugama za vlastite potrebe – Marketinške i regulatorne usluge te usluge oglašavanja i zastupanja koje povezano društvo pruža društvu primatelju)

8

2022/C 213/09

Predmet C-342/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Članci 63. i 65. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Ograničenja – Porez na prihod pravnih osoba – Oslobođenje investicijskih fondova od poreza – Uvjeti za oslobođenje od poreza – Uvjet koji se odnosi na osnivanje fonda u skladu s ugovornim odnosom)

9

2022/C 213/10

Predmet C-385/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Španjolska) – EL, TP/Caixabank SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13/EEZ – Načelo djelotvornosti – Načelo ekvivalentnosti – Sudski postupak kojim se utvrđuje nepoštenost ugovorne odredbe – Ovlast nacionalnog suda da provodi nadzor po službenoj dužnosti – Nacionalni postupak odmjeravanja troškova – Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti na ime odvjetničke nagrade)

o

9

2022/C 213/11

Predmet C-429/20 P: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. – Solar Ileias Bompaina AE/Europska komisija (Žalba – Državne potpore – Tržište opskrbe električnom energijom proizvedenom iz obnovljivih izvora – Nacionalno zakonodavstvo koje navodno ima za učinak dodjelu nezakonite prednosti opskrbljivačima električne energije – Pritužba Europskoj komisiji – Odluka o odbijanju bez pokretanja formalnog istražnog postupka – Tužba za poništenje – Uredba (EU) 2015/1589 – Članak 1. točka (h) – Pojam zainteresirana strana – Nedopuštenost)

10

2022/C 213/12

Spojeni predmeti C-447/20 i C-448/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 – Vlastita sredstva Europske unije – Zaštita financijskih interesa Unije – Pokretanje postupka protiv nepravilnosti – Članak 4. – Donošenje upravnih mjera – Članak 3. stavak 1. – Rok zastare za pokretanje postupka – Istek – Mogućnost isticanja u okviru postupka prisilne naplate – Članak 3. stavak 2. – Rok za izvršenje – Primjenjivost – Dan od kojega rok počinje teći – Prekid i suspenzija – Margina prosudbe država članica)

11

2022/C 213/13

Predmet C-489/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Zahtjev za prethodnu odluku – Carinski zakonik Unije – Gašenje carinskog duga – Roba koja je nezakonito unesena na carinsko područje Unije – Oduzimanje i zapljena – Direktiva 2008/118/EZ – Trošarine – Direktiva 2006/112/EZ – Porez na dodanu vrijednost – Oporezivi događaj – Obveza obračunavanja)

12

2022/C 213/14

Predmet C-561/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Bruxelles – Belgija) – Q, R, S/United Airlines, Inc. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Uredba (EZ) br. 261/2004 – Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta – Izravno povezan let koji se sastoji od dvaju dijelova leta – Dužlje kašnjenje na konačno odredište do kojeg je došlo zbog drugog dijela tog leta između dviju zračnih luka treće zemlje – Valjanost te uredbe s obzirom na međunarodno pravo)

12

2022/C 213/15

Predmet C-568/20: Presuda Suda (treće vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – J/H Limited (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Područje primjene – Članak 2. točka (a) – Pojam odluka – Platni nalog izdan u drugoj državi članici nakon skraćenog ispitivanja u kontradiktornom postupku odluke donesene u trećoj državi – Članak 39. – Izvršnost u državama članicama)

13

2022/C 213/16

Predmet C-645/20: Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – VA, ZA/TP (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br. 650/2012 – Članak 10. – Supsidijarna nadležnost u nasljednim stvarima – Uobičajeno boravište umrlog u trenutku njegove smrti koje se nalazi u državi koja nije vezana Uredbom (EU) br. 650/2012 – Umrli koji ima državljanstvo države članice i ima imovinu u toj državi članici – Obveza suda predmetne države članice pred kojim je pokrenut postupak da po službenoj dužnosti ispita kriterije svoje supsidijarne nadležnosti – Određivanje upravitelja ostavinom)

14

2022/C 213/17

Predmet C-668/20: Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Y GmbH/Hauptzollamt (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – Razvrstavanje robe – Tarifni brojevi 1302, 3301 i 3302 – Ekstrahirana oleo smola vanilije – Trošarine – Direktiva 92/83/EEZ – Oslobođenja – Članak 27. stavak 1. točka (e) – Pojam aroma – Direktiva 92/12/EEZ – Odbor za trošarine Europske komisije – Nadležnosti)

14

2022/C 213/18

Spojeni predmeti C-102/21 i C-103/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italija) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Zahtjev za prethodnu odluku – Potpore koje dodjeljuju države – Program potpora za izgradnju malih hidroelektrana – Alpska i planinska skloništa bez elektroenergetske mreže – Odobrenje Europske komisije – Istek)

15

2022/C 213/19

Predmet C-150/21: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – Postupak koji se odnosi na priznavanje i izvršenje novčane kazne izrečene osobi D. B. (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Uzajamno priznavanje – Okvirna odluka 2005/214/PUP – Izvršenje novčanih kazni – Članak 1. točka (a) podtočka ii. – Odluka kojom se nalaže plaćanje novčane kazne koju je donijelo upravno tijelo – Odluka protiv koje se može podnijeti pravni lijek državnom odvjetniku koji podliježe uputama ministra pravosuđa – Kasniji pravni lijek pred sudom koji ima nadležnost posebno u kaznenim stvarima)

16

2022/C 213/20

Predmet C-249/21: Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Bottrop – Njemačka) – Fuhrmann-2-GmbH/B. (Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita potrošača – Direktiva 2011/83/EU – Članak 8. stavak 2. – Ugovori na daljinu sklopljeni elektroničkim sredstvom – Obveze informiranja koje imaju trgovci – Aktivacija tipke ili slične funkcije namijenjena slanju narudžbe s obvezom plaćanja – Nedvosmisleni izričaj koji odgovara riječima narudžba s obvezom plaćanja – Uzimanje u obzir samo riječi koje se nalaze na tipki ili sličnoj funkciji u svrhu ocjene je li taj izričaj odgovarajući)

16

2022/C 213/21

Predmet C-484/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Španjolska) – F C C i M A B/Caixabank S.A., ranije Bankia S.A.

o

17

2022/C 213/22

Predmet C-784/21 P: Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-429/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

18

2022/C 213/23

Predmet C-785/21 P: Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-436/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

18

2022/C 213/24

Predmet C-810/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Bankia SA/WE i XA

18

2022/C 213/25

Predmet C-811/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB i UK

19

2022/C 213/26

Predmet C-812/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Santander, SA/OG

19

2022/C 213/27

Predmet C-813/21: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – OK i PI/Banco Sabadell

20

2022/C 213/28

Predmet C-34/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. siječnja 2022. uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgija) – VN/Belgijska Država

21

2022/C 213/29

Predmet C-58/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. siječnja 2022. uputila Curtea de Apel Craiova (Rumunjska) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

21

2022/C 213/30

Predmet C-61/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2022. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

22

2022/C 213/31

Predmet C-68/22 P: Žalba koju je 2. veljače 2022. podnijela Europska investicijska banka protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 24. studenoga 2021. u predmetu T-370/20, KL/Europska investicijska banka

22

2022/C 213/32

Predmet C-78/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2022. uputio Vrchní soud v Praze (Češka republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, stečajni upravitelj dužnika GEDEM-STAV a.s.

23

2022/C 213/33

Predmet C-83/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. veljače 2022. uputio Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španjolska) – RTG/Tuk Tuk Travel S. L.

24

2022/C 213/34

Predmet C-87/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK

25

2022/C 213/35

Predmet C-125/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2022. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – X, Y i njihovo šestero maloljetne djece/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

25

2022/C 213/36

Predmet C-128/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2022. uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – BV NORDIC INFO/Belgijska Država

26

2022/C 213/37

Predmet C-147/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. ožujka 2022. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) — Kazneni postupak protiv Optuženika 5

27

2022/C 213/38

Predmet C-151/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2022. uputio Raad van State (Nizozemska) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees

28

2022/C 213/39

Predmet C-164/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2022. uputio Audiencia Nacional (Španjolska) – Postupak protiv Juana

28

2022/C 213/40

Predmet C-177/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2022. uputio Landesgerichts Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH

29

2022/C 213/41

Predmet C-183/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

30

2022/C 213/42

Predmet C-186/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

31

2022/C 213/43

Predmet C-191/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Belgija) – ME/État belge

32

2022/C 213/44

Predmet C-196/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputila Corte suprema di cassazione (Italija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

33

2022/C 213/45

Predmet C-209/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2022. uputio Rayonen sad Lukovit (Bugarska) – kazneni postupak

34

2022/C 213/46

Predmet C-237/22 P: Žalba koju je 4. travnja 2022. podnio Mylan IRE Healthcare Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2022. u predmetu T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisija

35

2022/C 213/47

Predmet C-251/22 P: Žalba koju su 8. travnja 2022. podnijeli Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 2. veljače 2022. u predmetu T-799/17, Scania i drugi/Komisija

35

2022/C 213/48

Predmet C-62/21: Rješenje predsjednika Suda od 11. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

36

Opći sud

2022/C 213/49

Predmet T-277/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I) (Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

37

2022/C 213/50

Predmet T-278/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II) (Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

37

2022/C 213/51

Predmet T-279/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV) (Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

38

2022/C 213/52

Predmet T-280/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III) (Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije – Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III – Apsolutni razlog za odbijanje – Nepostojanje razlikovnog karaktera – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)

38

2022/C 213/53

Predmet T-445/21: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije COPALLI – Raniji verbalni nacionalni žig COMPAL – Relativni razlog za odbijanje – Povreda ugleda – Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 – Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga)

39

2022/C 213/54

Predmet T-368/21: Rješenje Općeg suda od 24. ožujka 2022. – Di Taranto/Ured europskog javnog tužitelja (Tužba za poništenje – Institucionalno pravo – Pojačana suradnja u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja – Uredba (EU) 2017/1939 – Imenovanje delegiranih europskih javnih tužitelja Ureda europskog javnog tužitelja – Izvedena nezakonitost – Kandidati koje je predložila Talijanska Republika – Prijedlog osporen pred nacionalnim sudom – Nedopuštenost)

39

2022/C 213/55

Predmet T-764/21 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. veljače 2022. – Atesos medical i dr./Komisija (Privremena pravna zaštita – Medicinski proizvodi – Direktiva 93/42/EEZ – Uredba (EU) 2017/745 – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti)

40

2022/C 213/56

Predmet T-22/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 31. ožujka 2022. – AL/Vijeće (Privremena pravna zaštita – Javna služba – Dužnosnici – Stegovni postupak – Udaljavanje s radnog mjesta – Zahtjev za određivanje privremenih mjera – Hitnost – Fumus boni juris – Odvagivanje interesa)

40

2022/C 213/57

Predmet T-125/22 R: Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. ožujka 2022. – RT France/Vijeće (Privremena pravna zaštita – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini – Suspenzija emitiranja određenih medija – Zahtjev za suspenziju primjene – Nepostojanje hitnosti – Odvagivanje interesa)

41

2022/C 213/58

Predmet T-164/22: Tužba podnesena 25. ožujka 2022. – Ryanair/Komisija

42

2022/C 213/59

Predmet T-181/22: Tužba podnesena 6. travnja 2022. – Pharol/Komisija

42

2022/C 213/60

Predmet T-185/22: Tužba podnesena 8. travnja 2022. – Ryanair/Komisija

43

2022/C 213/61

Predmet T-186/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BNP Paribas/ESB

44

2022/C 213/62

Predmet T-187/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BPCE i dr./ESB

45

2022/C 213/63

Predmet T-188/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Crédit agricole i dr./ESB

46

2022/C 213/64

Predmet T-189/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Conféderation nationale du Crédit Mutuel i dr./ESB

46

2022/C 213/65

Predmet T-190/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Banque postale/ESB

47

2022/C 213/66

Predmet T-191/22: Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Société générale/ESB

47

2022/C 213/67

Predmet T-193/22: Tužba podnesena 15. travnja 2022 – OT/Vijeće

48

2022/C 213/68

Predmet T-144/21: Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2022. – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

49

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2022/C 213/01)

Posljednja objava

SL C 207, 23.5.2022.

Prethodne objave

SL C 198, 16.5.2022.

SL C 191, 10.5.2022.

SL C 171, 25.4.2022.

SL C 165, 19.4.2022.

SL C 158, 11.4.2022.

SL C 148, 4.4.2022.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/2

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Timişoara – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Predmet C-116/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zajednička poljoprivredna politika - Programi izravne potpore - Zajednička pravila - Program jedinstvenih plaćanja po površini - Uredba (EZ) br. 73/2009 - Članak 2. točka (c) - Pojam „poljoprivredna aktivnost” - Članak 35. - Uredba (EZ) br. 1122/2009 - Nacionalni propis kojim se nalaže podnošenje pravne isprave kojom se utvrđuje pravo na uporabu poljoprivredne parcele koja je stavljena na raspolaganje poljoprivredniku u okviru ugovora o koncesiji i kojim se valjanost takvog ugovora uvjetuje time da budući koncesionar bude uzgajivač ili vlasnik životinja - Koncesionar pašnjaka koji je sklopio ugovor o suradnji s uzgajivačima životinja - Pravomoćnost”)

(2022/C 213/02)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Timişoara

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: SC Avio Lucos SRL

Druge stranke u žalbenom postupku: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Izreka

| 1. | Uredbu Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 1310/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013., i Uredbu Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji uvjetuje dobivanje potpore u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini obvezom podnositelja zahtjeva da dokaže da ima „pravo na uporabu” poljoprivredne površine na koju se odnosi taj zahtjev, pod uvjetom da se pritom poštuju ciljevi koji se nastoje postići predmetnim propisom Unije i opća načela prava Unije, osobito načelo proporcionalnosti. |
| --- | --- |

1.

Uredbu Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 1310/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013., i Uredbu Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji uvjetuje dobivanje potpore u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini obvezom podnositelja zahtjeva da dokaže da ima „pravo na uporabu” poljoprivredne površine na koju se odnosi taj zahtjev, pod uvjetom da se pritom poštuju ciljevi koji se nastoje postići predmetnim propisom Unije i opća načela prava Unije, osobito načelo proporcionalnosti.

| 2. | Uredbu br. 73/2009, kako je izmijenjena Uredbom br. 1310/2013, i Uredbu br. 1122/2009 treba tumačiti na način da im se – u konkretnom slučaju u kojem je pravo iskorištavanja poljoprivredne površine korisnik potpore u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini dokazao podnošenjem ugovora o koncesiji za pašnjak koji je u javnom vlasništvu na području teritorijalne upravne jedinice – ne protivi nacionalni propis koji valjanost sklapanja takvog ugovora uvjetuje time da budući koncesionar bude uzgajivač ili vlasnik životinja. |
| --- | --- |

2.

Uredbu br. 73/2009, kako je izmijenjena Uredbom br. 1310/2013, i Uredbu br. 1122/2009 treba tumačiti na način da im se – u konkretnom slučaju u kojem je pravo iskorištavanja poljoprivredne površine korisnik potpore u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini dokazao podnošenjem ugovora o koncesiji za pašnjak koji je u javnom vlasništvu na području teritorijalne upravne jedinice – ne protivi nacionalni propis koji valjanost sklapanja takvog ugovora uvjetuje time da budući koncesionar bude uzgajivač ili vlasnik životinja.

| 3. | Članak 2. točku (c) Uredbe br. 73/2009, kako je izmijenjena Uredbom br. 1310/2013, treba tumačiti na način da pojam „poljoprivredna aktivnost” obuhvaća aktivnost kojom osoba dobije koncesiju na pašnjaku i nakon toga s uzgajivačima životinja sklopi ugovor o suradnji na temelju kojeg oni zemljište na kojem je dana koncesija koriste za ispašu životinja, pri čemu koncesionar zadržava pravo uporabe zemljišta, ali se obvezuje da neće ograničavati aktivnost ispaše i preuzima obvezu radova održavanja pašnjaka, pod uvjetom da ti radovi ispunjavaju uvjete predviđene neobveznim standardom iz Priloga III. toj uredbi. |
| --- | --- |

3.

Članak 2. točku (c) Uredbe br. 73/2009, kako je izmijenjena Uredbom br. 1310/2013, treba tumačiti na način da pojam „poljoprivredna aktivnost” obuhvaća aktivnost kojom osoba dobije koncesiju na pašnjaku i nakon toga s uzgajivačima životinja sklopi ugovor o suradnji na temelju kojeg oni zemljište na kojem je dana koncesija koriste za ispašu životinja, pri čemu koncesionar zadržava pravo uporabe zemljišta, ali se obvezuje da neće ograničavati aktivnost ispaše i preuzima obvezu radova održavanja pašnjaka, pod uvjetom da ti radovi ispunjavaju uvjete predviđene neobveznim standardom iz Priloga III. toj uredbi.

| 4. | Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi primjena, u pravnom poretku države članice, načela pravomoćnosti koja – u okviru spora između istih stranaka koji se odnosi na zakonitost akta o povratu iznosa isplaćenih podnositelju zahtjeva za potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini – onemogućuje sudu pred kojim se vodi postupak da ispita sukladnost nacionalnih zahtjeva koji se odnose na zakonitost isprave o iskorištavanju poljoprivredne površine na koju se odnosi zahtjev za potporu s pravom Unije jer se taj akt o povratu temelji na istim činjenicama između istih stranaka i istom nacionalnom propisu kao što su oni koji su bili predmet ispitivanja prethodne sudske odluke koja je postala konačna. |
| --- | --- |

4.

Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi primjena, u pravnom poretku države članice, načela pravomoćnosti koja – u okviru spora između istih stranaka koji se odnosi na zakonitost akta o povratu iznosa isplaćenih podnositelju zahtjeva za potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini – onemogućuje sudu pred kojim se vodi postupak da ispita sukladnost nacionalnih zahtjeva koji se odnose na zakonitost isprave o iskorištavanju poljoprivredne površine na koju se odnosi zahtjev za potporu s pravom Unije jer se taj akt o povratu temelji na istim činjenicama između istih stranaka i istom nacionalnom propisu kao što su oni koji su bili predmet ispitivanja prethodne sudske odluke koja je postala konačna.

---

(1)  SL C 279, 24. 8. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/3

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supreme Court – Irska) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

(Predmet C-140/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničke komunikacije - Povjerljivost komunikacija - Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga - Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji - Pristup zadržanim podacima - Naknadni sudski nadzor - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 15. stavak 1. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7., 8. i 11. i članak 52. stavak 1. - Mogućnost za nacionalni sud da vremenski ograniči utvrđenje nevaljanosti nacionalnog zakonodavstva neusklađenog s pravom Unije - Isključenost”)

(2022/C 213/03)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: G. D.

Tuženik: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

Izreka

| 1. | Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., u vezi s člancima 7., 8. i 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protive zakonske mjere kojima je, u svrhe borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti predviđeno opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji. S druge strane, navedenom članku 15. stavku 1., u vezi s člancima 7., 8. i 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje, ne protive se zakonske mjere koje u svrhe borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti predviđaju






  — | ciljano zadržavanje podataka o prometu i lokaciji koje je ograničeno na temelju objektivnih i nediskriminatornih kriterija, ovisno o kategorijama dotičnih osoba ili posredstvom zemljopisnog kriterija, za razdoblje koje je vremenski ograničeno na ono što je strogo nužno, ali se može produljiti; |
| --- | --- | --- |

1.

Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., u vezi s člancima 7., 8. i 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protive zakonske mjere kojima je, u svrhe borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti predviđeno opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji. S druge strane, navedenom članku 15. stavku 1., u vezi s člancima 7., 8. i 11. kao i člankom 52. stavkom 1. Povelje, ne protive se zakonske mjere koje u svrhe borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti predviđaju

—

ciljano zadržavanje podataka o prometu i lokaciji koje je ograničeno na temelju objektivnih i nediskriminatornih kriterija, ovisno o kategorijama dotičnih osoba ili posredstvom zemljopisnog kriterija, za razdoblje koje je vremenski ograničeno na ono što je strogo nužno, ali se može produljiti;

| — | opće i neselektivno zadržavanje IP adresa dodijeljenih izvoru veze, za razdoblje koje je vremenski ograničeno na ono što je strogo nužno; |
| --- | --- |

—

opće i neselektivno zadržavanje IP adresa dodijeljenih izvoru veze, za razdoblje koje je vremenski ograničeno na ono što je strogo nužno;

| — | opće i neselektivno zadržavanje podataka o građanskom identitetu korisnika elektroničkih komunikacijskih sredstava; i |
| --- | --- |

—

opće i neselektivno zadržavanje podataka o građanskom identitetu korisnika elektroničkih komunikacijskih sredstava; i

| — | korištenje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga na temelju odluke nadležnog tijela, podložne djelotvornom sudskom nadzoru, da u određenom trajanju hitno zadrže podatke o prometu i lokaciji kojima ti pružatelji usluga raspolažu, |
| --- | --- |

—

korištenje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga na temelju odluke nadležnog tijela, podložne djelotvornom sudskom nadzoru, da u određenom trajanju hitno zadrže podatke o prometu i lokaciji kojima ti pružatelji usluga raspolažu,

ako te mjere osiguravaju jasnim i preciznim pravilima da predmetno zadržavanje podataka podliježe poštovanju s time povezanih materijalnih i postupovnih uvjeta te da dotične osobe imaju djelotvorna jamstva protiv rizika od zlouporabe.

| 2. | Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s člancima 7., 8., 11. i člankom 52. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg je odgovornost za centraliziranu obradu zahtjeva za pristup podacima koje su zadržali pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga, koje podnosi policija u okviru istraživanja i progona teških kaznenih djela, na policijskom službeniku kojem pomaže jedinica uspostavljena unutar policije koja uživa određeni stupanj autonomije prilikom obavljanja svoje zadaće i čije odluke kasnije mogu biti predmet sudskog nadzora. |
| --- | --- |

2.

Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s člancima 7., 8., 11. i člankom 52. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo na temelju kojeg je odgovornost za centraliziranu obradu zahtjeva za pristup podacima koje su zadržali pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga, koje podnosi policija u okviru istraživanja i progona teških kaznenih djela, na policijskom službeniku kojem pomaže jedinica uspostavljena unutar policije koja uživa određeni stupanj autonomije prilikom obavljanja svoje zadaće i čije odluke kasnije mogu biti predmet sudskog nadzora.

| 3. | Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi to da nacionalni sud vremenski ograniči učinke utvrđenja nevaljanosti, koje je na njemu na temelju nacionalnog prava, u pogledu nacionalnog zakonodavstva kojim se pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga nalaže opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji, zbog neusklađenosti tog zakonodavstva s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2009/136, u vezi s Poveljom. Dopuštenost dokaza dobivenih takvim zadržavanjem, u skladu s načelom postupovne autonomije država članica, proizlazi iz nacionalnog prava, pod uvjetom poštovanja osobito načela ekvivalentnosti i djelotvornosti. |
| --- | --- |

3.

Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi to da nacionalni sud vremenski ograniči učinke utvrđenja nevaljanosti, koje je na njemu na temelju nacionalnog prava, u pogledu nacionalnog zakonodavstva kojim se pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga nalaže opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i podataka o lokaciji, zbog neusklađenosti tog zakonodavstva s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2009/136, u vezi s Poveljom. Dopuštenost dokaza dobivenih takvim zadržavanjem, u skladu s načelom postupovne autonomije država članica, proizlazi iz nacionalnog prava, pod uvjetom poštovanja osobito načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.

---

(1)  SL C 247, 27. 7. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/5

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. travnja 2022. – Europska komisija/Vijeće Europske unije

(Predmet C-161/20) (1)

(„Tužba za poništenje - Odluka Vijeća sadržana u aktu Odbora stalnih predstavnika (Coreper) od 5. veljače 2020. o odobravanju upućivanja podneska Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) u pogledu uvođenja smjernica o životnom ciklusu za procjenu emisija stakleničkih plinova koje održiva alternativna goriva stvaraju u fazi „od izvora do spremnika” - Članak 17. stavak 1. UEU-a - Vanjsko predstavljanje Europske unije - Upućivanje tog podneska IMO-u koje je u ime država članica i Komisije provela država članica u svojstvu predsjedavateljice Vijećem”)

(2022/C 213/04)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls i E. Georgieva, a zatim J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda i E. Georgieva, agenti)

Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas i A. Norberg, agenti)

Intervenijenti u potporu tuženiku: Kraljevina Belgija (zastupnici: S. Baeyens i P. Cottin, agenti, uz asistenciju V. Van Thuynea i W. Timmermans, advocaten), Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová i L. Březinová, agenti), Kraljevina Danska (zastupnici: J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen i M. Søndahl Wolff, a zatim V. Pasternak Jørgensen i M. Søndahl Wolff, agenti), Savezna Republika Njemačka (zastupnici: D. Klebs i J. Möller, agenti), Helenska Republika (zastupnik: S. Chala, agent), Francuska Republika (zastupnici: J.-L. Carré, T. Stéhelin i A.-L. Desjonquères, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen i M. J. M. Hoogveld, agenti), Republika Finska (zastupnik: H. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastupnici: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder i R. Shahsavan Eriksson, agenti)

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije. |
| --- | --- |

2.

Europskoj komisiji nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Vijeća Europske unije.

| 3. | Kraljevina Belgija, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska i Kraljevina Švedska snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Kraljevina Belgija, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska i Kraljevina Švedska snose vlastite troškove.

---

(1)  SL C 209, 22. 6. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/5

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunjska) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Predmet C-176/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Poljoprivreda - Zajednička poljoprivredna politika - Programi izravne potpore - Zajednička pravila - Program jedinstvenih plaćanja po površini - Uredba (EU) br. 1307/2013 - Članak 4. stavak 1. točke (a) i (c) i članka 4. stavak 2. točka (b) - Nacionalni propis kojim se izravna potpora uvjetuje time da poljoprivrednik ima vlastite životinje - Članak 9. stavak 1. - Pojam „aktivni poljoprivrednik” - Uredba (EU) br. 1306/2013 - Članak 60. - Klauzula o izbjegavanju - Pojam „umjetno stvoreni uvjeti””)

(2022/C 213/05)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Alba Iulia

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: SC Avio Lucos SRL

Druge stranke u žalbenom postupku: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Izreka

| 1. | Članak 4. stavak 1. točku (c) podtočku iii. i članak 4. stavka 2. točku (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji predviđa da minimalnu aktivnost na poljoprivrednim površinama koje se prirodno održavaju u stanju pogodnom za pašu ili uzgoj, predviđenu tim odredbama, mora obavljati poljoprivrednik životinjama koje on sam posjeduje. |
| --- | --- |

1.

Članak 4. stavak 1. točku (c) podtočku iii. i članak 4. stavka 2. točku (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis koji predviđa da minimalnu aktivnost na poljoprivrednim površinama koje se prirodno održavaju u stanju pogodnom za pašu ili uzgoj, predviđenu tim odredbama, mora obavljati poljoprivrednik životinjama koje on sam posjeduje.

| 2. | Članak 4. stavak 1. točke (a) i (c) te članak 9. stavak 1. Uredbe br. 1307/2013 treba tumačiti na način da pojam „aktivni poljoprivrednik”, u smislu te druge odredbe, obuhvaća pravnu osobu koja je sklopila ugovor o koncesiji koji se odnosi na površinu za ispašu u vlasništvu općine i koja taj pašnjak koristi za ispašu životinja koje su joj besplatno posudile fizičke osobe koje su njihovi vlasnici, pod uvjetom da ta osoba na toj površini za ispašu obavlja „minimalnu aktivnost” u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) podtočke iii. te uredbe. |
| --- | --- |

2.

Članak 4. stavak 1. točke (a) i (c) te članak 9. stavak 1. Uredbe br. 1307/2013 treba tumačiti na način da pojam „aktivni poljoprivrednik”, u smislu te druge odredbe, obuhvaća pravnu osobu koja je sklopila ugovor o koncesiji koji se odnosi na površinu za ispašu u vlasništvu općine i koja taj pašnjak koristi za ispašu životinja koje su joj besplatno posudile fizičke osobe koje su njihovi vlasnici, pod uvjetom da ta osoba na toj površini za ispašu obavlja „minimalnu aktivnost” u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) podtočke iii. te uredbe.

| 3. | Članak 60. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1200/2005 i (EZ) 485/2008 treba tumačiti na način da situacija u kojoj podnositelj zahtjeva za financijsku potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini u prilog svojem zahtjevu podnese ugovor o koncesiji koji se odnosi na površine pašnjaka i ugovore o besplatnoj posudbi koji se odnose na životinje namijenjene da ih se stavi na ispašu na te površine, može biti obuhvaćena pojmom „umjetno stvoreni uvjeti” u smislu te odredbe, pod uvjetom, s jedne strane, da iz svih objektivnih okolnosti proizlazi da, unatoč formalnom poštovanju uvjeta predviđenih relevantnim zakonodavstvom, nije ostvaren cilj koji se nastoji postići tim propisom i, s druge strane, da je dokazana namjera ostvarivanja pogodnosti koja proizlazi iz propisa Unije umjetnim stvaranjem uvjeta koji su propisani za njezino dobivanje. |
| --- | --- |

3.

Članak 60. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1200/2005 i (EZ) 485/2008 treba tumačiti na način da situacija u kojoj podnositelj zahtjeva za financijsku potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini u prilog svojem zahtjevu podnese ugovor o koncesiji koji se odnosi na površine pašnjaka i ugovore o besplatnoj posudbi koji se odnose na životinje namijenjene da ih se stavi na ispašu na te površine, može biti obuhvaćena pojmom „umjetno stvoreni uvjeti” u smislu te odredbe, pod uvjetom, s jedne strane, da iz svih objektivnih okolnosti proizlazi da, unatoč formalnom poštovanju uvjeta predviđenih relevantnim zakonodavstvom, nije ostvaren cilj koji se nastoji postići tim propisom i, s druge strane, da je dokazana namjera ostvarivanja pogodnosti koja proizlazi iz propisa Unije umjetnim stvaranjem uvjeta koji su propisani za njezino dobivanje.

---

(1)  SL C 297, 7. 9. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/6

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Niedersächsisches Finanzgericht – Njemačka) – I GmbH/Finanzamt H

(Predmet C-228/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 132. stavak 1. točka (b) - Izuzeća koja se odnose na određene aktivnosti od javnog interesa - Izuzeće bolničke i medicinske zaštite - Privatne bolnice - Valjano priznate institucije - Slični socijalni uvjeti”)

(2022/C 213/06)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Niedersächsisches Finanzgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: I GmbH

Tuženik: Finanzamt H

Izreka

| 1. | Članak 132. stavak 1. točku (b) Direktive 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo koje, time što predviđa da su zdravstvene usluge koje pruža privatna bolnica izuzete od poreza na dodanu vrijednost ako je ta institucija ovlaštena, u skladu s nacionalnim odredbama koje se odnose na opći sustav zdravstvenog osiguranja, zbog toga što je uključena u plan bolnica savezne zemlje ili toga što je sklopila ugovor o pružanju usluga s fondovima za zdravstveno osiguranje ili fondovima za dopunsko zdravstveno osiguranje, dovodi do toga da se prema usporedivim privatnim bolnicama, koje pružaju slične usluge u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava, postupa drukčije u pogledu izuzeća koje ta odredba predviđa. |
| --- | --- |

1.

Članak 132. stavak 1. točku (b) Direktive 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalno zakonodavstvo koje, time što predviđa da su zdravstvene usluge koje pruža privatna bolnica izuzete od poreza na dodanu vrijednost ako je ta institucija ovlaštena, u skladu s nacionalnim odredbama koje se odnose na opći sustav zdravstvenog osiguranja, zbog toga što je uključena u plan bolnica savezne zemlje ili toga što je sklopila ugovor o pružanju usluga s fondovima za zdravstveno osiguranje ili fondovima za dopunsko zdravstveno osiguranje, dovodi do toga da se prema usporedivim privatnim bolnicama, koje pružaju slične usluge u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava, postupa drukčije u pogledu izuzeća koje ta odredba predviđa.

| 2. | Članak 132. stavak 1. točku (b) Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da, kako bi se utvrdilo jesu li zdravstvene usluge koje pruža privatna bolnica pružene u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava, nadležna tijela države članice mogu uzeti u obzir, kada žele postići cilj smanjenja troškova zdravstvene skrbi i povećanja dostupnosti kvalitetne zdravstvene skrbi pojedincima, zakonom određene uvjete koji su primjenjivi na usluge koje pružaju javnopravne bolnice, kao i pokazatelje učinkovitosti te privatne bolnice u pogledu osoblja, prostorija i opreme, kao i gospodarske učinkovitosti upravljanja njome, s obzirom na to da su ti pokazatelji jednako primjenjivi na javnopravne bolnice. Također se mogu uzeti u obzir načini izračuna dnevnih iznosa kao i snošenje, na temelju sustava socijalne sigurnosti ili ugovora sklopljenih s javnim tijelima, troškova usluga koje pruža navedena bolnica privatnog prava, tako da iznos troška koji snosi pacijent bude približan iznosu troška koji za slične usluge snosi pacijent javnopravne bolnice. |
| --- | --- |

2.

Članak 132. stavak 1. točku (b) Direktive 2006/112 treba tumačiti na način da, kako bi se utvrdilo jesu li zdravstvene usluge koje pruža privatna bolnica pružene u socijalnim uvjetima koji su slični onima koji se primjenjuju na subjekte javnog prava, nadležna tijela države članice mogu uzeti u obzir, kada žele postići cilj smanjenja troškova zdravstvene skrbi i povećanja dostupnosti kvalitetne zdravstvene skrbi pojedincima, zakonom određene uvjete koji su primjenjivi na usluge koje pružaju javnopravne bolnice, kao i pokazatelje učinkovitosti te privatne bolnice u pogledu osoblja, prostorija i opreme, kao i gospodarske učinkovitosti upravljanja njome, s obzirom na to da su ti pokazatelji jednako primjenjivi na javnopravne bolnice. Također se mogu uzeti u obzir načini izračuna dnevnih iznosa kao i snošenje, na temelju sustava socijalne sigurnosti ili ugovora sklopljenih s javnim tijelima, troškova usluga koje pruža navedena bolnica privatnog prava, tako da iznos troška koji snosi pacijent bude približan iznosu troška koji za slične usluge snosi pacijent javnopravne bolnice.

---

(1)  SL C 271, 17. 8. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/7

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italija) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Predmet C-236/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP - Članci 2. i 4. - Okvirni sporazum o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC - Članak 4. - Načelo nediskriminacije - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Mirovni suci i redovni suci - Članak 5. - Mjere za sankcioniranje zlouporabe ugovora na neodređeno vrijeme - Direktiva 2003/88/EZ - Članak 7. - Plaćeni godišnji odmor”)

(2022/C 213/07)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: PG

Tuženici): Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

uz sudjelovanje: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

Izreka

| 1. | Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, članak 4. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom, sklopljenog 6. lipnja 1997., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC, kako je izmijenjen Direktivom Vijeća 98/23/EZ od 7. travnja 1998., i članak 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji za mirovnog suca ne predviđa nikakvo pravo na korištenje plaćenog godišnjeg odmora od 30 dana, ni socijalnog i mirovinskog tretmana koji proizlaze iz radnog odnosa, kao što je onaj predviđen na redovne suce, ako je taj mirovni sudac obuhvaćen pojmom „radnik zaposlen s nepunim radnim vremenom” u smislu Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom i/ili „radnik zaposlen na određeno vrijeme” u smislu Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, te se nalazi u situaciji koja je usporediva s ovom redovnog suca. |
| --- | --- |

1.

Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena, članak 4. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom, sklopljenog 6. lipnja 1997., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC, kako je izmijenjen Direktivom Vijeća 98/23/EZ od 7. travnja 1998., i članak 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis koji za mirovnog suca ne predviđa nikakvo pravo na korištenje plaćenog godišnjeg odmora od 30 dana, ni socijalnog i mirovinskog tretmana koji proizlaze iz radnog odnosa, kao što je onaj predviđen na redovne suce, ako je taj mirovni sudac obuhvaćen pojmom „radnik zaposlen s nepunim radnim vremenom” u smislu Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom i/ili „radnik zaposlen na određeno vrijeme” u smislu Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme, te se nalazi u situaciji koja je usporediva s ovom redovnog suca.

| 2. | Članak 5. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se radni odnos na određeno vrijeme može uzastopno produljiti najviše triput, svaki put za razdoblje od četiri godine, u ukupnom trajanju koje ne prelazi šesnaest godina, i koji ne predviđa mogućnost učinkovitog i odvraćajućeg sankcioniranja zlouporaba koje proizlaze iz obnavljanja radnog odnosa. |
| --- | --- |

2.

Članak 5. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999., koji se nalazi u prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ, treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se radni odnos na određeno vrijeme može uzastopno produljiti najviše triput, svaki put za razdoblje od četiri godine, u ukupnom trajanju koje ne prelazi šesnaest godina, i koji ne predviđa mogućnost učinkovitog i odvraćajućeg sankcioniranja zlouporaba koje proizlaze iz obnavljanja radnog odnosa.

---

(1)  SL C 271, 17. 8. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/8

---

Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti – Rumunjska) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

(Predmet C-333/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 44. - Mjesto pružanja usluga - Provedbena uredba (EU) br. 282/2011 - Članak 11. stavak 1. - Pružanje usluga - Mjesto oporezivanja - Pojam „stalni poslovni nastan” - Društvo iz jedne države članice povezano s društvom koje se nalazi u drugoj državi članici - Primjerena struktura osoblja i tehničkih sredstava - Sposobnost stalnog poslovnog nastana da prima i koristi se uslugama za vlastite potrebe - Marketinške i regulatorne usluge te usluge oglašavanja i zastupanja koje povezano društvo pruža društvu primatelju”)

(2022/C 213/08)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Bucureşti

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Berlin Chemie A. Menarini SRL

Tuženik: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

Uz sudjelovanje: Berlin Chemie AG

Izreka

Članak 44. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008. i članak 11. stavak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 282/2011 od 15. ožujka 2011. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112 treba tumačiti na način da društvo sa sjedištem u jednoj državi članici nema stalni poslovni nastan u drugoj državi članici na temelju toga što ono tamo ima društvo kći koje mu stavlja na raspolaganje osoblje i tehnička sredstva na temelju ugovorâ o ekskluzivnom pružanju marketinških i regulatornih usluga te usluga oglašavanja i zastupanja koje mogu izravno utjecati na obujam njegove prodaje.

---

(1)  SL C 339, 12. 10. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/9

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI

(Predmet C-342/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Članci 63. i 65. UFEU-a - Slobodno kretanje kapitala - Ograničenja - Porez na prihod pravnih osoba - Oslobođenje investicijskih fondova od poreza - Uvjeti za oslobođenje od poreza - Uvjet koji se odnosi na osnivanje fonda u skladu s ugovornim odnosom”)

(2022/C 213/09)

Jezik postupka: finski

Sud koji je uputio zahtjev

Helsingin hallinto-oikeus

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: A SCPI

uz sudjelovanje: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Izreka

Članke 63. i 65. UFEU-a treba tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se – time što se njime korištenje oslobođenjem od poreza u odnosu na prihode od najamnine i na dobit od otuđenja nekretnina ili dionica dioničkih društava koja su vlasnici nekretnina ograničava samo na investicijske fondove osnovane u skladu s ugovornim odnosom – iz korištenja tim oslobođenjem isključuje nerezidentni alternativni investicijski fond osnovan u skladu sa statutom, iako potonji fond, koji se u državi članici u kojoj ima sjedište koristi sustavom porezne transparentnosti, nije obveznik poreza na dohodak u toj državi članici.

---

(1)  SL C 339, 12. 10. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/9

---

Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Španjolska) – EL, TP/Caixabank SA

(Predmet C-385/20) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Direktiva 93/13/EEZ - Načelo djelotvornosti - Načelo ekvivalentnosti - Sudski postupak kojim se utvrđuje nepoštenost ugovorne odredbe - Ovlast nacionalnog suda da provodi nadzor po službenoj dužnosti - Nacionalni postupak odmjeravanja troškova - Troškovi čiju je naknadu moguće tražiti na ime odvjetničke nagrade)

(2022/C 213/10)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

Stranke u glavnom postupku

Tužitelji: EL, TP

Tuženik: Caixabank SA

Izreka

| 1) | Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, u vezi s načelom djelotvornosti, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se u okviru odmjeravanja troškova povezanih s tužbom za utvrđenje nepoštene ugovorne odredbe predviđa gornji prag primjenjiv na nagradu za rad odvjetnika čiju naknadu potrošač koji je uspio u postupku može tražiti od prodavatelja robe ili pružatelja usluga kojem je naloženo snošenje troškova, pod uvjetom da taj gornji prag omogućava ovom prvom da po toj osnovi dobije naknadu iznosa koji je razuman i proporcionalan u odnosu na troškove koji su mu objektivno nastali zbog pokretanja takvog spora. |
| --- | --- |

1)

Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, u vezi s načelom djelotvornosti, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis kojim se u okviru odmjeravanja troškova povezanih s tužbom za utvrđenje nepoštene ugovorne odredbe predviđa gornji prag primjenjiv na nagradu za rad odvjetnika čiju naknadu potrošač koji je uspio u postupku može tražiti od prodavatelja robe ili pružatelja usluga kojem je naloženo snošenje troškova, pod uvjetom da taj gornji prag omogućava ovom prvom da po toj osnovi dobije naknadu iznosa koji je razuman i proporcionalan u odnosu na troškove koji su mu objektivno nastali zbog pokretanja takvog spora.

| 2) | Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13, u vezi s načelom djelotvornosti, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis prema kojem vrijednost spora, koja čini osnovu za izračun troškova čiju je naknadu potrošač koji je uspio u postupku mogao tražiti u okviru tužbe koja se odnosi na nepoštenu ugovornu odredbu, treba utvrditi u tužbi ili je, ako to nije moguće, ta vrijednost utvrđena tim propisom, a da se ti podaci ne mogu naknadno mijenjati, pod uvjetom da sudac in fine nadležan za procjenu troškova ostane slobodan odrediti stvarnu vrijednost spora za potrošača osiguravajući mu da iskoristi pravo na naknadu razumnog i proporcionalnog iznosa u odnosu na troškove koje je on objektivno morao snositi kako bi podnio takvu tužbu. |
| --- | --- |

2)

Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13, u vezi s načelom djelotvornosti, treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis prema kojem vrijednost spora, koja čini osnovu za izračun troškova čiju je naknadu potrošač koji je uspio u postupku mogao tražiti u okviru tužbe koja se odnosi na nepoštenu ugovornu odredbu, treba utvrditi u tužbi ili je, ako to nije moguće, ta vrijednost utvrđena tim propisom, a da se ti podaci ne mogu naknadno mijenjati, pod uvjetom da sudac in fine nadležan za procjenu troškova ostane slobodan odrediti stvarnu vrijednost spora za potrošača osiguravajući mu da iskoristi pravo na naknadu razumnog i proporcionalnog iznosa u odnosu na troškove koje je on objektivno morao snositi kako bi podnio takvu tužbu.

---

(1)  SL C 423 od 07.12.2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/10

---

Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. – Solar Ileias Bompaina AE/Europska komisija

(Predmet C-429/20 P) (1)

(„Žalba - Državne potpore - Tržište opskrbe električnom energijom proizvedenom iz obnovljivih izvora - Nacionalno zakonodavstvo koje navodno ima za učinak dodjelu nezakonite prednosti opskrbljivačima električne energije - Pritužba Europskoj komisiji - Odluka o odbijanju bez pokretanja formalnog istražnog postupka - Tužba za poništenje - Uredba (EU) 2015/1589 - Članak 1. točka (h) - Pojam „zainteresirana strana” - Nedopuštenost”)

(2022/C 213/11)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Solar Ileias Bompaina AE (zastupnici: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: B. Stromsky i K. Herrmann, agenti)

Izreka

| 1. | Žalba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Žalba se odbija.

| 2. | Društvu Solar Ileias Bompaina AE nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Solar Ileias Bompaina AE nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 359, 26. 10. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/11

---

Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

(Spojeni predmeti C-447/20 i C-448/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EZ, Euratom) br. 2988/95 - Vlastita sredstva Europske unije - Zaštita financijskih interesa Unije - Pokretanje postupka protiv nepravilnosti - Članak 4. - Donošenje upravnih mjera - Članak 3. stavak 1. - Rok zastare za pokretanje postupka - Istek - Mogućnost isticanja u okviru postupka prisilne naplate - Članak 3. stavak 2. - Rok za izvršenje - Primjenjivost - Dan od kojega rok počinje teći - Prekid i suspenzija - Margina prosudbe država članica”)

(2022/C 213/12)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Supremo Tribunal Administrativo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Tuženici: LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

Izreka

| 1. | Članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa [Europske unije] treba tumačiti na način da mu se, pod uvjetom poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, u svrhu osporavanja odluke o povratu nepravilno isplaćenih iznosa, donesene nakon proteka roka zastare za pokretanje sudskog postupka iz te odredbe, njezin adresat mora pozvati na nepravilnost u toj odluci u određenom roku pred nadležnim upravnim sudom, pod prijetnjom gubitka prava, i ne može se više protiviti izvršenju navedene odluke pozivajući se na istu nepravilnost u okviru sudskog postupka prisilne naplate koji je protiv njega pokrenut. |
| --- | --- |

1.

Članak 3. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa [Europske unije] treba tumačiti na način da mu se, pod uvjetom poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, u svrhu osporavanja odluke o povratu nepravilno isplaćenih iznosa, donesene nakon proteka roka zastare za pokretanje sudskog postupka iz te odredbe, njezin adresat mora pozvati na nepravilnost u toj odluci u određenom roku pred nadležnim upravnim sudom, pod prijetnjom gubitka prava, i ne može se više protiviti izvršenju navedene odluke pozivajući se na istu nepravilnost u okviru sudskog postupka prisilne naplate koji je protiv njega pokrenut.

| 2. | Članak 3. stavak 2. podstavak 1. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da ima trenutačan učinak u nacionalnim pravnim porecima, pri čemu nacionalna tijela ne moraju poduzimati provedbene mjere. Iz toga proizlazi da se adresat odluke o povratu nepravilno stečenih iznosa u svakom slučaju mora moći pozvati na istek roka za izvršenje predviđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku te uredbe ili, prema potrebi, produljenog roka za izvršenje na temelju članka 3. stavka 3. navedene uredbe kako bi se usprotivio prisilnoj naplati tih iznosa. |
| --- | --- |

2.

Članak 3. stavak 2. podstavak 1. Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da ima trenutačan učinak u nacionalnim pravnim porecima, pri čemu nacionalna tijela ne moraju poduzimati provedbene mjere. Iz toga proizlazi da se adresat odluke o povratu nepravilno stečenih iznosa u svakom slučaju mora moći pozvati na istek roka za izvršenje predviđenog u članku 3. stavku 2. prvom podstavku te uredbe ili, prema potrebi, produljenog roka za izvršenje na temelju članka 3. stavka 3. navedene uredbe kako bi se usprotivio prisilnoj naplati tih iznosa.

| 3. | Članak 3. stavak 2. prvi podstavak Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se predviđa da rok za izvršenje koji se njime uvodi počinje teći od donošenja odluke kojom se nalaže povrat nepravilno stečenih iznosa, jer taj rok mora početi teći od dana kad ta odluka postane pravomoćna, odnosno od dana isteka rokova za podnošenje pravnog sredstva ili iscrpljivanja pravnih sredstava. |
| --- | --- |

3.

Članak 3. stavak 2. prvi podstavak Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kojim se predviđa da rok za izvršenje koji se njime uvodi počinje teći od donošenja odluke kojom se nalaže povrat nepravilno stečenih iznosa, jer taj rok mora početi teći od dana kad ta odluka postane pravomoćna, odnosno od dana isteka rokova za podnošenje pravnog sredstva ili iscrpljivanja pravnih sredstava.

| 4. | Članak 3. stavak 2. drugi podstavak Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg se rok za izvršenje predviđen u prvom podstavku tog stavka prekida dostavom sudskog poziva na prisilnu naplatu duga koji je predmet odluke o naplati. |
| --- | --- |

4.

Članak 3. stavak 2. drugi podstavak Uredbe br. 2988/95 treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg se rok za izvršenje predviđen u prvom podstavku tog stavka prekida dostavom sudskog poziva na prisilnu naplatu duga koji je predmet odluke o naplati.

---

(1)  SL C 443, 21. 12. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/12

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UB/Kauno teritorinė muitinė

(Predmet C-489/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Carinski zakonik Unije - Gašenje carinskog duga - Roba koja je nezakonito unesena na carinsko područje Unije - Oduzimanje i zapljena - Direktiva 2008/118/EZ - Trošarine - Direktiva 2006/112/EZ - Porez na dodanu vrijednost - Oporezivi događaj - Obveza obračunavanja”)

(2022/C 213/13)

Jezik postupka: litavski

Sud koji je uputio zahtjev

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: UB

Tuženik: Kauno teritorinė muitinė

uz sudjelovanje: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos

Izreka

| 1. | Članak 124. stavak 1. točku (e) Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije treba tumačiti na način da se carinski dug gasi u situaciji u kojoj je nezakonito uvezena roba oduzeta i naknadno zaplijenjena nakon što je već nezakonito unesena na carinsko područje Europske unije. |
| --- | --- |

1.

Članak 124. stavak 1. točku (e) Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije treba tumačiti na način da se carinski dug gasi u situaciji u kojoj je nezakonito uvezena roba oduzeta i naknadno zaplijenjena nakon što je već nezakonito unesena na carinsko područje Europske unije.

| 2. | Članak 2. točku (b) i članak 7. stavak 1. Direktive 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ te članak 2. stavak 1. točku (d) i članak 70. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da gašenje carinskog duga na temelju članka 124. stavka 1. točke (e) Carinskog zakonika Unije ne dovodi do gašenja duga koji se odnosi na trošarine i na PDV za robu koja je nezakonito unesena na carinsko područje Europske unije. |
| --- | --- |

2.

Članak 2. točku (b) i članak 7. stavak 1. Direktive 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine i o stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ te članak 2. stavak 1. točku (d) i članak 70. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost treba tumačiti na način da gašenje carinskog duga na temelju članka 124. stavka 1. točke (e) Carinskog zakonika Unije ne dovodi do gašenja duga koji se odnosi na trošarine i na PDV za robu koja je nezakonito unesena na carinsko područje Europske unije.

---

(1)  SL C 433, 14. 12. 2020.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/12

---

Presuda Suda (četvrto vijeće) od 7. travnja 2022. zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Bruxelles – Belgija) – Q, R, S/United Airlines, Inc.

(Predmet C-561/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zračni prijevoz - Uredba (EZ) br. 261/2004 - Opća pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta - Izravno povezan let koji se sastoji od dvaju dijelova leta - Dužlje kašnjenje na konačno odredište do kojeg je došlo zbog drugog dijela tog leta između dviju zračnih luka treće zemlje - Valjanost te uredbe s obzirom na međunarodno pravo”)

(2022/C 213/14)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Q, R, S

Tuženik: United Airlines, Inc

Izreka

| 1. | Članak 3. stavak 1. točku (a) u vezi s člancima 6. i 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, treba tumačiti na način da putnik izravno povezanog leta, koji se sastoji od dvaju dijelova leta i bio je rezerviran na temelju jedinstvene rezervacije preko zračnog prijevoznika Zajednice, s polazištem iz zračne luke smještene na državnom području jedne države članice i odredištem u zračnoj luci smještenoj u trećoj zemlji, sa zaustavljanjem u drugoj zračnoj luci u toj trećoj zemlji, ima pravo na odštetu od zračnog prijevoznika treće zemlje koji je izvršio cijeli taj let djelujući u ime tog prijevoznika Zajednice kad je taj putnik na svoje konačno odredište stigao sa zakašnjenjem od više od tri sata do kojeg je došlo zbog drugog dijela navedenog leta. |
| --- | --- |

1.

Članak 3. stavak 1. točku (a) u vezi s člancima 6. i 7. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, treba tumačiti na način da putnik izravno povezanog leta, koji se sastoji od dvaju dijelova leta i bio je rezerviran na temelju jedinstvene rezervacije preko zračnog prijevoznika Zajednice, s polazištem iz zračne luke smještene na državnom području jedne države članice i odredištem u zračnoj luci smještenoj u trećoj zemlji, sa zaustavljanjem u drugoj zračnoj luci u toj trećoj zemlji, ima pravo na odštetu od zračnog prijevoznika treće zemlje koji je izvršio cijeli taj let djelujući u ime tog prijevoznika Zajednice kad je taj putnik na svoje konačno odredište stigao sa zakašnjenjem od više od tri sata do kojeg je došlo zbog drugog dijela navedenog leta.

| 2. | Ispitivanje drugog prethodnog pitanja nije otkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost Uredbe br. 261/2004 s obzirom na načelo međunarodnog običajnog prava prema kojem svaka država ima potpunu i isključivu suverenost nad vlastitim zračnim prostorom. |
| --- | --- |

2.

Ispitivanje drugog prethodnog pitanja nije otkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost Uredbe br. 261/2004 s obzirom na načelo međunarodnog običajnog prava prema kojem svaka država ima potpunu i isključivu suverenost nad vlastitim zračnim prostorom.

---

(1)  SL C 128, 12. 4. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/13

---

Presuda Suda (treće vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberster Gerichtshof – Austrija) – J/H Limited

(Predmet C-568/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Sudska nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima - Uredba (EU) br. 1215/2012 - Područje primjene - Članak 2. točka (a) - Pojam „odluka” - Platni nalog izdan u drugoj državi članici nakon skraćenog ispitivanja u kontradiktornom postupku odluke donesene u trećoj državi - Članak 39. - Izvršnost u državama članicama”)

(2022/C 213/15)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Oberster Gerichtshof

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: J

Tuženik: H Limited

Izreka

Članak 2. točku (a) i članak 39. Uredbe (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da je rješenje o platnom nalogu, koje je sud države članice donio na temelju pravomoćnih presuda izrečenih u trećoj državi, sudska odluka, izvršiva u drugim državama članicama, ako je donesena nakon provedenog kontradiktornog postupka u državi članici podrijetla i ondje proglašena izvršivom, pri čemu činjenica da je riječ o sudskoj odluci ne onemogućava stranku koja se u nalogu za izvršenje navodi kao dužnik u tome da, u skladu s člankom 46. te uredbe, zahtijeva odbijanje izvršenja zbog nekog od razloga koji se navode u njezinu članku 45.

---

(1)  SL C 28, 25. 1. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/14

---

Presuda Suda (peto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – VA, ZA/TP

(Predmet C-645/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u građanskim stvarima - Uredba (EU) br. 650/2012 - Članak 10. - Supsidijarna nadležnost u nasljednim stvarima - Uobičajeno boravište umrlog u trenutku njegove smrti koje se nalazi u državi koja nije vezana Uredbom (EU) br. 650/2012 - Umrli koji ima državljanstvo države članice i ima imovinu u toj državi članici - Obveza suda predmetne države članice pred kojim je pokrenut postupak da po službenoj dužnosti ispita kriterije svoje supsidijarne nadležnosti - Određivanje upravitelja ostavinom”)

(2022/C 213/16)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour de cassation

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: VA, ZA

Tuženik: TP

Izreka

Članak 10. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju treba tumačiti na način da sud države članice mora po službenoj dužnosti utvrditi svoju nadležnost na temelju pravila o supsidijarnoj nadležnosti predviđenog tom odredbom kada, nakon što je pred njim pokrenut postupak na temelju pravila o općoj nadležnosti iz članka 4. te uredbe, utvrdi da nije nadležan na temelju potonje odredbe.

---

(1)  SL C 53, 15. 2. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/14

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Y GmbH/Hauptzollamt

(Predmet C-668/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Razvrstavanje robe - Tarifni brojevi 1302, 3301 i 3302 - Ekstrahirana oleo smola vanilije - Trošarine - Direktiva 92/83/EEZ - Oslobođenja - Članak 27. stavak 1. točka (e) - Pojam „aroma” - Direktiva 92/12/EEZ - Odbor za trošarine Europske komisije - Nadležnosti”)

(2022/C 213/17)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesfinanzhof

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Y GmbH

Tuženik: Hauptzollamt

Izreka

| 1. | Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 2015/1754 od 6. listopada 2015., treba tumačiti na način da je roba koja se sastoji od otprilike 85 % etanola, 10 % vode i 4,8 % suhog ostatka, s prosječnim udjelom vanilina od 0,5 % i koja je dobivena razrjeđivanjem međuproizvoda – koji je i sâm ekstrahiran iz mahuna vanilije pomoću etanola – u vodi i etanolu u svrhu standardizacije, razvrstana u podbroj 1302 19 05 te nomenklature. |
| --- | --- |

1.

Kombiniranu nomenklaturu iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 2015/1754 od 6. listopada 2015., treba tumačiti na način da je roba koja se sastoji od otprilike 85 % etanola, 10 % vode i 4,8 % suhog ostatka, s prosječnim udjelom vanilina od 0,5 % i koja je dobivena razrjeđivanjem međuproizvoda – koji je i sâm ekstrahiran iz mahuna vanilije pomoću etanola – u vodi i etanolu u svrhu standardizacije, razvrstana u podbroj 1302 19 05 te nomenklature.

| 2. | Članak 27. stavak 1. točku (e) Direktive Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića treba tumačiti na način da oleo smolu vanilije koja je obuhvaćena tarifnim podbrojem 1302 19 05 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom br. 2015/1754, treba smatrati „aromom” u smislu te odredbe pod uvjetom da ona čini sastojak koji daje poseban okus ili miris određenom proizvodu. |
| --- | --- |

2.

Članak 27. stavak 1. točku (e) Direktive Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića treba tumačiti na način da oleo smolu vanilije koja je obuhvaćena tarifnim podbrojem 1302 19 05 kombinirane nomenklature iz Priloga I. Uredbi br. 2658/87, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom br. 2015/1754, treba smatrati „aromom” u smislu te odredbe pod uvjetom da ona čini sastojak koji daje poseban okus ili miris određenom proizvodu.

---

(1)  SL C 72, 1. 3. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/15

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italija) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen

(Spojeni predmeti C-102/21 i C-103/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Potpore koje dodjeljuju države - Program potpora za izgradnju malih hidroelektrana - Alpska i planinska skloništa bez elektroenergetske mreže - Odobrenje Europske komisije - Istek”)

(2022/C 213/18)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

Tuženik: Autonome Provinz Bozen

Izreka

| 1. | Odobrenje programa potpora za izgradnju malih hidroelektrana koje proizlazi iz Odluke Komisije C(2012) 5048 final od 25. srpnja 2012. o državnoj potpori SA.32113 (2010/N) – Italija: Program potpora koji se odnosi na uštede energije, sustave grijanja po okruzima i elektrifikaciju udaljenih regija u Alto-Adigeu/Južnom Tirolu više nije bilo na snazi kada je Autonome Provinz Bozen (Autonomna pokrajina Bolzano) odobrila bespovratna sredstva osobama KW i SG. |
| --- | --- |

1.

Odobrenje programa potpora za izgradnju malih hidroelektrana koje proizlazi iz Odluke Komisije C(2012) 5048 final od 25. srpnja 2012. o državnoj potpori SA.32113 (2010/N) – Italija: Program potpora koji se odnosi na uštede energije, sustave grijanja po okruzima i elektrifikaciju udaljenih regija u Alto-Adigeu/Južnom Tirolu više nije bilo na snazi kada je Autonome Provinz Bozen (Autonomna pokrajina Bolzano) odobrila bespovratna sredstva osobama KW i SG.

| 2. | Članak 108. stavak 3. UFEU-a treba tumačiti na način da Europska komisija nije dužna zatražiti od države članice provedbu povrata nezakonite potpore u smislu članka 1. točke (f) Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. |
| --- | --- |

2.

Članak 108. stavak 3. UFEU-a treba tumačiti na način da Europska komisija nije dužna zatražiti od države članice provedbu povrata nezakonite potpore u smislu članka 1. točke (f) Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

---

(1)  SL C 217, 7. 6. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/16

---

Presuda Suda (sedmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – Postupak koji se odnosi na priznavanje i izvršenje novčane kazne izrečene osobi D. B.

(Predmet C-150/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Uzajamno priznavanje - Okvirna odluka 2005/214/PUP - Izvršenje novčanih kazni - Članak 1. točka (a) podtočka ii. - Odluka kojom se nalaže plaćanje novčane kazne koju je donijelo upravno tijelo - Odluka protiv koje se može podnijeti pravni lijek državnom odvjetniku koji podliježe uputama ministra pravosuđa - Kasniji pravni lijek pred sudom koji ima nadležnost posebno u kaznenim stvarima”)

(2022/C 213/19)

Jezik postupka: poljski

Sud koji je uputio zahtjev

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: D. B.

uz sudjelovanje: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Izreka

Članak 1. točku (a) podtočku ii. Okvirne odluke Vijeća 2005/214/PUP od 24. veljače 2005. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na novčane kazne, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da odluka kojom se konačno izriče novčana kazna fizičkoj osobi, koju donese tijelo države izdavateljice koje nije sud za kazneno djelo prema pravu države izdavateljice, jest „odluka” u smislu te odredbe u slučajevima u kojima se propisima navedene države članice predviđa da pravni lijek protiv te odluke, kao prvo, ispituje državni odvjetnik koji je organizacijski podređen ministru pravosuđa, a potom se dotična osoba može obratiti sudu koji ima nadležnost posebno u kaznenim stvarima ako taj državni odvjetnik donese odluku kojom se odbija taj pravni lijek, pod uvjetom da pristup tom sudu nije uvjetovan postavljanjem nemogućih ili pretjerano teških uvjeta.

---

(1)  SL C 329, 16. 8. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/16

---

Presuda Suda (osmo vijeće) od 7. travnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Amtsgericht Bottrop – Njemačka) – Fuhrmann-2-GmbH/B.

(Predmet C-249/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Direktiva 2011/83/EU - Članak 8. stavak 2. - Ugovori na daljinu sklopljeni elektroničkim sredstvom - Obveze informiranja koje imaju trgovci - Aktivacija tipke ili slične funkcije namijenjena slanju narudžbe s obvezom plaćanja - Nedvosmisleni izričaj koji odgovara riječima „narudžba s obvezom plaćanja” - Uzimanje u obzir samo riječi koje se nalaze na tipki ili sličnoj funkciji u svrhu ocjene je li taj izričaj odgovarajući”)

(2022/C 213/20)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Amtsgericht Bottrop

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Fuhrmann-2-GmbH

Tuženik: B.

Izreka

Članak 8. stavak 2. drugi podstavak Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača, izmjeni Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 85/577/EEZ i Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća treba tumačiti na način da se za određivanje, u okviru postupka narudžbe koji se odnosi na sklapanje ugovora na daljinu elektroničkim sredstvom, je li izričaj unesen na tipku za narudžbu ili na sličnu funkciju, poput izričaja „dovršiti rezervaciju”„odgovarajući” riječima „narudžba s obvezom plaćanja” u smislu te odredbe, valja se osloniti na same riječi koje se nalaze na toj tipki ili toj sličnoj funkciji.

---

(1)  SL C 297, 26. 7. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/17

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2021. uputio Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Španjolska) – F C C i M A B/Caixabank S.A., ranije Bankia S.A.

(Predmet C-484/21)

(2022/C 213/21)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: F C C i M A B

Tuženik: Caixabank S.A., ranije Bankia S.A.

Prethodna pitanja

| 1. | Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 (1) to da se zastara za podnošenje tužbe za nadoknadu ekonomskih posljedica nepoštene odredbe, kao što je ona o troškovima, počne računati prije nego što se navedena odredba proglasi ništavom zbog nepoštenosti? |
| --- | --- |

1.

Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 (1) to da se zastara za podnošenje tužbe za nadoknadu ekonomskih posljedica nepoštene odredbe, kao što je ona o troškovima, počne računati prije nego što se navedena odredba proglasi ništavom zbog nepoštenosti?

| 2. | Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 to da se kao početak roka zastare za nepoštenu odredbu odredi datum na koji sud koji je nadležan za utvrđivanje sudske prakse, poput Tribunala Supremo (Vrhovni sud), proglasi konkretnu odredbu nepoštenom, neovisno o tome je li potrošač upoznat sa sadržajem te presude? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 to da se kao početak roka zastare za nepoštenu odredbu odredi datum na koji sud koji je nadležan za utvrđivanje sudske prakse, poput Tribunala Supremo (Vrhovni sud), proglasi konkretnu odredbu nepoštenom, neovisno o tome je li potrošač upoznat sa sadržajem te presude?

| 3. | Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 to da se utvrdi da u dugoročnom ugovoru rok zastare za podnošenje tužbe za povrat troškova plaćenih radi osnivanja hipoteke počinje teći u trenutku plaćanja, s obzirom na to da učinci nepoštene odredbe tada prestaju i da nema rizika da se ona ponovno primijeni? |
| --- | --- |

3.

Je li u skladu s člankom 38. [Povelje Europske unije o temeljnim pravima], načelom djelotvornosti prava Unije te člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive 13/93 to da se utvrdi da u dugoročnom ugovoru rok zastare za podnošenje tužbe za povrat troškova plaćenih radi osnivanja hipoteke počinje teći u trenutku plaćanja, s obzirom na to da učinci nepoštene odredbe tada prestaju i da nema rizika da se ona ponovno primijeni?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/18

---

Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-429/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

(Predmet C-784/21 P)

(2022/C 213/22)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Wolfgang Kappes (zastupnici: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Sedus Stoll AG, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

Rješenjem od 5. travnja 2022. Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da žalba nije dopuštena te je naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/18

---

Žalba koju je 15. prosinca 2021. podnio Wolfgang Kappes protiv presude Općeg suda (deseto vijeće) od 13. listopada 2021. u predmetu T-436/20, Sedus Stoll AG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

(Predmet C-785/21 P)

(2022/C 213/23)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Wolfgang Kappes (zastupnici: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Sedus Stoll AG, Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

Rješenjem od 5. travnja 2022. Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da žalba nije dopuštena te je naložio žalitelju snošenje vlastitih troškova.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/18

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Bankia SA/WE i XA

(Predmet C-810/21)

(2022/C 213/24)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Audiencia Provincial de Barcelona

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Bankia SA

Druge stranke u postupku: WE i XA

Prethodna pitanja

| 1. | Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?
  Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti? |
| --- | --- |

1.

Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?

Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti?

| 2. | S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka? |
| --- | --- |

2.

S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/19

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB i UK

(Predmet C-811/21)

(2022/C 213/25)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Audiencia Provincial de Barcelona

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA.

Druge stranke u postupku: TB i UK

Prethodna pitanja

| 1. | Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?
  Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti? |
| --- | --- |

1.

Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?

Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti?

| 2. | S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka? |
| --- | --- |

2.

S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993.o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993, L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/19

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – Banco Santander, SA/OG

(Predmet C-812/21)

(2022/C 213/26)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Audiencia Provincial de Barcelona

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Banco Santander, SA

Druga stranka u postupku: OG

Prethodna pitanja

| 1. | Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?
  Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti? |
| --- | --- |

1.

Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?

Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti?

| 2. | S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka? |
| --- | --- |

2.

S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993, L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/20

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. prosinca 2021. uputila Audiencia Provincial de Barcelona (Španjolska) – OK i PI/Banco Sabadell

(Predmet C-813/21)

(2022/C 213/27)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Audiencia Provincial de Barcelona

Stranke glavnog postupka

Žalitelji: OK i PI

Druga stranka u postupku: Banco Sabadell

Prethodna pitanja

| 1. | Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?
  Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti? |
| --- | --- |

1.

Prilikom podnošenja tužbe radi ostvarivanja restitucijskih učinaka utvrđenja ništavosti odredbe kojom se korisniku kredita nalaže plaćanje troškova sklapanja ugovora, je li u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/2013 (1) da se na podnošenje tužbe primjenjuje rok zastare od deset godina od trenutka u kojem plaćanjem posljednjeg iznosa prestaju učinci odredbe, odnosno u kojem je potrošač saznao za činjenice na temelju kojih se utvrđuje nepoštenost ili potrošač treba raspolagati dodatnim informacijama o pravnoj ocjeni činjenica?

Ako treba biti upoznat s pravnom ocjenom činjenica, treba li rok početi računati u skladu s utvrđenim kriterijima iz ustaljene sudske prakse o ništavosti odredbe ili nacionalni sud može uzeti u obzir druge okolnosti?

| 2. | S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka? |
| --- | --- |

2.

S obzirom na dug rok zastare za podnošenje tužbe za povrat od deset godina, u kojem trenutku potrošač mora moći saznati da je odredba nepoštena i biti upoznat s pravima koja su mu dodijeljena Direktivom, prije nego što rok zastare počne teći ili prije njegova isteka?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993, L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/21

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 17. siječnja 2022. uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgija) – VN/Belgijska Država

(Predmet C-34/22)

(2022/C 213/28)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: VN

Tuženik: Belgijska Država

Prethodno pitanje

Povređuju li se člankom 21. stavkom 1. točkom 5. Wetboeka van de inkomstenbelasting 1992 (Zakonik o porezima na dohodak iz 1992.), kako je izmijenjen člankom 170. Weta van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen (Zakon od 25. travnja 2014. o različitim odredbama), članci 56. i 63. UFEU-a te članci 36. i 40. Sporazuma o EGP-u, s obzirom na to da je točno da se sporna odredba bez razlike primjenjuje na nacionalne i strane pružatelje usluga, ali se njome ne zahtijeva samo ispunjenje uvjeta sličnih onima iz članka 2. Koninklijk besluita tot uitvoering van het WIB 1992 (Kraljevska uredba o provedbi WIB-a iz 1992.) koji su praktički specifični za belgijsko tržište, nego i prije svega da takve slične kriterije utvrde tijela dotične države EGP-a, što doseže dalje od lokalnog nadzora i primjene sustava osiguranja depozita u skladu s Direktivom 94/19/EZ (1), čime se strani pružatelji usluga ozbiljno sprečavaju u tome da nude svoje usluge u Belgiji?

---

(1)  Direktiva 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita (SL 1994., L 135, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 33.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/21

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. siječnja 2022. uputila Curtea de Apel Craiova (Rumunjska) – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(Predmet C-58/22)

(2022/C 213/29)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Craiova

Stranke

Žalitelj/optuženik: NR

Druga stranka u postupku: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Prethodno pitanje

Treba li načelo ne bis in idem, kako je zajamčeno člankom 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u vezi s obvezama Rumunjske da ispuni mjerila iz Odluke o MSS-u (Odluka Europske komisije 2006/928), tumačiti na način da odluka o obustavi postupka koju je donijelo državno odvjetništvo nakon što je prikupilo ključne dokaze u predmetnom slučaju onemogućuje da se, zbog toga što je ta odluka pravomoćna, protiv iste osobe vodi drugi kazneni postupak zbog istog djela, iako s drukčijom pravnom kvalifikacijom, osim u slučajevima kad se utvrdi nepostojanje okolnosti na kojoj se temelji obustava postupka ili kad su se pojavile nove činjenice ili okolnosti iz kojih proizlazi da više ne postoji okolnost na kojoj se temelji obustava postupka?

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/22

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. veljače 2022. uputio Verwaltungsgericht Wiesbaden (Njemačka) – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

(Predmet C-61/22)

(2022/C 213/30)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: RL

Tuženik: Landeshauptstadt Wiesbaden

Prethodno pitanje

Je li obveza uključenja i pohranjivanja otisaka prstiju u osobne iskaznice u skladu s člankom 3. stavkom 5. Uredbe (EU) 2019/1157 (1) u suprotnosti s nadređenim pravom Unije, osobito

| (a) | s člankom 77. stavkom 3. UFEU-a |
| --- | --- |

(a)

s člankom 77. stavkom 3. UFEU-a

| (b) | s člancima 7. i 8. Povelje |
| --- | --- |

(b)

s člancima 7. i 8. Povelje

| (c) | s člankom 35. stavkom 10. OUZP-a (2) |
| --- | --- |

(c)

s člankom 35. stavkom 10. OUZP-a (2)

te je li stoga nevaljana zbog jednog od tih razloga?

---

(1)  Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o jačanju sigurnosti osobnih iskaznica građana Unije i boravišnih isprava koje se izdaju građanima Unije i članovima njihovih obitelji koji ostvaruju pravo na slobodno kretanje (SL 2019., L 188, str. 67.)

(2)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/22

---

Žalba koju je 2. veljače 2022. podnijela Europska investicijska banka protiv presude Općeg suda (četvrto vijeće) od 24. studenoga 2021. u predmetu T-370/20, KL/Europska investicijska banka

(Predmet C-68/22 P)

(2022/C 213/31)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelj: Europska investicijska banka (EIB) (zastupnici: G. Faedo, I. Zanin, agenti)

Druga stranka u postupku: KL

Žalbeni zahtjevi

Svojom žalbom, EIB od Suda zahtijeva da:

| — | prihvati žalbu kao dopuštenu i osnovanu; |
| --- | --- |

—

prihvati žalbu kao dopuštenu i osnovanu;

| — | ukine presudu Općeg suda u predmetu T-370/20; |
| --- | --- |

—

ukine presudu Općeg suda u predmetu T-370/20;

| — | usvoji zahtjeve EIB-a iz prvostupanjskog postupka ako smatra da stanje postupka to dopušta; |
| --- | --- |

—

usvoji zahtjeve EIB-a iz prvostupanjskog postupka ako smatra da stanje postupka to dopušta;

| — | naloži osobi KL snošenje svih troškova prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži osobi KL snošenje svih troškova prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj žalbi, EIB ističe dva žalbena razloga.

Prvi žalbeni razlog, iznesen u okviru četiri podrazloga, odnosi se na pogrešno tumačenje internih pravila EIB-a na području invaliditeta.

Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava u pogledu pojma invaliditeta kako je predviđen u članku 46-1. Prijelazne uredbe o mirovinskom sustavu koji se primjenjuje na članove osoblja EIB-a (RTRP) i članku 11.1. administrativnih odredbi EIB-a. Smatrajući da pojam invaliditeta u smislu navedenih članaka treba tumačiti na način da se odnosi na člana osoblja EIB-a kojeg je odbor za utvrđivanje invalidnosti, kojeg je ustanovio EIB, proglasio nesposobnim za ponovno preuzimanje njegovih dužnosti ili jednakih dužnosti unutar tog tijela, Opći je sud iskrivio dopis i sadržaj internih pravila EIB-a i prihvatio tumačenje koje je u suprotnosti sa svrhom invalidske mirovine kao mjere socijalne zaštite.

Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je isključio nadležnost odborâ za utvrđivanje invalidnosti koje je ustanovio EIB da se izjasne o sposobnosti člana osoblja Banke da obavlja dužnosti izvan te institucije, na općem tržištu rada.

Kao treće, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je članke 46-1. RTRP-a i 11.1. administrativnih odredbi tumačio na temelju rasuđivanja po analogiji s člankom 78. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.

Kao četvrto, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava kad je odbio tumačenje članka 51-1. RTRP-a za koje se zalaže EIB i kad je propustio protumačiti navedeni članak u vezi s člankom 46-1. RTRP-a.

Drugi žalbeni razlog, iznesen u okviru dva podrazloga, temelji se na dvostrukom iskrivljavanju činjenica.

Kao prvo, Opći sud je počinio pogrešku koja se tiče prava time što je dokumente odbora za utvrđivanje invalidnosti koje nisu potpisali svi članovi navedenog odbora smatrao pravno obvezujućima.

Kao drugo, Opći sud je pogrešno ocijenio sadržaj mišljenja odbora za utvrđivanje invalidnosti time što je smatrao da je odbor za utvrđivanje invalidnosti izjavio da žalitelj nije bio sposoban obavljati svoje dužnosti u EIB-u, iako je u dokumentima koje su potpisali svi članovi navedenog odbora utvrđeno da žalitelj nije osoba s invaliditetom.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/23

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. veljače 2022. uputio Vrchní soud v Praze (Češka republika) – ALD Automotive s.r.o./DY, stečajni upravitelj dužnika GEDEM-STAV a.s.

(Predmet C-78/22)

(2022/C 213/32)

Jezik postupka: češki

Sud koji je uputio zahtjev

Vrchní soud v Praze

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: ALD Automotive s.r.o.

Druga stranka u žalbenom postupku: DY, stečajni upravitelj dužnika GEDEM-STAV a.s.

Prethodna pitanja

| 1. | Koji se kriteriji moraju ispuniti kako bi nastala tražbina na dobivanje barem fiksnog iznosa od 40 eura o kojem je riječ u članku 6. stavku 1. Direktive 2011/7/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća u slučaju ugovora o činidbi koja se ponavlja ili o kontinuiranoj činidbi? |
| --- | --- |

1.

Koji se kriteriji moraju ispuniti kako bi nastala tražbina na dobivanje barem fiksnog iznosa od 40 eura o kojem je riječ u članku 6. stavku 1. Direktive 2011/7/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća u slučaju ugovora o činidbi koja se ponavlja ili o kontinuiranoj činidbi?

| 2. | Mogu li sudovi država članica odbiti priznavanje tražbine o kojoj je riječ u članku 6. stavku 1. navedene direktive zbog primjene općih načela privatnog prava? |
| --- | --- |

2.

Mogu li sudovi država članica odbiti priznavanje tražbine o kojoj je riječ u članku 6. stavku 1. navedene direktive zbog primjene općih načela privatnog prava?

| 3. | U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, koji se uvjeti moraju ispuniti kako bi sudovi država članica mogli odbiti dodjeljivanje iznosa tražbine o kojoj je riječ u članku 6. stavku 1. prethodno navedene direktive? |
| --- | --- |

3.

U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, koji se uvjeti moraju ispuniti kako bi sudovi država članica mogli odbiti dodjeljivanje iznosa tražbine o kojoj je riječ u članku 6. stavku 1. prethodno navedene direktive?

---

(1)  Direktiva 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (SL 2011., L 48, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/24

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. veljače 2022. uputio Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španjolska) – RTG/Tuk Tuk Travel S. L.

(Predmet C-83/22)

(2022/C 213/33)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: RTG

Tuženik: Tuk Tuk Travel S. L.

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 169. stavak 1., članak 169. stavak 2. točku (a) i članak 114. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da im se protivi članak 5. Direktive 2015/2302 (1) o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima jer se u tom članku, među predugovornim informacijama koje obvezno treba pružiti putniku, ne nalazi pravo koje mu se priznaje člankom 12. te direktive na raskid ugovora prije njegova početka i puni povrat izvršenih plaćanja ako izvanredne okolnosti koje se nisu mogle izbjeći znatno utječu na izvršenje paket aranžmana? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 169. stavak 1., članak 169. stavak 2. točku (a) i članak 114. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da im se protivi članak 5. Direktive 2015/2302 (1) o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima jer se u tom članku, među predugovornim informacijama koje obvezno treba pružiti putniku, ne nalazi pravo koje mu se priznaje člankom 12. te direktive na raskid ugovora prije njegova početka i puni povrat izvršenih plaćanja ako izvanredne okolnosti koje se nisu mogle izbjeći znatno utječu na izvršenje paket aranžmana?

| 2. | Protivi li se člancima 114. i 169. UFEU-a, kao i članku 15. Direktive 2015/2302, primjena načela dispozitivnosti i podudarnosti iz članka 216. i članka 218. stavka 1. Leya de Enjuiciamiento Civil (Zakonik o građanskom postupku), ako bi se tim postupovnim načelima mogla onemogućiti potpuna zaštita potrošača u svojstvu tužitelja? |
| --- | --- |

2.

Protivi li se člancima 114. i 169. UFEU-a, kao i članku 15. Direktive 2015/2302, primjena načela dispozitivnosti i podudarnosti iz članka 216. i članka 218. stavka 1. Leya de Enjuiciamiento Civil (Zakonik o građanskom postupku), ako bi se tim postupovnim načelima mogla onemogućiti potpuna zaštita potrošača u svojstvu tužitelja?

---

(1)  Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL 2015., L 326, str. 1.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/25

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. veljače 2022. uputio Landesgericht Korneuburg (Austrija) – TT/AK

(Predmet C-87/22)

(2022/C 213/34)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landesgericht Korneuburg

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: TT

Druga stranka u žalbenom postupku: AK

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 15. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (1) tumačiti na način da je zahtjev države članice – koja ima stvarnu nadležnost, ako smatra da bi sud druge države članice s kojom je dijete posebno povezano mogao bolje rješavati predmet, ili neki posebni dio predmeta, i ako je to u interesu djeteta – da se proglasi nadležnom dopušten i ako je u slučaju druge države članice riječ o državi članici u kojoj je dijete dobilo uobičajeno boravište nakon nezakonitog odvođenja? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 15. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (1) tumačiti na način da je zahtjev države članice – koja ima stvarnu nadležnost, ako smatra da bi sud druge države članice s kojom je dijete posebno povezano mogao bolje rješavati predmet, ili neki posebni dio predmeta, i ako je to u interesu djeteta – da se proglasi nadležnom dopušten i ako je u slučaju druge države članice riječ o državi članici u kojoj je dijete dobilo uobičajeno boravište nakon nezakonitog odvođenja?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
  Treba li članak 15. Uredbe (EZ) br. 2201/2003 tumačiti na način da su kriteriji za prijenos nadležnosti u tom članku navedeni taksativno te da nisu potrebni dodatni kriteriji s obzirom na postupak pokrenut u skladu s člankom 8. točkom (f) Haške konvencije od 25. listopada 1980. o građanskopravnim vidovima međunarodne otmice djece? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

Treba li članak 15. Uredbe (EZ) br. 2201/2003 tumačiti na način da su kriteriji za prijenos nadležnosti u tom članku navedeni taksativno te da nisu potrebni dodatni kriteriji s obzirom na postupak pokrenut u skladu s člankom 8. točkom (f) Haške konvencije od 25. listopada 1980. o građanskopravnim vidovima međunarodne otmice djece?

---

(1)  SL 2003., L 338, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133. i ispravak SL 2014., L 46, str. 22.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/25

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2022. uputio Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Nizozemska) – X, Y i njihovo šestero maloljetne djece/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Predmet C-125/22)

(2022/C 213/35)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: X, Y i njihovo šestero maloljetne djece

Tuženik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 15. Direktive 2011/95 (1) u vezi s njezinim člankom 2. točkom (g) i člankom 4. te člankom 4. i člankom 19. stavkom 2. Povelje o temeljnim pravima tumačiti na način da se prilikom razmatranja potrebe podnositelja zahtjeva za supsidijarnom zaštitom svi relevantni elementi koji se odnose kako na pojedinačnu situaciju i osobne okolnosti podnositelja zahtjeva tako i na opću situaciju u zemlji podrijetla uvijek moraju u potpunosti ispitati i ocijeniti uzimajući u obzir njihovu međusobnu povezanost prije nego što se utvrdi koji se oblik ozbiljne nepravde od kojeg se strahuje može dokazati na temelju tih elemenata? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 15. Direktive 2011/95 (1) u vezi s njezinim člankom 2. točkom (g) i člankom 4. te člankom 4. i člankom 19. stavkom 2. Povelje o temeljnim pravima tumačiti na način da se prilikom razmatranja potrebe podnositelja zahtjeva za supsidijarnom zaštitom svi relevantni elementi koji se odnose kako na pojedinačnu situaciju i osobne okolnosti podnositelja zahtjeva tako i na opću situaciju u zemlji podrijetla uvijek moraju u potpunosti ispitati i ocijeniti uzimajući u obzir njihovu međusobnu povezanost prije nego što se utvrdi koji se oblik ozbiljne nepravde od kojeg se strahuje može dokazati na temelju tih elemenata?

| 2. | Je li u slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje ocjena pojedinačne situacije i osobnih okolnosti podnositelja zahtjeva u okviru ocjene u skladu s člankom 15. točkom (c) Direktive 2011/95, u vezi s kojima je Sud već pojasnio da se u tom pogledu trebaju uzeti u obzir, iscrpnija od ispitivanja s obzirom na zahtjev individualizacije u smislu presude Europskog suda za ljudska prava u predmetu N. A. protiv Ujedinjene Kraljevine (2)? Mogu li se ti elementi uzeti u obzir u okviru istog zahtjeva za supsidijarnu zaštitu prilikom ocjene na temelju kako članka 15. točke (b) tako i članka 15. točke (c) Direktive 2011/95? |
| --- | --- |

2.

Je li u slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje ocjena pojedinačne situacije i osobnih okolnosti podnositelja zahtjeva u okviru ocjene u skladu s člankom 15. točkom (c) Direktive 2011/95, u vezi s kojima je Sud već pojasnio da se u tom pogledu trebaju uzeti u obzir, iscrpnija od ispitivanja s obzirom na zahtjev individualizacije u smislu presude Europskog suda za ljudska prava u predmetu N. A. protiv Ujedinjene Kraljevine (2)? Mogu li se ti elementi uzeti u obzir u okviru istog zahtjeva za supsidijarnu zaštitu prilikom ocjene na temelju kako članka 15. točke (b) tako i članka 15. točke (c) Direktive 2011/95?

| 3. | Treba li članak 15. Direktive 2011/95 tumačiti na način da se u okviru ocjene potrebe za supsidijarnom zaštitom takozvana klizna ljestvica, u pogledu koje je Sud već pojasnio da se treba primijeniti prilikom ocjene navodnog straha od ozbiljne nepravde u smislu članka 15. točke (c) Direktive 2011/95, mora primijeniti i prilikom ocjene navodnog straha od ozbiljne nepravde u smislu članka 15. točke (b) te direktive? |
| --- | --- |

3.

Treba li članak 15. Direktive 2011/95 tumačiti na način da se u okviru ocjene potrebe za supsidijarnom zaštitom takozvana klizna ljestvica, u pogledu koje je Sud već pojasnio da se treba primijeniti prilikom ocjene navodnog straha od ozbiljne nepravde u smislu članka 15. točke (c) Direktive 2011/95, mora primijeniti i prilikom ocjene navodnog straha od ozbiljne nepravde u smislu članka 15. točke (b) te direktive?

| 4. | Treba li članak 15. Direktive 2011/95 u vezi s člancima 1. i 4. te člankom 19. stavkom 2. Povelje o temeljnim pravima tumačiti na način da se humanitarne okolnosti koje su (ne)izravna posljedica djelovanja i/ili propusta počinitelja ozbiljne nepravde moraju uzeti u obzir prilikom ocjene je li podnositelju zahtjeva potrebna supsidijarna zaštita? |
| --- | --- |

4.

Treba li članak 15. Direktive 2011/95 u vezi s člancima 1. i 4. te člankom 19. stavkom 2. Povelje o temeljnim pravima tumačiti na način da se humanitarne okolnosti koje su (ne)izravna posljedica djelovanja i/ili propusta počinitelja ozbiljne nepravde moraju uzeti u obzir prilikom ocjene je li podnositelju zahtjeva potrebna supsidijarna zaštita?

---

(1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL 2011., L 337, str. 9) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248. i ispravak SL 2020., L 76, str. 37.)

(2)  Presuda ESLJP-a od 17. srpnja 2008., N. A. protiv Ujedinjene Kraljevine, CE:ECHR:2008:0717JUD002590407

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/26

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2022. uputio Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) – BV NORDIC INFO/Belgijska Država

(Predmet C-128/22)

(2022/C 213/36)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: NORDIC INFO

Tuženik: Belgijska Država

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članke 2., 4., 5., 27. i 29. Direktive 2004/38 (1), kojima se provode članci 20. i 21. UFEU-a, tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice (u predmetnom slučaju članci 18. i 22. Ministerieel besluita van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (Ministarska odluka od 30. lipnja 2020. o utvrđivanju hitnih mjera radi suzbijanja širenja bolesti COVID-19 uzrokovane koronavirusom), kako je izmijenjena člankom 3. odnosno 5. Ministarske odluke od 10. srpnja 2020.) kojim se općom mjerom:






  — | belgijskim državljanima i članovima njihovih obitelji kao i građanima Unije i članovima njihovih obitelji koji borave na belgijskom državnom području određuje u slučaju neobveznih putovanja načelna zabrana izlaska iz Belgije u zemlje Europske unije i schengenskog prostora koje su u skladu s kôdom u boji izrađenim na temelju epidemioloških podataka označene crvenom bojom; |
| --- | --- | --- |

1.

Treba li članke 2., 4., 5., 27. i 29. Direktive 2004/38 (1), kojima se provode članci 20. i 21. UFEU-a, tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice (u predmetnom slučaju članci 18. i 22. Ministerieel besluita van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (Ministarska odluka od 30. lipnja 2020. o utvrđivanju hitnih mjera radi suzbijanja širenja bolesti COVID-19 uzrokovane koronavirusom), kako je izmijenjena člankom 3. odnosno 5. Ministarske odluke od 10. srpnja 2020.) kojim se općom mjerom:

—

belgijskim državljanima i članovima njihovih obitelji kao i građanima Unije i članovima njihovih obitelji koji borave na belgijskom državnom području određuje u slučaju neobveznih putovanja načelna zabrana izlaska iz Belgije u zemlje Europske unije i schengenskog prostora koje su u skladu s kôdom u boji izrađenim na temelju epidemioloških podataka označene crvenom bojom;

| — | građanima Unije koji nisu belgijski državljani i članovima njihovih obitelji (koji eventualno imaju pravo boravka na belgijskom državnom području) u slučaju neobveznih putovanja ograničava ulazak (na primjer karantenom i testiranjima) u Belgiju iz zemalja Europske unije i schengenskog prostora koje su u skladu s kôdom u boji izrađenim na temelju epidemioloških podataka označene crvenom bojom? |
| --- | --- |

—

građanima Unije koji nisu belgijski državljani i članovima njihovih obitelji (koji eventualno imaju pravo boravka na belgijskom državnom području) u slučaju neobveznih putovanja ograničava ulazak (na primjer karantenom i testiranjima) u Belgiju iz zemalja Europske unije i schengenskog prostora koje su u skladu s kôdom u boji izrađenim na temelju epidemioloških podataka označene crvenom bojom?

| 2. | Treba li članke 1., 3. i 22. Zakonika o schengenskim granicama (2) tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice (u predmetnom slučaju članci 18. i 22. Ministarske odluke od 30. lipnja 2020. o utvrđivanju hitnih mjera radi suzbijanja širenja bolesti COVID-19 uzrokovane koronavirusom, kako je izmijenjena člankom 3. odnosno 5. Ministarske odluke od 10. srpnja 2020.) kojim se u slučaju neobveznih putovanja određuju zabrane izlaska iz Belgije u zemlje Europske unije i schengenskog prostora te ulaska u Belgiju iz tih zemalja, koje se mogu ne samo nadzirati i sankcionirati, nego ih po službenoj dužnosti mogu provoditi i ministar, gradonačelnik i načelnik policije? |
| --- | --- |

2.

Treba li članke 1., 3. i 22. Zakonika o schengenskim granicama (2) tumačiti na način da im se ne protivi propis države članice (u predmetnom slučaju članci 18. i 22. Ministarske odluke od 30. lipnja 2020. o utvrđivanju hitnih mjera radi suzbijanja širenja bolesti COVID-19 uzrokovane koronavirusom, kako je izmijenjena člankom 3. odnosno 5. Ministarske odluke od 10. srpnja 2020.) kojim se u slučaju neobveznih putovanja određuju zabrane izlaska iz Belgije u zemlje Europske unije i schengenskog prostora te ulaska u Belgiju iz tih zemalja, koje se mogu ne samo nadzirati i sankcionirati, nego ih po službenoj dužnosti mogu provoditi i ministar, gradonačelnik i načelnik policije?

---

(1)  Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004., L 158, str. 77.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42.)

(2)  Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL 2006., L 105, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 61.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/27

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 1. ožujka 2022. uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) — Kazneni postupak protiv Optuženika 5

(Predmet C-147/22)

(2022/C 213/37)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Fővárosi Törvényszék

Stranka glavnog postupka

Optuženik 5

Prethodna pitanja

| 1. | Protivi li se načelu ne bis in idem, utvrđenom u članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravim (u daljnjem tekstu: Povelja) i članku 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma (u daljnjem tekstu: Konvencija) provedba kaznenog postupka pokrenutog u državi članici protiv iste osobe i zbog istih djela za koje je u drugoj državi članici već proveden kazneni postupak, koji je pravomoćno okončan odlukom državnog odvjetnika o obustavi istrage? |
| --- | --- |

1.

Protivi li se načelu ne bis in idem, utvrđenom u članku 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravim (u daljnjem tekstu: Povelja) i članku 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma (u daljnjem tekstu: Konvencija) provedba kaznenog postupka pokrenutog u državi članici protiv iste osobe i zbog istih djela za koje je u drugoj državi članici već proveden kazneni postupak, koji je pravomoćno okončan odlukom državnog odvjetnika o obustavi istrage?

| 2. | Je li u skladu s načelom ne bis in idem, utvrđenim u članku 50. Povelje i članku 54. Konvencije, i sprečava li konačno da se u državi članici pokrene nov kazneni postupak protiv iste osobe i zbog istih djela, okolnost da državno odvjetništvo – iako se unatoč odluci državnog odvjetnika kojom se nalaže obustava kaznenog postupka (istrage) u državi članici istraga može nastaviti do trenutka zastare za kazneno djelo – nije smatralo opravdanim tako nastaviti postupak po službenoj dužnosti? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s načelom ne bis in idem, utvrđenim u članku 50. Povelje i članku 54. Konvencije, i sprečava li konačno da se u državi članici pokrene nov kazneni postupak protiv iste osobe i zbog istih djela, okolnost da državno odvjetništvo – iako se unatoč odluci državnog odvjetnika kojom se nalaže obustava kaznenog postupka (istrage) u državi članici istraga može nastaviti do trenutka zastare za kazneno djelo – nije smatralo opravdanim tako nastaviti postupak po službenoj dužnosti?

| 3. | Je li u skladu s načelom ne bis in idem, utvrđenim u članku 50. Povelje i članku 54. Konvencije, i može li se smatrati dovoljno detaljnom i opsežnom obustavljena istraga nad okrivljenikom koji nije ispitan u svojstvu osumnjičenika zbog kaznenog djela njegovih suokrivljenika, iako su protiv navedene osobe u svojstvu okrivljenika provedene istražne radnje, a obustava istrage temeljila se na istražnim podacima pribavljenima na temelju zahtjeva za pravosudnu suradnju, kao i na podacima o bankovnim računima i ispitivanju suokrivljenika u svojstvu osumnjičenika? |
| --- | --- |

3.

Je li u skladu s načelom ne bis in idem, utvrđenim u članku 50. Povelje i članku 54. Konvencije, i može li se smatrati dovoljno detaljnom i opsežnom obustavljena istraga nad okrivljenikom koji nije ispitan u svojstvu osumnjičenika zbog kaznenog djela njegovih suokrivljenika, iako su protiv navedene osobe u svojstvu okrivljenika provedene istražne radnje, a obustava istrage temeljila se na istražnim podacima pribavljenima na temelju zahtjeva za pravosudnu suradnju, kao i na podacima o bankovnim računima i ispitivanju suokrivljenika u svojstvu osumnjičenika?

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/28

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. ožujka 2022. uputio Raad van State (Nizozemska) – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees

(Predmet C-151/22)

(2022/C 213/38)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Raad van State

Stranke glavnog postupka

Žalitelji: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Druga stranka: United Nations High Commissioner for Refugees

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 10. stavak 1. točku (e) Direktive o kvalifikaciji (1) tumačiti na način da se na razlog proganjanja na temelju političkog uvjerenja mogu pozvati i podnositelji zahtjeva koji samo tvrde da imaju i/ili izražavaju određeno političko mišljenje a da počinitelj progona tijekom boravka u njihovoj zemlji podrijetla i od boravka u državi domaćinu prema njima nije iskazao sumnju? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 10. stavak 1. točku (e) Direktive o kvalifikaciji (1) tumačiti na način da se na razlog proganjanja na temelju političkog uvjerenja mogu pozvati i podnositelji zahtjeva koji samo tvrde da imaju i/ili izražavaju određeno političko mišljenje a da počinitelj progona tijekom boravka u njihovoj zemlji podrijetla i od boravka u državi domaćinu prema njima nije iskazao sumnju?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i ako je slijedom toga već određeno političko mišljenje dovoljno za kvalifikaciju kao političko uvjerenje, koju važnost u tom slučaju treba imati jačina tog političkog mišljenja, ideje ili uvjerenja i interes stranca u pogledu djela koja iz toga proizlaze u okviru provjere i ocjene određenog zahtjeva za azil, odnosno u okviru provjere koliko je stvaran strah od proganjanja koji navodi taj podnositelj zahtjeva? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje i ako je slijedom toga već određeno političko mišljenje dovoljno za kvalifikaciju kao političko uvjerenje, koju važnost u tom slučaju treba imati jačina tog političkog mišljenja, ideje ili uvjerenja i interes stranca u pogledu djela koja iz toga proizlaze u okviru provjere i ocjene određenog zahtjeva za azil, odnosno u okviru provjere koliko je stvaran strah od proganjanja koji navodi taj podnositelj zahtjeva?

| 3. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, vrijedi li u tom slučaju kriterij da to političko uvjerenje treba biti duboko ukorijenjeno i, ako tomu nije tako, koji kriterij treba utvrditi u tom slučaju i kako se on primjenjuje? |
| --- | --- |

3.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, vrijedi li u tom slučaju kriterij da to političko uvjerenje treba biti duboko ukorijenjeno i, ako tomu nije tako, koji kriterij treba utvrditi u tom slučaju i kako se on primjenjuje?

| 4. | Ako vrijedi kriterij da to političko uvjerenje treba biti duboko ukorijenjeno, može li se od podnositelja zahtjeva koji nije dokazao da ima duboko ukorijenjeno političko uvjerenje očekivati da neće izražavati svoje političko mišljenje nakon povratka u zemlju podrijetla kako na taj način ne bi pobudio sumnju počinitelja proganjanja? |
| --- | --- |

4.

Ako vrijedi kriterij da to političko uvjerenje treba biti duboko ukorijenjeno, može li se od podnositelja zahtjeva koji nije dokazao da ima duboko ukorijenjeno političko uvjerenje očekivati da neće izražavati svoje političko mišljenje nakon povratka u zemlju podrijetla kako na taj način ne bi pobudio sumnju počinitelja proganjanja?

---

(1)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL 2011., L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/28

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. ožujka 2022. uputio Audiencia Nacional (Španjolska) – Postupak protiv Juana

(Predmet C-164/22)

(2022/C 213/39)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Audiencia Nacional

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Juan

Druga stranka u postupku: Ministerio Fiscal

Prethodna pitanja

| 1. | Postoji li u ovom slučaju situacija „ne bis in idem” u smislu članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i članka 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, jer je riječ o istim djelima, ovisno o dosegu koji europska sudska praksa dodjeljuje tom pojmu, ili je naprotiv na ovom sudu da to ocijeni u skladu s načelima navedenima u ovoj odluci, uključujući potrebu izricanja jedinstvene kazne i utvrđivanja granice kazne u skladu s kriterijima proporcionalnosti, s obzirom na to da je riječ o jedinstvenom produljenom kaznenom djelu? |
| --- | --- |

1.

Postoji li u ovom slučaju situacija „ne bis in idem” u smislu članka 50. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i članka 54. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, jer je riječ o istim djelima, ovisno o dosegu koji europska sudska praksa dodjeljuje tom pojmu, ili je naprotiv na ovom sudu da to ocijeni u skladu s načelima navedenima u ovoj odluci, uključujući potrebu izricanja jedinstvene kazne i utvrđivanja granice kazne u skladu s kriterijima proporcionalnosti, s obzirom na to da je riječ o jedinstvenom produljenom kaznenom djelu?

| 2. | Ako se smatra da nije riječ o situaciji „ne bis in idem” jer ne postoji potpuna istovjetnost djela, u skladu s kriterijima navedenima u ovoj odluci:






  A. | S obzirom na okolnosti ovog slučaja, jesu li ograničenja učinaka presuda iz drugih država članica Unije koja se izričito predviđaju člankom 14. stavkom 2. Leya Orgánica 7/2014 sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea (Organski zakon 7/2014 o razmjeni podataka iz kaznenih evidencija i poštovanju sudskih odluka u kaznenim stvarima u Europskoj uniji) od 12. studenoga 2014., kojim se prenosi pravo Unije, u skladu s Okvirnom odlukom Vijeća 2008/675/PUP (1) od 24. srpnja 2008. o poštovanju presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku, kao i s člankom 45. i člankom 49. stavkom 3. Povelje te načelom uzajamnog priznavanja sudskih odluka u Uniji? |
| --- | --- | --- |

2.

Ako se smatra da nije riječ o situaciji „ne bis in idem” jer ne postoji potpuna istovjetnost djela, u skladu s kriterijima navedenima u ovoj odluci:

A.

S obzirom na okolnosti ovog slučaja, jesu li ograničenja učinaka presuda iz drugih država članica Unije koja se izričito predviđaju člankom 14. stavkom 2. Leya Orgánica 7/2014 sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea (Organski zakon 7/2014 o razmjeni podataka iz kaznenih evidencija i poštovanju sudskih odluka u kaznenim stvarima u Europskoj uniji) od 12. studenoga 2014., kojim se prenosi pravo Unije, u skladu s Okvirnom odlukom Vijeća 2008/675/PUP (1) od 24. srpnja 2008. o poštovanju presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku, kao i s člankom 45. i člankom 49. stavkom 3. Povelje te načelom uzajamnog priznavanja sudskih odluka u Uniji?

| B. | Protivi li se članku 45. i članku 49. stavku 3. Povelje u vezi s člankom 4. stavkom 6. Okvirne odluke 2002/584/PUP (2) od 13. lipnja 2002. i člankom 8. stavcima 1. i 2. Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP (3) od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji to što u španjolskom pravu ne postoji postupak kojim bi se omogućilo priznavanje inozemnih europskih presuda te izricanje jedinstvene kazne, prilagodba odnosno ograničenje kazni na način da se osigura njihova proporcionalnost u slučaju izvršenja u Španjolskoj inozemne presude koja se odnosi na produljena djela ili djela koja su kazneno povezana s drugim djelima u pogledu kojih se vodio postupak u Španjolskoj i u odnosu na koja također postoji osuđujuća presuda? |
| --- | --- |

B.

Protivi li se članku 45. i članku 49. stavku 3. Povelje u vezi s člankom 4. stavkom 6. Okvirne odluke 2002/584/PUP (2) od 13. lipnja 2002. i člankom 8. stavcima 1. i 2. Okvirne odluke Vijeća 2008/909/PUP (3) od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji to što u španjolskom pravu ne postoji postupak kojim bi se omogućilo priznavanje inozemnih europskih presuda te izricanje jedinstvene kazne, prilagodba odnosno ograničenje kazni na način da se osigura njihova proporcionalnost u slučaju izvršenja u Španjolskoj inozemne presude koja se odnosi na produljena djela ili djela koja su kazneno povezana s drugim djelima u pogledu kojih se vodio postupak u Španjolskoj i u odnosu na koja također postoji osuđujuća presuda?

---

(1)  Okvirna odluka Vijeća 2008/675/PUP od 24. srpnja 2008. o poštovanju presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku (SL 2008., L 220, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 130.)

(2)  Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.)

(3)  Okvirna odluka 2008/909/PUP Vijeća od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL 2008., L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/29

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2022. uputio Landesgerichts Salzburg (Austrija) – JA/Wurth Automotive GmbH

(Predmet C-177/22)

(2022/C 213/40)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landesgericht Salzburg

Stranke glavnog postupka

Žaliteljica: JA

Druga stranka u žalbenom postupku: Wurth Automotive GmbH

Prethodna pitanja

| 1. | Je li prilikom ocjene svojstva žaliteljice kao potrošača u smislu članaka 17. i 18. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) relevantno






  a. | je li žaliteljica u trenutku sklapanja kupoprodajnog ugovora i neposredno nakon toga posao grafičke i web dizajnerice koji je navela u postupku obavljala samo kao zaposlena osoba ili barem djelomično i u okviru djelatnosti slobodnog zanimanja i |
| --- | --- | --- |

1.

Je li prilikom ocjene svojstva žaliteljice kao potrošača u smislu članaka 17. i 18. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) relevantno

a.

je li žaliteljica u trenutku sklapanja kupoprodajnog ugovora i neposredno nakon toga posao grafičke i web dizajnerice koji je navela u postupku obavljala samo kao zaposlena osoba ili barem djelomično i u okviru djelatnosti slobodnog zanimanja i

| b. | u koju je svrhu žaliteljica kupila vozilo, odnosno je li ga kupila samo za vlastite privatne potrebe ili i u vezi sa sadašnjom ili budućom profesionalnom ili gospodarskom djelatnošću ili ciljem? |
| --- | --- |

b.

u koju je svrhu žaliteljica kupila vozilo, odnosno je li ga kupila samo za vlastite privatne potrebe ili i u vezi sa sadašnjom ili budućom profesionalnom ili gospodarskom djelatnošću ili ciljem?

| 2. | Da li se žaliteljica više ne može pozvati na svojstvo potrošača ako je preprodala osobni automobil u kolovozu 2019. i je li pritom relevantna ostvarena dobit? |
| --- | --- |

2.

Da li se žaliteljica više ne može pozvati na svojstvo potrošača ako je preprodala osobni automobil u kolovozu 2019. i je li pritom relevantna ostvarena dobit?

| 3. | Treba li smatrati da žaliteljica nema svojstvo potrošača već zato što je potpisala kupoprodajni ugovor koji je unaprijed sastavila druga stranka u žalbenom postupku, u čijem je obrascu kupac označen nazivom „tvrtka” i u kojem su pod manjim naslovom „Posebni sporazumi” navedeni izrazi „poslovanje među poduzećima/nema povrata, nema jamstva/isporuka tek nakon primitka uplate”, a da žaliteljica to nije osporila i nije istaknula svojstvo potrošača? |
| --- | --- |

3.

Treba li smatrati da žaliteljica nema svojstvo potrošača već zato što je potpisala kupoprodajni ugovor koji je unaprijed sastavila druga stranka u žalbenom postupku, u čijem je obrascu kupac označen nazivom „tvrtka” i u kojem su pod manjim naslovom „Posebni sporazumi” navedeni izrazi „poslovanje među poduzećima/nema povrata, nema jamstva/isporuka tek nakon primitka uplate”, a da žaliteljica to nije osporila i nije istaknula svojstvo potrošača?

| 4. | Mora li žaliteljica prihvatiti da joj se pripiše odgovornost za ponašanje njezina životnog partnera, koji je posredovao u kupoprodaji kao trgovac automobilima, iz čega je druga stranka u žalbenom postupku mogla zaključiti da žaliteljica ima svojstvo poduzetnika? |
| --- | --- |

4.

Mora li žaliteljica prihvatiti da joj se pripiše odgovornost za ponašanje njezina životnog partnera, koji je posredovao u kupoprodaji kao trgovac automobilima, iz čega je druga stranka u žalbenom postupku mogla zaključiti da žaliteljica ima svojstvo poduzetnika?

| 5. | Ako prvostupanjski sud nije mogao utvrditi na kojem temelju pisani kupoprodajni ugovor odstupa od prethodne ponude žaliteljičina životnog partnera u pogledu naziva kupca ni o čemu su u tom kontekstu telefonski razgovarali žaliteljičin životni partner i prodavatelj druge stranke u žalbenom postupku, ide li to prilikom ocjene svojstva potrošača na teret žaliteljice? |
| --- | --- |

5.

Ako prvostupanjski sud nije mogao utvrditi na kojem temelju pisani kupoprodajni ugovor odstupa od prethodne ponude žaliteljičina životnog partnera u pogledu naziva kupca ni o čemu su u tom kontekstu telefonski razgovarali žaliteljičin životni partner i prodavatelj druge stranke u žalbenom postupku, ide li to prilikom ocjene svojstva potrošača na teret žaliteljice?

| 6. | Je li za žaliteljičino svojstvo potrošača relevantno ako se njezin životni partner nekoliko tjedana nakon preuzimanja vozila telefonski obratio drugoj stranci u žalbenom postupku kako bi se raspitao je li moguće iskazati porez na dodanu vrijednost? |
| --- | --- |

6.

Je li za žaliteljičino svojstvo potrošača relevantno ako se njezin životni partner nekoliko tjedana nakon preuzimanja vozila telefonski obratio drugoj stranci u žalbenom postupku kako bi se raspitao je li moguće iskazati porez na dodanu vrijednost?

---

(1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/30

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

(Predmet C-183/22)

(2022/C 213/41)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Saint-Louis Sucre

Tuženici: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li pravilo utvrđeno u članku 153. stavku 1. točki (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) od 17. prosinca 2013., prema kojem se statutom organizacije proizvođača od njezinih članova zahtijeva da „budu članovi samo jedne organizacije proizvođača za pojedini proizvod gospodarstva”, tumačiti na način da vrijedi isključivo za članove proizvođače? |
| --- | --- |

1.

Treba li pravilo utvrđeno u članku 153. stavku 1. točki (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) od 17. prosinca 2013., prema kojem se statutom organizacije proizvođača od njezinih članova zahtijeva da „budu članovi samo jedne organizacije proizvođača za pojedini proizvod gospodarstva”, tumačiti na način da vrijedi isključivo za članove proizvođače?

| 2. | Kako bi se osiguralo poštovanje načela predviđenog člankom 153. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1308/2013, prema kojem proizvođači članovi organizacije proizvođača trebaju na demokratičan način nadzirati svoju organizaciju i njezine odluke:






  — | treba li, kako bi se ocijenila neovisnost članova organizacije, uzeti u obzir isključivo okolnost da njihov kapital drži ista fizička ili pravna osoba ili i druge veze, kao što je, za članove koji nisu proizvođači, članstvo u istom udruženju sindikata, ili, za članove proizvođače, obavljanje funkcija na rukovodećim položajima u takvom udruženju; |
| --- | --- | --- |

2.

Kako bi se osiguralo poštovanje načela predviđenog člankom 153. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1308/2013, prema kojem proizvođači članovi organizacije proizvođača trebaju na demokratičan način nadzirati svoju organizaciju i njezine odluke:

—

treba li, kako bi se ocijenila neovisnost članova organizacije, uzeti u obzir isključivo okolnost da njihov kapital drži ista fizička ili pravna osoba ili i druge veze, kao što je, za članove koji nisu proizvođači, članstvo u istom udruženju sindikata, ili, za članove proizvođače, obavljanje funkcija na rukovodećim položajima u takvom udruženju;

| — | je li dovoljno, kako bi se zaključilo da postoji stvarni nadzor koji članovi proizvođači provode nad organizacijom, da ti članovi imaju većinu glasova ili, s obzirom na podjelu glasova među stvarno neovisnim članovima, treba ispitati omogućuje li udio u glasovima jednog ili više članova koji nisu proizvođači, čak i ako nemaju većinu, da nadziru odluke koje donosi organizacija? |
| --- | --- |

—

je li dovoljno, kako bi se zaključilo da postoji stvarni nadzor koji članovi proizvođači provode nad organizacijom, da ti članovi imaju većinu glasova ili, s obzirom na podjelu glasova među stvarno neovisnim članovima, treba ispitati omogućuje li udio u glasovima jednog ili više članova koji nisu proizvođači, čak i ako nemaju većinu, da nadziru odluke koje donosi organizacija?

---

(1)  Uredba (EU) Br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013, L 347, str. 671)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/31

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2022. uputio Consiglio di Stato (Italija) – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

(Predmet C-186/22)

(2022/C 213/42)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Consiglio di Stato

Stranke glavnog postupka

Tužitelj/Žalitelj: Sad Trasporto Locale SpA

Tuženik/Druga stranka u žalbenom postupku: Provincia autonoma di Bolzano

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 1. stavak 2. Uredbe br. 1370/2007/EZ (1) tumačiti na način da se primjeni Uredbe br. 1370/2007/EZ protivi nacionalno i prekogranično obavljanje usluga javnog multimodalnog prijevoza putnika u kojem je, s jedne strane, usluga javnog prijevoza jedinstvena za potrebe dodjele i pruža se tramvajem, uspinjačom i žičarom i, s druge strane, prijevoz tračnicama obuhvaća više od 50 % usluge koja je kao cjelina i na jedinstven način dodijeljena pružatelju usluge; |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 1. stavak 2. Uredbe br. 1370/2007/EZ (1) tumačiti na način da se primjeni Uredbe br. 1370/2007/EZ protivi nacionalno i prekogranično obavljanje usluga javnog multimodalnog prijevoza putnika u kojem je, s jedne strane, usluga javnog prijevoza jedinstvena za potrebe dodjele i pruža se tramvajem, uspinjačom i žičarom i, s druge strane, prijevoz tračnicama obuhvaća više od 50 % usluge koja je kao cjelina i na jedinstven način dodijeljena pružatelju usluge;

| 2. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, ako se smatra da se navedena Uredba br. 1370/2007/EZ primjenjuje i na nacionalno i prekogranično obavljanje usluga javnog multimodalnog prijevoza putnika u kojem je, s jedne strane, usluga javnog prijevoza jedinstvena za potrebe dodjele i pruža se tramvajem, uspinjačom i žičarom i, s druge strane, prijevoz tračnicama obuhvaća više od 50 % usluge koja je kao cjelina i na jedinstven način dodijeljena pružatelju usluge, treba li članak 5. stavke 1. i 2. Uredbe 1370/2007/EZ tumačiti na način da se njima i u pogledu izravne dodjele ugovora o javnim uslugama, koji obuhvaća prijevoz putnika tramvajem, unutarnjem operateru nalaže provjera u pogledu pravnog oblika akta o dodjeli, čime se iz područja primjene navedenog članka 5. stavka 2. isključuju akti koji nemaju oblik ugovora o koncesijama za usluge? |
| --- | --- |

2.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, ako se smatra da se navedena Uredba br. 1370/2007/EZ primjenjuje i na nacionalno i prekogranično obavljanje usluga javnog multimodalnog prijevoza putnika u kojem je, s jedne strane, usluga javnog prijevoza jedinstvena za potrebe dodjele i pruža se tramvajem, uspinjačom i žičarom i, s druge strane, prijevoz tračnicama obuhvaća više od 50 % usluge koja je kao cjelina i na jedinstven način dodijeljena pružatelju usluge, treba li članak 5. stavke 1. i 2. Uredbe 1370/2007/EZ tumačiti na način da se njima i u pogledu izravne dodjele ugovora o javnim uslugama, koji obuhvaća prijevoz putnika tramvajem, unutarnjem operateru nalaže provjera u pogledu pravnog oblika akta o dodjeli, čime se iz područja primjene navedenog članka 5. stavka 2. isključuju akti koji nemaju oblik ugovora o koncesijama za usluge?

| 3. | U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, treba li članak 5. stavak 1. točku (b) i članak 5. stavak 2. Direktive 2014/23/EU (2) tumačiti na način da je isključena mogućnost da se na subjekta kojem je dodijeljen ugovor prenese operativni rizik povezan s pružanjem usluga kada ugovor koji je predmet dodjele: (a) temelji se na bruto troškovima te pravo na prihode pripisuje subjektu koji obavlja dodjelu; (b) u korist pružatelja usluga kao prihode od pružanja usluga predviđa samo naknadu koju plaća subjekt [koji obavlja dodjelu] i koja je razmjerna opsegu pruženih usluga (čime se isključuje rizik potražnje): (c) određuje da subjekt koji obavlja dodjelu snosi operativni rizik potražnje (zbog smanjenja naknade radi smanjenja opsega usluge ispod unaprijed određenih granica), regulatorni rizik (zbog izmjena zakonodavstva ili propisa te zbog toga što su nadležni subjekti zakasnili s izdavanjem odobrenja i/ili ovlaštenja), financijski rizik (zbog neplaćanja ili kašnjenja s plaćanjem naknada, kao i zbog propusta usklađivanja naknada), te rizik zbog razloga više sile (koji proizlazi iz promjena uvjeta obavljanja usluga koje se nisu mogle predvidjeti); te (d) na subjekta koji obavlja dodjelu prenosi operativni rizik ponude (zbog promjena troškova čimbenika na koje operater ne može utjecati – energija, sirovine, materijali), rizik radnih odnosa (koji proizlazi iz promjena troškova osoblja u skladu s kolektivnim ugovorima), rizik upravljanja (koji proizlazi iz negativnih trendova u pogledu operativnih troškova zbog pogrešno predviđenih procjena) kao i rizik povezan s društvom i okolišem (koji proizlazi iz neočekivanih događaja na imovini koja služi za pružanje usluge tijekom izvršavanja ugovora)? |
| --- | --- |

3.

U slučaju potvrdnog odgovora na drugo pitanje, treba li članak 5. stavak 1. točku (b) i članak 5. stavak 2. Direktive 2014/23/EU (2) tumačiti na način da je isključena mogućnost da se na subjekta kojem je dodijeljen ugovor prenese operativni rizik povezan s pružanjem usluga kada ugovor koji je predmet dodjele: (a) temelji se na bruto troškovima te pravo na prihode pripisuje subjektu koji obavlja dodjelu; (b) u korist pružatelja usluga kao prihode od pružanja usluga predviđa samo naknadu koju plaća subjekt [koji obavlja dodjelu] i koja je razmjerna opsegu pruženih usluga (čime se isključuje rizik potražnje): (c) određuje da subjekt koji obavlja dodjelu snosi operativni rizik potražnje (zbog smanjenja naknade radi smanjenja opsega usluge ispod unaprijed određenih granica), regulatorni rizik (zbog izmjena zakonodavstva ili propisa te zbog toga što su nadležni subjekti zakasnili s izdavanjem odobrenja i/ili ovlaštenja), financijski rizik (zbog neplaćanja ili kašnjenja s plaćanjem naknada, kao i zbog propusta usklađivanja naknada), te rizik zbog razloga više sile (koji proizlazi iz promjena uvjeta obavljanja usluga koje se nisu mogle predvidjeti); te (d) na subjekta koji obavlja dodjelu prenosi operativni rizik ponude (zbog promjena troškova čimbenika na koje operater ne može utjecati – energija, sirovine, materijali), rizik radnih odnosa (koji proizlazi iz promjena troškova osoblja u skladu s kolektivnim ugovorima), rizik upravljanja (koji proizlazi iz negativnih trendova u pogledu operativnih troškova zbog pogrešno predviđenih procjena) kao i rizik povezan s društvom i okolišem (koji proizlazi iz neočekivanih događaja na imovini koja služi za pružanje usluge tijekom izvršavanja ugovora)?

| 4. | Zaključno, treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a i članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da, u okviru izravne dodjele ugovora o usluzi javnog prijevoza putnika koju je odredilo lokalno nadležno tijelo u korist unutarnjeg operatera, državnu potporu na koju se primjenjuje postupak prethodnog nadzora iz članka 108. stavka 3. UFEU-a predstavlja određena naknada za obveze obavljanja javnih usluga koja se izračunava na temelju troškova pružanja usluge koji su, s jedne strane, iako su povezani s predvidljivim potrebama usluge, određeni s obzirom na troškove prethodnog razdoblja koji su nastali pružatelju usluge koji više neće pružati uslugu i kojemu je bila dodijeljena koncesija usluga koja se produljivala više od deset godina, i, s druge strane, koji su povezani s troškovima ili naknadama te se uvijek odnose na raniju dodjelu ili, u svakom slučaju, na standardne parametre tržišta koji se mogu pripisati većini operatera u sektoru? |
| --- | --- |

4.

Zaključno, treba li članak 107. stavak 1. UFEU-a i članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da, u okviru izravne dodjele ugovora o usluzi javnog prijevoza putnika koju je odredilo lokalno nadležno tijelo u korist unutarnjeg operatera, državnu potporu na koju se primjenjuje postupak prethodnog nadzora iz članka 108. stavka 3. UFEU-a predstavlja određena naknada za obveze obavljanja javnih usluga koja se izračunava na temelju troškova pružanja usluge koji su, s jedne strane, iako su povezani s predvidljivim potrebama usluge, određeni s obzirom na troškove prethodnog razdoblja koji su nastali pružatelju usluge koji više neće pružati uslugu i kojemu je bila dodijeljena koncesija usluga koja se produljivala više od deset godina, i, s druge strane, koji su povezani s troškovima ili naknadama te se uvijek odnose na raniju dodjelu ili, u svakom slučaju, na standardne parametre tržišta koji se mogu pripisati većini operatera u sektoru?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o uslugama javnog željezničkog i cestovnog prijevoza putnika i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 1191/69 i (EEZ) br. 1107/70 (SL 2007., L 315, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 96. i ispravak SL 2021., L 48, str. 5.)

(2)  Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2014., L 94, str. 1. te ispravci SL 2015., L 114, str. 24. i SL 2018., L 82, str. 17. i SL 2018, L 181, str. 88.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/32

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputio Conseil d'État (Belgija) – ME/État belge

(Predmet C-191/22)

(2022/C 213/43)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: ME

Tuženik: État belge

Prethodno pitanje

Treba li članke 7. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i [članak 4. stavak 1. točku (c)] Direktive Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji (1), kao i načela jednakog postupanja i pravne sigurnosti tumačiti na način da se državama članicama nalaže da uzmu u obzir dob djeteta koje se želi pridružiti sponzoru, ne prilikom podnošenja zahtjeva za spajanje obitelji, nego prilikom podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu sponzora kojem se priznao status izbjeglice i da smatraju da je dijete koje se želi pridružiti sponzoru maloljetnik u smislu članka 4. [stavka 1. točke (c)] Direktive 2003/86/EZ ako je bilo maloljetno u trenutku kada je sponzor podnio zahtjev za azil, ali je postalo punoljetno prije nego što je sponzoru priznat status izbjeglice i prije podnošenja zahtjeva za spajanje obitelji?

---

(1)  SL 2003, L 251, str. 12.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/33

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 11. ožujka 2022. uputila Corte suprema di cassazione (Italija) – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

(Predmet C-196/22)

(2022/C 213/44)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Corte suprema di cassazione

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: IB

Druge stranke u postupku: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

Prethodna pitanja

| 1. | Protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992 (1) o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, kojima se međutim ne predviđa sustav gubitka prava i sankcioniranja, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. (2) o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora? |
| --- | --- |

1.

Protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992 (1) o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, kojima se međutim ne predviđa sustav gubitka prava i sankcioniranja, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. (2) o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora?

| 2. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. te načela pravičnosti i proporcionalnosti koja se predviđaju uvodnom izjavom [10.] potonje uredbe, primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora, ako je pošumljena ili poboljšana površina manja za 20 % u odnosu na površinu za koju je potpora dodijeljena i isplaćena? |
| --- | --- |

2.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. te načela pravičnosti i proporcionalnosti koja se predviđaju uvodnom izjavom [10.] potonje uredbe, primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora, ako je pošumljena ili poboljšana površina manja za 20 % u odnosu na površinu za koju je potpora dodijeljena i isplaćena?

| 3. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995., retroaktivna primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora? |
| --- | --- |

3.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995., retroaktivna primjena odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora?

| 4. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995., tumačenje odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora, na način da je korisnik dužan vratiti cijeli iznos koji je primio po toj osnovi, a ne samo iznose koji se odnose na godinu za koju je utvrđena nepravilnost u dodjeli potpora? |
| --- | --- |

4.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, protivi li se odredbama Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi, uzimajući u obzir odredbe Uredbe Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995., tumačenje odredbe nacionalnog prava kojom se u okviru provedbe odredbi Uredbe br. 2080/92 predviđa gubitak prava na potpore i povrat iznosa primljenih po toj osnovi u slučaju da se utvrde nepravilnosti u dodjeli potpora, na način da je korisnik dužan vratiti cijeli iznos koji je primio po toj osnovi, a ne samo iznose koji se odnose na godinu za koju je utvrđena nepravilnost u dodjeli potpora?

---

(1)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2080/92 od 30. lipnja 1992. o uspostavljanju programa potpore Zajednice za mjere šumarstva u poljoprivredi (SL 1992., L 215, str. 96.)

(2)  Uredba Vijeća (EZ, Euroatom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL 1995., L 312, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje1., svezak 7., str. 5.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/34

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. ožujka 2022. uputio Rayonen sad Lukovit (Bugarska) – kazneni postupak

(Predmet C-209/22)

(2022/C 213/45)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Rayonen sad Lukovit (Bugarska)

Stranke glavnog postupka

Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit

Prethodna pitanja

| 1. | Je li situacija u kojoj su se tijekom istrage kaznenog djela u vezi s posjedovanjem narkotika protiv fizičke osobe osumnjičene za posjedovanje narkotika primijenile prisilne mjere u obliku osobne pretrage ili zapljene obuhvaćena područjem primjene Direktive 2013/48/EU (1) o pravu na pristup odvjetniku u kaznenom postupku i u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima te Direktive 2012/13/EU (2) o pravu na informiranje u kaznenom postupku? |
| --- | --- |

1.

Je li situacija u kojoj su se tijekom istrage kaznenog djela u vezi s posjedovanjem narkotika protiv fizičke osobe osumnjičene za posjedovanje narkotika primijenile prisilne mjere u obliku osobne pretrage ili zapljene obuhvaćena područjem primjene Direktive 2013/48/EU (1) o pravu na pristup odvjetniku u kaznenom postupku i u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima te Direktive 2012/13/EU (2) o pravu na informiranje u kaznenom postupku?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo prethodno pitanje koji je status takve osobe u smislu navedenih direktiva ako nacionalnim pravom nije predviđen pojam „osumnjičenika” i ako se u službenoj obavijesti ne utvrdi svojstvo osobe kao „okrivljenik” te treba li se takvoj osobi osigurati pravo na informiranje u kaznenom postupku kao i pravo na pristup odvjetniku? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo prethodno pitanje koji je status takve osobe u smislu navedenih direktiva ako nacionalnim pravom nije predviđen pojam „osumnjičenika” i ako se u službenoj obavijesti ne utvrdi svojstvo osobe kao „okrivljenik” te treba li se takvoj osobi osigurati pravo na informiranje u kaznenom postupku kao i pravo na pristup odvjetniku?

| 3. | Je li načelom zakonitosti i zabranom arbitrarnosti dopuštena nacionalna odredba poput članka 219. stavka 2. Nakazatelno-procesualenog kodeksa (Zakonik o kaznenom postupku, u daljnjem tekstu: ZKP), kojom se propisuje da istražno tijelo može utvrditi svojstvo osobe kao okrivljenika prilikom sastavljanja zapisnika o prvoj istražnoj radnji izvršenoj protiv nje ako nacionalnim pravom nije predviđen pojam „osumnjičenika” i ako prava obrane nastaju tek u trenutku u kojem je službeno utvrđeno svojstvo osobe kao „okrivljenika”, što je pak obuhvaćeno diskrecijskom ovlasti istražnog tijela, te ugrožavaju li se takvim nacionalnim postupkom djelotvorno ostvarivanje i bit prava na pristup odvjetniku iz članka 3. stavka 3. točke (b) Direktive 2013/48/EU? |
| --- | --- |

3.

Je li načelom zakonitosti i zabranom arbitrarnosti dopuštena nacionalna odredba poput članka 219. stavka 2. Nakazatelno-procesualenog kodeksa (Zakonik o kaznenom postupku, u daljnjem tekstu: ZKP), kojom se propisuje da istražno tijelo može utvrditi svojstvo osobe kao okrivljenika prilikom sastavljanja zapisnika o prvoj istražnoj radnji izvršenoj protiv nje ako nacionalnim pravom nije predviđen pojam „osumnjičenika” i ako prava obrane nastaju tek u trenutku u kojem je službeno utvrđeno svojstvo osobe kao „okrivljenika”, što je pak obuhvaćeno diskrecijskom ovlasti istražnog tijela, te ugrožavaju li se takvim nacionalnim postupkom djelotvorno ostvarivanje i bit prava na pristup odvjetniku iz članka 3. stavka 3. točke (b) Direktive 2013/48/EU?

| 4. | Je li načelom korisnog učinka prava Unije dopuštena nacionalna praksa na temelju koje se sudskim nadzorom prisilnih mjera radi prikupljanja dokaza, uključujući osobnu pretragu i zapljenu tijekom istrage, ne omogućuje provjera je li počinjena dovoljno ozbiljna povreda temeljnih prava osumnjičenika i optuženika zajamčenih člankom 47. i člankom 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te Direktivom 2013/48/EU i Direktivom 2012/13/EU? |
| --- | --- |

4.

Je li načelom korisnog učinka prava Unije dopuštena nacionalna praksa na temelju koje se sudskim nadzorom prisilnih mjera radi prikupljanja dokaza, uključujući osobnu pretragu i zapljenu tijekom istrage, ne omogućuje provjera je li počinjena dovoljno ozbiljna povreda temeljnih prava osumnjičenika i optuženika zajamčenih člankom 47. i člankom 48. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te Direktivom 2013/48/EU i Direktivom 2012/13/EU?

| 5. | Jesu li načelom vladavine prava dopuštene nacionalne odredbe i sudska praksa na temelju kojih sud nije ovlašten ispitivati utvrđivanje svojstva osobe kao okrivljenika, iako se prava obrane priznaju fizičkoj osobi upravo i isključivo na temelju tog formalnog akta ako su protiv nje provedene prisilne mjere u svrhu istrage? |
| --- | --- |

5.

Jesu li načelom vladavine prava dopuštene nacionalne odredbe i sudska praksa na temelju kojih sud nije ovlašten ispitivati utvrđivanje svojstva osobe kao okrivljenika, iako se prava obrane priznaju fizičkoj osobi upravo i isključivo na temelju tog formalnog akta ako su protiv nje provedene prisilne mjere u svrhu istrage?

---

(1)  SL 2013., L 294, str. 1.

(2)  SL 2012., L 142, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/35

---

Žalba koju je 4. travnja 2022. podnio Mylan IRE Healthcare Ltd protiv presude Općeg suda (deveto vijeće) od 26. siječnja 2022. u predmetu T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisija

(Predmet C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Mylan IRE Healthcare Ltd (Dublin, Irska) (zastupnici: I. Vernimme i L. Bidaine, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, UAB VVB

Zahtjevi

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | proglasi žalbu dopuštenom i osnovanom; |
| --- | --- |

—

proglasi žalbu dopuštenom i osnovanom;

| — | ukine u cijelosti presudu protiv koje je podnesena žalba; |
| --- | --- |

—

ukine u cijelosti presudu protiv koje je podnesena žalba;

| — | ako Sud utvrdi da stanje postupka to dopušta, poništi Provedbenu odluku Komisije C (2016) 2083 final od 4. travnja 2016. o odobrenjima za stavljanje u promet lijekova za humanu uporabu „Tombramycin VVB i povezani nazivi” koji sadržavaju aktivnu tvar „tombramicin” u skladu s člankom 29. Direktive 2001/83/EZ Europskom parlamenta i Vijeća (pobijana odluka); u preostalom dijelu vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje |
| --- | --- |

—

ako Sud utvrdi da stanje postupka to dopušta, poništi Provedbenu odluku Komisije C (2016) 2083 final od 4. travnja 2016. o odobrenjima za stavljanje u promet lijekova za humanu uporabu „Tombramycin VVB i povezani nazivi” koji sadržavaju aktivnu tvar „tombramicin” u skladu s člankom 29. Direktive 2001/83/EZ Europskom parlamenta i Vijeća (pobijana odluka); u preostalom dijelu vratiti predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje

| — | naloži Komisiji snošenje žaliteljevih troškova nastalih u ovom, kao i u prvostupanjskom postupku; |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje žaliteljevih troškova nastalih u ovom, kao i u prvostupanjskom postupku;

| — | naloži UAB VVB snošenje vlastitih troškova nastalih u ovom, kao i u prvostupanjskom postupku. |
| --- | --- |

—

naloži UAB VVB snošenje vlastitih troškova nastalih u ovom, kao i u prvostupanjskom postupku.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj žalbi, žalitelj ističe dva žalbena razloga.

Prvi žalbeni razlog temelji se na očitoj pogrešci koja se tiče prava prilikom tumačenja pojma „kliničke superiornosti” u smislu članka 8. stavka 3. točke (c) Uredbe (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti (1) (Uredba o lijekovima za rijetke bolesti), posebice u smislu tumačenja Općeg suda koncepta „značajne dobrobiti” u smislu članka 3. Uredbe o lijekovima za rijetke bolesti.

Drugi žalbeni razlog temelji se na nedostatnom obrazloženju Općeg suda na čemu temelji svoj zaključak da lijek TOBI/Tobramycin VVB pruža veću sigurnost primjene u znatnom dijelu ciljne populacije od lijeka Tobi Podhaler, posebno u smislu sadržaja pobijane odluke.

---

(1)  (SL 2000., L 18, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 3.)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/35

---

Žalba koju su 8. travnja 2022. podnijeli Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 2. veljače 2022. u predmetu T-799/17, Scania i drugi/Komisija

(Predmet C-251/22 P)

(2022/C 213/47)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (zastupnici: D. Arts, advocaat, F. Miotto, odvjetnik, N. De Backer, advocate, C.E. Schillemans, advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, advokater)

Druga stranka u postupku: Europska komisija

Zahtjevi

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

| — | ukine, u cijelosti ili djelomično, presudu protiv koje je podnesena žalba; |
| --- | --- |

—

ukine, u cijelosti ili djelomično, presudu protiv koje je podnesena žalba;

| — | poništi, u cijelosti ili djelomično, Odluku Komisije C(2017) 6467 final od 27. rujna 2017. u vezi s postupkom na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet AT.39824 – Kamioni) i/ili ukine ili smanji novčane kazne; |
| --- | --- |

—

poništi, u cijelosti ili djelomično, Odluku Komisije C(2017) 6467 final od 27. rujna 2017. u vezi s postupkom na temelju članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (EGP) (predmet AT.39824 – Kamioni) i/ili ukine ili smanji novčane kazne;

| — | ili, vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu, i |
| --- | --- |

—

ili, vrati predmet na ponovno odlučivanje Općem sudu, i

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova prvostupanjskog i žalbenog postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog žalbi, žalitelj ističe četiri žalbena razloga:

| 1. | U svojem prvom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što nije utvrdio da je Komisija, time što je usvojila Odluku o nagodbi (1) i nastavila istragu koja se odnosi na Scaniu oslanjajući se na isti tim, povrijedila članak 41. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kako je tumačen u sudskoj praksi Suda EU-a. |
| --- | --- |

1.

U svojem prvom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što nije utvrdio da je Komisija, time što je usvojila Odluku o nagodbi (1) i nastavila istragu koja se odnosi na Scaniu oslanjajući se na isti tim, povrijedila članak 41. stavak 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kako je tumačen u sudskoj praksi Suda EU-a.

| 2. | U svojem drugom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što je smatrao da je geografski doseg ponašanja na njemačkoj razini proširen na razinu cijelog EGP-a, iako je bio ograničen na Njemačku. |
| --- | --- |

2.

U svojem drugom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što je smatrao da je geografski doseg ponašanja na njemačkoj razini proširen na razinu cijelog EGP-a, iako je bio ograničen na Njemačku.

| 3. | U svojem trećem žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što je niz povreda na tri različite razine okarakterizirao kao jedinstvenu povredu. |
| --- | --- |

3.

U svojem trećem žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, time što je niz povreda na tri različite razine okarakterizirao kao jedinstvenu povredu.

| 4. | Podredno, u svojem četvrtom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, potvrđujući novčanu kaznu u odnosu na zastarjelo ponašanje. |
| --- | --- |

4.

Podredno, u svojem četvrtom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava, potvrđujući novčanu kaznu u odnosu na zastarjelo ponašanje.

---

(1)  Odluka Komisije C(2016) 4673 final od 19.07.2016 u vezi s postupkom na temelju članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i članka 53. Sporazuma o EGP-u (predmet AT.39824 – Kamioni)

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/36

---

Rješenje predsjednika Suda od 11. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesgerichtshof – Njemačka) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Predmet C-62/21) (1)

(2022/C 213/48)

Jezik postupka: njemački

Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 189, 17. 5. 2021.

---

Opći sud

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/37

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I)

(Predmet T-277/21) (1)

(„Žig Europske unije - Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv - Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini I - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

(2022/C 213/49)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: N. Siebertz, odvjetnica)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Schäfer i E. Markakis, agenti)

Predmet

Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. ožujka 2021. (predmet R 1895/2020-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka koji predstavlja motiv koji prikazuje trokrake zvijezde na crnoj pozadini I kao žiga Europske unije.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 278, 12. 7. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/37

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II)

(Predmet T-278/21) (1)

(„Žig Europske unije - Prijava žiga Europske unije koji predstavlja motiv - Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini II - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

(2022/C 213/50)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: N. Siebertz, odvjetnica)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Schäfer i E. Markakis, agenti)

Predmet

Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. ožujka 2021. (predmet R 1896/2020-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju znaka koji predstavlja motiv koji prikazuje trokrake zvijezde na crnoj pozadini II kao žiga Europske unije.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 278, 12. 7. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/38

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV)

(Predmet T-279/21) (1)

(„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije - Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini IV - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

(2022/C 213/51)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: N. Siebertz, odvjetnica)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Schäfer i E. Markakis, agenti)

Predmet

Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. ožujka 2021. (predmet R 1898/2020-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje trokrake zvijezde na crnoj pozadini IV kao žiga Europske unije.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 278, 12. 7. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/38

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Daimler/EUIPO (Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III)

(Predmet T-280/21) (1)

(„Žig Europske unije - Prijava figurativnog žiga Europske unije - Prikaz trokrakih zvijezda na crnoj pozadini III - Apsolutni razlog za odbijanje - Nepostojanje razlikovnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”)

(2022/C 213/52)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Daimler AG (Stuttgart, Njemačka) (zastupnik: N. Siebertz, odvjetnica)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: J. Schäfer i E. Markakis, agenti)

Predmet

Tužba protiv odluke petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. ožujka 2021. (predmet R 1897/2020-5), koja se odnosi na prijavu za registraciju figurativnog znaka koji prikazuje trokrake zvijezde na crnoj pozadini III kao žiga Europske unije.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Daimler AG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 278, 12. 7. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/39

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2022. – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

(Predmet T-445/21) (1)

(„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Prijava verbalnog žiga Europske unije COPALLI - Raniji verbalni nacionalni žig COMPAL - Relativni razlog za odbijanje - Povreda ugleda - Članak 8. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001 - Nepošteno iskorištavanje razlikovnog karaktera ili ugleda ranijeg žiga”)

(2022/C 213/53)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: B. Niemann Fadani, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: T. Frydendahl i D. Gája, agenti)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugal) (zastupnik: A. de Sampaio, odvjetnik)

Predmet

Tužba protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 25. svibnja 2021. (predmet R 1581/2020-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Sumol + Compal Marcas i Copal Tree Brands.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Copal Tree Brands, Inc. nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Copal Tree Brands, Inc. nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 368, 13. 9. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/39

---

Rješenje Općeg suda od 24. ožujka 2022. – Di Taranto/Ured europskog javnog tužitelja

(Predmet T-368/21) (1)

(„Tužba za poništenje - Institucionalno pravo - Pojačana suradnja u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja - Uredba (EU) 2017/1939 - Imenovanje delegiranih europskih javnih tužitelja Ureda europskog javnog tužitelja - Izvedena nezakonitost - Kandidati koje je predložila Talijanska Republika - Prijedlog osporen pred nacionalnim sudom - Nedopuštenost”)

(2022/C 213/54)

Jezik postupka: talijanski

Stranke

Tužitelj: Alessandro Di Taranto (Rim, Italija) (zastupnik: G. Pellegrino, odvjetnik)

Tuženik: Ured europskog javnog tužitelja (zastupnici: L. De Matteis i T. Gut, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a kojim se traži poništenje odluke br. 34/2021 kolegija Ureda europskog javnog tužitelja od 3. svibnja 2021. o imenovanju petnaest delegiranih europskih tužitelja Ureda europskog javnog tužitelja u Talijanskoj Republici.

Izreka

| 1. | Tužba se odbacuje kao nedopuštena. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbacuje kao nedopuštena.

| 2. | Alessandru Di Tarantu nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Alessandru Di Tarantu nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 368, 13. 9. 2021.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/40

---

Rješenje predsjednika Općeg suda od 23. veljače 2022. – Atesos medical i dr./Komisija

(Predmet T-764/21 R)

(„Privremena pravna zaštita - Medicinski proizvodi - Direktiva 93/42/EEZ - Uredba (EU) 2017/745 - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti”)

(2022/C 213/55)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Atesos medical AG (Aarau, Švicarska) i sedam drugih tužitelja čija se imena nalaze u prilogu rješenju (zastupnici: M. Meulenbelt, B. Natens i I. Willemyns, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr i C. Vollrath, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene neobjavljene Komisijine odluke od nepoznatog datuma, kojom je predviđen istek imenovanja Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme kao tijela nadležnog za postupak ocjenjivanja sukladnosti medicinskih proizvoda na temelju Direktive Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (SL 1993., L 169, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 5.) i njegovo uklanjanje iz baze podataka prijavljenih i imenovanih tijela s učinkom od 28. rujna 2021.

Izreka

| 1. | Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija. |
| --- | --- |

1.

Zahtjev za privremenu pravnu zaštitu se odbija.

| 2. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

2.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/40

---

Rješenje predsjednika Općeg suda od 31. ožujka 2022. – AL/Vijeće

(Predmet T-22/22 R)

(„Privremena pravna zaštita - Javna služba - Dužnosnici - Stegovni postupak - Udaljavanje s radnog mjesta - Zahtjev za određivanje privremenih mjera - Hitnost - Fumus boni juris - Odvagivanje interesa”)

(2022/C 213/56)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: AL (zastupnik: R. Rata, odvjetnik)

Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i M. Alver, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a za, s jedne strane, suspenziju izvršenja odluke Vijeća od 27. rujna 2021. kojom je tužitelju izrečena stegovna sankcija udaljavanja s radnog mjesta s učinkom od 1. listopada 2021. i, s druge strane, vraćanje tužitelja kao dužnosnika na njegovo prijašnje radno mjesto.

Izreka

| 1. | Suspendira se izvršenje odluke Vijeća Europske unije od 27. rujna 2021. kojom je tužitelju izrečena stegovna sankcija udaljavanja s radnog mjesta s učinkom od 1. listopada 2021. |
| --- | --- |

1.

Suspendira se izvršenje odluke Vijeća Europske unije od 27. rujna 2021. kojom je tužitelju izrečena stegovna sankcija udaljavanja s radnog mjesta s učinkom od 1. listopada 2021.

| 2. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

2.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/41

---

Rješenje predsjednika Općeg suda od 30. ožujka 2022. – RT France/Vijeće

(Predmet T-125/22 R)

(„Privremena pravna zaštita - Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini - Suspenzija emitiranja određenih medija - Zahtjev za suspenziju primjene - Nepostojanje hitnosti - Odvagivanje interesa”)

(2022/C 213/57)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: RT France (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnik: E. Piwnica, odvjetnik)

Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Lejeune, R. Meyer i S. Emmerechts, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članaka 278. i 279. UFEU-a kojim se traži suspenzija primjene Odluke Vijeća (ZVSP) 2022/351 od 1. ožujka 2022. o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2022., L 65, str. 5.) i Uredbe Vijeća (EU) 2022/350 od 1. ožujka 2022. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2022, L 65, str. 1.), u dijelu u kojem se odnose na tužitelja.

Izreka

| 1. | Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu. |
| --- | --- |

1.

Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.

| 2. | Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje su podnijele Europska komisija, Kraljevina Belgija, Francuska Republika i Republika Poljska. |
| --- | --- |

2.

Obustavlja se postupak povodom zahtjevâ za intervenciju koje su podnijele Europska komisija, Kraljevina Belgija, Francuska Republika i Republika Poljska.

| 3. | O troškovima će se odlučiti naknadno, osim onih koji su nastali Europskoj komisiji, Kraljevini Belgiji, Francuskoj Republici i Republici Poljskoj. One će snositi troškove u okviru svojih zahtjeva za intervenciju. |
| --- | --- |

3.

O troškovima će se odlučiti naknadno, osim onih koji su nastali Europskoj komisiji, Kraljevini Belgiji, Francuskoj Republici i Republici Poljskoj. One će snositi troškove u okviru svojih zahtjeva za intervenciju.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/42

---

Tužba podnesena 25. ožujka 2022. – Ryanair/Komisija

(Predmet T-164/22)

(2022/C 213/58)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo i S. Rating, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Europske komisije (EU) od 21. prosinca 2021. o državnoj potpori SA.63402 (2021/N) – Portugal – COVID-19: Naknada štete društvu TAP II; i |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Europske komisije (EU) od 21. prosinca 2021. o državnoj potpori SA.63402 (2021/N) – Portugal – COVID-19: Naknada štete društvu TAP II; i

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom razmatranja proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu prouzročenu pandemijom bolesti COVID-19. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom razmatranja proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu prouzročenu pandemijom bolesti COVID-19.

| 2. | Drugi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da su odlukom povrijeđene određene odredbe UFEU-a i opća načela prava Europske unije na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa u EU-u od kasnih 1980.-ih (primjerice načelo zabrane diskriminacije, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana). |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da su odlukom povrijeđene određene odredbe UFEU-a i opća načela prava Europske unije na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa u EU-u od kasnih 1980.-ih (primjerice načelo zabrane diskriminacije, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana).

| 3. | Treći tužbeni razlog u kojem se tvrdi da Komisija nije pokrenula službeni istražni postupak unatoč postojanju „ozbiljnih poteškoća” i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog u kojem se tvrdi da Komisija nije pokrenula službeni istražni postupak unatoč postojanju „ozbiljnih poteškoća” i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/42

---

Tužba podnesena 6. travnja 2022. – Pharol/Komisija

(Predmet T-181/22)

(2022/C 213/59)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: Pharol, SGPS, SA (Lisabon, Portugal) (zastupnici: N. Mimoso Ruiz i L. Bettencourt Nunes, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi tužiteljev pravni interes za podnošenje ove tužbe za poništenje u skladu s člankom 263. UFEU-a; |
| --- | --- |

—

utvrdi tužiteljev pravni interes za podnošenje ove tužbe za poništenje u skladu s člankom 263. UFEU-a;

| — | ovu tužbu za poništenje proglasi zakonito podnesenom i dopuštenom u skladu s člankom 263. UFEU-a; |
| --- | --- |

—

ovu tužbu za poništenje proglasi zakonito podnesenom i dopuštenom u skladu s člankom 263. UFEU-a;

| — | poništi Odluku C(2022) 324 final od 25. siječnja 2022. o izmjeni Odluke C(2013) 306 final od 23. siječnja 2013., u vezi s postupkom prema članku 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (AT.39839 – Telefónica i Portugal Telecom) u skladu s člankom 264. UFEU-a; |
| --- | --- |

—

poništi Odluku C(2022) 324 final od 25. siječnja 2022. o izmjeni Odluke C(2013) 306 final od 23. siječnja 2013., u vezi s postupkom prema članku 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (AT.39839 – Telefónica i Portugal Telecom) u skladu s člankom 264. UFEU-a;

| — | podredno, i u skladu s člankom 264. UFEU-a, iz navedenih razloga smanji novčanu kaznu koja je tužitelju izrečena u skladu s člankom 1. pobijane odluke; |
| --- | --- |

—

podredno, i u skladu s člankom 264. UFEU-a, iz navedenih razloga smanji novčanu kaznu koja je tužitelju izrečena u skladu s člankom 1. pobijane odluke;

| — | Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka i tužiteljevih troškova. |
| --- | --- |

—

Europskoj komisiji naloži snošenje troškova postupka i tužiteljevih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju pravnih i činjeničnih temelja sadržanih u presudi Općeg suda. Tužitelj tvrdi da Odluka C(2022) 324 final od 25. siječnja 2022. o izmjeni Odluke C(2013) 306 final od 23. siječnja 2013., u vezi s postupkom prema članku 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (AT.39839 – Telefónica i Portugal Telecom) sadržava novo tumačenje odredbe o nenadležnosti koje predstavlja nepoštovanje pravnih i činjeničnih temelja i pravomoćnosti presude Općeg suda, zbog čega valja poništiti pobijanu odluku.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nepoštovanju bitnih postupovnih pretpostavki i povredi prava društva Pharol na obranu jer mu nije dostavljen tužbeni zahtjev. Tužitelj tvrdi da je Komisija, u dijelu u kojem je usvojila novo tumačenje odredbe o nenadležnosti koje se nalazi u ocjenama o dosegu povrede, trebala dostaviti novi tužbeni zahtjev, čime nije poštovala bitan postupovni zahtjev te je povrijedila tužiteljevo pravo na obranu, zbog čega bi trebalo poništiti pobijanu odluku.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci u utvrđivanju vrijednosti prodaje povezane s povredom. Konkretnije, tužitelj tvrdi da za analizu postojanja potencijalne nadležnosti, u pogledu potrebe preciznog izračuna prodaje izravno ili neizravno povezane s povredom, bitan element mora biti stvarna mogućnost ulaska na svako predmetno tržište, to jest, nepostojanje nepremostivih prepreka ulasku i, ako je tomu tako, postojanje stvarnih i konkretnih mogućnosti poduzetnika da uđe u svako od tih tržišta, pri čemu nije dovoljno Komisijino utvrđenje o nepostojanju nepremostivih prepreka, koje je uostalom pogrešno, u pobijanoj odluci.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/43

---

Tužba podnesena 8. travnja 2022. – Ryanair/Komisija

(Predmet T-185/22)

(2022/C 213/60)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Ryanair DAC (Swords, Irska) (zastupnici: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo i S. Rating, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Europske komisije (EU) od 22. prosinca 2021. o državnoj potpori SA.100121 (2021/N) – Portugal – COVID-19: Naknada štete društvu TAP III; i |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Europske komisije (EU) od 22. prosinca 2021. o državnoj potpori SA.100121 (2021/N) – Portugal – COVID-19: Naknada štete društvu TAP III; i

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom razmatranja proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu prouzročenu pandemijom bolesti COVID-19. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija pogrešno primijenila članak 107. stavak 2. točku (b) UFEU-a i počinila očitu pogrešku u ocjeni prilikom razmatranja proporcionalnosti potpore u odnosu na štetu prouzročenu pandemijom bolesti COVID-19.

| 2. | Drugi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da su odlukom povrijeđene određene odredbe UFEU-a i opća načela prava Europske unije na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa u EU-u od kasnih 1980.-ih (primjerice načelo zabrane diskriminacije, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana). |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog u kojem se tvrdi da su odlukom povrijeđene određene odredbe UFEU-a i opća načela prava Europske unije na kojima se temeljila liberalizacija zračnog prometa u EU-u od kasnih 1980.-ih (primjerice načelo zabrane diskriminacije, slobodno pružanje usluga i sloboda poslovnog nastana).

| 3. | Treći tužbeni razlog u kojem se tvrdi da Komisija nije pokrenula službeni istražni postupak unatoč postojanju „ozbiljnih poteškoća” i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog u kojem se tvrdi da Komisija nije pokrenula službeni istražni postupak unatoč postojanju „ozbiljnih poteškoća” i da je povrijedila tužiteljeva postupovna prava.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog u kojem se tvrdi da je Komisija povrijedila svoju obvezu obrazlaganja u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/44

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BNP Paribas/ESB

(Predmet T-186/22)

(2022/C 213/61)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: BNP Paribas (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odjeljak 1.10 i odjeljke 3.10.1 do 3.10.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njima propisuju mjere koje treba poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskih fondova; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.10 i odjeljke 3.10.1 do 3.10.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njima propisuju mjere koje treba poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskih fondova;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova;

| — | donese, u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se zahtijeva da ESB objavi odluke koje se odnose na neopozive obveze plaćanja donesene za druge bankovne institucije za 2021., osobito one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije. |
| --- | --- |

—

donese, u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se zahtijeva da ESB objavi odluke koje se odnose na neopozive obveze plaćanja donesene za druge bankovne institucije za 2021., osobito one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i povredi članka 266. UFEU-a. Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je ESB, time što je u okviru pobijane odluke odredio opću mjeru koja je utemeljena na obrazloženju koje ne uzima u obzir njegov individualni bonitetni položaj, prekoračio ovlasti koje su mu dodijeljene Uredbom br. 1024/2013 (1), kako su pojašnjene u sudskoj praksi Općeg suda Europske unije. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava i povredi članka 266. UFEU-a. Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je ESB, time što je u okviru pobijane odluke odredio opću mjeru koja je utemeljena na obrazloženju koje ne uzima u obzir njegov individualni bonitetni položaj, prekoračio ovlasti koje su mu dodijeljene Uredbom br. 1024/2013 (1), kako su pojašnjene u sudskoj praksi Općeg suda Europske unije.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i povredi načela dobre uprave. Tužitelj smatra da je ESB, propuštajući da uzme u obzir sve relevantne elemente koji karakteriziraju njegov specifičan položaj, izveo pogrešne zaključke o bonitetnim rizicima koji bi nastali korištenjem neopozivih obveza plaćanja (u daljnjem tekstu: NOP) na njegov individualni položaj. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni i povredi načela dobre uprave. Tužitelj smatra da je ESB, propuštajući da uzme u obzir sve relevantne elemente koji karakteriziraju njegov specifičan položaj, izveo pogrešne zaključke o bonitetnim rizicima koji bi nastali korištenjem neopozivih obveza plaćanja (u daljnjem tekstu: NOP) na njegov individualni položaj.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava zbog lišenja korisnog učinka odredaba prava Unije koje uređuju korištenje NOP-a. Prema tužiteljevu mišljenju, budući da je ESB svoju analizu temeljio na načelnim razmatranjima koja bi jedino mogla dovesti do zahtjeva za potpuni odbitak NOP-a od redovnog osnovnog kapitala, to bi dovelo do toga da bi tekstovi prava Unije koji ovlašćuju kreditne institucije da koriste NOP kako bi ispunile dio svojih obveza prema sanacijskim fondovima i sustavima jamstva depozita bili lišeni korisnog učinka. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava zbog lišenja korisnog učinka odredaba prava Unije koje uređuju korištenje NOP-a. Prema tužiteljevu mišljenju, budući da je ESB svoju analizu temeljio na načelnim razmatranjima koja bi jedino mogla dovesti do zahtjeva za potpuni odbitak NOP-a od redovnog osnovnog kapitala, to bi dovelo do toga da bi tekstovi prava Unije koji ovlašćuju kreditne institucije da koriste NOP kako bi ispunile dio svojih obveza prema sanacijskim fondovima i sustavima jamstva depozita bili lišeni korisnog učinka.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti jer je ESB tužitelju nametnuo neopravdanu i nerazmjernu mjeru odbitka s obzirom na njegov bonitet. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti jer je ESB tužitelju nametnuo neopravdanu i nerazmjernu mjeru odbitka s obzirom na njegov bonitet.

---

(1)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.).

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/45

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – BPCE i dr./ESB

(Predmet T-187/22)

(2022/C 213/62)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: BPCE (Pariz, Francuska) i 51 drugi tužitelj (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi odjeljak 1.3 i odjeljke 3.3.1 do 3.3.8 Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (zajedno sa njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti o neopozivim obvezama plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili s fondovima za sanaciju; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.3 i odjeljke 3.3.1 do 3.3.8 Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (zajedno sa njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti o neopozivim obvezama plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili s fondovima za sanaciju;

| — | naloži tužitelju snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naloži tužitelju snošenje svih troškova;

| — | donese, na temelju članaka 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom, sa svrhom da ESB dostavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja, donesene za druge bankovne institucije za 2021., posebno one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije. |
| --- | --- |

—

donese, na temelju članaka 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom, sa svrhom da ESB dostavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja, donesene za druge bankovne institucije za 2021., posebno one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi tužitelji se pozivaju na četiri tužbena razloga koji su jednaki ili slični onima koji su navedeni u okviru predmeta T-186/22, BNP Paribas/ESB.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/46

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Crédit agricole i dr./ESB

(Predmet T-188/22)

(2022/C 213/63)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: Crédit agricole SA (Montrouge, Francuska) i 63 druga tužitelja (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi odjeljak 1.5 i odjeljke 3.5.1 do 3.5.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njima propisuju mjere koje treba poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskih fondova; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.5 i odjeljke 3.5.1 do 3.5.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022., u dijelu u kojem se njima propisuju mjere koje treba poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskih fondova;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova;

| — | donese, u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se zahtijeva da ESB objavi odluke koje se odnose na neopozive obveze plaćanja donesene za druge bankovne institucije za 2021., osobito one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije. |
| --- | --- |

—

donese, u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se zahtijeva da ESB objavi odluke koje se odnose na neopozive obveze plaćanja donesene za druge bankovne institucije za 2021., osobito one koje se odnose na druge francuske bankovne institucije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj tužbi tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su istovjetni ili slični onima koji su istaknuti u predmetu T-186/22, BNP Paribas/ESB.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/46

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Conféderation nationale du Crédit Mutuel i dr./ESB

(Predmet T-189/22)

(2022/C 213/64)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Pariz, Francuska) i 37 drugih tužitelja (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi odjeljak 1.4 i odjeljke 3.4.1 do 3.4.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (zajedno s prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem propisuju mjere koje treba poduzeti u vezi s neopozivim obvezama plaćanja koje se odnose na sustave osiguranja depozita ili sanacijskih fondova; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.4 i odjeljke 3.4.1 do 3.4.8 odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (zajedno s prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem propisuju mjere koje treba poduzeti u vezi s neopozivim obvezama plaćanja koje se odnose na sustave osiguranja depozita ili sanacijskih fondova;

| — | naloži tuženiku snošenje cjelokupnih troškova postupka; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje cjelokupnih troškova postupka;

| — | odredi, na temelju članaka 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da dostavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja donesene za druge banke za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske banke. |
| --- | --- |

—

odredi, na temelju članaka 88. i 89. Poslovnika, mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da dostavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja donesene za druge banke za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske banke.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga koji su istovjetni onima istaknutima u predmetu T-186/22, BNP Paribas/ESB.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/47

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Banque postale/ESB

(Predmet T-190/22)

(2022/C 213/65)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: La Banque postale (Paris, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odjeljak 1.2. i odjeljke 3.2.1. do 3.2.8. Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskim fondovima; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.2. i odjeljke 3.2.1. do 3.2.8. Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskim fondovima;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova;

| — | u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika donese mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da objavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja koje je donijela za druge bankarske institucije za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske bankarske institucije. |
| --- | --- |

—

u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika donese mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da objavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja koje je donijela za druge bankarske institucije za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske bankarske institucije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj tužbi, tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su koji su istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-186/22, BNP Paribas/ESB.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/47

---

Tužba podnesena 12. travnja 2022. – Société générale/ESB

(Predmet T-191/22)

(2022/C 213/66)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Société générale (Pariz, Francuska) (zastupnici: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi i M. Dalon, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odjeljak 1.6. i odjeljke 3.6.1. do 3.6.8. Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskim fondovima; |
| --- | --- |

—

poništi odjeljak 1.6. i odjeljke 3.6.1. do 3.6.8. Odluke ESB-a br. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (zajedno s njezinim prilozima) od 2. veljače 2022. u dijelu u kojem se njome propisuju mjere koje je potrebno poduzeti u pogledu neopozivih obveza plaćanja u vezi sa sustavima osiguranja depozita ili sanacijskim fondovima;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova;

| — | u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika donese mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da objavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja koje je donijela za druge bankarske institucije za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske bankarske institucije. |
| --- | --- |

—

u skladu s člancima 88. i 89. Poslovnika donese mjeru upravljanja postupkom kojom se ESB-u nalaže da objavi odluke o neopozivim obvezama plaćanja koje je donijela za druge bankarske institucije za 2021. godinu, osobito one koje se odnose na druge francuske bankarske institucije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj tužbi, tužitelj ističe četiri tužbena razloga koji su koji su istovjetni ili slični onima istaknutima u okviru predmeta T-186/22, BNP Paribas/ESB.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/48

---

Tužba podnesena 15. travnja 2022 – OT/Vijeće

(Predmet T-193/22)

(2022/C 213/67)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: OT (zastupnici: J.-P. Hordies i C. Sand, odvjetnici)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2022/427 od 15. ožujka 2022. o provedbi Uredbe (EU) br. 269/2014 o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 87, str. 1.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; |
| --- | --- |

—

poništi Provedbenu uredbu Vijeća (EU) 2022/427 od 15. ožujka 2022. o provedbi Uredbe (EU) br. 269/2014 o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 87, str. 1.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

| — | poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2022/429 od 15. ožujka 2022. o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 87, str. 44.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2022/429 od 15. ožujka 2022. o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 87, str. 44.), u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja;

| — | naloži Vijeću snošenje troškova postupka, uključujući tužiteljeve troškove. |
| --- | --- |

—

naloži Vijeću snošenje troškova postupka, uključujući tužiteljeve troškove.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti članka 1. točaka (d) i (g) Uredbe Vijeća (EU) 2022/330 od 25. veljače 2022. o izmjeni Uredbe (EU) br. 269/2014 o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 51, str. 1.) i na povredi načela jednakog postupanja, pravne sigurnosti i dobre uprave. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na prigovoru nezakonitosti članka 1. točaka (d) i (g) Uredbe Vijeća (EU) 2022/330 od 25. veljače 2022. o izmjeni Uredbe (EU) br. 269/2014 o mjerama ograničavanja u odnosu na djelovanja koja podrivaju ili ugrožavaju teritorijalnu cjelovitost, suverenost i neovisnost Ukrajine (SL 2022., L 51, str. 1.) i na povredi načela jednakog postupanja, pravne sigurnosti i dobre uprave.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 7. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, na povredi članaka 2. i 3. Njujorške konvencije o pravima djeteta i na povredi članka 8. Konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 7. i 24. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, na povredi članaka 2. i 3. Njujorške konvencije o pravima djeteta i na povredi članka 8. Konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na obranu. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na obranu.

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni činjenica.

| 6. | Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela proporcionalnosti. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi općeg načela proporcionalnosti.

| 7. | Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na neproporcionalnoj povredi prava vlasništva, slobode poduzetništva i prava na obavljanje određene profesije. |
| --- | --- |

7.

Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na neproporcionalnoj povredi prava vlasništva, slobode poduzetništva i prava na obavljanje određene profesije.

---

| 30.5.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 213/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 213/49

---

Rješenje Općeg suda od 28. ožujka 2022. – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

(Predmet T-144/21) (1)

(2022/C 213/68)

Jezik postupka: španjolski

Predsjednik petog vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 163, 3. 5. 2021.

---