# Jurnalul Oficial C 213/30 m

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 213 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6530 mai 2022 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 213

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6530 mai 2022

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2022/C 213/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2022/C 213/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2022/C 213/02 | Cauza C-116/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Timişoara – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central [Trimitere preliminară – Agricultură – Politica agricolă comună – Scheme de sprijin direct – Norme comune – Schemă de plată unică pe suprafață – Regulamentul (CE) nr. 73/2009 – Articolul 2 litera (c) – Noțiunea de activitate agricolă – Articolul 35 – Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 – Reglementare națională care impune prezentarea unui titlu juridic care dovedește dreptul de folosință asupra parcelei agricole puse la dispoziția agricultorului în cadrul unui contract de concesiune și care condiționează validitatea unui astfel de contract de calitatea de crescător sau de proprietar de animale a viitorului concesionar – Concesionar al unei pășuni care a încheiat un contract de colaborare cu crescători de animale – Autoritate de lucru judecat] | 2 |
| 2022/C 213/03 | Cauza C-140/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – G. D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General [Trimitere preliminară – Prelucrarea datelor personale în sectorul comunicațiilor electronice – Confidențialitatea comunicațiilor – Furnizori de servicii de comunicații electronice – Păstrarea generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare – Acces la datele păstrate – Control jurisdicțional a posteriori – Directiva 2002/58/CE – Articolul 15 alineatul (1) – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) – Posibilitatea unei instanțe naționale de a limita efectele în timp ale unei declarații de nevaliditate privind o legislație națională incompatibilă cu dreptul Uniunii – Excludere] | 3 |
| 2022/C 213/04 | Cauza C-161/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare – Decizie a Consiliului conținută în actul Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) din 5 februarie 2020 prin care se autorizează contribuția adresată Organizației Maritime Internaționale (OMI) în ceea ce privește introducerea de orientări referitoare la ciclul de viață pentru estimarea emisiilor de gaze cu efect de seră ale combustibililor alternativi durabili de la sursa combustibililor la rezervor – Articolul 17 alineatul (1) TUE – Reprezentarea externă a Uniunii Europene – Transmitere a acestei contribuții la OMI de către statul membru care deținea președinția Consiliului, în numele statelor membre și al Comisiei] | 5 |
| 2022/C 213/05 | Cauza C-176/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central [Trimitere preliminară – Agricultură – Politica agricolă comună – Scheme de sprijin direct – Norme comune – Schemă de plată unică pe suprafață – Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 – Articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (c) și alineatul (2) litera (b) – Reglementare națională care condiționează sprijinul direct de deținerea de către fermier a unor animale proprii – Articolul 9 alineatul (1) – Noțiunea de fermier activ – Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 – Articolul 60 – Clauză de eludare – Noțiunea de condiții create în mod artificial] | 5 |
| 2022/C 213/06 | Cauza C-228/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Niedersächsisches Finanzgericht – Germania) – I GmbH/Finanzamt H [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (b) – Scutiri pentru anumite activități de interes general – Scutirea spitalizării și a îngrijirilor medicale – Spital privat – Instituții recunoscute în mod corespunzător – Condiții sociale comparabile] | 6 |
| 2022/C 213/07 | Cauza C-236/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Trimitere preliminară – Politica socială – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauzele 2 și 4 – Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Judecători de pace și magistrați de drept comun – Clauza 5 – Măsuri prin care se urmărește sancționarea utilizării abuzive a contractelor pe durată determinată – Directiva 2003/88/CE – Articolul 7 – Concediu anual plătit) | 7 |
| 2022/C 213/08 | Cauza C-333/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 44 – Locul de prestare a serviciilor – Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 – Articolul 11 alineatul (1) – Prestare de servicii – Loc de impozitare – Noțiunea de sediu fix – Societate dintr-un stat membru afiliată unei societăți localizate în alt stat membru – Structură adecvată ca resurse umane și tehnice – Aptitudinea de a primi și de a utiliza serviciile pentru necesitățile proprii ale sediului fix – Prestări de servicii de marketing, reglementare, publicitate și reprezentare furnizate societății destinatare de o societate afiliată] | 8 |
| 2022/C 213/09 | Cauza C-342/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – A SCPI (Trimitere preliminară – Fiscalitate – Articolele 63 și 65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Restricții – Impozit pe venitul persoanelor juridice – Scutirea fondurilor de investiții – Condiții privind scutirea – Condiție referitoare la forma contractuală a fondului) | 9 |
| 2022/C 213/10 | Cauza C-385/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Spania) – EL, TP/Caixabank SA (Trimitere preliminară – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13/CEE – Principiul efectivității – Principiul echivalenței – Procedură jurisdicțională prin care se urmărește constatarea caracterului abuziv al unei clauze contractuale – Competență de control din oficiu a instanței naționale – Procedură națională de stabilire a cheltuielilor de judecată – Cheltuieli de judecată rambursabile cu titlu de onorarii de avocat) | 9 |
| 2022/C 213/11 | Cauza C-429/20 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 – Solar Ileias Bompaina AE/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Piața energiei electrice produse din surse de energie regenerabilă – Legislație națională care are un pretins efect de acordare a unui avantaj ilegal furnizorilor de energie electrică – Plângere adresată Comisiei Europene – Decizie de respingere fără deschiderea procedurii oficiale de investigare – Acțiune în anulare – Regulamentul (UE) 2015/1589 – Articolul 1 litera (h) – Noțiunea de persoană interesată – Inadmisibilitate] | 10 |
| 2022/C 213/12 | Cauzele conexate C-447/20 și C-448/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 – Resurse proprii ale Uniunii Europene – Protecția intereselor financiare ale Uniunii – Urmărirea în justiție a abaterilor – Articolul 4 – Adoptarea de măsuri administrative – Articolul 3 alineatul (1) – Termenul de prescripție a acțiunii – Expirare – Invocabilitate în cadrul procedurii de recuperare silită – Articolul 3 alineatul (2) – Termen de aplicare – Aplicabilitate – Momentul de la care începe să curgă termenul – Întrerupere și suspendare – Marja de apreciere a statelor membre] | 11 |
| 2022/C 213/13 | Cauza C-489/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Stingerea datoriei vamale – Mărfuri introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii – Reținerea și confiscarea – Directiva 2008/118/CE – Accize – Directiva 2006/112/CE – Taxa pe valoarea adăugată – Fapt generator – Exigibilitate) | 12 |
| 2022/C 213/14 | Cauza C-561/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R, S/United Airlines, Inc. [Trimitere preliminară – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Zbor cu legătură directă care cuprinde două segmente de zbor – Întârziere prelungită la destinația finală care își are originea în al doilea segment al acestui zbor, care leagă două aeroporturi dintr-o țară terță – Validitatea acestui regulament în raport cu dreptul internațional] | 12 |
| 2022/C 213/15 | Cauza C-568/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – J/H Limited [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Domeniu de aplicare – Articolul 2 litera (a) – Noțiunea de hotărâre – Somație de plată adoptată în alt stat membru după o examinare sumară și în contradictoriu a unei hotărâri pronunțate într-un stat terț – Articolul 39 – Forță executorie în statele membre] | 13 |
| 2022/C 213/16 | Cauza C-645/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – V A, Z A/TP [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 650/2012 – Articolul 10 – Competență subsidiară în materie de succesiuni – Reședința obișnuită a defunctului în momentul decesului situată într-un stat care nu are obligații în temeiul Regulamentului (UE) nr. 650/2012 – Defunct care avea cetățenia unui stat membru și bunuri în acest stat membru – Obligația instanței sesizate a acestui stat membru de a examina din oficiu criteriile competenței sale subsidiare – Desemnarea unui mandatar succesoral] | 14 |
| 2022/C 213/17 | Cauza C-668/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Y GmbH/Hauptzollamt [Trimitere preliminară – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificarea mărfurilor – Pozițiile 1302, 3301 și 3302 – Oleorășină de vanilie de extracție – Accize – Directiva 92/83/CEE – Scutiri – Articolul 27 alineatul (1) litera (e) – Noțiunea de aromă – Directiva 92/12/CEE – Comitetul pentru accize al Comisiei Europene – Competențe] | 14 |
| 2022/C 213/18 | Cauzele conexate C-102/21 și C-103/21: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Trimitere preliminară – Ajutoare acordate de state – Schemă de ajutor pentru construcția de mici centrale hidroelectrice – Refugii alpine și montane fără rețea electrică – Autorizare de către Comisia Europeană – Expirare) | 15 |
| 2022/C 213/19 | Cauza C-150/21: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Polonia) – Procedură privind recunoașterea și executarea unei sancțiuni financiare impuse lui D. B. [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Recunoaștere reciprocă – Decizia-cadru 2005/214/JAI – Executarea sancțiunilor financiare – Articolul 1 litera (a) punctul (ii) – Decizie prin care se aplică o sancțiune financiară adoptată de o autoritate administrativă – Decizie care poate fi atacată în fața unui procuror supus instrucțiunilor ministrului justiției – Cale de atac ulterioară în fața unei instanțe judecătorești cu competență specială în materie penală] | 16 |
| 2022/C 213/20 | Cauza C-249/21: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Bottrop – Germania) – Fuhrmann-2-GmbH/B. [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Articolul 8 alineatul (2) – Contracte la distanță încheiate prin mijloace electronice – Obligații de informare care îi incumbă comerciantului – Activarea unui buton sau a unei funcții similare destinate să efectueze comanda ce implică o obligație de plată – Formulare neambiguă corespunzătoare mențiunii comandă ce implică o obligație de plată – Luarea în considerare numai a mențiunii care figurează pe butonul sau pe funcția similară în vederea aprecierii caracterului similar al unei astfel de formule] | 16 |
| 2022/C 213/21 | Cauza C-484/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Spania) la 6 august 2021 – F C C și M A B/Caixabank S. A., fostă Bankia S. A. | 17 |
| 2022/C 213/22 | Cauza C-784/21 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-429/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 18 |
| 2022/C 213/23 | Cauza C-785/21 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-436/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 18 |
| 2022/C 213/24 | Cauza C-810/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Bankia SA/WE și XA | 18 |
| 2022/C 213/25 | Cauza C-811/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB și UK | 19 |
| 2022/C 213/26 | Cauza C-812/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Santander, SA/OG | 19 |
| 2022/C 213/27 | Cauza C-813/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – OK și PI/Banco Sabadell | 20 |
| 2022/C 213/28 | Cauza C-34/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) la 17 ianuarie 2022 – VN/Belgische Staat | 21 |
| 2022/C 213/29 | Cauza C-58/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Craiova (România) la data de 28/01/2022 – NR / Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova | 21 |
| 2022/C 213/30 | Cauza C-61/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 1 februarie 2022 – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden | 22 |
| 2022/C 213/31 | Cauza C-68/22 P: Recurs introdus la 2 februarie 2022 de Banca Europeană de Investiții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 24 noiembrie 2021 în cauza T-370/20, KL/Banca Europeană de Investiții | 22 |
| 2022/C 213/32 | Cauza C-78/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrchním soudem v Praze (Republica Cehă) la 7 februarie 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, administratorul judiciar al debitoarei GEDEM-STAV a.s. | 23 |
| 2022/C 213/33 | Cauza C-83/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spania) la 8 februarie 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L. | 24 |
| 2022/C 213/34 | Cauza C-87/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Korneuburg (Austria) la 9 februarie 2022 – TT/AK | 25 |
| 2022/C 213/35 | Cauza C-125/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank Den Haag, zittingsplaats's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 22 februarie 2022 – X, Y și cei șase copii minori ai acestora/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 25 |
| 2022/C 213/36 | Cauza C-128/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) la 23 februarie 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat | 26 |
| 2022/C 213/37 | Cauza C-147/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 1 martie 2022 – Procedură penală împotriva Inculpatului 5 | 27 |
| 2022/C 213/38 | Cauza C-151/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 2 martie 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/Altă parte: Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați | 28 |
| 2022/C 213/39 | Cauza C-164/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Nacional (Spania) la 4 martie 2022 – Procedură penală împotriva lui Juan | 28 |
| 2022/C 213/40 | Cauza C-177/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgerichts Salzburg (Austria) la 8 martie 2022 – JA/Wurth Automotive GmbH | 29 |
| 2022/C 213/41 | Cauza C-183/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 10 martie 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny | 30 |
| 2022/C 213/42 | Cauza C-186/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 martie 2022 – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano | 31 |
| 2022/C 213/43 | Cauza C-191/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 11 martie 2022 – ME/État belge | 32 |
| 2022/C 213/44 | Cauza C-196/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 martie 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia | 33 |
| 2022/C 213/45 | Cauza C-209/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) la 18 martie 2022 – Procedură penală | 34 |
| 2022/C 213/46 | Cauza C-237/22 P: Recurs introdus la 4 aprilie 2022 de Mylan IRE Healthcare Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 26 ianuarie 2022 în cauza T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Comisia | 35 |
| 2022/C 213/47 | Cauza C-251/22 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2022 de Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 2 februarie 2022 în cauza T-799/17, Scania și alții/Comisia | 35 |
| 2022/C 213/48 | Cauza C-62/21: Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 11 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 36 |
| | Tribunalul |
| 2022/C 213/49 | Cauza T-277/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] | 37 |
| 2022/C 213/50 | Cauza T-278/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] | 37 |
| 2022/C 213/51 | Cauza T-279/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] | 38 |
| 2022/C 213/52 | Cauza T-280/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] | 38 |
| 2022/C 213/53 | Cauza T-445/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale COPALLI – Marca națională verbală anterioară COMPAL – Motiv relativ de refuz – Atingere adusă renumelui – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din reputația mărcii anterioare] | 39 |
| 2022/C 213/54 | Cauza T-368/21: Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2022 – Di Taranto/Parchetul European [Acțiune în anulare – Drept instituțional – Cooperare consolidată în ceea ce privește instituirea Parchetului European – Regulamentul (UE) 2017/1939 – Numirea procurorilor europeni delegați ai Parchetului European – Nelegalitate derivată – Candidați desemnați de Republica Italiană – Desemnare contestată în fața instanței naționale – Inadmisibilitate] | 39 |
| 2022/C 213/55 | Cauza T-764/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 februarie 2022 – Atesos medical și alții/Comisia [Măsuri provizorii – Dispozitive medicale – Directiva 93/42/CEE – Regulamentul (UE) 2017/745 – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței] | 40 |
| 2022/C 213/56 | Cauza T-22/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 martie 2022 – AL/Consiliul (Măsuri provizorii – Funcție publică – Funcționari – Procedură disciplinară – Revocare – Cerere de măsuri provizorii – Urgență – Fumus boni juris – Echilibrarea intereselor) | 40 |
| 2022/C 213/57 | Cauza T-125/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 martie 2022 – RT France/Consiliul (Măsuri provizorii – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina – Suspendarea activităților de difuzare a anumitor canale mass-media – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței – Evaluare comparativă a intereselor) | 41 |
| 2022/C 213/58 | Cauza T-164/22: Acțiune introdusă la 25 martie 2022 – Ryanair/Comisia | 42 |
| 2022/C 213/59 | Cauza T-181/22: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2022 – Pharol/Comisia | 42 |
| 2022/C 213/60 | Cauza T-185/22: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2022 – Ryanair/Comisia | 43 |
| 2022/C 213/61 | Cauza T-186/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BNP Paribas/BCE | 44 |
| 2022/C 213/62 | Cauza T-187/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BPCE și alții/BCE | 45 |
| 2022/C 213/63 | Cauza T-188/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Crédit agricole și alții/BCE | 46 |
| 2022/C 213/64 | Cauza T-189/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel și alții/BCE | 46 |
| 2022/C 213/65 | Cauza T-190/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Banque postale/BCE | 47 |
| 2022/C 213/66 | Cauza T-191/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Société générale/BCE | 47 |
| 2022/C 213/67 | Cauza T-193/22: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2022 – OT/Consiliul | 48 |
| 2022/C 213/68 | Cauza T-144/21: Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK) | 49 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2022/C 213/02

Cauza C-116/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Timişoara – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central [Trimitere preliminară – Agricultură – Politica agricolă comună – Scheme de sprijin direct – Norme comune – Schemă de plată unică pe suprafață – Regulamentul (CE) nr. 73/2009 – Articolul 2 litera (c) – Noțiunea de activitate agricolă – Articolul 35 – Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 – Reglementare națională care impune prezentarea unui titlu juridic care dovedește dreptul de folosință asupra parcelei agricole puse la dispoziția agricultorului în cadrul unui contract de concesiune și care condiționează validitatea unui astfel de contract de calitatea de crescător sau de proprietar de animale a viitorului concesionar – Concesionar al unei pășuni care a încheiat un contract de colaborare cu crescători de animale – Autoritate de lucru judecat]

2

2022/C 213/03

Cauza C-140/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – G. D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General [Trimitere preliminară – Prelucrarea datelor personale în sectorul comunicațiilor electronice – Confidențialitatea comunicațiilor – Furnizori de servicii de comunicații electronice – Păstrarea generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare – Acces la datele păstrate – Control jurisdicțional a posteriori – Directiva 2002/58/CE – Articolul 15 alineatul (1) – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) – Posibilitatea unei instanțe naționale de a limita efectele în timp ale unei declarații de nevaliditate privind o legislație națională incompatibilă cu dreptul Uniunii – Excludere]

3

2022/C 213/04

Cauza C-161/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare – Decizie a Consiliului conținută în actul Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) din 5 februarie 2020 prin care se autorizează contribuția adresată Organizației Maritime Internaționale (OMI) în ceea ce privește introducerea de orientări referitoare la ciclul de viață pentru estimarea emisiilor de gaze cu efect de seră ale combustibililor alternativi durabili de la sursa combustibililor la rezervor – Articolul 17 alineatul (1) TUE – Reprezentarea externă a Uniunii Europene – Transmitere a acestei contribuții la OMI de către statul membru care deținea președinția Consiliului, în numele statelor membre și al Comisiei]

5

2022/C 213/05

Cauza C-176/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central [Trimitere preliminară – Agricultură – Politica agricolă comună – Scheme de sprijin direct – Norme comune – Schemă de plată unică pe suprafață – Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 – Articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (c) și alineatul (2) litera (b) – Reglementare națională care condiționează sprijinul direct de deținerea de către fermier a unor animale proprii – Articolul 9 alineatul (1) – Noțiunea de fermier activ – Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 – Articolul 60 – Clauză de eludare – Noțiunea de condiții create în mod artificial]

5

2022/C 213/06

Cauza C-228/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Niedersächsisches Finanzgericht – Germania) – I GmbH/Finanzamt H [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (b) – Scutiri pentru anumite activități de interes general – Scutirea spitalizării și a îngrijirilor medicale – Spital privat – Instituții recunoscute în mod corespunzător – Condiții sociale comparabile]

6

2022/C 213/07

Cauza C-236/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Trimitere preliminară – Politica socială – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauzele 2 și 4 – Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Judecători de pace și magistrați de drept comun – Clauza 5 – Măsuri prin care se urmărește sancționarea utilizării abuzive a contractelor pe durată determinată – Directiva 2003/88/CE – Articolul 7 – Concediu anual plătit)

7

2022/C 213/08

Cauza C-333/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 44 – Locul de prestare a serviciilor – Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 – Articolul 11 alineatul (1) – Prestare de servicii – Loc de impozitare – Noțiunea de sediu fix – Societate dintr-un stat membru afiliată unei societăți localizate în alt stat membru – Structură adecvată ca resurse umane și tehnice – Aptitudinea de a primi și de a utiliza serviciile pentru necesitățile proprii ale sediului fix – Prestări de servicii de marketing, reglementare, publicitate și reprezentare furnizate societății destinatare de o societate afiliată]

8

2022/C 213/09

Cauza C-342/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – A SCPI (Trimitere preliminară – Fiscalitate – Articolele 63 și 65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Restricții – Impozit pe venitul persoanelor juridice – Scutirea fondurilor de investiții – Condiții privind scutirea – Condiție referitoare la forma contractuală a fondului)

9

2022/C 213/10

Cauza C-385/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Spania) – EL, TP/Caixabank SA (Trimitere preliminară – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13/CEE – Principiul efectivității – Principiul echivalenței – Procedură jurisdicțională prin care se urmărește constatarea caracterului abuziv al unei clauze contractuale – Competență de control din oficiu a instanței naționale – Procedură națională de stabilire a cheltuielilor de judecată – Cheltuieli de judecată rambursabile cu titlu de onorarii de avocat)

o

9

2022/C 213/11

Cauza C-429/20 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 – Solar Ileias Bompaina AE/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Piața energiei electrice produse din surse de energie regenerabilă – Legislație națională care are un pretins efect de acordare a unui avantaj ilegal furnizorilor de energie electrică – Plângere adresată Comisiei Europene – Decizie de respingere fără deschiderea procedurii oficiale de investigare – Acțiune în anulare – Regulamentul (UE) 2015/1589 – Articolul 1 litera (h) – Noțiunea de persoană interesată – Inadmisibilitate]

10

2022/C 213/12

Cauzele conexate C-447/20 și C-448/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 – Resurse proprii ale Uniunii Europene – Protecția intereselor financiare ale Uniunii – Urmărirea în justiție a abaterilor – Articolul 4 – Adoptarea de măsuri administrative – Articolul 3 alineatul (1) – Termenul de prescripție a acțiunii – Expirare – Invocabilitate în cadrul procedurii de recuperare silită – Articolul 3 alineatul (2) – Termen de aplicare – Aplicabilitate – Momentul de la care începe să curgă termenul – Întrerupere și suspendare – Marja de apreciere a statelor membre]

11

2022/C 213/13

Cauza C-489/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Stingerea datoriei vamale – Mărfuri introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii – Reținerea și confiscarea – Directiva 2008/118/CE – Accize – Directiva 2006/112/CE – Taxa pe valoarea adăugată – Fapt generator – Exigibilitate)

12

2022/C 213/14

Cauza C-561/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R, S/United Airlines, Inc. [Trimitere preliminară – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Zbor cu legătură directă care cuprinde două segmente de zbor – Întârziere prelungită la destinația finală care își are originea în al doilea segment al acestui zbor, care leagă două aeroporturi dintr-o țară terță – Validitatea acestui regulament în raport cu dreptul internațional]

12

2022/C 213/15

Cauza C-568/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – J/H Limited [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Domeniu de aplicare – Articolul 2 litera (a) – Noțiunea de hotărâre – Somație de plată adoptată în alt stat membru după o examinare sumară și în contradictoriu a unei hotărâri pronunțate într-un stat terț – Articolul 39 – Forță executorie în statele membre]

13

2022/C 213/16

Cauza C-645/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – V A, Z A/TP [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 650/2012 – Articolul 10 – Competență subsidiară în materie de succesiuni – Reședința obișnuită a defunctului în momentul decesului situată într-un stat care nu are obligații în temeiul Regulamentului (UE) nr. 650/2012 – Defunct care avea cetățenia unui stat membru și bunuri în acest stat membru – Obligația instanței sesizate a acestui stat membru de a examina din oficiu criteriile competenței sale subsidiare – Desemnarea unui mandatar succesoral]

14

2022/C 213/17

Cauza C-668/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Y GmbH/Hauptzollamt [Trimitere preliminară – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificarea mărfurilor – Pozițiile 1302, 3301 și 3302 – Oleorășină de vanilie de extracție – Accize – Directiva 92/83/CEE – Scutiri – Articolul 27 alineatul (1) litera (e) – Noțiunea de aromă – Directiva 92/12/CEE – Comitetul pentru accize al Comisiei Europene – Competențe]

14

2022/C 213/18

Cauzele conexate C-102/21 și C-103/21: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Trimitere preliminară – Ajutoare acordate de state – Schemă de ajutor pentru construcția de mici centrale hidroelectrice – Refugii alpine și montane fără rețea electrică – Autorizare de către Comisia Europeană – Expirare)

15

2022/C 213/19

Cauza C-150/21: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Polonia) – Procedură privind recunoașterea și executarea unei sancțiuni financiare impuse lui D. B. [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Recunoaștere reciprocă – Decizia-cadru 2005/214/JAI – Executarea sancțiunilor financiare – Articolul 1 litera (a) punctul (ii) – Decizie prin care se aplică o sancțiune financiară adoptată de o autoritate administrativă – Decizie care poate fi atacată în fața unui procuror supus instrucțiunilor ministrului justiției – Cale de atac ulterioară în fața unei instanțe judecătorești cu competență specială în materie penală]

16

2022/C 213/20

Cauza C-249/21: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Bottrop – Germania) – Fuhrmann-2-GmbH/B. [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Articolul 8 alineatul (2) – Contracte la distanță încheiate prin mijloace electronice – Obligații de informare care îi incumbă comerciantului – Activarea unui buton sau a unei funcții similare destinate să efectueze comanda ce implică o obligație de plată – Formulare neambiguă corespunzătoare mențiunii comandă ce implică o obligație de plată – Luarea în considerare numai a mențiunii care figurează pe butonul sau pe funcția similară în vederea aprecierii caracterului similar al unei astfel de formule]

16

2022/C 213/21

Cauza C-484/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Spania) la 6 august 2021 – F C C și M A B/Caixabank S. A., fostă Bankia S. A.

o

17

2022/C 213/22

Cauza C-784/21 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-429/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

18

2022/C 213/23

Cauza C-785/21 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-436/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

18

2022/C 213/24

Cauza C-810/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Bankia SA/WE și XA

18

2022/C 213/25

Cauza C-811/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB și UK

19

2022/C 213/26

Cauza C-812/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Santander, SA/OG

19

2022/C 213/27

Cauza C-813/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – OK și PI/Banco Sabadell

20

2022/C 213/28

Cauza C-34/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) la 17 ianuarie 2022 – VN/Belgische Staat

21

2022/C 213/29

Cauza C-58/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Craiova (România) la data de 28/01/2022 – NR / Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

21

2022/C 213/30

Cauza C-61/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 1 februarie 2022 – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

22

2022/C 213/31

Cauza C-68/22 P: Recurs introdus la 2 februarie 2022 de Banca Europeană de Investiții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 24 noiembrie 2021 în cauza T-370/20, KL/Banca Europeană de Investiții

22

2022/C 213/32

Cauza C-78/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrchním soudem v Praze (Republica Cehă) la 7 februarie 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, administratorul judiciar al debitoarei GEDEM-STAV a.s.

23

2022/C 213/33

Cauza C-83/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spania) la 8 februarie 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

24

2022/C 213/34

Cauza C-87/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Korneuburg (Austria) la 9 februarie 2022 – TT/AK

25

2022/C 213/35

Cauza C-125/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank Den Haag, zittingsplaats's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 22 februarie 2022 – X, Y și cei șase copii minori ai acestora/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

25

2022/C 213/36

Cauza C-128/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) la 23 februarie 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

26

2022/C 213/37

Cauza C-147/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 1 martie 2022 – Procedură penală împotriva Inculpatului 5

27

2022/C 213/38

Cauza C-151/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 2 martie 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/Altă parte: Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați

28

2022/C 213/39

Cauza C-164/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Nacional (Spania) la 4 martie 2022 – Procedură penală împotriva lui Juan

28

2022/C 213/40

Cauza C-177/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgerichts Salzburg (Austria) la 8 martie 2022 – JA/Wurth Automotive GmbH

29

2022/C 213/41

Cauza C-183/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 10 martie 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

30

2022/C 213/42

Cauza C-186/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 martie 2022 – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

31

2022/C 213/43

Cauza C-191/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 11 martie 2022 – ME/État belge

32

2022/C 213/44

Cauza C-196/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 martie 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

33

2022/C 213/45

Cauza C-209/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) la 18 martie 2022 – Procedură penală

34

2022/C 213/46

Cauza C-237/22 P: Recurs introdus la 4 aprilie 2022 de Mylan IRE Healthcare Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 26 ianuarie 2022 în cauza T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Comisia

35

2022/C 213/47

Cauza C-251/22 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2022 de Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 2 februarie 2022 în cauza T-799/17, Scania și alții/Comisia

35

2022/C 213/48

Cauza C-62/21: Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 11 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

36

Tribunalul

2022/C 213/49

Cauza T-277/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

37

2022/C 213/50

Cauza T-278/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

37

2022/C 213/51

Cauza T-279/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

38

2022/C 213/52

Cauza T-280/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv – Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

38

2022/C 213/53

Cauza T-445/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale COPALLI – Marca națională verbală anterioară COMPAL – Motiv relativ de refuz – Atingere adusă renumelui – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din reputația mărcii anterioare]

39

2022/C 213/54

Cauza T-368/21: Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2022 – Di Taranto/Parchetul European [Acțiune în anulare – Drept instituțional – Cooperare consolidată în ceea ce privește instituirea Parchetului European – Regulamentul (UE) 2017/1939 – Numirea procurorilor europeni delegați ai Parchetului European – Nelegalitate derivată – Candidați desemnați de Republica Italiană – Desemnare contestată în fața instanței naționale – Inadmisibilitate]

39

2022/C 213/55

Cauza T-764/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 februarie 2022 – Atesos medical și alții/Comisia [Măsuri provizorii – Dispozitive medicale – Directiva 93/42/CEE – Regulamentul (UE) 2017/745 – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței]

40

2022/C 213/56

Cauza T-22/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 martie 2022 – AL/Consiliul (Măsuri provizorii – Funcție publică – Funcționari – Procedură disciplinară – Revocare – Cerere de măsuri provizorii – Urgență – Fumus boni juris – Echilibrarea intereselor)

40

2022/C 213/57

Cauza T-125/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 martie 2022 – RT France/Consiliul (Măsuri provizorii – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina – Suspendarea activităților de difuzare a anumitor canale mass-media – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței – Evaluare comparativă a intereselor)

41

2022/C 213/58

Cauza T-164/22: Acțiune introdusă la 25 martie 2022 – Ryanair/Comisia

42

2022/C 213/59

Cauza T-181/22: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2022 – Pharol/Comisia

42

2022/C 213/60

Cauza T-185/22: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2022 – Ryanair/Comisia

43

2022/C 213/61

Cauza T-186/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BNP Paribas/BCE

44

2022/C 213/62

Cauza T-187/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BPCE și alții/BCE

45

2022/C 213/63

Cauza T-188/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Crédit agricole și alții/BCE

46

2022/C 213/64

Cauza T-189/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel și alții/BCE

46

2022/C 213/65

Cauza T-190/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Banque postale/BCE

47

2022/C 213/66

Cauza T-191/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Société générale/BCE

47

2022/C 213/67

Cauza T-193/22: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2022 – OT/Consiliul

48

2022/C 213/68

Cauza T-144/21: Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

49

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2022/C 213/01)

Ultima publicație

JO C 207, 23.5.2022

Publicații anterioare

JO C 198, 16.5.2022

JO C 191, 10.5.2022

JO C 171, 25.4.2022

JO C 165, 19.4.2022

JO C 158, 11.4.2022

JO C 148, 4.4.2022

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: https://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/2

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Timişoara – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Cauza C-116/20) (1)

(Trimitere preliminară - Agricultură - Politica agricolă comună - Scheme de sprijin direct - Norme comune - Schemă de plată unică pe suprafață - Regulamentul (CE) nr. 73/2009 - Articolul 2 litera (c) - Noțiunea de „activitate agricolă” - Articolul 35 - Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 - Reglementare națională care impune prezentarea unui titlu juridic care dovedește dreptul de folosință asupra parcelei agricole puse la dispoziția agricultorului în cadrul unui contract de concesiune și care condiționează validitatea unui astfel de contract de calitatea de crescător sau de proprietar de animale a viitorului concesionar - Concesionar al unei pășuni care a încheiat un contract de colaborare cu crescători de animale - Autoritate de lucru judecat)

(2022/C 213/02)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel Timişoara

Părțile din procedura principală

Reclamantă: SC Avio Lucos SRL

Pârâte: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Dispozitivul

| 1) | Regulamentul nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1310/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013, și Regulamentul nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 73/2009 în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care condiționează obținerea unui ajutor din cadrul schemei de plată unică pe suprafață de obligația solicitantului de a dovedi că deține un „drept de folosință” asupra suprafeței agricole care face obiectul acestei cereri, cu condiția să fie respectate obiectivele urmărite de reglementarea în cauză a Uniunii și principiile generale ale dreptului Uniunii, în special principiul proporționalității. |
| --- | --- |

1)

Regulamentul nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1310/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013, și Regulamentul nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 73/2009 în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care condiționează obținerea unui ajutor din cadrul schemei de plată unică pe suprafață de obligația solicitantului de a dovedi că deține un „drept de folosință” asupra suprafeței agricole care face obiectul acestei cereri, cu condiția să fie respectate obiectivele urmărite de reglementarea în cauză a Uniunii și principiile generale ale dreptului Uniunii, în special principiul proporționalității.

| 2) | Regulamentul nr. 73/2009, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1310/2013, și Regulamentul nr. 1122/2009 trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun, în cazul particular în care dreptul de exploatare a unei suprafețe agricole a fost justificat de beneficiarul unui ajutor din cadrul schemei de plată unică pe suprafață prin prezentarea unui contract de concesiune a unei pășuni care aparține domeniului public al unei unități administrativ-teritoriale, unei reglementări naționale care condiționează validitatea unui astfel de contract de calitatea de crescător sau de proprietar de animale a viitorului concesionar. |
| --- | --- |

2)

Regulamentul nr. 73/2009, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1310/2013, și Regulamentul nr. 1122/2009 trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun, în cazul particular în care dreptul de exploatare a unei suprafețe agricole a fost justificat de beneficiarul unui ajutor din cadrul schemei de plată unică pe suprafață prin prezentarea unui contract de concesiune a unei pășuni care aparține domeniului public al unei unități administrativ-teritoriale, unei reglementări naționale care condiționează validitatea unui astfel de contract de calitatea de crescător sau de proprietar de animale a viitorului concesionar.

| 3) | Articolul 2 litera (c) din Regulamentul nr. 73/2009, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1310/2013, trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea de „activitate agricolă” acoperă o activitate prin care o persoană ia în concesiune o pășune și încheie ulterior un contract de colaborare cu crescători de animale, în temeiul căruia acești crescători aduc animalele la pășunat pe terenul concesionat, concesionarul păstrând dreptul de folosință asupra terenului, dar obligându-se să nu îngrădească activitatea de pășunat și să realizeze lucrările de curățire a pășunii, în măsura în care aceste lucrări îndeplinesc condițiile prevăzute de standardul opțional menționat în anexa III la acest regulament. |
| --- | --- |

3)

Articolul 2 litera (c) din Regulamentul nr. 73/2009, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1310/2013, trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea de „activitate agricolă” acoperă o activitate prin care o persoană ia în concesiune o pășune și încheie ulterior un contract de colaborare cu crescători de animale, în temeiul căruia acești crescători aduc animalele la pășunat pe terenul concesionat, concesionarul păstrând dreptul de folosință asupra terenului, dar obligându-se să nu îngrădească activitatea de pășunat și să realizeze lucrările de curățire a pășunii, în măsura în care aceste lucrări îndeplinesc condițiile prevăzute de standardul opțional menționat în anexa III la acest regulament.

| 4) | Dreptul Uniunii trebuie să fie interpretat în sensul că se opune aplicării în ordinea juridică a unui stat membru a principiului autorității de lucru judecat care, în cadrul unui litigiu între aceleași părți privind legalitatea unui act de recuperare a unor sume plătite solicitantului unui ajutor din cadrul unei scheme de plată unică pe suprafață, împiedică examinarea de către instanța sesizată a conformității cu dreptul Uniunii a unor cerințe naționale referitoare la legalitatea titlului de exploatare a suprafeței agricole care a făcut obiectul cererii de ajutor, pentru motivul că acest act de recuperare se întemeiază pe aceleași fapte între aceleași părți și pe aceeași reglementare națională precum cele care au fost analizate într-o hotărâre judecătorească anterioară rămasă definitivă. |
| --- | --- |

4)

Dreptul Uniunii trebuie să fie interpretat în sensul că se opune aplicării în ordinea juridică a unui stat membru a principiului autorității de lucru judecat care, în cadrul unui litigiu între aceleași părți privind legalitatea unui act de recuperare a unor sume plătite solicitantului unui ajutor din cadrul unei scheme de plată unică pe suprafață, împiedică examinarea de către instanța sesizată a conformității cu dreptul Uniunii a unor cerințe naționale referitoare la legalitatea titlului de exploatare a suprafeței agricole care a făcut obiectul cererii de ajutor, pentru motivul că acest act de recuperare se întemeiază pe aceleași fapte între aceleași părți și pe aceeași reglementare națională precum cele care au fost analizate într-o hotărâre judecătorească anterioară rămasă definitivă.

---

(1)  JO C 279, 24.8.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/3

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – G. D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

(Cauza C-140/20) (1)

(Trimitere preliminară - Prelucrarea datelor personale în sectorul comunicațiilor electronice - Confidențialitatea comunicațiilor - Furnizori de servicii de comunicații electronice - Păstrarea generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare - Acces la datele păstrate - Control jurisdicțional a posteriori - Directiva 2002/58/CE - Articolul 15 alineatul (1) - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) - Posibilitatea unei instanțe naționale de a limita efectele în timp ale unei declarații de nevaliditate privind o legislație națională incompatibilă cu dreptul Uniunii - Excludere)

(2022/C 213/03)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Supreme Court

Părțile din procedura principală

Reclamant: G. D.

Pârâți: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

Dispozitivul

| 1) | Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, citit în lumina articolelor 7, 8 și 11, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unor măsuri legislative care prevăd, cu titlu preventiv, în scopul combaterii criminalității grave și al prevenirii amenințărilor grave împotriva siguranței publice, o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare. În schimb, articolul 15 alineatul (1) menționat, interpretat în lumina articolelor 7, 8 și 11, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, nu se opune unor măsuri legislative care prevăd, în scopul combaterii criminalității grave și al prevenirii amenințărilor grave împotriva siguranței publice,






  — | o păstrare direcționată a datelor de transfer și a datelor de localizare care să fie delimitată, pe baza unor elemente obiective și nediscriminatorii, în funcție de categoriile de persoane vizate sau prin intermediul unui criteriu geografic, pentru o perioadă limitată la strictul necesar, dar care poate fi reînnoită; |
| --- | --- | --- |

1)

Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, citit în lumina articolelor 7, 8 și 11, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unor măsuri legislative care prevăd, cu titlu preventiv, în scopul combaterii criminalității grave și al prevenirii amenințărilor grave împotriva siguranței publice, o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare. În schimb, articolul 15 alineatul (1) menționat, interpretat în lumina articolelor 7, 8 și 11, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, nu se opune unor măsuri legislative care prevăd, în scopul combaterii criminalității grave și al prevenirii amenințărilor grave împotriva siguranței publice,

—

o păstrare direcționată a datelor de transfer și a datelor de localizare care să fie delimitată, pe baza unor elemente obiective și nediscriminatorii, în funcție de categoriile de persoane vizate sau prin intermediul unui criteriu geografic, pentru o perioadă limitată la strictul necesar, dar care poate fi reînnoită;

| — | o păstrare generalizată și nediferențiată a adreselor IP atribuite sursei unei conexiuni, pentru o perioadă limitată la strictul necesar; |
| --- | --- |

—

o păstrare generalizată și nediferențiată a adreselor IP atribuite sursei unei conexiuni, pentru o perioadă limitată la strictul necesar;

| — | o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor referitoare la identitatea civilă a utilizatorilor de mijloace de comunicații electronice și |
| --- | --- |

—

o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor referitoare la identitatea civilă a utilizatorilor de mijloace de comunicații electronice și

| — | impunerea unei obligații furnizorilor de servicii de comunicații electronice, prin intermediul unei decizii a autorității competente supuse unui control jurisdicțional efectiv, de a efectua, pentru o perioadă determinată, păstrarea rapidă a datelor de transfer și a datelor de localizare de care dispun acești furnizori de servicii, |
| --- | --- |

—

impunerea unei obligații furnizorilor de servicii de comunicații electronice, prin intermediul unei decizii a autorității competente supuse unui control jurisdicțional efectiv, de a efectua, pentru o perioadă determinată, păstrarea rapidă a datelor de transfer și a datelor de localizare de care dispun acești furnizori de servicii,

din moment ce aceste măsuri garantează, prin norme clare și precise, că păstrarea datelor în cauză este subordonată respectării condițiilor materiale și procedurale aferente și că persoanele vizate dispun de garanții efective împotriva riscurilor de abuz.

| 2) | Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, citit în lumina articolelor 7, 8, 11 și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale în temeiul căreia prelucrarea centralizată a cererilor de acces la date păstrate de furnizorii de servicii de comunicații electronice, care provin de la poliție în cadrul investigării și al urmăririi penale a infracțiunilor grave, revine unui funcționar al poliției, asistat de o unitate instituită în cadrul poliției care beneficiază de un anumit grad de autonomie în exercitarea misiunii sale și ale cărui decizii pot face ulterior obiectul unui control jurisdicțional. |
| --- | --- |

2)

Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, citit în lumina articolelor 7, 8, 11 și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale în temeiul căreia prelucrarea centralizată a cererilor de acces la date păstrate de furnizorii de servicii de comunicații electronice, care provin de la poliție în cadrul investigării și al urmăririi penale a infracțiunilor grave, revine unui funcționar al poliției, asistat de o unitate instituită în cadrul poliției care beneficiază de un anumit grad de autonomie în exercitarea misiunii sale și ale cărui decizii pot face ulterior obiectul unui control jurisdicțional.

| 3) | Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că se opune ca o instanță națională să limiteze în timp efectele unei declarații de nevaliditate pe care are obligația să o efectueze în temeiul dreptului național, în ceea ce privește o legislație națională care impune furnizorilor de servicii de comunicații electronice o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare, din cauza incompatibilității acestei legislații cu articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, citit în lumina Cartei drepturilor fundamentale. Admisibilitatea elementelor de probă obținute prin intermediul unei asemenea păstrări intră în sfera de aplicare a dreptului național, în conformitate cu principiul autonomiei procedurale a statelor membre, sub rezerva respectării printre altele a principiilor echivalenței și efectivității. |
| --- | --- |

3)

Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că se opune ca o instanță națională să limiteze în timp efectele unei declarații de nevaliditate pe care are obligația să o efectueze în temeiul dreptului național, în ceea ce privește o legislație națională care impune furnizorilor de servicii de comunicații electronice o păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare, din cauza incompatibilității acestei legislații cu articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, citit în lumina Cartei drepturilor fundamentale. Admisibilitatea elementelor de probă obținute prin intermediul unei asemenea păstrări intră în sfera de aplicare a dreptului național, în conformitate cu principiul autonomiei procedurale a statelor membre, sub rezerva respectării printre altele a principiilor echivalenței și efectivității.

---

(1)  JO C 247, 27.7.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/5

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2022 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-161/20) (1)

(Acțiune în anulare - Decizie a Consiliului conținută în actul Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) din 5 februarie 2020 prin care se autorizează contribuția adresată Organizației Maritime Internaționale (OMI) în ceea ce privește introducerea de orientări referitoare la ciclul de viață pentru estimarea emisiilor de gaze cu efect de seră ale combustibililor alternativi durabili „de la sursa combustibililor la rezervor” - Articolul 17 alineatul (1) TUE - Reprezentarea externă a Uniunii Europene - Transmitere a acestei contribuții la OMI de către statul membru care deținea președinția Consiliului, în numele statelor membre și al Comisiei)

(2022/C 213/04)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls și E. Georgieva, ulterior J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda și E. Georgieva, agenți)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas și A. Norberg, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentanți: S. Baeyens și P. Cottin, agenți, asistați de V. Van Thuyne și W. Timmermans, advocaten), Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová și L. Březinová, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen și M. Søndahl Wolff, ulterior V. Pasternak Jørgensen și M. Søndahl Wolff, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: D. Klebs și J. Möller, agenți), Republica Elenă (reprezentant: S. Chala, agent), Republica Franceză (reprezentanți: J.-L. Carré, T. Stéhelin și A.-L. Desjonquères, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen și M. J. M. Hoogveld, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: H. Leppo, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder și R. Shahsavan Eriksson, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

| 3) | Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda și Regatul Suediei vor suporta propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda și Regatul Suediei vor suporta propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 209, 22.6.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/5

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – SC Avio Lucos SRL/Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Cauza C-176/20) (1)

(Trimitere preliminară - Agricultură - Politica agricolă comună - Scheme de sprijin direct - Norme comune - Schemă de plată unică pe suprafață - Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 - Articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (c) și alineatul (2) litera (b) - Reglementare națională care condiționează sprijinul direct de deținerea de către fermier a unor animale proprii - Articolul 9 alineatul (1) - Noțiunea de „fermier activ” - Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 - Articolul 60 - Clauză de eludare - Noțiunea de „condiții create în mod artificial”)

(2022/C 213/05)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel Alba Iulia

Părțile din procedura principală

Reclamantă: SC Avio Lucos SRL

Pârâte: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Dispozitivul

| 1) | Articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (iii) și alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin care intră în domeniul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede că activitatea minimă pe suprafețele agricole menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare, menționată de aceste dispoziții, trebuie să fie efectuată de fermier cu animalele pe care le deține el însuși. |
| --- | --- |

1)

Articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (iii) și alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin care intră în domeniul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede că activitatea minimă pe suprafețele agricole menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare, menționată de aceste dispoziții, trebuie să fie efectuată de fermier cu animalele pe care le deține el însuși.

| 2) | Articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (c), precum și articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1307/2013 trebuie interpretate în sensul că intră sub incidența noțiunii de „fermier activ”, în sensul celei de a doua dispoziții, o persoană juridică ce a încheiat un contract de concesiune privind o suprafață de pășune aparținând unei comune și care asigură pășunatul pe aceasta cu animale care i-au fost împrumutate cu titlu gratuit de persoane fizice care sunt proprietarele lor, cu condiția ca persoana respectivă să desfășoare pe suprafața de pășune menționată o „activitate minimă”, în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (c) punctul (iii) din acest regulament. |
| --- | --- |

2)

Articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (c), precum și articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1307/2013 trebuie interpretate în sensul că intră sub incidența noțiunii de „fermier activ”, în sensul celei de a doua dispoziții, o persoană juridică ce a încheiat un contract de concesiune privind o suprafață de pășune aparținând unei comune și care asigură pășunatul pe aceasta cu animale care i-au fost împrumutate cu titlu gratuit de persoane fizice care sunt proprietarele lor, cu condiția ca persoana respectivă să desfășoare pe suprafața de pășune menționată o „activitate minimă”, în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (c) punctul (iii) din acest regulament.

| 3) | Articolul 60 din Regulamentul nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1200/2005 și nr. 485/2008 ale Consiliului trebuie interpretat în sensul că o situație în care solicitantul unui sprijin financiar în cadrul schemei de plată unică pe suprafață prezintă în susținerea cererii sale un contract de concesiune privind suprafețe de pășunat și contracte de împrumut de folosință cu titlu gratuit privind animalele destinate să asigure pășunatul pe aceste suprafețe poate intra sub incidența noțiunii de „condiții create în mod artificial”, în sensul acestei dispoziții, în măsura în care, pe de o parte, rezultă dintr-un ansamblu de împrejurări obiective că, în pofida unei respectări formale a condițiilor prevăzute de reglementarea relevantă, obiectivul urmărit de această reglementare nu a fost atins și, pe de altă parte, este stabilită voința de a obține un avantaj rezultat din reglementarea Uniunii prin crearea în mod artificial a condițiilor necesare pentru obținerea sa. |
| --- | --- |

3)

Articolul 60 din Regulamentul nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1200/2005 și nr. 485/2008 ale Consiliului trebuie interpretat în sensul că o situație în care solicitantul unui sprijin financiar în cadrul schemei de plată unică pe suprafață prezintă în susținerea cererii sale un contract de concesiune privind suprafețe de pășunat și contracte de împrumut de folosință cu titlu gratuit privind animalele destinate să asigure pășunatul pe aceste suprafețe poate intra sub incidența noțiunii de „condiții create în mod artificial”, în sensul acestei dispoziții, în măsura în care, pe de o parte, rezultă dintr-un ansamblu de împrejurări obiective că, în pofida unei respectări formale a condițiilor prevăzute de reglementarea relevantă, obiectivul urmărit de această reglementare nu a fost atins și, pe de altă parte, este stabilită voința de a obține un avantaj rezultat din reglementarea Uniunii prin crearea în mod artificial a condițiilor necesare pentru obținerea sa.

---

(1)  JO C 297,7.9.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/6

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Niedersächsisches Finanzgericht – Germania) – I GmbH/Finanzamt H

(Cauza C-228/20) (1)

(Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 132 alineatul (1) litera (b) - Scutiri pentru anumite activități de interes general - Scutirea spitalizării și a îngrijirilor medicale - Spital privat - Instituții recunoscute în mod corespunzător - Condiții sociale comparabile)

(2022/C 213/06)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Niedersächsisches Finanzgericht

Părțile din procedura principală

Reclamantă: I GmbH

Pârâtă: Finanzamt H

Dispozitivul

| 1) | Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care, prin faptul că prevede că serviciile de îngrijiri medicale furnizate de un spital privat sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată dacă această instituție este autorizată în conformitate cu dispozițiile naționale referitoare la sistemul general de asigurări de sănătate, ca urmare a integrării în planul spitalicesc al unui land sau a încheierii unor contracte de îngrijiri medicale cu casele de asigurări de sănătate sau de asigurări de rezervă legale, are drept consecință faptul că spitalele private comparabile care furnizează servicii similare în condiții sociale comparabile cu cele ale organismelor de drept public sunt tratate în mod diferit în ceea ce privește scutirea prevăzută de această dispoziție. |
| --- | --- |

1)

Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care, prin faptul că prevede că serviciile de îngrijiri medicale furnizate de un spital privat sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată dacă această instituție este autorizată în conformitate cu dispozițiile naționale referitoare la sistemul general de asigurări de sănătate, ca urmare a integrării în planul spitalicesc al unui land sau a încheierii unor contracte de îngrijiri medicale cu casele de asigurări de sănătate sau de asigurări de rezervă legale, are drept consecință faptul că spitalele private comparabile care furnizează servicii similare în condiții sociale comparabile cu cele ale organismelor de drept public sunt tratate în mod diferit în ceea ce privește scutirea prevăzută de această dispoziție.

| 2) | Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă serviciile de îngrijiri medicale furnizate de un spital privat sunt asigurate în condiții sociale comparabile cu cele aplicabile organismelor de drept public, autoritățile competente ale unui stat membru pot lua în considerare, atunci când urmăresc să atingă obiectivul de reducere a costurilor îngrijirilor medicale și de a face îngrijirile de bună calitate mai accesibile particularilor, condițiile normative aplicabile serviciilor furnizate de spitalele de drept public, precum și indicatorii de performanță ai acestui spital privat în ceea ce privește personalul, spațiile și echipamentele, precum și eficiența economică a administrării sale, din moment ce acești indicatori sunt aplicabili și spitalelor de drept public. Pot fi luate de asemenea în considerare modalitățile de calcul al tarifelor zilnice, precum și suportarea, în temeiul sistemului de securitate socială sau al contractelor încheiate cu autoritățile publice, a serviciilor furnizate de spitalul de drept privat menționat, astfel încât costul suportat de pacient să se apropie de cel suportat, pentru servicii similare, de pacientul unui spital de drept public. |
| --- | --- |

2)

Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă serviciile de îngrijiri medicale furnizate de un spital privat sunt asigurate în condiții sociale comparabile cu cele aplicabile organismelor de drept public, autoritățile competente ale unui stat membru pot lua în considerare, atunci când urmăresc să atingă obiectivul de reducere a costurilor îngrijirilor medicale și de a face îngrijirile de bună calitate mai accesibile particularilor, condițiile normative aplicabile serviciilor furnizate de spitalele de drept public, precum și indicatorii de performanță ai acestui spital privat în ceea ce privește personalul, spațiile și echipamentele, precum și eficiența economică a administrării sale, din moment ce acești indicatori sunt aplicabili și spitalelor de drept public. Pot fi luate de asemenea în considerare modalitățile de calcul al tarifelor zilnice, precum și suportarea, în temeiul sistemului de securitate socială sau al contractelor încheiate cu autoritățile publice, a serviciilor furnizate de spitalul de drept privat menționat, astfel încât costul suportat de pacient să se apropie de cel suportat, pentru servicii similare, de pacientul unui spital de drept public.

---

(1)  JO C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/7

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Cauza C-236/20) (1)

(Trimitere preliminară - Politica socială - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauzele 2 și 4 - Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Judecători de pace și magistrați de drept comun - Clauza 5 - Măsuri prin care se urmărește sancționarea utilizării abuzive a contractelor pe durată determinată - Directiva 2003/88/CE - Articolul 7 - Concediu anual plătit)

(2022/C 213/07)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Părțile din procedura principală

Reclamant: PG

Pârâte: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

cu participarea: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

Dispozitivul

| 1) | Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat la 6 iunie 1997, care figurează în anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat între CES, UNICE și CEEP, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998, precum și clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care nu prevede pentru judecătorii de pace niciun drept de a beneficia de un concediu anual plătit de 30 de zile, de un sistem de securitate socială și de asigurări sociale care depinde de raportul de muncă, cum este cel prevăzut pentru magistrații de drept comun, în cazul în care acest judecător de pace intră în sfera noțiunii de „lucrător pe fracțiune de normă”, în sensul Acordului-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă și/sau de „lucrător pe durată determinată”, în sensul Acordului-cadru cu privire la munca pe durată determinată, și se află într-o situație comparabilă cu cea a unui magistrat de drept comun. |
| --- | --- |

1)

Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat la 6 iunie 1997, care figurează în anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat între CES, UNICE și CEEP, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998, precum și clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care nu prevede pentru judecătorii de pace niciun drept de a beneficia de un concediu anual plătit de 30 de zile, de un sistem de securitate socială și de asigurări sociale care depinde de raportul de muncă, cum este cel prevăzut pentru magistrații de drept comun, în cazul în care acest judecător de pace intră în sfera noțiunii de „lucrător pe fracțiune de normă”, în sensul Acordului-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă și/sau de „lucrător pe durată determinată”, în sensul Acordului-cadru cu privire la munca pe durată determinată, și se află într-o situație comparabilă cu cea a unui magistrat de drept comun.

| 2) | Clauza 5 alineatul (1) din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia un raport de muncă pe durată determinată poate face obiectul a cel mult trei reînnoiri succesive, de patru ani fiecare, pentru o durată totală care nu depășește 16 ani, și care nu prevede posibilitatea de a sancționa în mod efectiv și disuasiv reînnoirea abuzivă a unor raporturi de muncă. |
| --- | --- |

2)

Clauza 5 alineatul (1) din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia un raport de muncă pe durată determinată poate face obiectul a cel mult trei reînnoiri succesive, de patru ani fiecare, pentru o durată totală care nu depășește 16 ani, și care nu prevede posibilitatea de a sancționa în mod efectiv și disuasiv reînnoirea abuzivă a unor raporturi de muncă.

---

(1)  JO C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/8

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

(Cauza C-333/20) (1)

(Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 44 - Locul de prestare a serviciilor - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 - Articolul 11 alineatul (1) - Prestare de servicii - Loc de impozitare - Noțiunea de „sediu fix” - Societate dintr-un stat membru afiliată unei societăți localizate în alt stat membru - Structură adecvată ca resurse umane și tehnice - Aptitudinea de a primi și de a utiliza serviciile pentru necesitățile proprii ale sediului fix - Prestări de servicii de marketing, reglementare, publicitate și reprezentare furnizate societății destinatare de o societate afiliată)

(2022/C 213/08)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel București

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Berlin Chemie A. Menarini SRL

Pârâtă: Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

cu participarea: Berlin Chemie AG

Dispozitivul

Articolul 44 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/8/CE a Consiliului din 12 februarie 2008, și articolul 11 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 al Consiliului din 15 martie 2011 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2006/112 trebuie interpretate în sensul că o societate care are sediul social într-un stat membru nu dispune de un sediu fix într-un alt stat membru pentru motivul că societatea respectivă deține în acest din urmă stat o filială care îi pune la dispoziție resurse umane și tehnice în temeiul unor contracte prin care această filială îi furnizează, în mod exclusiv, servicii de marketing, reglementare, publicitate și reprezentare care pot influența în mod direct volumul vânzărilor sale.

---

(1)  JO C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/9

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – A SCPI

(Cauza C-342/20) (1)

(Trimitere preliminară - Fiscalitate - Articolele 63 și 65 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Restricții - Impozit pe venitul persoanelor juridice - Scutirea fondurilor de investiții - Condiții privind scutirea - Condiție referitoare la forma contractuală a fondului)

(2022/C 213/09)

Limba de procedură: finlandeza

Instanța de trimitere

Helsingin hallinto-oikeus

Părțile din procedura principală

Reclamantă: A SCPI

cu participarea: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Dispozitivul

Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care, prin acordarea scutirii veniturilor locative și a profiturilor obținute din vânzarea de imobile sau de acțiuni ale unor societăți proprietare de imobile doar fondurilor de investiții constituite sub formă contractuală, exclude de la beneficiul acestei scutiri un fond de investiții alternativ nerezident constituit sub formă statutară, în condițiile în care acesta, întrucât beneficiază în statul membru în care are sediul de un regim de transparență fiscală, nu este supus impozitului pe venit în acest stat membru.

---

(1)  JO C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/9

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Spania) – EL, TP/Caixabank SA

(Cauza C-385/20) (1)

(Trimitere preliminară - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Principiul efectivității - Principiul echivalenței - Procedură jurisdicțională prin care se urmărește constatarea caracterului abuziv al unei clauze contractuale - Competență de control din oficiu a instanței naționale - Procedură națională de stabilire a cheltuielilor de judecată - Cheltuieli de judecată rambursabile cu titlu de onorarii de avocat)

(2022/C 213/10)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

Părțile din procedura principală

Reclamanți: EL, TP

Pârâtă: Caixabank SA

Dispozitivul

| 1) | Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, citite în lumina principiului efectivității, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede, în cadrul stabilirii cheltuielilor de judecată în legătură cu o acțiune referitoare la caracterul abuziv al unei clauze contractuale, un plafon aplicabil onorariilor de avocat recuperabile de consumatorul care a avut câștig de cauză pe fond de la profesionistul obligat la plata cheltuielilor de judecată, cu condiția ca acest plafon să permită consumatorului să obțină, în acest temei, rambursarea unui cuantum rezonabil și proporțional în raport cu cheltuielile pe care a trebuit să le efectueze în mod obiectiv pentru a introduce o astfel de acțiune. |
| --- | --- |

1)

Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, citite în lumina principiului efectivității, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede, în cadrul stabilirii cheltuielilor de judecată în legătură cu o acțiune referitoare la caracterul abuziv al unei clauze contractuale, un plafon aplicabil onorariilor de avocat recuperabile de consumatorul care a avut câștig de cauză pe fond de la profesionistul obligat la plata cheltuielilor de judecată, cu condiția ca acest plafon să permită consumatorului să obțină, în acest temei, rambursarea unui cuantum rezonabil și proporțional în raport cu cheltuielile pe care a trebuit să le efectueze în mod obiectiv pentru a introduce o astfel de acțiune.

| 2) | Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13, citite în lumina principiului efectivității, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale potrivit căreia valoarea litigiului, care constituie baza pentru calcularea cheltuielilor de judecată recuperabile de consumatorul care a avut câștig de cauză în cadrul unei acțiuni referitoare la o clauză contractuală abuzivă, trebuie stabilită în cererea introductivă sau, în caz contrar, este stabilită de reglementarea respectivă, fără ca această informație să poată fi modificată ulterior, cu condiția ca instanța însărcinată in fine cu stabilirea cheltuielilor de judecată să rămână liberă să determine valoarea reală a litigiului pentru consumator, asigurându-se că acesta beneficiază de dreptul la rambursarea unui cuantum rezonabil și proporțional în raport cu cheltuielile pe care a trebuit în mod obiectiv să le efectueze pentru a introduce o astfel de acțiune. |
| --- | --- |

2)

Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13, citite în lumina principiului efectivității, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale potrivit căreia valoarea litigiului, care constituie baza pentru calcularea cheltuielilor de judecată recuperabile de consumatorul care a avut câștig de cauză în cadrul unei acțiuni referitoare la o clauză contractuală abuzivă, trebuie stabilită în cererea introductivă sau, în caz contrar, este stabilită de reglementarea respectivă, fără ca această informație să poată fi modificată ulterior, cu condiția ca instanța însărcinată in fine cu stabilirea cheltuielilor de judecată să rămână liberă să determine valoarea reală a litigiului pentru consumator, asigurându-se că acesta beneficiază de dreptul la rambursarea unui cuantum rezonabil și proporțional în raport cu cheltuielile pe care a trebuit în mod obiectiv să le efectueze pentru a introduce o astfel de acțiune.

---

(1)  JO C 423, 7.12.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/10

---

Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 – Solar Ileias Bompaina AE/Comisia Europeană

(Cauza C-429/20 P) (1)

(Recurs - Ajutoare de stat - Piața energiei electrice produse din surse de energie regenerabilă - Legislație națională care are un pretins efect de acordare a unui avantaj ilegal furnizorilor de energie electrică - Plângere adresată Comisiei Europene - Decizie de respingere fără deschiderea procedurii oficiale de investigare - Acțiune în anulare - Regulamentul (UE) 2015/1589 - Articolul 1 litera (h) - Noțiunea de „persoană interesată” - Inadmisibilitate)

(2022/C 213/11)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Solar Ileias Bompaina AE (reprezentanți: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și K. Herrmann, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Solar Ileias Bompaina AE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Solar Ileias Bompaina AE la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 359, 26.10.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/11

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

(Cauzele conexate C-447/20 și C-448/20) (1)

(Trimitere preliminară - Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Resurse proprii ale Uniunii Europene - Protecția intereselor financiare ale Uniunii - Urmărirea în justiție a abaterilor - Articolul 4 - Adoptarea de măsuri administrative - Articolul 3 alineatul (1) - Termenul de prescripție a acțiunii - Expirare - Invocabilitate în cadrul procedurii de recuperare silită - Articolul 3 alineatul (2) - Termen de aplicare - Aplicabilitate - Momentul de la care începe să curgă termenul - Întrerupere și suspendare - Marja de apreciere a statelor membre)

(2022/C 213/12)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Supremo Tribunal Administrativo

Părțile din procedura principală

Recurent: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Intimate: LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

Dispozitivul

| 1) | Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale [Uniunii Europene] trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva respectării principiilor echivalenței și efectivității, nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia, pentru a contesta o decizie de recuperare a unor sume plătite în mod nejustificat, adoptată după scurgerea termenului de prescripție a acțiunii prevăzut de această dispoziție, destinatarul său este obligat să invoce nelegalitatea acestei decizii într-un anumit termen în fața instanței administrative competente, sub sancțiunea decăderii, și nu se mai poate opune executării deciziei menționate invocând aceeași nelegalitate în cadrul procedurii judiciare de recuperare silită inițiate împotriva sa. |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale [Uniunii Europene] trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva respectării principiilor echivalenței și efectivității, nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia, pentru a contesta o decizie de recuperare a unor sume plătite în mod nejustificat, adoptată după scurgerea termenului de prescripție a acțiunii prevăzut de această dispoziție, destinatarul său este obligat să invoce nelegalitatea acestei decizii într-un anumit termen în fața instanței administrative competente, sub sancțiunea decăderii, și nu se mai poate opune executării deciziei menționate invocând aceeași nelegalitate în cadrul procedurii judiciare de recuperare silită inițiate împotriva sa.

| 2) | Articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că are un efect imediat în ordinile juridice naționale, fără a fi necesar ca autoritățile naționale să adopte măsuri de aplicare. Rezultă că destinatarul unei decizii de recuperare a sumelor primite în mod nejustificat trebuie, în orice caz, să poată invoca expirarea termenului de aplicare prevăzut la articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din acest regulament sau, dacă este cazul, a unui termen de aplicare prelungit, în temeiul articolului 3 alineatul (3) din regulamentul menționat, pentru a se opune recuperării silite a acestor sume. |
| --- | --- |

2)

Articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că are un efect imediat în ordinile juridice naționale, fără a fi necesar ca autoritățile naționale să adopte măsuri de aplicare. Rezultă că destinatarul unei decizii de recuperare a sumelor primite în mod nejustificat trebuie, în orice caz, să poată invoca expirarea termenului de aplicare prevăzut la articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din acest regulament sau, dacă este cazul, a unui termen de aplicare prelungit, în temeiul articolului 3 alineatul (3) din regulamentul menționat, pentru a se opune recuperării silite a acestor sume.

| 3) | Articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că termenul de aplicare pe care îl instituie începe să curgă de la adoptarea unei decizii prin care se impune rambursarea sumelor primite în mod nejustificat, acest termen trebuind să curgă de la data la care această decizie devine definitivă, și anume de la data expirării termenelor de introducere a căilor de atac sau a epuizării căilor de atac. |
| --- | --- |

3)

Articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că termenul de aplicare pe care îl instituie începe să curgă de la adoptarea unei decizii prin care se impune rambursarea sumelor primite în mod nejustificat, acest termen trebuind să curgă de la data la care această decizie devine definitivă, și anume de la data expirării termenelor de introducere a căilor de atac sau a epuizării căilor de atac.

| 4) | Articolul 3 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia termenul de aplicare prevăzut la primul paragraf al acestui alineat este întrerupt prin citarea în recuperarea silită a datoriei care face obiectul unei decizii de recuperare. |
| --- | --- |

4)

Articolul 3 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia termenul de aplicare prevăzut la primul paragraf al acestui alineat este întrerupt prin citarea în recuperarea silită a datoriei care face obiectul unei decizii de recuperare.

---

(1)  JO C 443, 21.12.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/12

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UB/Kauno teritorinė muitinė

(Cauza C-489/20) (1)

(Trimitere preliminară - Codul vamal al Uniunii - Stingerea datoriei vamale - Mărfuri introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii - Reținerea și confiscarea - Directiva 2008/118/CE - Accize - Directiva 2006/112/CE - Taxa pe valoarea adăugată - Fapt generator - Exigibilitate)

(2022/C 213/13)

Limba de procedură: lituaniana

Instanța de trimitere

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Părțile din procedura principală

Recurent: UB

Intimată: Kauno teritorinė muitinė

cu participarea: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos

Dispozitivul

| 1) | Articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că datoria vamală se stinge în cazul în care mărfurile importate ilegal sunt reținute și ulterior confiscate după ce au fost deja introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1)

Articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că datoria vamală se stinge în cazul în care mărfurile importate ilegal sunt reținute și ulterior confiscate după ce au fost deja introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii Europene.

| 2) | Articolul 2 litera (b) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE, precum și articolul 2 alineatul (1) litera (d) și articolul 70 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că stingerea datoriei vamale din motivul prevăzut la articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 952/2013 nu determină stingerea datoriei legate de accize și, respectiv, de taxa pe valoarea adăugată pentru mărfurile introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Articolul 2 litera (b) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE, precum și articolul 2 alineatul (1) litera (d) și articolul 70 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că stingerea datoriei vamale din motivul prevăzut la articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 952/2013 nu determină stingerea datoriei legate de accize și, respectiv, de taxa pe valoarea adăugată pentru mărfurile introduse ilegal pe teritoriul vamal al Uniunii Europene.

---

(1)  JO C 433, 14.12.2020.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/12

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R, S/United Airlines, Inc.

(Cauza C-561/20) (1)

(Trimitere preliminară - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Zbor cu legătură directă care cuprinde două segmente de zbor - Întârziere prelungită la destinația finală care își are originea în al doilea segment al acestui zbor, care leagă două aeroporturi dintr-o țară terță - Validitatea acestui regulament în raport cu dreptul internațional)

(2022/C 213/14)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Q, R, S

Pârâtă: United Airlines, Inc.

Dispozitivul

| 1) | Articolul 3 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un pasager al unui zbor cu legătură directă, care cuprinde două segmente de zbor și care a făcut obiectul unei rezervări unice la un operator de transport comunitar, cu plecare de pe un aeroport situat pe teritoriul unui stat membru și care are ca destinație un aeroport situat într-o țară terță, via un alt aeroport din această țară terță, are dreptul la o compensație din partea operatorului de transport aerian dintr-o țară terță care a efectuat întregul zbor, acționând în numele acestui operator de transport comunitar, în cazul în care pasagerul respectiv a ajuns la destinația finală cu o întârziere de mai mult de trei ore care își are originea în al doilea segment al zborului menționat. |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că un pasager al unui zbor cu legătură directă, care cuprinde două segmente de zbor și care a făcut obiectul unei rezervări unice la un operator de transport comunitar, cu plecare de pe un aeroport situat pe teritoriul unui stat membru și care are ca destinație un aeroport situat într-o țară terță, via un alt aeroport din această țară terță, are dreptul la o compensație din partea operatorului de transport aerian dintr-o țară terță care a efectuat întregul zbor, acționând în numele acestui operator de transport comunitar, în cazul în care pasagerul respectiv a ajuns la destinația finală cu o întârziere de mai mult de trei ore care își are originea în al doilea segment al zborului menționat.

| 2) | Examinarea celei de a doua întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului nr. 261/2004 în raport cu principiul de drept internațional cutumiar potrivit căruia fiecare stat are suveranitate completă și exclusivă asupra propriului spațiu aerian. |
| --- | --- |

2)

Examinarea celei de a doua întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului nr. 261/2004 în raport cu principiul de drept internațional cutumiar potrivit căruia fiecare stat are suveranitate completă și exclusivă asupra propriului spațiu aerian.

---

(1)  JO C 128, 12.4.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/13

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – J/H Limited

(Cauza C-568/20) (1)

(Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Domeniu de aplicare - Articolul 2 litera (a) - Noțiunea de „hotărâre” - Somație de plată adoptată în alt stat membru după o examinare sumară și în contradictoriu a unei hotărâri pronunțate într-un stat terț - Articolul 39 - Forță executorie în statele membre)

(2022/C 213/15)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberster Gerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamant: J

Pârâtă: H Limited

Dispozitivul

Articolul 2 litera (a) și articolul 39 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretate în sensul că o ordonanță de plată adoptată de o instanță dintr-un stat membru în temeiul unor hotărâri definitive pronunțate într-un stat terț constituie o hotărâre și are forță executorie în celelalte state membre dacă a fost pronunțată la finalul unei proceduri contradictorii în statul membru de origine și a fost declarată executorie în acesta, caracterul de hotărâre neprivând totuși partea împotriva căreia se solicită executarea de dreptul de a solicita, conform articolului 46 din acest regulament, refuzul executării pentru unul dintre motivele prevăzute la articolul 45 din acesta.

---

(1)  JO C 28, 25.1.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/14

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – V A, Z A/TP

(Cauza C-645/20) (1)

(Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 650/2012 - Articolul 10 - Competență subsidiară în materie de succesiuni - Reședința obișnuită a defunctului în momentul decesului situată într-un stat care nu are obligații în temeiul Regulamentului (UE) nr. 650/2012 - Defunct care avea cetățenia unui stat membru și bunuri în acest stat membru - Obligația instanței sesizate a acestui stat membru de a examina din oficiu criteriile competenței sale subsidiare - Desemnarea unui mandatar succesoral)

(2022/C 213/16)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour de cassation

Părțile din procedura principală

Recurenți: V A, Z A

Intimată: TP

Dispozitivul

Articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 650/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești și acceptarea și executarea actelor autentice în materie de succesiuni și privind crearea unui certificat european de moștenitor trebuie interpretat în sensul că o instanță a unui stat membru trebuie să-și constate din oficiu competența în temeiul normei de competență subsidiară prevăzute de această dispoziție atunci când, fiind sesizată în temeiul normei de competență generală prevăzute la articolul 4 din regulamentul menționat, constată că nu este competentă în temeiul acestei din urmă dispoziții.

---

(1)  JO C 53, 15.2.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/14

---

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Y GmbH/Hauptzollamt

(Cauza C-668/20) (1)

(Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificarea mărfurilor - Pozițiile 1302, 3301 și 3302 - Oleorășină de vanilie de extracție - Accize - Directiva 92/83/CEE - Scutiri - Articolul 27 alineatul (1) litera (e) - Noțiunea de „aromă” - Directiva 92/12/CEE - Comitetul pentru accize al Comisiei Europene - Competențe)

(2022/C 213/17)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesfinanzhof

Părțile din procedura principală

Recurentă-reclamantă: Y GmbH

Intimată-pârâtă: Hauptzollamt

Dispozitivul

| 1) | Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015, trebuie interpretată în sensul că un produs compus din aproximativ 85 % etanol, 10 % apă, 4,8 % reziduu uscat, al cărui conținut mediu de vanilină este de 0,5 % și care este obținut prin diluarea, în scopul standardizării, în apă și în etanol, a unui produs intermediar, el însuși extras din păstăi de vanilie cu ajutorul etanolului, se încadrează la poziția 1302 19 05 din această nomenclatură. |
| --- | --- |

1)

Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015, trebuie interpretată în sensul că un produs compus din aproximativ 85 % etanol, 10 % apă, 4,8 % reziduu uscat, al cărui conținut mediu de vanilină este de 0,5 % și care este obținut prin diluarea, în scopul standardizării, în apă și în etanol, a unui produs intermediar, el însuși extras din păstăi de vanilie cu ajutorul etanolului, se încadrează la poziția 1302 19 05 din această nomenclatură.

| 2) | Articolul 27 alineatul (1) litera (e) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice trebuie interpretat în sensul că o oleorășină de vanilie care se încadrează la subpoziția 1302 19 05 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 2015/1754, trebuie considerată o „aromă”, în sensul acestei dispoziții, cu condiția să constituie un ingredient care aduce un gust sau un miros specifice unui anumit produs. |
| --- | --- |

2)

Articolul 27 alineatul (1) litera (e) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice trebuie interpretat în sensul că o oleorășină de vanilie care se încadrează la subpoziția 1302 19 05 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 2015/1754, trebuie considerată o „aromă”, în sensul acestei dispoziții, cu condiția să constituie un ingredient care aduce un gust sau un miros specifice unui anumit produs.

---

(1)  JO C 72, 1.3.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/15

---

Hotărârea Curții (Camera a noua) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen

(Cauzele conexate C-102/21 și C-103/21) (1)

(Trimitere preliminară - Ajutoare acordate de state - Schemă de ajutor pentru construcția de mici centrale hidroelectrice - Refugii alpine și montane fără rețea electrică - Autorizare de către Comisia Europeană - Expirare)

(2022/C 213/18)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Părțile din procedura principală

Reclamante: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

Pârâtă: Autonome Provinz Bozen

Dispozitivul

| 1) | Autorizarea schemei de ajutor pentru construirea de microcentrale hidroelectrice care rezultă din Decizia C (2012) 5048 final a Comisiei din 25 iulie 2012, privind ajutorul de stat SA.32113 (2010/N) – Italia: Schema de ajutor privind economiile de energie, sistemele de încălzire pe district și electrificarea regiunilor îndepărtate în Alto Adige/Tirolul de Sud nu mai era în vigoare atunci când Autonome Provinz Bozen (provincia autonomă Bolzano, Italia) a acordat subvenții în favoarea lui KW și SG. |
| --- | --- |

1)

Autorizarea schemei de ajutor pentru construirea de microcentrale hidroelectrice care rezultă din Decizia C (2012) 5048 final a Comisiei din 25 iulie 2012, privind ajutorul de stat SA.32113 (2010/N) – Italia: Schema de ajutor privind economiile de energie, sistemele de încălzire pe district și electrificarea regiunilor îndepărtate în Alto Adige/Tirolul de Sud nu mai era în vigoare atunci când Autonome Provinz Bozen (provincia autonomă Bolzano, Italia) a acordat subvenții în favoarea lui KW și SG.

| 2) | Articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretat în sensul că nu revine Comisiei Europene sarcina de a solicita statului membru recuperarea unui ajutor ilegal în sensul articolului 1 litera (f) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretat în sensul că nu revine Comisiei Europene sarcina de a solicita statului membru recuperarea unui ajutor ilegal în sensul articolului 1 litera (f) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

---

(1)  JO C 217, 7.6.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/16

---

Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Polonia) – Procedură privind recunoașterea și executarea unei sancțiuni financiare impuse lui D. B.

(Cauza C-150/21) (1)

(Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie penală - Recunoaștere reciprocă - Decizia-cadru 2005/214/JAI - Executarea sancțiunilor financiare - Articolul 1 litera (a) punctul (ii) - Decizie prin care se aplică o sancțiune financiară adoptată de o autoritate administrativă - Decizie care poate fi atacată în fața unui procuror supus instrucțiunilor ministrului justiției - Cale de atac ulterioară în fața unei instanțe judecătorești cu competență specială în materie penală)

(2022/C 213/19)

Limba de procedură: polona

Instanța de trimitere

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Părțile din procedura principală

Reclamant: D. B.

cu participarea: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Dispozitivul

Articolul 1 litera (a) punctul (ii) din Decizia-cadru 2005/214/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce a sancțiunilor financiare, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că o decizie prin care se aplică cu titlu definitiv o sancțiune financiară unei persoane fizice, adoptată de o autoritate a statului membru emitent, alta decât o instanță judecătorească, pentru o faptă penală în temeiul legii acestui stat membru, constituie o „decizie”, în sensul acestei dispoziții, în cazul în care reglementarea statului membru menționat prevede că o cale de atac împotriva acestei decizii este examinată inițial de un procuror aflat sub autoritatea ierarhică a ministrului justiției, iar o instanță judecătorească competentă în special în materie penală poate fi sesizată ulterior de persoana în cauză dacă procurorul respectiv adoptă o decizie de respingere a acestei căi de atac, cu condiția ca accesul la această instanță să nu fie supus unor condiții care să îl facă imposibil sau excesiv de dificil.

---

(1)  JO C 329, 16.8.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/16

---

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Bottrop – Germania) – Fuhrmann-2-GmbH/B.

(Cauza C-249/21) (1)

(Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Articolul 8 alineatul (2) - Contracte la distanță încheiate prin mijloace electronice - Obligații de informare care îi incumbă comerciantului - Activarea unui buton sau a unei funcții similare destinate să efectueze comanda ce implică o obligație de plată - Formulare neambiguă corespunzătoare mențiunii „comandă ce implică o obligație de plată” - Luarea în considerare numai a mențiunii care figurează pe butonul sau pe funcția similară în vederea aprecierii caracterului similar al unei astfel de formule)

(2022/C 213/20)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Bottrop

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fuhrmann-2-GmbH

Pârât: B.

Dispozitivul

Articolul 8 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului european și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili, în cadrul unui proces de efectuare a comenzii referitor la încheierea unui contract la distanță prin mijloace electronice, dacă o formulă înscrisă pe butonul de comandă sau pe o funcție similară, cum ar fi formula „finalizare rezervare”, este „corespunzătoare” mențiunii „comandă ce implică o obligație de plată”, în sensul acestei dispoziții, trebuie să se aibă în vedere doar mențiunea care figurează pe acest buton sau pe această funcție similară.

---

(1)  JO C 297, 26.7.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/17

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Spania) la 6 august 2021 – F C C și M A B/Caixabank S. A., fostă Bankia S. A.

(Cauza C-484/21)

(2022/C 213/21)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

Părțile din procedura principală

Reclamanți: F C C și M A B

Pârâtă: Caixabank S. A., fostă Bankia S. A.

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 (1) se opun faptului că termenul de prescripție pentru introducerea unei acțiuni în pretenții privind consecințele economice ale unei clauze abuzive, precum clauza privind cheltuielile, începe să curgă înainte de constatarea nulității acestei clauze, ca urmare a caracterului său abuziv? |
| --- | --- |

1)

Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 (1) se opun faptului că termenul de prescripție pentru introducerea unei acțiuni în pretenții privind consecințele economice ale unei clauze abuzive, precum clauza privind cheltuielile, începe să curgă înainte de constatarea nulității acestei clauze, ca urmare a caracterului său abuziv?

| 2) | Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 se opun stabilirii ca moment de la care începe să curgă termenul de prescripție al unei clauze abuzive data la care o instanță competentă să stabilească jurisprudență, precum Tribunal Supremo [Curtea Supremă], constată că o anumită clauză este abuzivă, independent de aspectul dacă consumatorul cunoaște sau nu conținutul hotărârii respective? |
| --- | --- |

2)

Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 se opun stabilirii ca moment de la care începe să curgă termenul de prescripție al unei clauze abuzive data la care o instanță competentă să stabilească jurisprudență, precum Tribunal Supremo [Curtea Supremă], constată că o anumită clauză este abuzivă, independent de aspectul dacă consumatorul cunoaște sau nu conținutul hotărârii respective?

| 3) | Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 se opun ca, într-un contract pe termen lung, termenul de prescripție al acțiunii privind restituirea cheltuielilor efectuate pentru constituirea unei ipoteci să înceapă să curgă de la momentul la care se face plata, întrucât efectele clauzei abuzive au încetat la acel moment și nu există riscul ca aceasta să fie aplicată din nou? |
| --- | --- |

3)

Articolul 38 [din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], principiul efectivității dreptului Uniunii, precum și articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 se opun ca, într-un contract pe termen lung, termenul de prescripție al acțiunii privind restituirea cheltuielilor efectuate pentru constituirea unei ipoteci să înceapă să curgă de la momentul la care se face plata, întrucât efectele clauzei abuzive au încetat la acel moment și nu există riscul ca aceasta să fie aplicată din nou?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/18

---

Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-429/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-784/21 P)

(2022/C 213/22)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurent: Wolfgang Kappes (reprezentanți: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, avocați)

Celelalte părți din procedură: Sedus Stoll AG, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Prin Ordonanța din 5 aprilie 2022, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a declarat că recursul nu se admite în principiu recursul și a obligat recurentul să suporte propriile cheltuieli de judecată.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/18

---

Recurs introdus la 15 decembrie 2021 de Wolfgang Kappes împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 13 octombrie 2021 în cauza T-436/20, Sedus Stoll AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-785/21 P)

(2022/C 213/23)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurent: Wolfgang Kappes (reprezentanți: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, avocați)

Celelalte părți din procedură: Sedus Stoll AG, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Prin Ordonanța din 5 aprilie 2022, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a declarat că recursul nu se admite în principiu recursul și a obligat recurentul să suporte propriile cheltuieli de judecată.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Bankia SA/WE și XA

(Cauza C-810/21)

(2022/C 213/24)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Audiencia Provincial de Barcelona

Părțile din procedura principală

Apelantă-pârâtă: Bankia SA

Intimați-reclamanți: WE și XA

Întrebările preliminare

| 1) | În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?
  În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite? |
| --- | --- |

1)

În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?

În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite?

| 2) | În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB și UK

(Cauza C-811/21)

(2022/C 213/25)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Audiencia Provincial de Barcelona

Părțile din procedura principală

Apelantă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Intimați: TB și UK

Întrebările preliminare

| 1) | În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?
  În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite? |
| --- | --- |

1)

În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?

În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite?

| 2) | În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – Banco Santander, SA/OG

(Cauza C-812/21)

(2022/C 213/26)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Audiencia Provincial de Barcelona

Părțile din procedura principală

Apelantă: Banco Santander, SA

Intimat: OG

Întrebările preliminare

| 1) | În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?
  În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite? |
| --- | --- |

1)

În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?

În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite?

| 2) | În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Barcelona (Spania) la 20 decembrie 2021 – OK și PI/Banco Sabadell

(Cauza C-813/21)

(2022/C 213/27)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Audiencia Provincial de Barcelona

Părțile din procedura principală

Apelanți: OK și PI

Intimată: Banco Sabadell

Întrebările preliminare

| 1) | În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?
  În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite? |
| --- | --- |

1)

În contextul introducerii unei acțiuni prin care se urmărește invocarea efectelor restitutorii ale constatării nulității unei clauze care impune cheltuielile pentru încheierea contractului în sarcina împrumutatului, este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/2013 (1) ca acțiunea în restituire să fie supusă unui termen de prescripție de 10 ani, care începe să curgă de la momentul la care clauza încetează să mai producă efecte, odată cu efectuarea ultimei plăți, moment la care consumatorul cunoaște situația de fapt care stă la baza caracterului abuziv al clauzei, sau este necesar ca consumatorul să dispună de informații suplimentare cu privire la aprecierea juridică a situației de fapt?

În cazul în care este necesar să se cunoască aprecierea juridică a situației de fapt, momentul de la care începe să curgă termenul de prescripție trebuie să fie condiționat de existența unei jurisprudențe constante cu privire la nulitatea clauzei sau instanța națională poate lua în considerare alte circumstanțe diferite?

| 2) | În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care acțiunea în restituire este supusă unui termen lung de prescripție de 10 ani, care este momentul la care consumatorul trebuie să aibă posibilitatea de a cunoaște caracterul abuziv al clauzei și drepturile pe care i le conferă directiva, înainte ca termenul de prescripție să înceapă să curgă sau înainte de împlinirea acestuia?

---

(1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) la 17 ianuarie 2022 – VN/Belgische Staat

(Cauza C-34/22)

(2022/C 213/28)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent

Părțile din procedura principală

Reclamant: VN

Pârât: Belgische Staat

Întrebarea preliminară

Articolul 21 primul alineat punctul 5o din WIB 1992 [Wetboek van de inkomstenbelasting 1992 (Codul privind impozitele pe venit din 1992)], astfel cum a fost modificat prin articolul 170 din Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen [Legea din 25 aprilie 2014 privind diverse dispoziții], încalcă dispozițiile articolelor 56 și 63 TFUE, precum și articolele 36 și 40 din Acordul privind Spațiul Economic European, având în vedere că dispoziția în cauză, deși se aplică fără distincție prestatorilor de servicii naționali și străini, impune nu numai respectarea condițiilor analoge celor prevăzute la articolul 2 din KB/WIB 1992 [koninklijk besluit tot uitvoering van het WIB 1992 (Decretul regal de punere în aplicare a Codului privind impozitele pe venit din 1992)], care sunt, de facto, specifice pieței belgiene, ci impune de asemenea, mai ales, ca astfel de cerințe analoge să fie stabilite de către autoritățile din statul membru al SEE în cauză, ceea ce depășește situația în care prestatorii de servicii se află sub supravegherea prudențială locală și sunt supuși sistemului de garantare a depozitelor, în conformitate cu Directiva nr. 94/19/CE (1), prin urmare afectează în mod semnificativ posibilitatea prestatorilor de servicii străini de a-și oferi serviciile în Belgia?

---

(1)  Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (JO 1994, L 135, p. 5, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 163).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Craiova (România) la data de 28/01/2022 – NR / Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(Cauza C-58/22)

(2022/C 213/29)

Limba de procedură: română

Instanţa de trimitere

Curtea de Apel Craiova

Părţile din acţiunea principală

Apelantă-inculpată: NR

Participant: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Întrebările preliminare

Principiul non bis in idem, așa cum este garantat de articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, coroborat cu obligațiile care revin României în vederea atingerii obiectivelor prevăzute în Decizia MCV (Decizia 2006/928 a Comisiei Europene) trebuie să fie interpretat în sensul că o soluție de clasare, emisă de parchet după administrarea probelor esențiale în cauza respectivă, împiedică o altă urmărire penală pentru aceeași faptă, chiar având altă încadrare juridică, împotriva aceleiași persoane, având în vedere că soluția este definitivă, cu excepția cazurilor în care se constată că nu a existat împrejurarea pe care se întemeia clasarea ori au apărut fapte sau împrejurări noi din care rezultă că a dispărut împrejurarea pe care se întemeia clasarea?

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/22

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 1 februarie 2022 – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

(Cauza C-61/22)

(2022/C 213/30)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Părțile din procedura principală

Reclamant: RL

Pârâtă: Landeshauptstadt Wiesbaden

Întrebarea preliminară

Obligația privind includerea și stocarea amprentelor digitale în cărțile de identitate, în conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2019/1157 (1), încalcă dreptul Uniunii de rang superior și, în special:

| a) | articolul 77 alineatul (3) TFUE; |
| --- | --- |

a)

articolul 77 alineatul (3) TFUE;

| b) | articolele 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; |
| --- | --- |

b)

articolele 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

| c) | articolul 35 alineatul (10) din Regulamentul general privind protecția datelor (2) |
| --- | --- |

c)

articolul 35 alineatul (10) din Regulamentul general privind protecția datelor (2)

, și, din această cauză, este nevalidă pentru unul dintre motive?

---

(1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind consolidarea securității cărților de identitate ale cetățenilor Uniunii și a documentelor de ședere eliberate cetățenilor Uniunii și membrilor de familie ai acestora care își exercită dreptul la liberă circulație (JO 2019, L 188, p. 67).

(2)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/22

---

Recurs introdus la 2 februarie 2022 de Banca Europeană de Investiții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 24 noiembrie 2021 în cauza T-370/20, KL/Banca Europeană de Investiții

(Cauza C-68/22 P)

(2022/C 213/31)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Recurentă: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: G. Faedo, I. Zanin, agenți)

Cealaltă parte din procedură: KL

Concluziile recurentei

Prin recursul său, BEI solicită Curții:

| — | declararea recursului ca admisibil si fondat; |
| --- | --- |

—

declararea recursului ca admisibil si fondat;

| — | anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-370/20; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-370/20;

| — | în cazul în care Curtea consideră că litigiul este în stare de judecată, admiterea concluziilor prezentate de BEI în primă instanță; |
| --- | --- |

—

în cazul în care Curtea consideră că litigiul este în stare de judecată, admiterea concluziilor prezentate de BEI în primă instanță;

| — | obligarea KL la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața celor două instanțe. |
| --- | --- |

—

obligarea KL la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața celor două instanțe.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului său, BEI invocă două motive.

Primul motiv, structurat în patru submotive, se referă la interpretarea eronată a normelor interne ale BEI privind invaliditatea.

În primul rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept în ceea ce privește noțiunea de invaliditate prevăzută la articolul 46-1 din Regulamentul tranzitoriu al sistemului de pensii aplicabil membrilor personalului BEI (RTRP) și la articolul 11.1 din dispozițiile administrativa ale BEI. Prin faptul că a considerat că noțiunea de invaliditate potrivit articolelor menționate trebuie interpretată în sensul că se referă la un funcționar al BEI care este declarat de o comisie de invaliditate instituită de BEI ca fiind incapabil de a-și relua funcțiile sau funcțiile echivalente în cadrul acestui organism, Tribunalul a denaturat litera și conținutul normelor interne ale BEI și a adoptat o interpretare care ar fi în contradicție cu rațiunea de a fi a pensiei de invaliditate ca măsură de protecție socială.

În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a exclus competența comisiilor de invaliditate instituite de BEI de a se pronunța asupra capacității unui agent al BEI de a desfășura activități în afara cadrului acesteia, pe piața generală a muncii.

În al treilea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept prin interpretarea articolului 46-1 RTRP și a articolului 11.1 din dispozițiile administrative pe baza unui raționament prin analogie cu articolul 78 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.

În al patrulea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin respingerea interpretării susținute de BEI a articolului 51-1 din RTRP și prin omisiunea de a interpreta acest articol în coroborare cu articolul 46-1 din RTRP.

Al doilea motiv, structurat în două submotive, se întemeiază pe o dublă denaturare a faptelor.

În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în sensul că a considerat ca fiind obligatorii din punct de vedere juridic documente comisiei de invaliditate care nu erau semnate de toți membrii respectivei comisii.

În al doilea rând, Tribunalul a apreciat în mod eronat conținutul avizului comisiei de invaliditate în sensul că a considerat că respectiva comisie de invaliditate a declarat că reclamantul era incapabil de a-și exercita funcțiile în cadrul BEI, deși formularele semnate de toți membrii comisiei menționate au declarat că reclamantul nu este invalid.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrchním soudem v Praze (Republica Cehă) la 7 februarie 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, administratorul judiciar al debitoarei GEDEM-STAV a.s.

(Cauza C-78/22)

(2022/C 213/32)

Limba de procedură: ceha

Instanța de trimitere

Vrchním soudem v Praze

Părțile din procedura principală

Apelantă: ALD Automotive s.r.o.

Intimat: DY, administratorul judiciar al debitoarei GEDEM-STAV a.s.

Întrebările preliminare

| 1) | Care sunt criteriile care trebuie îndeplinite pentru a se naște dreptul de a obține o sumă minimă fixă de 40 de euro, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2011/7/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului, în cazul contractelor cu executare repetată sau continuă? |
| --- | --- |

1)

Care sunt criteriile care trebuie îndeplinite pentru a se naște dreptul de a obține o sumă minimă fixă de 40 de euro, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2011/7/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului, în cazul contractelor cu executare repetată sau continuă?

| 2) | Instanțele judecătorești ale statelor membre pot refuza să soluționeze cererea menționată la articolul 6 alineatul (1) din această directivă pentru motivul că sunt aplicabile principiile generale de drept privat? |
| --- | --- |

2)

Instanțele judecătorești ale statelor membre pot refuza să soluționeze cererea menționată la articolul 6 alineatul (1) din această directivă pentru motivul că sunt aplicabile principiile generale de drept privat?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, care sunt condițiile care trebuie îndeplinite pentru ca instanțele din statele membre să refuze acordarea sumei prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din directiva menționată? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, care sunt condițiile care trebuie îndeplinite pentru ca instanțele din statele membre să refuze acordarea sumei prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din directiva menționată?

---

(1)  Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO 2011, L 48, p. 1).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/24

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spania) la 8 februarie 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

(Cauza C-83/22)

(2022/C 213/33)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

Părțile din procedura principală

Reclamant: RTG

Pârâtă: Tuk Tuk Travel S.L.

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 169 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 114 alineatul (3) TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun articolului 5 din Directiva 2015/2302 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate (1), deoarece acest din urmă articol nu include, printre informațiile precontractuale obligatorii care trebuie furnizate călătorului, dreptul, conferit acestuia la articolul 12 din directivă, de a rezilia contractul înainte de începerea executării sale, cu rambursarea integrală a sumei plătite, în cazul unor circumstanțe inevitabile și extraordinare care afectează în mod semnificativ executarea pachetului de servicii de călătorie? |
| --- | --- |

1)

Articolul 169 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 114 alineatul (3) TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun articolului 5 din Directiva 2015/2302 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate (1), deoarece acest din urmă articol nu include, printre informațiile precontractuale obligatorii care trebuie furnizate călătorului, dreptul, conferit acestuia la articolul 12 din directivă, de a rezilia contractul înainte de începerea executării sale, cu rambursarea integrală a sumei plătite, în cazul unor circumstanțe inevitabile și extraordinare care afectează în mod semnificativ executarea pachetului de servicii de călătorie?

| 2) | Articolele 114 și 169 TFUE, precum și articolul 15 din Directiva 2015/2302 se opun aplicării principiilor disponibilității și coerenței, consacrate la articolul 216 și la articolul 218 alineatul 1 din LEC, în cazul în care aceste principii procedurale pot împiedica protecția deplină a consumatorului reclamant? |
| --- | --- |

2)

Articolele 114 și 169 TFUE, precum și articolul 15 din Directiva 2015/2302 se opun aplicării principiilor disponibilității și coerenței, consacrate la articolul 216 și la articolul 218 alineatul 1 din LEC, în cazul în care aceste principii procedurale pot împiedica protecția deplină a consumatorului reclamant?

---

(1)  Directiva (UE) 2015/2302 a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 și a Directivei 2011/83/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 90/314/CEE a Consiliului (JO 2015, L 326, p. 1).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/25

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Korneuburg (Austria) la 9 februarie 2022 – TT/AK

(Cauza C-87/22)

(2022/C 213/34)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landesgericht Korneuburg

Părțile din procedura principală

Apelant: TT

Intimată: AK

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (1) trebuie să fie interpretat în sensul că un stat membru competent pentru soluționarea cauzei pe fond poate solicita instanței judecătorești dintr-un alt stat membru cu care copilul are o legătură specială, în cazul în care consideră că această instanță judecătorească este mai bine plasată pentru a soluționa cauza sau o parte specifică a acesteia, să își exercite competența chiar și atunci când acest alt stat membru este un stat membru în care copilul a dobândit reședința obișnuită ca urmare a unei deplasări ilicite? |
| --- | --- |

1)

Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (1) trebuie să fie interpretat în sensul că un stat membru competent pentru soluționarea cauzei pe fond poate solicita instanței judecătorești dintr-un alt stat membru cu care copilul are o legătură specială, în cazul în care consideră că această instanță judecătorească este mai bine plasată pentru a soluționa cauza sau o parte specifică a acesteia, să își exercite competența chiar și atunci când acest alt stat membru este un stat membru în care copilul a dobândit reședința obișnuită ca urmare a unei deplasări ilicite?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
  Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183) trebuie să fie interpretat în sensul că criteriile referitoare la transferul de competență prevăzute de acesta sunt reglementate în mod exhaustiv, fără a fi nevoie de criterii suplimentare în ceea ce privește procedurile inițiate în temeiul articolului 8 litera f) din Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183) trebuie să fie interpretat în sensul că criteriile referitoare la transferul de competență prevăzute de acesta sunt reglementate în mod exhaustiv, fără a fi nevoie de criterii suplimentare în ceea ce privește procedurile inițiate în temeiul articolului 8 litera f) din Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii?

---

(1)  JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/25

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank Den Haag, zittingsplaats's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 22 februarie 2022 – X, Y și cei șase copii minori ai acestora/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Cauza C-125/22)

(2022/C 213/35)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

Părțile din procedura principală

Reclamanți: X, Y și cei șase copii minori ai acestora

Pârât: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 15 din Directiva privind calificarea (1) coroborat cu articolul 2 litera (g) din Directiva privind calificarea, cu articolul 4 din Directiva privind calificarea, cu articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale și cu articolul 19 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă un solicitant are nevoie de protecție subsidiară, trebuie analizate și evaluate integral și în mod interdependent toate elementele relevante care privesc atât situația individuală și circumstanțele personale ale solicitantului, cât și situația generală din țara de origine, înainte de a se indica forma de manifestare a vătămărilor grave de temut care poate fi susținută cu aceste elemente? |
| --- | --- |

1)

Articolul 15 din Directiva privind calificarea (1) coroborat cu articolul 2 litera (g) din Directiva privind calificarea, cu articolul 4 din Directiva privind calificarea, cu articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale și cu articolul 19 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă un solicitant are nevoie de protecție subsidiară, trebuie analizate și evaluate integral și în mod interdependent toate elementele relevante care privesc atât situația individuală și circumstanțele personale ale solicitantului, cât și situația generală din țara de origine, înainte de a se indica forma de manifestare a vătămărilor grave de temut care poate fi susținută cu aceste elemente?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ din partea Curții la prima întrebare, aprecierea situației individuale și a circumstanțelor personale ale solicitantului în cadrul aprecierii în raport cu articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea, despre care Curtea a precizat deja că trebuie luate în considerare în acest scop, este mai cuprinzătoare decât verificarea respectării cerinței individualizării prevăzute în Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului în cauza N.A. împotriva Regatului Unit (2)? Aceste elemente pot fi luate în considerare, cu privire la aceeași cerere de protecție subsidiară, în aprecierea în raport atât cu articolul 15 litera (b) din Directiva privind calificarea, cât și cu articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ din partea Curții la prima întrebare, aprecierea situației individuale și a circumstanțelor personale ale solicitantului în cadrul aprecierii în raport cu articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea, despre care Curtea a precizat deja că trebuie luate în considerare în acest scop, este mai cuprinzătoare decât verificarea respectării cerinței individualizării prevăzute în Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului în cauza N.A. împotriva Regatului Unit (2)? Aceste elemente pot fi luate în considerare, cu privire la aceeași cerere de protecție subsidiară, în aprecierea în raport atât cu articolul 15 litera (b) din Directiva privind calificarea, cât și cu articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea?

| 3) | Articolul 15 din Directiva privind calificarea trebuie interpretat în sensul că, pentru aprecierea nevoii de protecție subsidiară, așa-numita scară progresivă, despre care Curtea a precizat deja că trebuie aplicată în aprecierea unei temeri invocate legate de vătămările grave prevăzute la articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea, trebuie aplicată și în aprecierea unei temeri invocate legate de vătămările grave prevăzute la articolul 15 litera (b) din Directiva privind calificarea? |
| --- | --- |

3)

Articolul 15 din Directiva privind calificarea trebuie interpretat în sensul că, pentru aprecierea nevoii de protecție subsidiară, așa-numita scară progresivă, despre care Curtea a precizat deja că trebuie aplicată în aprecierea unei temeri invocate legate de vătămările grave prevăzute la articolul 15 litera (c) din Directiva privind calificarea, trebuie aplicată și în aprecierea unei temeri invocate legate de vătămările grave prevăzute la articolul 15 litera (b) din Directiva privind calificarea?

| 4) | Articolul 15 din Directiva privind calificarea coroborat cu articolul 1 din Carta drepturilor fundamentale, cu articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale și cu articolul 19 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că circumstanțele umanitare care reprezintă o consecință (in)directă a acțiunilor și/sau a omisiunilor unui agent de vătămare gravă trebuie luate în considerare atunci când se evaluează dacă un solicitant are nevoie de protecție subsidiară? |
| --- | --- |

4)

Articolul 15 din Directiva privind calificarea coroborat cu articolul 1 din Carta drepturilor fundamentale, cu articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale și cu articolul 19 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că circumstanțele umanitare care reprezintă o consecință (in)directă a acțiunilor și/sau a omisiunilor unui agent de vătămare gravă trebuie luate în considerare atunci când se evaluează dacă un solicitant are nevoie de protecție subsidiară?

---

(1)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO 2011, L 337, p. 9).

(2)  Curtea EDO, 17 iulie 2008, nr. 25904/07, N.A. împotriva Regatului Unit, ECLI:CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) la 23 februarie 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

(Cauza C-128/22)

(2022/C 213/36)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Părțile din procedura principală

Reclamantă: BV NORDIC INFO

Pârât: Belgische Staat

Întrebările preliminare

| 1) | Articolele 2, 4, 5, 27 și 29 din Directiva privind cetățenia 2004/38 (1), care pun în aplicare articolele 20 și 21 TFUE, trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru [în speță, care derivă din articolele 18 și 22 din Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (Ordinul ministerial din 30 iunie 2020 privind măsurile urgente de limitare a răspândirii coronavirusului COVID-19) (după modificarea prin articolul 3 șu 5 din Ordinul Ministerial din 10 iulie 2020)], care, printr-o măsură generală:






  — | impune, în principiu, resortisanților belgieni și membrilor familiilor acestora, precum și cetățenilor Uniunii rezidenți pe teritoriul belgian și membrilor familiilor acestora o interdicție de ieșire pentru călătoriile neesențiale din Belgia către țările din cadrul UE și al zonei Schengen care au fost colorate în roșu în conformitate cu un cod de culoare elaborat în baza datelor epidemiologice; |
| --- | --- | --- |

1)

Articolele 2, 4, 5, 27 și 29 din Directiva privind cetățenia 2004/38 (1), care pun în aplicare articolele 20 și 21 TFUE, trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru [în speță, care derivă din articolele 18 și 22 din Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (Ordinul ministerial din 30 iunie 2020 privind măsurile urgente de limitare a răspândirii coronavirusului COVID-19) (după modificarea prin articolul 3 șu 5 din Ordinul Ministerial din 10 iulie 2020)], care, printr-o măsură generală:

—

impune, în principiu, resortisanților belgieni și membrilor familiilor acestora, precum și cetățenilor Uniunii rezidenți pe teritoriul belgian și membrilor familiilor acestora o interdicție de ieșire pentru călătoriile neesențiale din Belgia către țările din cadrul UE și al zonei Schengen care au fost colorate în roșu în conformitate cu un cod de culoare elaborat în baza datelor epidemiologice;

| — | impune cetățenilor nebelgieni ai Uniunii și membrilor familiilor acestora (care au sau nu un drept de ședere pe teritoriul belgian) restricții la intrare (precum carantine și teste), pentru călătoriile neesențiale către Belgia din țările din cadrul UE și al zonei Schengen care au fost colorate în roșu în conformitate cu un cod de culoare elaborat în baza datelor epidemiologice? |
| --- | --- |

—

impune cetățenilor nebelgieni ai Uniunii și membrilor familiilor acestora (care au sau nu un drept de ședere pe teritoriul belgian) restricții la intrare (precum carantine și teste), pentru călătoriile neesențiale către Belgia din țările din cadrul UE și al zonei Schengen care au fost colorate în roșu în conformitate cu un cod de culoare elaborat în baza datelor epidemiologice?

| 2) | Articolele 1, 3, și 22 din Codul frontierelor Schengen (2) trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru [în speță, articolele 18 și 22 din Ordinul Ministerial din 30 iunie 2020 privind măsurile urgente de limitare a răspândirii coronavirusului COVID-19 (după modificarea prin articolele 3 și 5 din Ordinul Ministerial din 10 iulie 2020)] care impune o interdicție de ieșire pentru călătoriile neesențiale din Belgia către țările din cadrul UE și al zonei Schengen și o interdicție de intrare din aceste țări către Belgia, care nu doar că poate fi controlată și sancționată, ci poate fi pusă în aplicare din oficiu de ministru, de primar și de comandantul poliției? |
| --- | --- |

2)

Articolele 1, 3, și 22 din Codul frontierelor Schengen (2) trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru [în speță, articolele 18 și 22 din Ordinul Ministerial din 30 iunie 2020 privind măsurile urgente de limitare a răspândirii coronavirusului COVID-19 (după modificarea prin articolele 3 și 5 din Ordinul Ministerial din 10 iulie 2020)] care impune o interdicție de ieșire pentru călătoriile neesențiale din Belgia către țările din cadrul UE și al zonei Schengen și o interdicție de intrare din aceste țări către Belgia, care nu doar că poate fi controlată și sancționată, ci poate fi pusă în aplicare din oficiu de ministru, de primar și de comandantul poliției?

---

(1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO 2006, L 105, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 8, p. 5).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/27

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 1 martie 2022 – Procedură penală împotriva Inculpatului 5

(Cauza C-147/22)

(2022/C 213/37)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere

Fővárosi Törvényszék

Părțile din procedura principală

Inculpatul 5

Întrebările preliminare

| 1. | Principiul non bis in idem, prevăzut la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, se opune unei proceduri penale inițiate într-un stat membru împotriva aceleiași persoane și pentru aceleași fapte care au făcut deja obiectul unei proceduri penale într-un alt stat membru, care a fost soluționată în mod definitiv printr-o decizie a procurorului prin care s-a dispus clasarea procedurii de urmărire penală? |
| --- | --- |

1.

Principiul non bis in idem, prevăzut la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, se opune unei proceduri penale inițiate într-un stat membru împotriva aceleiași persoane și pentru aceleași fapte care au făcut deja obiectul unei proceduri penale într-un alt stat membru, care a fost soluționată în mod definitiv printr-o decizie a procurorului prin care s-a dispus clasarea procedurii de urmărire penală?

| 2. | Este compatibilă cu principiul non bis in idem, prevăzut la articolul 50 din cartă și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, și împiedică în mod definitiv inițierea unei noi proceduri penale într-un stat membru împotriva aceleiași persoane și pentru aceleași fapte împrejurarea că, deși în ceea ce privește decizia procurorului prin care se dispune clasarea procedurii penale (a anchetei) într-un stat membru este prevăzută posibilitatea reluării urmăririi penale până la momentul la care se prescrie infracțiunea, parchetul a considerat că nu se justifică reluarea procedurii din oficiu? |
| --- | --- |

2.

Este compatibilă cu principiul non bis in idem, prevăzut la articolul 50 din cartă și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, și împiedică în mod definitiv inițierea unei noi proceduri penale într-un stat membru împotriva aceleiași persoane și pentru aceleași fapte împrejurarea că, deși în ceea ce privește decizia procurorului prin care se dispune clasarea procedurii penale (a anchetei) într-un stat membru este prevăzută posibilitatea reluării urmăririi penale până la momentul la care se prescrie infracțiunea, parchetul a considerat că nu se justifică reluarea procedurii din oficiu?

| 3. | Este compatibilă cu principiul non bis in idem, stabilit la articolul 50 din cartă și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, și poate fi considerată suficient de aprofundată și de exhaustivă o procedură de urmărire penală clasată cu privire la un inculpat care nu a fost audiat în calitate de suspect în legătură cu o infracțiune privind coinculpații săi, deși s-au efectuat anchete precontencioase împotriva acestei persoane în calitate de inculpat, iar clasarea procedurii de urmărire penală s-a bazat pe informațiile din investigație furnizate în urma unei cereri de asistență judiciară, precum și pe furnizarea de date privind conturile bancare și pe declarațiile coinculpaților în calitate de suspecți? |
| --- | --- |

3.

Este compatibilă cu principiul non bis in idem, stabilit la articolul 50 din cartă și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, și poate fi considerată suficient de aprofundată și de exhaustivă o procedură de urmărire penală clasată cu privire la un inculpat care nu a fost audiat în calitate de suspect în legătură cu o infracțiune privind coinculpații săi, deși s-au efectuat anchete precontencioase împotriva acestei persoane în calitate de inculpat, iar clasarea procedurii de urmărire penală s-a bazat pe informațiile din investigație furnizate în urma unei cereri de asistență judiciară, precum și pe furnizarea de date privind conturile bancare și pe declarațiile coinculpaților în calitate de suspecți?

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/28

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 2 martie 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/Altă parte: Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați

(Cauza C-151/22)

(2022/C 213/38)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Raad van State

Părțile din procedura principală

Reclamanți: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Altă parte: Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 10 alineatul (1) partea introductivă și litera (e) din Directiva privind calificarea (1) trebuie interpretat în sensul că motivul de persecuție reprezentat de opinia politică poate fi invocat și de solicitanți care doar afirmă că au o credință politică și/sau că exprimă această credință, fără ca ei să fi fost supuși atitudinii negative a unui agent de persecuție pe durata șederii în țara de origine și în țara gazdă, de la sosirea în aceasta din urmă? |
| --- | --- |

1)

Articolul 10 alineatul (1) partea introductivă și litera (e) din Directiva privind calificarea (1) trebuie interpretat în sensul că motivul de persecuție reprezentat de opinia politică poate fi invocat și de solicitanți care doar afirmă că au o credință politică și/sau că exprimă această credință, fără ca ei să fi fost supuși atitudinii negative a unui agent de persecuție pe durata șederii în țara de origine și în țara gazdă, de la sosirea în aceasta din urmă?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1, prin urmare dacă o credință politică este suficientă pentru a fi considerată opinie politică, care este locul pe care trebuie să îl ocupe tăria acelei opinii, idei sau credințe politice, precum și importanța pe care străinul o acordă activităților care decurg din aceasta, în analiza și evaluarea unei cereri de azil, adică în analiza realismului temerii de persecuție pe care o susține acest solicitant? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1, prin urmare dacă o credință politică este suficientă pentru a fi considerată opinie politică, care este locul pe care trebuie să îl ocupe tăria acelei opinii, idei sau credințe politice, precum și importanța pe care străinul o acordă activităților care decurg din aceasta, în analiza și evaluarea unei cereri de azil, adică în analiza realismului temerii de persecuție pe care o susține acest solicitant?

| 3) | În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1, criteriul aplicat este acela că respectiva opinie politică trebuie să fie adânc înrădăcinată și, în caz contrar, care este criteriul care trebuie instituit și cum trebuie aplicat acesta? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1, criteriul aplicat este acela că respectiva opinie politică trebuie să fie adânc înrădăcinată și, în caz contrar, care este criteriul care trebuie instituit și cum trebuie aplicat acesta?

| 4) | Dacă criteriul aplicat este că respectiva opinie politică trebuie să fie adânc înrădăcinată, i se poate cere unui solicitant care nu poate demonstra că are o opinie politică adânc înrădăcinată să înceteze să-și mai exprime opinia politică odată cu revenirea în țara de origine, pentru a nu stârni atitudinea negativă a unui agent de persecuție? |
| --- | --- |

4)

Dacă criteriul aplicat este că respectiva opinie politică trebuie să fie adânc înrădăcinată, i se poate cere unui solicitant care nu poate demonstra că are o opinie politică adânc înrădăcinată să înceteze să-și mai exprime opinia politică odată cu revenirea în țara de origine, pentru a nu stârni atitudinea negativă a unui agent de persecuție?

---

(1)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO 2011, L 337, p. 9).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/28

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Nacional (Spania) la 4 martie 2022 – Procedură penală împotriva lui Juan

(Cauza C-164/22)

(2022/C 213/39)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Audiencia Nacional

Partea din procedura principală

Juan

Cealaltă parte: Ministerio Fiscal

Întrebările preliminare

| 1) | Există în prezenta cauză o situație de „bis in idem”, în sensul articolului 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al articolului 54 din Convenția de punere în aplicare a acordului Schengen, pentru motivul că este vorba despre aceeași situație de fapt, ținând seama de întinderea pe care jurisprudența europeană o conferă acestei noțiuni, sau, dimpotrivă, această apreciere intră în sarcina instanței de trimitere, în conformitate cu principiile enunțate în prezenta decizie, printre care necesitatea unei contopiri a pedepselor și stabilirea unei limite de pedeapsă în conformitate cu criteriul proporționalității, pentru motivul că este vorba despre o infracțiune unică și continuată? |
| --- | --- |

1)

Există în prezenta cauză o situație de „bis in idem”, în sensul articolului 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al articolului 54 din Convenția de punere în aplicare a acordului Schengen, pentru motivul că este vorba despre aceeași situație de fapt, ținând seama de întinderea pe care jurisprudența europeană o conferă acestei noțiuni, sau, dimpotrivă, această apreciere intră în sarcina instanței de trimitere, în conformitate cu principiile enunțate în prezenta decizie, printre care necesitatea unei contopiri a pedepselor și stabilirea unei limite de pedeapsă în conformitate cu criteriul proporționalității, pentru motivul că este vorba despre o infracțiune unică și continuată?

| 2) | În ipoteza în care se consideră că nu există o situație de „bis in idem”, pentru motivul că nu există o identitate deplină între fapte, conform criteriilor enunțate în prezenta decizie:






  A. | Având în vedere circumstanțele din prezenta cauză, limitările aduse efectelor hotărârilor pronunțate în alte state membre ale Uniunii, prevăzute în mod expres la articolul 14 alineatul 2 din Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea [Legea organică nr. 7/2014 din 12 noiembrie 2014 privind schimbul de informații cu privire la cazierul judiciar și luarea în considerare a hotărârilor judecătorești în materie penală în Uniunea Europeană și de transpunere a reglementării europene] sunt compatibile cu Decizia-cadru 2008/675/JAI (1) a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor între statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal, precum și cu articolul 45 și cu articolul 49 alineatul (3) din cartă și cu principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești în cadrul Uniunii? |
| --- | --- | --- |

2)

În ipoteza în care se consideră că nu există o situație de „bis in idem”, pentru motivul că nu există o identitate deplină între fapte, conform criteriilor enunțate în prezenta decizie:

A.

Având în vedere circumstanțele din prezenta cauză, limitările aduse efectelor hotărârilor pronunțate în alte state membre ale Uniunii, prevăzute în mod expres la articolul 14 alineatul 2 din Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea, de transposición de la normativa europea [Legea organică nr. 7/2014 din 12 noiembrie 2014 privind schimbul de informații cu privire la cazierul judiciar și luarea în considerare a hotărârilor judecătorești în materie penală în Uniunea Europeană și de transpunere a reglementării europene] sunt compatibile cu Decizia-cadru 2008/675/JAI (1) a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor între statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal, precum și cu articolul 45 și cu articolul 49 alineatul (3) din cartă și cu principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești în cadrul Uniunii?

| B. | Inexistența în dreptul spaniol a unei proceduri sau a unui mecanism care să permită recunoașterea hotărârilor pronunțate de instanțele din alte state membre ale Uniunii, precum și contopirea și adaptarea sau limitarea pedepselor, astfel încât să se garanteze proporționalitatea acestora, într o situație în care o hotărâre străină care trebuie să fie executată în Spania și care se raportează la fapte care prezintă o legătură de continuitate sau de conexitate pe plan infracțional cu alte fapte judecate în Spania și în privința cărora a fost de asemenea pronunțată o hotărâre de condamnare, este contrară articolului 45 și articolului 49 alineatul (3) din cartă, coroborate cu articolul 4 alineatul (6) din Decizia-cadru 2002/584/JAI (2) din 13 iunie 2002 și cu articolul 8 alineatele (1) și (2) din Decizia-cadru 2008/909/JAI (3) a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce în cazul hotărârilor judecătorești în materie penală care impun pedepse sau măsuri privative de libertate în scopul executării lor în Uniunea Europeană și, în general, principiului recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești pe teritoriul Uniunii Europene? |
| --- | --- |

B.

Inexistența în dreptul spaniol a unei proceduri sau a unui mecanism care să permită recunoașterea hotărârilor pronunțate de instanțele din alte state membre ale Uniunii, precum și contopirea și adaptarea sau limitarea pedepselor, astfel încât să se garanteze proporționalitatea acestora, într o situație în care o hotărâre străină care trebuie să fie executată în Spania și care se raportează la fapte care prezintă o legătură de continuitate sau de conexitate pe plan infracțional cu alte fapte judecate în Spania și în privința cărora a fost de asemenea pronunțată o hotărâre de condamnare, este contrară articolului 45 și articolului 49 alineatul (3) din cartă, coroborate cu articolul 4 alineatul (6) din Decizia-cadru 2002/584/JAI (2) din 13 iunie 2002 și cu articolul 8 alineatele (1) și (2) din Decizia-cadru 2008/909/JAI (3) a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce în cazul hotărârilor judecătorești în materie penală care impun pedepse sau măsuri privative de libertate în scopul executării lor în Uniunea Europeană și, în general, principiului recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești pe teritoriul Uniunii Europene?

---

(1)  Decizia Cadru 2008/675/JAI a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal (JO 2008, L 220, p. 32).

(2)  Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre – Declarații ale anumitor state membre cu privire la adoptarea deciziei-cadru (JO 2002, L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).

(3)  Decizia cadru 2008/909/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce în cazul hotărârilor judecătorești în materie penală care impun pedepse sau măsuri privative de libertate în scopul executării lor în Uniunea Europeană (JO 2008, L 327, p. 27).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/29

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgerichts Salzburg (Austria) la 8 martie 2022 – JA/Wurth Automotive GmbH

(Cauza C-177/22)

(2022/C 213/40)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landesgerichts Salzburg

Părțile din procedura principală

Reclamantă: JA

Pârâtă: Wurth Automotive GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | În cadrul aprecierii calității de consumator a reclamantei în sensul articolelor 17 și 18 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) prezintă importanță






  a) | aspectul dacă activitatea de graficiană și web designer declarată de reclamantă în cursul procedurii a fost desfășurată doar în calitate de lucrător salariat sau, cel puțin parțial, inclusiv în cadrul unei activități profesionale independente la data încheierii contractului de vânzare-cumpărare și imediat după aceasta și |
| --- | --- | --- |

1)

În cadrul aprecierii calității de consumator a reclamantei în sensul articolelor 17 și 18 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) prezintă importanță

a)

aspectul dacă activitatea de graficiană și web designer declarată de reclamantă în cursul procedurii a fost desfășurată doar în calitate de lucrător salariat sau, cel puțin parțial, inclusiv în cadrul unei activități profesionale independente la data încheierii contractului de vânzare-cumpărare și imediat după aceasta și

| b) | în ce scop a achiziționat reclamanta autovehiculului, așadar, numai pentru satisfacerea propriilor necesități de consum privat sau și în legătură cu o activitate ori finalitate de natură profesională actuală sau viitoare? |
| --- | --- |

b)

în ce scop a achiziționat reclamanta autovehiculului, așadar, numai pentru satisfacerea propriilor necesități de consum privat sau și în legătură cu o activitate ori finalitate de natură profesională actuală sau viitoare?

| 2) | Este posibil ca reclamanta să nu se mai poată prevala de calitatea de consumator dacă aceasta a revândut autovehiculul în august 2019 și ar fi relevant dacă ar fi obținut profit cu această ocazie? |
| --- | --- |

2)

Este posibil ca reclamanta să nu se mai poată prevala de calitatea de consumator dacă aceasta a revândut autovehiculul în august 2019 și ar fi relevant dacă ar fi obținut profit cu această ocazie?

| 3) | Calitatea de consumator a reclamantei trebuie respinsă pentru simplul fapt că a semnat un contract de vânzare-cumpărare formulat în avans de pârâtă, în a cărui redactare figura denumirea cumpărătorului ca „societate”, iar sub titlul scris cu litere mai mici „Acorduri speciale” era vorba despre „tranzacție între comercianți/fără returnare, fără garanție/livrarea are loc numai după primirea banilor”, fără a contesta acest lucru și fără a semnala calitatea sa de consumator? |
| --- | --- |

3)

Calitatea de consumator a reclamantei trebuie respinsă pentru simplul fapt că a semnat un contract de vânzare-cumpărare formulat în avans de pârâtă, în a cărui redactare figura denumirea cumpărătorului ca „societate”, iar sub titlul scris cu litere mai mici „Acorduri speciale” era vorba despre „tranzacție între comercianți/fără returnare, fără garanție/livrarea are loc numai după primirea banilor”, fără a contesta acest lucru și fără a semnala calitatea sa de consumator?

| 4) | Reclamantei trebuie să i se impute un comportament al partenerului său care, în calitate de concesionar de automobile, a intermediat vânzarea-cumpărarea, din care pârâta ar fi putut deduce că reclamanta avea calitatea de întreprinzător? |
| --- | --- |

4)

Reclamantei trebuie să i se impute un comportament al partenerului său care, în calitate de concesionar de automobile, a intermediat vânzarea-cumpărarea, din care pârâta ar fi putut deduce că reclamanta avea calitatea de întreprinzător?

| 5) | În aprecierea calității sale de consumator este în detrimentul reclamantei faptul că instanța de prim grad de jurisdicție nu a putut stabili motivul pentru care contractul scris de vânzare-cumpărare diferă de oferta prealabilă efectuată prin intermediul partenerului reclamantei în legătură cu denumirea cumpărătoarei și aspectele discutate în această privință în cadrul contactelor telefonice dintre partenerul reclamantei și un vânzător al pârâtei? |
| --- | --- |

5)

În aprecierea calității sale de consumator este în detrimentul reclamantei faptul că instanța de prim grad de jurisdicție nu a putut stabili motivul pentru care contractul scris de vânzare-cumpărare diferă de oferta prealabilă efectuată prin intermediul partenerului reclamantei în legătură cu denumirea cumpărătoarei și aspectele discutate în această privință în cadrul contactelor telefonice dintre partenerul reclamantei și un vânzător al pârâtei?

| 6) | Prezintă importanță în privința calității de consumator a reclamantei faptul că, la câteva săptămâni de la preluarea autovehiculului de la pârâtă, partenerul reclamantei a întrebat telefonic dacă exista posibilitatea de a menționa TVA-ul? |
| --- | --- |

6)

Prezintă importanță în privința calității de consumator a reclamantei faptul că, la câteva săptămâni de la preluarea autovehiculului de la pârâtă, partenerul reclamantei a întrebat telefonic dacă exista posibilitatea de a menționa TVA-ul?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/30

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 10 martie 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

(Cauza C-183/22)

(2022/C 213/41)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Saint-Louis Sucre

Pârâți: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

Întrebările preliminare

| 1) | Regula enunțată la litera (b) a alineatului (1) al articolului 153 din Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 din 17 decembrie 2013 (1), potrivit căreia statutul unei organizații de producători impune membrilor săi „să aparțină unei singure organizații de producători pentru un anumit produs al producătorului”, trebuie interpretată în sensul că este valabilă numai pentru membrii producători? |
| --- | --- |

1)

Regula enunțată la litera (b) a alineatului (1) al articolului 153 din Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 din 17 decembrie 2013 (1), potrivit căreia statutul unei organizații de producători impune membrilor săi „să aparțină unei singure organizații de producători pentru un anumit produs al producătorului”, trebuie interpretată în sensul că este valabilă numai pentru membrii producători?

| 2) | Pentru a asigura respectarea principiului prevăzut la litera (c) a alineatului (2) al articolului 153 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, potrivit căruia producătorii membri ai unei organizații de producători trebuie să exercite un control democratic asupra organizației și a deciziilor sale:






  — | pentru a aprecia independența membrilor organizației trebuie să se țină seama exclusiv de deținerea capitalului lor de aceeași persoană fizică sau juridică sau și de alte legături precum, pentru membrii care nu sunt producători, afilierea la aceeași confederație sindicală, sau, pentru membrii producători, exercitarea responsabilităților de conducere în cadrul unei asemenea confederații? |
| --- | --- | --- |

2)

Pentru a asigura respectarea principiului prevăzut la litera (c) a alineatului (2) al articolului 153 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, potrivit căruia producătorii membri ai unei organizații de producători trebuie să exercite un control democratic asupra organizației și a deciziilor sale:

—

pentru a aprecia independența membrilor organizației trebuie să se țină seama exclusiv de deținerea capitalului lor de aceeași persoană fizică sau juridică sau și de alte legături precum, pentru membrii care nu sunt producători, afilierea la aceeași confederație sindicală, sau, pentru membrii producători, exercitarea responsabilităților de conducere în cadrul unei asemenea confederații?

| — | pentru a concluziona că membrii producători exercită un control real asupra organizației, este suficient ca aceștia să dețină majoritatea voturilor sau trebuie să se examineze dacă, având în vedere repartizarea voturilor între membrii cu adevărat independenți, procentul de voturi deținute de unul sau de mai mulți membri care nu sunt producători le oferă acestora posibilitatea, chiar și fără majoritate, să controleze deciziile luate de organizație? |
| --- | --- |

—

pentru a concluziona că membrii producători exercită un control real asupra organizației, este suficient ca aceștia să dețină majoritatea voturilor sau trebuie să se examineze dacă, având în vedere repartizarea voturilor între membrii cu adevărat independenți, procentul de voturi deținute de unul sau de mai mulți membri care nu sunt producători le oferă acestora posibilitatea, chiar și fără majoritate, să controleze deciziile luate de organizație?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 671).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/31

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 martie 2022 – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

(Cauza C-186/22)

(2022/C 213/42)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Reclamantă și apelantă: Sad Trasporto Locale SpA

Pârâtă și intimată: Provincia autonoma di Bolzano

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007/CE (1) trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 în privința exploatării serviciilor publice naționale și internaționale de transport de călători combinat, în care, pe de o parte, serviciul public de transport are caracter unitar în scopul atribuirii și este prestat cu tramvaiul, cu funicularul și cu cabina și, pe de altă parte, transportul pe șine absoarbe peste 50 % din serviciul atribuit operatorului în mod global și unitar? |
| --- | --- |

1)

Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007/CE (1) trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 în privința exploatării serviciilor publice naționale și internaționale de transport de călători combinat, în care, pe de o parte, serviciul public de transport are caracter unitar în scopul atribuirii și este prestat cu tramvaiul, cu funicularul și cu cabina și, pe de altă parte, transportul pe șine absoarbe peste 50 % din serviciul atribuit operatorului în mod global și unitar?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, în măsura în care se consideră că Regulamentul nr. 1370/2007, citat anterior, se aplică și exploatării serviciilor publice naționale și internaționale de transport de călători combinat, în care, pe de o parte, serviciul public de transport are caracter unitar în scopul atribuirii și este prestat cu tramvaiul, cu funicularul și cu cabina și, pe de altă parte, transportul pe șine absoarbe peste 50 % din serviciul atribuit operatorului în mod global și unitar, articolul 5 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1370/2007 trebuie interpretat în sensul că impune, inclusiv în legătură cu atribuirea directă în favoarea unui operator intern a unui contract de servicii publice care include transportul de călători cu tramvaiul, verificarea formei juridice a actului de atribuire, având ca efect excluderea din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2), citat anterior, a actelor care nu au fost încheiate în forma de contract de concesiune de servicii? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, în măsura în care se consideră că Regulamentul nr. 1370/2007, citat anterior, se aplică și exploatării serviciilor publice naționale și internaționale de transport de călători combinat, în care, pe de o parte, serviciul public de transport are caracter unitar în scopul atribuirii și este prestat cu tramvaiul, cu funicularul și cu cabina și, pe de altă parte, transportul pe șine absoarbe peste 50 % din serviciul atribuit operatorului în mod global și unitar, articolul 5 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1370/2007 trebuie interpretat în sensul că impune, inclusiv în legătură cu atribuirea directă în favoarea unui operator intern a unui contract de servicii publice care include transportul de călători cu tramvaiul, verificarea formei juridice a actului de atribuire, având ca efect excluderea din domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (2), citat anterior, a actelor care nu au fost încheiate în forma de contract de concesiune de servicii?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, articolul 5 punctul 1 litera (b) și articolul 5 punctul 2 din Directiva 2014/23/UE (2) trebuie interpretate în sensul că transferarea către entitatea căreia i se atribuie contractul a riscului operațional de exploatare a serviciilor trebuie exclusă atunci când contractul care face obiectul atribuirii: a) se bazează pe costul brut, iar veniturile îi revin autorității contractante; b) prevede în favoarea operatorului, ca venituri din exploatare, doar o remunerație plătită de autoritatea [contractantă], care se calculează în funcție de volumul serviciilor prestate (așadar, cu excluderea riscului de cerere); c) lasă în sarcina autorității contractante riscul operațional de cerere (pentru reducerea remunerațiilor ca urmare a reducerii volumului serviciilor peste anumite limite prestabilite), riscul de reglementare (pentru modificări legislative sau administrative, precum și pentru acordarea cu întârziere a unor autorizații și/sau certificate de către entități competente), riscul financiar (pentru neplata sau plata cu întârziere a remunerațiilor, precum și pentru neajustarea remunerațiilor), precum și riscul de forță majoră (care decurge din modificarea neprevizibilă a condițiilor de prestare a serviciilor); precum și d) transferă entității căreia i se atribuie contractul riscul operațional de ofertă (pentru variațiile costurilor aferente elementelor care nu pot fi controlate de operator – energie, materii prime și materiale), riscul legat de raporturile de muncă (care decurge din variațiile costurilor de personal în temeiul negocierii colective), riscul de exploatare (care decurge dintr-o dinamică negativă a costurilor de exploatare ca urmare a unor estimări eronate), precum și riscul în materie socială și de mediu (care decurge din evenimente accidentale în cursul executării cu privire la bunuri care servesc la prestarea serviciilor)? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, articolul 5 punctul 1 litera (b) și articolul 5 punctul 2 din Directiva 2014/23/UE (2) trebuie interpretate în sensul că transferarea către entitatea căreia i se atribuie contractul a riscului operațional de exploatare a serviciilor trebuie exclusă atunci când contractul care face obiectul atribuirii: a) se bazează pe costul brut, iar veniturile îi revin autorității contractante; b) prevede în favoarea operatorului, ca venituri din exploatare, doar o remunerație plătită de autoritatea [contractantă], care se calculează în funcție de volumul serviciilor prestate (așadar, cu excluderea riscului de cerere); c) lasă în sarcina autorității contractante riscul operațional de cerere (pentru reducerea remunerațiilor ca urmare a reducerii volumului serviciilor peste anumite limite prestabilite), riscul de reglementare (pentru modificări legislative sau administrative, precum și pentru acordarea cu întârziere a unor autorizații și/sau certificate de către entități competente), riscul financiar (pentru neplata sau plata cu întârziere a remunerațiilor, precum și pentru neajustarea remunerațiilor), precum și riscul de forță majoră (care decurge din modificarea neprevizibilă a condițiilor de prestare a serviciilor); precum și d) transferă entității căreia i se atribuie contractul riscul operațional de ofertă (pentru variațiile costurilor aferente elementelor care nu pot fi controlate de operator – energie, materii prime și materiale), riscul legat de raporturile de muncă (care decurge din variațiile costurilor de personal în temeiul negocierii colective), riscul de exploatare (care decurge dintr-o dinamică negativă a costurilor de exploatare ca urmare a unor estimări eronate), precum și riscul în materie socială și de mediu (care decurge din evenimente accidentale în cursul executării cu privire la bunuri care servesc la prestarea serviciilor)?

| 4) | În sfârșit, articolul 107 alineatul (1) TFUE și articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretate în sensul că, în cadrul unei atribuiri directe a unui contract de servicii publice de transport de călători dispuse de o autoritate locală competentă în favoarea unui operator intern, constituie ajutor de stat supus procedurii de control prealabil prevăzute la articolul 108 alineatul (3) TFUE o compensație pentru obligațiile de serviciu public calculată pe baza costurilor de exploatare care, deși legate de necesitățile previzibile ale serviciului, sunt, pe de o parte, stabilite ținând seama de costurile istorice ale serviciului prestat de operatorul care urmează să fie înlocuit, a cărui concesiune de servicii a fost prelungită pentru o perioadă de peste zece ani, și, pe de altă parte, se raportează la costuri sau la remunerații aferente tot atribuirii precedente sau, oricum, referitoare la parametri standard de piață care vizează ansamblul operatorilor din domeniu? |
| --- | --- |

4)

În sfârșit, articolul 107 alineatul (1) TFUE și articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretate în sensul că, în cadrul unei atribuiri directe a unui contract de servicii publice de transport de călători dispuse de o autoritate locală competentă în favoarea unui operator intern, constituie ajutor de stat supus procedurii de control prealabil prevăzute la articolul 108 alineatul (3) TFUE o compensație pentru obligațiile de serviciu public calculată pe baza costurilor de exploatare care, deși legate de necesitățile previzibile ale serviciului, sunt, pe de o parte, stabilite ținând seama de costurile istorice ale serviciului prestat de operatorul care urmează să fie înlocuit, a cărui concesiune de servicii a fost prelungită pentru o perioadă de peste zece ani, și, pe de altă parte, se raportează la costuri sau la remunerații aferente tot atribuirii precedente sau, oricum, referitoare la parametri standard de piață care vizează ansamblul operatorilor din domeniu?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).

(2)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO 2014, L 94, p. 1).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/32

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 11 martie 2022 – ME/État belge

(Cauza C-191/22)

(2022/C 213/43)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamant: ME

Pârât: État belge

Întrebarea preliminară

Articolele 7 și 24 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și [articolul 4 alineatul (1) litera (c)] din Directiva 2003/86/CE a Consiliului din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei (1), precum și principiile egalității de tratament și securității juridice trebuie interpretate în sensul că impun statelor membre să țină seama de vârsta persoanei care face obiectul reîntregirii familiei nu la data depunerii cererii de reîntregire a familiei, ci la data depunerii cererii de protecție internațională a susținătorului reîntregirii care a fost recunoscut ca refugiat și să considere că persoana care face obiectul reîntregirii familiei este minor în sensul articolului 4 [alineatul (1) litera (c)] din Directiva 2003/86/CE, în cazul în care aceasta era minoră la data depunerii cererii de azil a susținătorului reîntregirii însă a devenit majoră înainte ca susținătorul reîntregirii să obțină statutul de refugiat și înainte de introducerea cererii de reîntregire a familiei?

---

(1)  JO 2003, L 251, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 164.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/33

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 martie 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

(Cauza C-196/22)

(2022/C 213/44)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Corte suprema di cassazione

Părțile din procedura principală

Recurent: IB

Intimate: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

Întrebările preliminare

| 1) | Dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură (1), fără însă a prevedea un regim de decădere și de sancțiuni, se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (2), aplicării unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu? |
| --- | --- |

1)

Dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură (1), fără însă a prevedea un regim de decădere și de sancțiuni, se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (2), aplicării unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 și de principiile echității și proporționalității enunțate în al optulea considerent al acestuia din urmă, aplicării unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu, în situația în care suprafața reîmpădurită sau ameliorată este mai mică de 20 % din cea eligibilă pentru acordarea ajutorului și pentru care s a plătit ajutorul? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 și de principiile echității și proporționalității enunțate în al optulea considerent al acestuia din urmă, aplicării unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu, în situația în care suprafața reîmpădurită sau ameliorată este mai mică de 20 % din cea eligibilă pentru acordarea ajutorului și pentru care s a plătit ajutorul?

| 3) | În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995, aplicării retroactive a unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995, aplicării retroactive a unei dispoziții de drept intern care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu?

| 4) | În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995, interpretării unei dispoziții de drept intern, care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu, în sensul că beneficiarul trebuie să restituie integral sumele primite cu acest titlu, iar nu, mai degrabă, să restituie doar sumele aferente anului pentru care a fost constatată neregularitatea în ceea ce privește acordarea ajutoarelor? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns negativ la [prima întrebare], dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură se opun, ținând seama totodată de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995, interpretării unei dispoziții de drept intern, care, în punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului 2080/92, prevede, în cazul unei neregularități constatate în ceea ce privește acordarea ajutoarelor, decăderea din dreptul la acestea și restituirea sumelor primite cu acest titlu, în sensul că beneficiarul trebuie să restituie integral sumele primite cu acest titlu, iar nu, mai degrabă, să restituie doar sumele aferente anului pentru care a fost constatată neregularitatea în ceea ce privește acordarea ajutoarelor?

---

(1)  Regulamentul (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui regim de ajutoare comunitare pentru măsuri silvicole în agricultură (JO 1992, L 215, p. 96).

(2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO 1995, L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/34

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) la 18 martie 2022 – Procedură penală

(Cauza C-209/22)

(2022/C 213/45)

Limba de procedură: bulgara

Instanța de trimitere

Rayonen sad Lukovit

Partea din procedura principală

Rayonna prokuratura Lovech, TO Lukovit

Întrebările preliminare

| „1) | Situațiile de fapt în care, la anchetarea unei infracțiuni în legătură cu deținerea de substanțe stupefiante împotriva unui cetățean în privința căruia poliția dispune de informații că se află în posesia unor substanțe stupefiante, au fost aplicate măsuri de constrângere sub forma percheziției corporale și a sechestrului intră în domeniul de aplicare al Directivei 2013/48/UE (1) privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate, precum și al Directivei 2012/13/UE (2) privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale? |
| --- | --- |

„1)

Situațiile de fapt în care, la anchetarea unei infracțiuni în legătură cu deținerea de substanțe stupefiante împotriva unui cetățean în privința căruia poliția dispune de informații că se află în posesia unor substanțe stupefiante, au fost aplicate măsuri de constrângere sub forma percheziției corporale și a sechestrului intră în domeniul de aplicare al Directivei 2013/48/UE (1) privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate, precum și al Directivei 2012/13/UE (2) privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care este calitatea unei astfel de persoane în sensul directivelor, atunci când dreptul național nu prevede calitatea procesuală de «persoană suspectată», iar persoanei nu i-a fost atribuită calitatea de «persoană acuzată» prin notificare oficială și unei astfel de persoane trebuie să îi fie asigurate dreptul la informare și dreptul de a avea acces la un avocat? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care este calitatea unei astfel de persoane în sensul directivelor, atunci când dreptul național nu prevede calitatea procesuală de «persoană suspectată», iar persoanei nu i-a fost atribuită calitatea de «persoană acuzată» prin notificare oficială și unei astfel de persoane trebuie să îi fie asigurate dreptul la informare și dreptul de a avea acces la un avocat?

| 3) | Principiile legalității și interzicerii arbitrarului permit o dispoziție națională precum articolul 219 alineatul (2) din Nakazatelno-protsesualen kodeks (Codul de procedură penală, denumit în continuare «NPK»), care prevede că autoritatea de anchetă
  poate
  să atribuie persoanei calitatea de persoană acuzată și prin întocmirea procesului-verbal privind prima acțiune de anchetare îndreptată împotriva acesteia, în cazul în care dreptul național nu prevede calitatea procesuală de «persoană suspectată», iar drepturile la apărare iau naștere, în temeiul dreptului național, numai de la data atribuirii formale a calității de «persoană acuzată» care e lăsată la aprecierea autorității de anchetă? O astfel de procedură națională aduce atingere exercitării efective și substanței dreptului de a avea acces la un avocat în temeiul articolului 3 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2013/48/UE? |
| --- | --- |

3)

Principiile legalității și interzicerii arbitrarului permit o dispoziție națională precum articolul 219 alineatul (2) din Nakazatelno-protsesualen kodeks (Codul de procedură penală, denumit în continuare «NPK»), care prevede că autoritatea de anchetă
  poate
  să atribuie persoanei calitatea de persoană acuzată și prin întocmirea procesului-verbal privind prima acțiune de anchetare îndreptată împotriva acesteia, în cazul în care dreptul național nu prevede calitatea procesuală de «persoană suspectată», iar drepturile la apărare iau naștere, în temeiul dreptului național, numai de la data atribuirii formale a calității de «persoană acuzată» care e lăsată la aprecierea autorității de anchetă? O astfel de procedură națională aduce atingere exercitării efective și substanței dreptului de a avea acces la un avocat în temeiul articolului 3 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2013/48/UE?

| 4) | Principiul efectivității dreptului Uniunii permite o practică națională potrivit căreia controlul jurisdicțional al măsurilor de constrângere pentru strângerea de probe, inclusiv percheziția corporală și sechestrul în cadrul urmăririi penale, nu permite să se verifice dacă s-a săvârșit o încălcare suficient de gravă a drepturilor fundamentale ale persoanelor suspectate și acuzate, garantate de articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, de Directiva 2013/48/UE și de Directiva 2012/13/UE? |
| --- | --- |

4)

Principiul efectivității dreptului Uniunii permite o practică națională potrivit căreia controlul jurisdicțional al măsurilor de constrângere pentru strângerea de probe, inclusiv percheziția corporală și sechestrul în cadrul urmăririi penale, nu permite să se verifice dacă s-a săvârșit o încălcare suficient de gravă a drepturilor fundamentale ale persoanelor suspectate și acuzate, garantate de articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, de Directiva 2013/48/UE și de Directiva 2012/13/UE?

| 5) | Principiile statului de drept permit o reglementare și o jurisprudență naționale în temeiul cărora instanța nu este competentă să verifice atribuirea calității de persoană acuzată unei persoane, în condițiile în care tocmai și exclusiv de acest act formal depinde asigurarea drepturilor la apărare unui cetățean atunci când, împotriva acestuia, sunt aplicate măsuri de constrângere în scopul desfășurării anchetei?” |
| --- | --- |

5)

Principiile statului de drept permit o reglementare și o jurisprudență naționale în temeiul cărora instanța nu este competentă să verifice atribuirea calității de persoană acuzată unei persoane, în condițiile în care tocmai și exclusiv de acest act formal depinde asigurarea drepturilor la apărare unui cetățean atunci când, împotriva acestuia, sunt aplicate măsuri de constrângere în scopul desfășurării anchetei?”

---

(1)  JO 2013, L 294, p. 1.

(2)  JO 2012, L 142, p. 1.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/35

---

Recurs introdus la 4 aprilie 2022 de Mylan IRE Healthcare Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 26 ianuarie 2022 în cauza T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Comisia

(Cauza C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Mylan IRE Healthcare Ltd (reprezentanți: I. Vernimme și L. Bidaine, avocați)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, UAB VVB

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

| — | declararea recursului ca fiind admisibil și fondat; |
| --- | --- |

—

declararea recursului ca fiind admisibil și fondat;

| — | anularea în tot a hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea în tot a hotărârii atacate;

| — | dacă Curtea consideră că litigiul este în stare de judecată, anularea Deciziei de punere în aplicare C(2016) 2083 final a Comisiei din 4 aprilie 2016 privind, în cadrul articolului 29 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului, autorizațiile de introducere pe piață a medicamentelor „Tobramicină VVB și denumirile asociate”, medicamente de uz uman care conțin substanța activă „tobramicină” (denumită în continuare „decizia atacată”) sau, în caz contrar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare; |
| --- | --- |

—

dacă Curtea consideră că litigiul este în stare de judecată, anularea Deciziei de punere în aplicare C(2016) 2083 final a Comisiei din 4 aprilie 2016 privind, în cadrul articolului 29 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului, autorizațiile de introducere pe piață a medicamentelor „Tobramicină VVB și denumirile asociate”, medicamente de uz uman care conțin substanța activă „tobramicină” (denumită în continuare „decizia atacată”) sau, în caz contrar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul atât al prezentei proceduri, cât și al celei în primă instanță; |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul atât al prezentei proceduri, cât și al celei în primă instanță;

| — | obligarea UAB VVB la plata propriilor cheltuieli de judecată efectuate în cadrul atât al prezentei proceduri, cât și al celei în primă instanță. |
| --- | --- |

—

obligarea UAB VVB la plata propriilor cheltuieli de judecată efectuate în cadrul atât al prezentei proceduri, cât și al celei în primă instanță.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurenta invocă două motive.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept în cadrul interpretării sintagmei „superior din punct de vedere clinic”, în sensul articolului 8 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (1), în special în lumina interpretării date de Tribunal noțiunii de „folos semnificativ”, în sensul articolului 3 din regulamentul menționat.

Al doilea motiv, întemeiat pe o motivare insuficientă din partea Tribunalului pentru fundamentarea concluziei sale că TOBI / Tobramycin VVB este mai sigur decât Tobi Podhaler pentru o parte substanțială a populației țintă, în special în lumina conținutului deciziei atacate.

---

(1)  JO 2000 L 18, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 233.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/35

---

Recurs introdus la 8 aprilie 2022 de Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 2 februarie 2022 în cauza T-799/17, Scania și alții/Comisia

(Cauza C-251/22 P)

(2022/C 213/47)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (reprezentanți: D. Arts, avocat, F. Miotto, avocat, N. De Backer, avocat, C.E. Schillemans, avocat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, avocați)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea în tot sau în parte a hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea în tot sau în parte a hotărârii atacate;

| — | anularea în tot sau în parte a Deciziei C(2017) 6467 final din 27 septembrie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39824 – Camioane) și/sau reducerea amenzilor relevante |
| --- | --- |

—

anularea în tot sau în parte a Deciziei C(2017) 6467 final din 27 septembrie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39824 – Camioane) și/sau reducerea amenzilor relevante

| — | sau trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare și |
| --- | --- |

—

sau trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare și

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în primă instanță și prezentului recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în primă instanță și prezentului recurs.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurentele invocă următoarele patru motive:

| 1. | În cadrul primului motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când nu a recunoscut că Comisia, prin faptul că a adoptat Decizia de tranzacție (1) și că și-a continuat ulterior investigația împotriva Scania făcând apel la aceeași echipă însărcinată cu soluționarea cazului, a încălcat articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat în jurisprudența Curții de Justiție. |
| --- | --- |

1.

În cadrul primului motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când nu a recunoscut că Comisia, prin faptul că a adoptat Decizia de tranzacție (1) și că și-a continuat ulterior investigația împotriva Scania făcând apel la aceeași echipă însărcinată cu soluționarea cazului, a încălcat articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat în jurisprudența Curții de Justiție.

| 2. | În cadrul celui de al doilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a calificat domeniul de aplicare geografic al comportamentului la nivel german ca extinzându-se la întregul SEE, în condițiile în care acesta era limitat la Germania. |
| --- | --- |

2.

În cadrul celui de al doilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a calificat domeniul de aplicare geografic al comportamentului la nivel german ca extinzându-se la întregul SEE, în condițiile în care acesta era limitat la Germania.

| 3. | În cadrul celui de al treilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a calificat seriile de acte la trei niveluri diferite ca o încălcare unică. |
| --- | --- |

3.

În cadrul celui de al treilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a calificat seriile de acte la trei niveluri diferite ca o încălcare unică.

| 4. | Cu titlu subsidiar, în cadrul celui de al patrulea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a menținut o amendă în legătură cu un comportament care este supus prescripției. |
| --- | --- |

4.

Cu titlu subsidiar, în cadrul celui de al patrulea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a menținut o amendă în legătură cu un comportament care este supus prescripției.

---

(1)  Decizia Comisiei C(2016) 4673 final din 19.07.2016 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39824 – Camioane).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/36

---

Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 11 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Cauza C-62/21) (1)

(2022/C 213/48)

Limba de procedură: germana

Președintele Curții Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 189, 17.5.2021.

---

Tribunalul

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/37

---

Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I)

(Cauza T-277/21) (1)

(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv - Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru I - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

(2022/C 213/49)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocată)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și E. Markakis, agenți)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 (cauza R 1895/2020-5), privind o cerere de înregistrare a unui semn de motiv reprezentând stele cu trei colțuri pe fond negru I ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/37

---

Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II)

(Cauza T-278/21) (1)

(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv - Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru II - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

(2022/C 213/50)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocată)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și E. Markakis, agenți)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 (cauza R 1896/2020-5), privind o cerere de înregistrare a unui semn de motiv reprezentând stele cu trei colțuri pe fond negru II ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/38

---

Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV)

(Cauza T-279/21) (1)

(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv - Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru IV - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

(2022/C 213/51)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocată)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și E. Markakis, agenți)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 (cauza R 1898/2020-5), privind o cerere de înregistrare a unui semn de motiv reprezintând stele cu trei colțuri pe fond negru IV ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/38

---

Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Daimler/EUIPO (Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III)

(Cauza T-280/21) (1)

(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene de motiv - Reprezentarea unor stele cu trei colțuri pe fond negru III - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

(2022/C 213/52)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocată)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și E. Markakis, agenți)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 (cauza R 1897/2020-5), privind o cerere de înregistrare a unui semn de motiv reprezentând stele cu trei colțuri pe fond negru III ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Daimler AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/39

---

Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

(Cauza T-445/21) (1)

(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale COPALLI - Marca națională verbală anterioară COMPAL - Motiv relativ de refuz - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din reputația mărcii anterioare”)

(2022/C 213/53)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, California, Statele Unite) (reprezentant: B. Niemann Fadani, avocată)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: T. Frydendahl și D. Gája, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugalia) (reprezentant: A. de Sampaio, avocată)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 mai 2021 (cauza R 1581/2020-2), privind o procedură de opoziție între Sumol + Compal Marcas și Copal Tree Brands

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Copal Tree Brands, Inc. la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Copal Tree Brands, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/39

---

Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2022 – Di Taranto/Parchetul European

(Cauza T-368/21) (1)

(„Acțiune în anulare - Drept instituțional - Cooperare consolidată în ceea ce privește instituirea Parchetului European - Regulamentul (UE) 2017/1939 - Numirea procurorilor europeni delegați ai Parchetului European - Nelegalitate derivată - Candidați desemnați de Republica Italiană - Desemnare contestată în fața instanței naționale - Inadmisibilitate”)

(2022/C 213/54)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamant: Alessandro Di Taranto (Roma, Italia) (reprezentant: G. Pellegrino, avocat)

Pârât: Parchetul European (reprezentanți: L. De Matteis și T. Gut, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei nr. 34/2021 a Colegiului Parchetului European din 3 mai 2021 privind numirea a 15 procurori europeni delegați ai Parchetului European în Republica Italiană

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea ca inadmisibilă. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

| 2) | Îl obligă pe domnul Alessandro Di Taranto la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Îl obligă pe domnul Alessandro Di Taranto la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/40

---

Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 februarie 2022 – Atesos medical și alții/Comisia

(Cauza T-764/21 R)

(„Măsuri provizorii - Dispozitive medicale - Directiva 93/42/CEE - Regulamentul (UE) 2017/745 - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)

(2022/C 213/55)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Atesos medical AG (Aarau, Elveția) și alte șapte reclamante ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: M. Meulenbelt, B. Natens și I. Willemyns, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr și C. Vollrath, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect suspendarea executării deciziei nepublicate a Comisiei, a cărei dată este necunoscută, care prevede expirarea desemnării Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme drept organism de evaluare a conformității pentru dispozitivele medicale în temeiul Directivei 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO 1993, L 169, p. 1, Ediție specială, cap. 13/vol. 11), și retragerea acesteia din baza de date a organismelor notificate și desemnate, cu efect de la 28 septembrie 2021.

Dispozitivul

| 1) | Respinge cererea de măsuri provizorii. |
| --- | --- |

1)

Respinge cererea de măsuri provizorii.

| 2) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

2)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/40

---

Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 martie 2022 – AL/Consiliul

(Cauza T-22/22 R)

(„Măsuri provizorii - Funcție publică - Funcționari - Procedură disciplinară - Revocare - Cerere de măsuri provizorii - Urgență - Fumus boni juris - Echilibrarea intereselor”)

(2022/C 213/56)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: AL (reprezentantă: R. Rata, avocată)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Alver, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și care urmărește, pe de o parte, suspendarea executării Deciziei Consiliului din 27 septembrie 2021 prin care se impune reclamantei o sancțiune disciplinară de revocare cu efect de la 1 octombrie 2021 și, pe de altă parte, reintegrarea reclamantei ca funcționar în postul său și în funcția sa anterioară

Dispozitivul

| 1) | Suspendă executarea Deciziei Consiliului Uniunii Europene din 27 septembrie 2021 prin care se impune reclamantei o sancțiune disciplinară de revocare cu efect de la 1 octombrie 2021. |
| --- | --- |

1)

Suspendă executarea Deciziei Consiliului Uniunii Europene din 27 septembrie 2021 prin care se impune reclamantei o sancțiune disciplinară de revocare cu efect de la 1 octombrie 2021.

| 2) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

2)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/41

---

Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 martie 2022 – RT France/Consiliul

(Cauza T-125/22 R)

(„Măsuri provizorii - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina - Suspendarea activităților de difuzare a anumitor canale mass-media - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Evaluare comparativă a intereselor”)

(2022/C 213/57)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: RT France (Boulogne Billancourt, Franța) (reprezentant: E. Piwnica, avocat)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Lejeune, R. Meyer și S. Emmerechts, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect suspendarea executării Deciziei (PESC) 2022/351 a Consiliului din 1 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/512/PESC privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2022, L 65, p. 5) și a Regulamentului (UE) 2022/350 al Consiliului din 1 martie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 833/2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2022, L 65, p. 1), în măsura în care aceste acte o vizează pe reclamantă

Dispozitivul

| 1) | Respinge cererea de măsuri provizorii. |
| --- | --- |

1)

Respinge cererea de măsuri provizorii.

| 2) | Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Comisia Europeană, de Regatul Belgiei, de Republica Franceză și de Republica Polonă. |
| --- | --- |

2)

Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Comisia Europeană, de Regatul Belgiei, de Republica Franceză și de Republica Polonă.

| 3) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul, cu excepția celor efectuate de Comisia Europeană, de Regatul Belgiei, de Republica Franceză și de Republica Polonă. Acestea din urmă suportă cheltuielile de judecată în cadrul cererii lor de intervenție. |
| --- | --- |

3)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul, cu excepția celor efectuate de Comisia Europeană, de Regatul Belgiei, de Republica Franceză și de Republica Polonă. Acestea din urmă suportă cheltuielile de judecată în cadrul cererii lor de intervenție.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/42

---

Acțiune introdusă la 25 martie 2022 – Ryanair/Comisia

(Cauza T-164/22)

(2022/C 213/58)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo și S. Rating, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (UE) a Comisiei din 21 decembrie 2021 privind ajutorul de stat SA.63402 (2021/N) – Portugalia – COVID-19: Despăgubiri pentru TAP III și |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) a Comisiei din 21 decembrie 2021 privind ajutorul de stat SA.63402 (2021/N) – Portugalia – COVID-19: Despăgubiri pentru TAP III și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere la evaluarea proporționalității ajutorului pentru prejudiciul cauzat de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere la evaluarea proporționalității ajutorului pentru prejudiciul cauzat de pandemia de COVID-19.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia încalcă dispoziţiile specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian european încă de la sfârșitul anilor 1980 (de exemplu, principiile nediscriminării, liberei prestări a serviciilor și libertății de stabilire). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia încalcă dispoziţiile specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian european încă de la sfârșitul anilor 1980 (de exemplu, principiile nediscriminării, liberei prestări a serviciilor și libertății de stabilire).

| 3. | 3. Al treilea motiv întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei proceduri oficiale de investigare în pofida existenţei unor „dificultăţi grave” și pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei. |
| --- | --- |

3.

3. Al treilea motiv întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei proceduri oficiale de investigare în pofida existenţei unor „dificultăţi grave” și pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligaţiei sale de motivare în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligaţiei sale de motivare în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/42

---

Acțiune introdusă la 6 aprilie 2022 – Pharol/Comisia

(Cauza T-181/22)

(2022/C 213/59)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Reclamantă: Pharol, SGPS, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: N. Mimoso Ruiz și L. Bettencourt Nunes, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | recunoașterea interesului legitim al reclamantei de formulare a prezentei acțiuni în anulare în temeiul articolului 263 TFUE; |
| --- | --- |

—

recunoașterea interesului legitim al reclamantei de formulare a prezentei acțiuni în anulare în temeiul articolului 263 TFUE;

| — | declararea prezentei acțiuni în anulare drept întemeiată și admisibilă, în conformitate cu articolul 263 TFUE; |
| --- | --- |

—

declararea prezentei acțiuni în anulare drept întemeiată și admisibilă, în conformitate cu articolul 263 TFUE;

| — | anularea Deciziei C(2022) 324 final din 25 ianuarie 2022 de modificare a Deciziei C(2013) 306 final din 23 ianuarie 2013 privind procedura în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (AT.39839 — Telefónica y Portugal Telecom), în conformitate cu articolul 264 TFUE; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2022) 324 final din 25 ianuarie 2022 de modificare a Deciziei C(2013) 306 final din 23 ianuarie 2013 privind procedura în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (AT.39839 — Telefónica y Portugal Telecom), în conformitate cu articolul 264 TFUE;

| — | cu titlu subsidiar și tot în conformitate cu articolul 264 TFUE, pentru motivele invocate, reducerea amenzii aplicate reclamantei în temeiul articolului 1 din decizia atacată; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar și tot în conformitate cu articolul 264 TFUE, pentru motivele invocate, reducerea amenzii aplicate reclamantei în temeiul articolului 1 din decizia atacată;

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe nerespectarea temeiurilor de fapt și de drept cuprinse în hotărârea Tribunalului. Reclamanta susține că Decizia C(2022) 324 final din 25 ianuarie 2022 de modificare a Deciziei C(2013) 306 final din 23 ianuarie 2013 privind o procedură în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funționarea Uniunii Europene (AT.39839 — Telefónica y Portugal Telecom) presupune o nouă interpretare a clauzei de neconcurență care constituie o nerespectare a temeiurilor de fapt și de drept și a autorității de lucru judecat a hotărârii Tribunalului, astfel încât decizia atacată trebuie anulată. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe nerespectarea temeiurilor de fapt și de drept cuprinse în hotărârea Tribunalului. Reclamanta susține că Decizia C(2022) 324 final din 25 ianuarie 2022 de modificare a Deciziei C(2013) 306 final din 23 ianuarie 2013 privind o procedură în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funționarea Uniunii Europene (AT.39839 — Telefónica y Portugal Telecom) presupune o nouă interpretare a clauzei de neconcurență care constituie o nerespectare a temeiurilor de fapt și de drept și a autorității de lucru judecat a hotărârii Tribunalului, astfel încât decizia atacată trebuie anulată.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe nerespectarea formalităților substanțiale și pe încălcarea dreptului la apărare al Pharol ca urmare a faptului că nu i s-a comunicat o comunicare privind obiecțiunile. Reclamanta susține că, în măsura în care a adoptat o nouă interpretare a clauzei de neconcurență care are incidență asupra aprecierilor referitoare la întinderea încălcării, Comisia ar fi trebuit să trimită o nouă comunicare privind obiecțiunile, în lipsa căreia a încălcat o formalitate substanțială și dreptul de apărare al reclamantei, ceea ce justifică anularea deciziei atacate. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe nerespectarea formalităților substanțiale și pe încălcarea dreptului la apărare al Pharol ca urmare a faptului că nu i s-a comunicat o comunicare privind obiecțiunile. Reclamanta susține că, în măsura în care a adoptat o nouă interpretare a clauzei de neconcurență care are incidență asupra aprecierilor referitoare la întinderea încălcării, Comisia ar fi trebuit să trimită o nouă comunicare privind obiecțiunile, în lipsa căreia a încălcat o formalitate substanțială și dreptul de apărare al reclamantei, ceea ce justifică anularea deciziei atacate.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe o eroare în determinarea valorii vânzărilor care sunt legate de încălcare. În particular, reclamanta susține că elementul esențial pentru a analiza existența unei concurențe potențiale, în vederea calculării precise a vânzărilor legate direct sau indirect de încălcare, trebuie să fie posibilitatea efectivă de a intra pe fiecare piață în discuție, cu alte cuvinte inexistența unor bariere insurmontabile la intrare și, dacă această situație se regăsește, existența unor posibilități reale și concrete ale întreprinderii pentru a intra pe fiecare dintre piețe, fără să fie suficientă constatarea inexistenței unor bariere insurmontabile efectuată de Comisie, chiar dacă în mod eronat, în decizia atacată. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe o eroare în determinarea valorii vânzărilor care sunt legate de încălcare. În particular, reclamanta susține că elementul esențial pentru a analiza existența unei concurențe potențiale, în vederea calculării precise a vânzărilor legate direct sau indirect de încălcare, trebuie să fie posibilitatea efectivă de a intra pe fiecare piață în discuție, cu alte cuvinte inexistența unor bariere insurmontabile la intrare și, dacă această situație se regăsește, existența unor posibilități reale și concrete ale întreprinderii pentru a intra pe fiecare dintre piețe, fără să fie suficientă constatarea inexistenței unor bariere insurmontabile efectuată de Comisie, chiar dacă în mod eronat, în decizia atacată.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/43

---

Acțiune introdusă la 8 aprilie 2022 – Ryanair/Comisia

(Cauza T-185/22)

(2022/C 213/60)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo și S. Rating, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (UE) a Comisiei din 22 decembrie 2021 privind ajutorul de stat SA.100121 (2021/N) – Portugalia – COVID-19: Despăgubiri pentru TAP III și |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) a Comisiei din 22 decembrie 2021 privind ajutorul de stat SA.100121 (2021/N) – Portugalia – COVID-19: Despăgubiri pentru TAP III și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și săvârșirea unei erori vădite de apreciere la evaluarea proporționalității ajutorului pentru prejudiciul cauzat de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și săvârșirea unei erori vădite de apreciere la evaluarea proporționalității ajutorului pentru prejudiciul cauzat de pandemia de COVID-19.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia încalcă dispoziţiile specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian european încă de la sfârșitul anilor ’80 (de exemplu, principiile nediscriminării, liberei prestări a serviciilor și libertății de stabilire). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia încalcă dispoziţiile specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian european încă de la sfârșitul anilor ’80 (de exemplu, principiile nediscriminării, liberei prestări a serviciilor și libertății de stabilire).

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei proceduri de investigare oficiale în pofida existenţei unor „dificultăţi grave” și pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei proceduri de investigare oficiale în pofida existenţei unor „dificultăţi grave” și pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligaţiei sale de motivare în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligaţiei sale de motivare în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/44

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BNP Paribas/BCE

(Cauza T-186/22)

(2022/C 213/61)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: BNP Paribas (Paris, Franța) (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.10 și a secțiunilor 3.10.1-3.10.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.10 și a secțiunilor 3.10.1-3.10.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat o eroare de drept și pe încălcarea articolului 266 TFUE. Reclamanta susține în acest sens că, prin impunerea în cadrul deciziei atacate a unei măsuri de principiu generale și întemeiate pe un raționament care nu ține seama de situația sa prudențială individuală, BCE și-ar fi depășit puterile conferite prin Regulamentul nr. 1024/2013 (1), astfel cum au fost precizate prin jurisprudența Tribunalului Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat o eroare de drept și pe încălcarea articolului 266 TFUE. Reclamanta susține în acest sens că, prin impunerea în cadrul deciziei atacate a unei măsuri de principiu generale și întemeiate pe un raționament care nu ține seama de situația sa prudențială individuală, BCE și-ar fi depășit puterile conferite prin Regulamentul nr. 1024/2013 (1), astfel cum au fost precizate prin jurisprudența Tribunalului Uniunii Europene.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat o eroare vădită de apreciere și pe încălcarea principiului bunei administrări. Reclamanta apreciază că BCE, prin faptul că a omis să țină seama de ansamblul elementelor relevante ce caracterizau situația sa specifică, a tras concluzii eronate în ceea ce privește riscurile prudențiale care ar fi generate de recurgerea la angajamente de plată irevocabile (denumite în continuare „API”) asupra situației sale individuale. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat o eroare vădită de apreciere și pe încălcarea principiului bunei administrări. Reclamanta apreciază că BCE, prin faptul că a omis să țină seama de ansamblul elementelor relevante ce caracterizau situația sa specifică, a tras concluzii eronate în ceea ce privește riscurile prudențiale care ar fi generate de recurgerea la angajamente de plată irevocabile (denumite în continuare „API”) asupra situației sale individuale.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept din cauza lipsirii de efect util a dispozițiilor dreptului Uniunii care reglementează recurgerea la API. Potrivit reclamantei, întrucât BCE și-a întemeiat analiza pe considerații de principiu care nu pot conduce decât la o cerință de deducere integrală a API din fondurile proprii de nivel 1 de bază, aceasta ar conduce la lipsirea de efect util a textelor de drept al Uniunii care autorizează instituțiile de credit să recurgă la API pentru a-și îndeplini o parte din obligațiile lor față de fondurile de rezoluție și de schemele de garantare a depozitelor. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept din cauza lipsirii de efect util a dispozițiilor dreptului Uniunii care reglementează recurgerea la API. Potrivit reclamantei, întrucât BCE și-a întemeiat analiza pe considerații de principiu care nu pot conduce decât la o cerință de deducere integrală a API din fondurile proprii de nivel 1 de bază, aceasta ar conduce la lipsirea de efect util a textelor de drept al Uniunii care autorizează instituțiile de credit să recurgă la API pentru a-și îndeplini o parte din obligațiile lor față de fondurile de rezoluție și de schemele de garantare a depozitelor.

| 1. | Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității, pentru motivul că BCE a impus reclamantei o măsură de deducere nejustificată și disproporționată în raport cu situația sa prudențială. |
| --- | --- |

1.

Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității, pentru motivul că BCE a impus reclamantei o măsură de deducere nejustificată și disproporționată în raport cu situația sa prudențială.

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/45

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – BPCE și alții/BCE

(Cauza T-187/22)

(2022/C 213/62)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamante: BPCE (Paris, Franța) și alte 51 de reclamante (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.3 și a secțiunilor 3.3.1-3.3.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.3 și a secțiunilor 3.3.1-3.3.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive care sunt identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-186/22, BNP Paribas/BCE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/46

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Crédit agricole și alții/BCE

(Cauza T-188/22)

(2022/C 213/63)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamante: Crédit agricole (Montrouge, Franța) și alte 63 de reclamante (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.5 și a secțiunilor 3.5.1-3.5.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.5 și a secțiunilor 3.5.1-3.5.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive care sunt identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-186/22, BNP Paribas/BCE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/46

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel și alții/BCE

(Cauza T-189/22)

(2022/C 213/64)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamante: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Paris, Franța) și alte 37 de reclamante (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.4 și a secțiunilor 3.4.1-3.4.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.4 și a secțiunilor 3.4.1-3.4.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive care sunt identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-186/22, BNP Paribas/BCE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/47

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Banque postale/BCE

(Cauza T-190/22)

(2022/C 213/65)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: La Banque postale (Paris, Franța) (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.2 și a secțiunilor 3.2.1-3.2.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.2 și a secțiunilor 3.2.1-3.2.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive care sunt identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-186/22, BNP Paribas/BCE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/47

---

Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Société générale/BCE

(Cauza T-191/22)

(2022/C 213/66)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Société générale (Paris, Franța) (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

Pârâtă: Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea secțiunii 1.6 și a secțiunilor 3.6.1-3.6.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție; |
| --- | --- |

—

anularea secțiunii 1.6 și a secțiunilor 3.6.1-3.6.8 din Decizia BCE nr. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (adoptată împreună cu anexele sale) din 2 februarie 2022, în măsura în care prevede măsuri care trebuie adoptate privind angajamentele de plată irevocabile referitoare la schemele de garantare a depozitelor sau la fondurile de rezoluție;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

| — | adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze. |
| --- | --- |

—

adoptarea, în temeiul articolelor 88 și 89 din Regulamentul de procedură, a unei măsuri de organizare a procedurii prin care BCE să comunice deciziile privind angajamentele de plată irevocabile adoptate pentru alte instituții bancare pentru anul 2021, în special cele referitoare la celelalte instituții bancare franceze.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive care sunt identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-186/22, BNP Paribas/BCE.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/48

---

Acțiune introdusă la 15 aprilie 2022 – OT/Consiliul

(Cauza T-193/22)

(2022/C 213/67)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: OT (reprezentanți: J. P. Hordies și C. Sand, avocați)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/427 al Consiliului din 15 martie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87, p. 1), în măsura în care acesta îl vizează pe reclamant; |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/427 al Consiliului din 15 martie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87, p. 1), în măsura în care acesta îl vizează pe reclamant;

| — | anularea Deciziei (PESC) 2022/429 a Consiliului din 15 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87, p. 44), în măsura în care aceasta îl vizează pe reclamant;; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2022/429 a Consiliului din 15 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87, p. 44), în măsura în care aceasta îl vizează pe reclamant;;

| — | obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamant. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamant.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe o excepție de nelegalitate a articolului 1 literele (d) și (g) din Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 51, p. 1) și pe o încălcare a principiilor egalității de tratament, securității juridice și bunei administrări. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe o excepție de nelegalitate a articolului 1 literele (d) și (g) din Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 51, p. 1) și pe o încălcare a principiilor egalității de tratament, securității juridice și bunei administrări.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 7 și 24 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe încălcarea articolelor 2 și 3 din Convenția de la New York privind drepturile copilului și pe încălcarea articolului 8 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 7 și 24 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe încălcarea articolelor 2 și 3 din Convenția de la New York privind drepturile copilului și pe încălcarea articolului 8 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.

| 5. | Al cincilea motiv întemeiat pe eroarea vădită în aprecierea situației de fapt. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv întemeiat pe eroarea vădită în aprecierea situației de fapt.

| 6. | Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității.

| 7. | Al șaptelea motiv întemeiat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate, a libertății de a desfășura o activitate comercială și a dreptului la exercitarea profesiei. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv întemeiat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate, a libertății de a desfășura o activitate comercială și a dreptului la exercitarea profesiei.

---

| 30.5.2022 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 213/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 213/49

---

Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

(Cauza T-144/21) (1)

(2022/C 213/68)

Limba de procedură: spaniola

Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 163, 3.5.2021.

---