# Eiropas Savienības L 332/2017

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 332 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 60. gadagājums2017. gada 14. decembris |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 332

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

60. gadagājums2017. gada 14. decembris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | LĒMUMI |
| | * | Komisijas Lēmums (ES) 2017/2115 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Beļģija – Nodokļu piemērošana ostām Beļģijā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5174)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komisijas Lēmums (ES) 2017/2116 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija – Nodokļu piemērošana ostām Francijā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5176)

   (
  1
  ) | 24 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

LĒMUMI

*

Komisijas Lēmums (ES) 2017/2115 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Beļģija – Nodokļu piemērošana ostām Beļģijā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5174)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5174)

1

1

*

Komisijas Lēmums (ES) 2017/2116 (2017. gada 27. jūlijs) par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija – Nodokļu piemērošana ostām Francijā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5176)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5176)

1

24

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

LĒMUMI

| 14.12.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 332/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 332/1

---

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2017/2115

(2017. gada 27. jūlijs)

par atbalsta shēmu SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Beļģija – Nodokļu piemērošana ostām Beļģijā

(izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5174)

(Autentisks ir tikai teksts franču un nīderlandiešu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savas piezīmes saskaņā ar minētajiem pantiem (1), un ņemot vērā šo personu piezīmes,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

1.1.   APTAUJA PAR OSTU DARBĪBU UN NODOKĻU POLITIKU, KĀ ARĪ SADARBĪBAS PROCEDŪRA

APTAUJA PAR OSTU DARBĪBU UN NODOKĻU POLITIKU, KĀ ARĪ SADARBĪBAS PROCEDŪRA

| (1) | Komisijas dienesti 2013. gada 3. jūlijā visām dalībvalstīm nosūtīja aptauju par dalībvalstu ostu darbību un nodokļu politiku, lai iegūtu pārskatu par šo jomu un noskaidrotu situāciju ostās atbilstīgi Eiropas Savienības noteikumiem par valsts atbalstu, kas ietverti Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā “LESD”) 107. pantā. Beļģijas iestādes sniedza atbildes 2013. gada 30. septembra un 9. oktobra vēstulēs. Komisija 2014. gada 20. janvāra vēstulē pieprasīja papildu informāciju par noteikumiem, kas attiecas uz ostām piemērojamiem nodokļiem. Beļģijas iestādes sniedza atbildi 2014. gada 13. marta vēstulē, un Briseles osta nosūtīja savus apsvērumus vēstulē, kas saņemta 2014. gada 18. martā. |
| --- | --- |

(1)

Komisijas dienesti 2013. gada 3. jūlijā visām dalībvalstīm nosūtīja aptauju par dalībvalstu ostu darbību un nodokļu politiku, lai iegūtu pārskatu par šo jomu un noskaidrotu situāciju ostās atbilstīgi Eiropas Savienības noteikumiem par valsts atbalstu, kas ietverti Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā “LESD”) 107. pantā. Beļģijas iestādes sniedza atbildes 2013. gada 30. septembra un 9. oktobra vēstulēs. Komisija 2014. gada 20. janvāra vēstulē pieprasīja papildu informāciju par noteikumiem, kas attiecas uz ostām piemērojamiem nodokļiem. Beļģijas iestādes sniedza atbildi 2014. gada 13. marta vēstulē, un Briseles osta nosūtīja savus apsvērumus vēstulē, kas saņemta 2014. gada 18. martā.

| (2) | Komisija 2014. gada 9. jūlija vēstulē saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) 21. pantu informēja Beļģiju par savu sākotnējo novērtējumu, saskaņā ar kuru atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kas piešķirts dažām Beļģijas ostām (turpmāk tekstā “Beļģijas ostas”), ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts, un šis atbalsts ir pastāvošs atbalsts minētās regulas 1. panta b) punkta nozīmē. 2014. gada 23. septembrī notika sanāksme ar Beļģijas iestādēm. Valonijas reģions un Briseles osta iesniedza katrs savus apsvērumus 2014. gada 30. septembra vēstulēs, bet Flandrijas reģions savus apsvērumus iesniedza 2014. gada 1. oktobra vēstulē. Komisija 2015. gada 1. jūnija vēstulē darīja zināmu Beļģijai, ka tā ir pieņēmusizināšanai visus Beļģijas iesniegtos argumentus un ka tā joprojām uzskata, ka vairāku ostu atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts, ja un tiktāl, ciktāl šajās ostās tiek veikta saimnieciskā darbība. Pret šo vēstuli 2015. gada 3. augustā tika iesniegta apelācija (3) un noraidīta kā nepieņemama ar Vispārējās tiesas 2016. gada 9. marta rīkojumu (4). |
| --- | --- |

(2)

Komisija 2014. gada 9. jūlija vēstulē saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) 21. pantu informēja Beļģiju par savu sākotnējo novērtējumu, saskaņā ar kuru atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kas piešķirts dažām Beļģijas ostām (turpmāk tekstā “Beļģijas ostas”), ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts, un šis atbalsts ir pastāvošs atbalsts minētās regulas 1. panta b) punkta nozīmē. 2014. gada 23. septembrī notika sanāksme ar Beļģijas iestādēm. Valonijas reģions un Briseles osta iesniedza katrs savus apsvērumus 2014. gada 30. septembra vēstulēs, bet Flandrijas reģions savus apsvērumus iesniedza 2014. gada 1. oktobra vēstulē. Komisija 2015. gada 1. jūnija vēstulē darīja zināmu Beļģijai, ka tā ir pieņēmusizināšanai visus Beļģijas iesniegtos argumentus un ka tā joprojām uzskata, ka vairāku ostu atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs atbalsts, ja un tiktāl, ciktāl šajās ostās tiek veikta saimnieciskā darbība. Pret šo vēstuli 2015. gada 3. augustā tika iesniegta apelācija (3) un noraidīta kā nepieņemama ar Vispārējās tiesas 2016. gada 9. marta rīkojumu (4).

2

3

4

1.2.   KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMS PAR ATBILSTĪGIEM PASĀKUMIEM UN BEĻĢIJAS IESTĀŽU ATBILDE

KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMS PAR ATBILSTĪGIEM PASĀKUMIEM UN BEĻĢIJAS IESTĀŽU ATBILDE

| (3) | Komisija 2016. gada 21. janvāra vēstulē atkārtoti norādīja savu nostāju, saskaņā ar kuru ostām piešķirtais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa ir ar līgumu nesaderīga valsts atbalsta shēma, un ierosināja Beļģijas iestādēm saskaņā ar LESD 108. panta 1. punktu un procedūras regulas 22. pantu atbilstīgu pasākumu ietvaros atcelt Beļģijas ostām noteikto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa tiktāl, ciktāl tās nodarbojas ar saimniecisko darbību. Beļģijas iestādes tika aicinātas 10 mēnešu laikā no lēmuma pieņemšanas datuma pielāgot tiesību aktus tā, lai šis grozījums attiektos vēlākais uz ienākumiem, kas gūti, veicot saimniecisko darbību no 2017. finanšu gada sākuma. Beļģijas iestādes tika aicinātas 2 mēnešu laikā kopš minētā lēmuma saņemšanas rakstiski informēt Komisiju, ka Beļģija saskaņā ar procedūras regulas 23. panta 1. punktu bez ierunām un nepārprotami piekrīt šiem atbilstīgiem pasākumiem kopumā. Pret šo atbilstīgu pasākumu ierosinājumu 2016. gada 18. martā tika iesniegta apelācija (5) un noraidīta kā nepieņemama ar Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra rīkojumu (6). |
| --- | --- |

(3)

Komisija 2016. gada 21. janvāra vēstulē atkārtoti norādīja savu nostāju, saskaņā ar kuru ostām piešķirtais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa ir ar līgumu nesaderīga valsts atbalsta shēma, un ierosināja Beļģijas iestādēm saskaņā ar LESD 108. panta 1. punktu un procedūras regulas 22. pantu atbilstīgu pasākumu ietvaros atcelt Beļģijas ostām noteikto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa tiktāl, ciktāl tās nodarbojas ar saimniecisko darbību. Beļģijas iestādes tika aicinātas 10 mēnešu laikā no lēmuma pieņemšanas datuma pielāgot tiesību aktus tā, lai šis grozījums attiektos vēlākais uz ienākumiem, kas gūti, veicot saimniecisko darbību no 2017. finanšu gada sākuma. Beļģijas iestādes tika aicinātas 2 mēnešu laikā kopš minētā lēmuma saņemšanas rakstiski informēt Komisiju, ka Beļģija saskaņā ar procedūras regulas 23. panta 1. punktu bez ierunām un nepārprotami piekrīt šiem atbilstīgiem pasākumiem kopumā. Pret šo atbilstīgu pasākumu ierosinājumu 2016. gada 18. martā tika iesniegta apelācija (5) un noraidīta kā nepieņemama ar Vispārējās tiesas 2016. gada 27. oktobra rīkojumu (6).

5

6

| (4) | Beļģijas iestādes 2016. gada 21. marta vēstulē Komisijai nosūtīja apsvērumus par ierosinātajiem atbilstīgiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(4)

Beļģijas iestādes 2016. gada 21. marta vēstulē Komisijai nosūtīja apsvērumus par ierosinātajiem atbilstīgiem pasākumiem.

1.3.   FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANA

FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANA

| (5) | Komisija 2016. gada 8. jūlija vēstulē paziņoja, ka, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu, ir nolēmusi sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru. |
| --- | --- |

(5)

Komisija 2016. gada 8. jūlija vēstulē paziņoja, ka, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu, ir nolēmusi sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru.

| (6) | Komisijas lēmums sākt procedūru publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (7). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par šo pasākumu. 2016. gada 24. augustā tika organizēta sanāksme ar pārstāvjiem no dažām Beļģijas ostām, uz kurām šis pasākums attiecas. |
| --- | --- |

(6)

Komisijas lēmums sākt procedūru publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (7). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par šo pasākumu. 2016. gada 24. augustā tika organizēta sanāksme ar pārstāvjiem no dažām Beļģijas ostām, uz kurām šis pasākums attiecas.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

7

| (7) | Beļģija iesniedza savas piezīmes 2016. gada 9. septembra vēstulē (no federālā finanšu ministra) un 2016. gada 16. septembra vēstulē (no Valonijas reģiona un Valonijas ostām). |
| --- | --- |

(7)

Beļģija iesniedza savas piezīmes 2016. gada 9. septembra vēstulē (no federālā finanšu ministra) un 2016. gada 16. septembra vēstulē (no Valonijas reģiona un Valonijas ostām).

| (8) | Komisija saņēma piezīmes no šādām ieinteresētajām personām: Sea Invest, Antverpenes, Gentes un Zēbriges ostas izmantotāja (2016. gada 14. septembrī), Roterdamas ostas piecu Nīderlandes valsts jūras ostu vārdā (2016. gada 16. septembrī), Briseles ostas (2016. gada 16. septembrī), Flandrijas Ostu komisijas (Vlaamse Havencommissie) (2016. gada 19. septembrī) un pēc piezīmju iesniegšanas termiņa pagarināšanas – no Antverpenes un Zēbriges ostām (2016. gada 4. oktobrī). |
| --- | --- |

(8)

Komisija saņēma piezīmes no šādām ieinteresētajām personām: Sea Invest, Antverpenes, Gentes un Zēbriges ostas izmantotāja (2016. gada 14. septembrī), Roterdamas ostas piecu Nīderlandes valsts jūras ostu vārdā (2016. gada 16. septembrī), Briseles ostas (2016. gada 16. septembrī), Flandrijas Ostu komisijas (Vlaamse Havencommissie) (2016. gada 19. septembrī) un pēc piezīmju iesniegšanas termiņa pagarināšanas – no Antverpenes un Zēbriges ostām (2016. gada 4. oktobrī).

Sea Invest

Vlaamse Havencommissie

| (9) | Komisija pārsūtīja šīs piezīmes Beļģijai, dodot tai iespēju iesniegt savus komentārus. Tā saņēma Beļģijas komentārus 2016. gada 14. novembra vēstulē. 2016. gada 19. decembrī notika Beļģijas iestāžu un Komisijas sanāksme, kurā Komisijai tika iesniegtas papildu piezīmes. Vēl viena sanāksme, kurā piedalījās Beļģijas federālās un reģionālās iestādes, daži atbalsta saņēmēji un Komisija, notika 2017. gada 10. janvārī. |
| --- | --- |

(9)

Komisija pārsūtīja šīs piezīmes Beļģijai, dodot tai iespēju iesniegt savus komentārus. Tā saņēma Beļģijas komentārus 2016. gada 14. novembra vēstulē. 2016. gada 19. decembrī notika Beļģijas iestāžu un Komisijas sanāksme, kurā Komisijai tika iesniegtas papildu piezīmes. Vēl viena sanāksme, kurā piedalījās Beļģijas federālās un reģionālās iestādes, daži atbalsta saņēmēji un Komisija, notika 2017. gada 10. janvārī.

2.   PASĀKUMA UN TĀ KONTEKSTA APRAKSTS

PASĀKUMA UN TĀ KONTEKSTA APRAKSTS

2.1.   BEĻĢIJAS OSTU ĪPAŠUMTIESĪBAS UN PĀRVALDĪBA

BEĻĢIJAS OSTU ĪPAŠUMTIESĪBAS UN PĀRVALDĪBA

| (10) | Beļģijā zeme, uz kuras atrodas ostas, ir valsts īpašums. 1990. gados Beļģijas galveno ostu pārvaldība tika nodota decentralizētiem subjektiem. Dažas ostas (piemēram, Gentes, Ostendes un Antverpenes ostas) pārvalda autonomi pašvaldību ostu uzņēmumi; citas (piemēram, Centra un Rietumu, Lježas, Šarleruā un Namīras autonomās ostas) pārvalda publisko tiesību juridiskās personas vai Zēbriges ostas gadījumā – publisko tiesību akciju sabiedrība. |
| --- | --- |

(10)

Beļģijā zeme, uz kuras atrodas ostas, ir valsts īpašums. 1990. gados Beļģijas galveno ostu pārvaldība tika nodota decentralizētiem subjektiem. Dažas ostas (piemēram, Gentes, Ostendes un Antverpenes ostas) pārvalda autonomi pašvaldību ostu uzņēmumi; citas (piemēram, Centra un Rietumu, Lježas, Šarleruā un Namīras autonomās ostas) pārvalda publisko tiesību juridiskās personas vai Zēbriges ostas gadījumā – publisko tiesību akciju sabiedrība.

| (11) | Ostas pārvalda publiski subjekti, ostu pārvaldes. |
| --- | --- |

(11)

Ostas pārvalda publiski subjekti, ostu pārvaldes.

2.2.   OSTĀM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI PAR IENĀKUMA NODOKLI

OSTĀM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI PAR IENĀKUMA NODOKLI

| (12) | Saskaņā ar 1992. gadā saskaņotā Ienākuma nodokļu kodeksa (8) (turpmāk tekstā “INK”) 1. pantu “uzņēmumiem”, kas ir rezidenti, jāmaksā ienākuma nodoklis, ko sauc par uzņēmumu ienākuma nodokli (9) (turpmāk tekstā “UIN”). Savukārt juridiskajām personām, kas ir rezidenti, bet nav “uzņēmumi”, ir jāmaksā ienākuma nodoklis, ko sauc par juridisko personu ienākuma nodokli (10) (turpmāk tekstā “JPIN”). INK 2. pantā “uzņēmums” ir definēts kā “ikviens likumīgi izveidots uzņēmums, apvienība, iestāde vai organizācija, kam ir juridiskas personas statuss un kas veic saimniecisko darbību vai darbojas peļņas gūšanas nolūkā”. |
| --- | --- |

(12)

Saskaņā ar 1992. gadā saskaņotā Ienākuma nodokļu kodeksa (8) (turpmāk tekstā “INK”) 1. pantu “uzņēmumiem”, kas ir rezidenti, jāmaksā ienākuma nodoklis, ko sauc par uzņēmumu ienākuma nodokli (9) (turpmāk tekstā “UIN”). Savukārt juridiskajām personām, kas ir rezidenti, bet nav “uzņēmumi”, ir jāmaksā ienākuma nodoklis, ko sauc par juridisko personu ienākuma nodokli (10) (turpmāk tekstā “JPIN”). INK 2. pantā “uzņēmums” ir definēts kā “ikviens likumīgi izveidots uzņēmums, apvienība, iestāde vai organizācija, kam ir juridiskas personas statuss un kas veic saimniecisko darbību vai darbojas peļņas gūšanas nolūkā”.

8

9

10

| (13) | INK 180. panta 2. punktā noteikts, ka noteiktam skaitam Beļģijas ostu nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis (11). INK 220. panta 2. punktā paredzēts, ka juridiskajām personām, kam saskaņā ar INK 180. pantu nav jāmaksā UIN, ir jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis (12). Juridisko personu ienākuma nodoklis neattiecas uz ienākumu vai peļņas kopējo summu, bet tikai uz dažiem ienākumu veidiem. Proti, saskaņā ar INK 221. pantu juridiskajām personām, kam jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis, tas tiek aprēķināts vienīgi par kadastrālo ienākumu no Beļģija esoša nekustamā īpašuma un par ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma (13). Turklāt dažādu veidu ienākumiem, par kuriem jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis, piemērojamās likmes parasti atbilst nekustamā īpašuma vai kustamā īpašuma nodokļa likmēm (14) un kopumā ir zemākas par piemērojamā uzņēmumu ienākuma nodokļa likmēm (33,99 %). |
| --- | --- |

(13)

INK 180. panta 2. punktā noteikts, ka noteiktam skaitam Beļģijas ostu nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis (11). INK 220. panta 2. punktā paredzēts, ka juridiskajām personām, kam saskaņā ar INK 180. pantu nav jāmaksā UIN, ir jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis (12). Juridisko personu ienākuma nodoklis neattiecas uz ienākumu vai peļņas kopējo summu, bet tikai uz dažiem ienākumu veidiem. Proti, saskaņā ar INK 221. pantu juridiskajām personām, kam jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis, tas tiek aprēķināts vienīgi par kadastrālo ienākumu no Beļģija esoša nekustamā īpašuma un par ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma (13). Turklāt dažādu veidu ienākumiem, par kuriem jāmaksā juridisko personu ienākuma nodoklis, piemērojamās likmes parasti atbilst nekustamā īpašuma vai kustamā īpašuma nodokļa likmēm (14) un kopumā ir zemākas par piemērojamā uzņēmumu ienākuma nodokļa likmēm (33,99 %).

11

12

13

14

3.   FORMĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

FORMĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

| (14) | Komisija savā 2016. gada 8. jūlija vēstulē konstatēja, ka Beļģijas iestādes nav piekritušas atbilstīgu pasākumu īstenošanas kalendāram, ko Komisija bija norādījusi savā 2016. gada 21. janvāra vēstulē, un, šķiet, ka Beļģijas valdība nav skaidri piekritusi pašam principam piemērot ostām uzņēmumu ienākuma nodokli, nedz arī nav apņēmusies atcelt Beļģijas ostām piešķirto atbrīvojumu no nodokļa. Komisija attiecīgi secināja, ka Beļģijas iestādes nav piekritušas bez ierunām, nepārprotami un pilnībā īstenot Komisijas 2016. gada 21. janvārī ierosinātos atbilstīgos pasākumus. |
| --- | --- |

(14)

Komisija savā 2016. gada 8. jūlija vēstulē konstatēja, ka Beļģijas iestādes nav piekritušas atbilstīgu pasākumu īstenošanas kalendāram, ko Komisija bija norādījusi savā 2016. gada 21. janvāra vēstulē, un, šķiet, ka Beļģijas valdība nav skaidri piekritusi pašam principam piemērot ostām uzņēmumu ienākuma nodokli, nedz arī nav apņēmusies atcelt Beļģijas ostām piešķirto atbrīvojumu no nodokļa. Komisija attiecīgi secināja, ka Beļģijas iestādes nav piekritušas bez ierunām, nepārprotami un pilnībā īstenot Komisijas 2016. gada 21. janvārī ierosinātos atbilstīgos pasākumus.

| (15) | Tiktāl, ciktāl Komisija joprojām uzskatīja, ka Beļģijas ostu atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa, tām veicot saimniecisko darbību, ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, un tai bija šaubas attiecībā uz šīs atbalsta shēmas saderību ar iekšējo tirgu, tā nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

(15)

Tiktāl, ciktāl Komisija joprojām uzskatīja, ka Beļģijas ostu atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa, tām veicot saimniecisko darbību, ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, un tai bija šaubas attiecībā uz šīs atbalsta shēmas saderību ar iekšējo tirgu, tā nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu.

4.   KOMENTĀRI, KAS SAŅEMTI PĒC FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS

KOMENTĀRI, KAS SAŅEMTI PĒC FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS

4.1.   UZŅĒMUMI/SAIMNIECISKĀ DARBĪBA

UZŅĒMUMI/SAIMNIECISKĀ DARBĪBA

| (16) | Beļģijas ostas un Beļģijas iestādes uzskata, ka ostas nav “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl to pienākumi, proti, publiskā un privātā īpašuma administratīvā pārvaldība, nav saistīti ar saimniecisko darbību. Tās uzsver, ka šie ir vispārējas intereses pienākumi un ka tos tām ir uzdevušas veikt vai deleģējušas valsts iestādes, kas var brīvi noteikt vispārējas intereses, ar saimniecisko darbību nesaistītu pakalpojumu apjomu. Tās norāda, ka ostu pārvaldības iestādēm ir īpašas pilnvaras savu pienākumu pildīšanai, to kontroli veic iestādes un to mērķis nav gūt peļņu, bet peļņas pārpalikums tiek atkārtoti ieguldīts ostu infrastruktūrā un dažu ostu gadījumā – izmaksāts tai pašvaldībai, kas ir attiecīgās ostas akciju turētāja. |
| --- | --- |

(16)

Beļģijas ostas un Beļģijas iestādes uzskata, ka ostas nav “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl to pienākumi, proti, publiskā un privātā īpašuma administratīvā pārvaldība, nav saistīti ar saimniecisko darbību. Tās uzsver, ka šie ir vispārējas intereses pienākumi un ka tos tām ir uzdevušas veikt vai deleģējušas valsts iestādes, kas var brīvi noteikt vispārējas intereses, ar saimniecisko darbību nesaistītu pakalpojumu apjomu. Tās norāda, ka ostu pārvaldības iestādēm ir īpašas pilnvaras savu pienākumu pildīšanai, to kontroli veic iestādes un to mērķis nav gūt peļņu, bet peļņas pārpalikums tiek atkārtoti ieguldīts ostu infrastruktūrā un dažu ostu gadījumā – izmaksāts tai pašvaldībai, kas ir attiecīgās ostas akciju turētāja.

| (17) | Antverpenes un Zēbriges ostas un Beļģijas iestādes uzskata, ka Tiesas judikatūra attiecībā uz lidostām (lieta C-82/01 Aéroports de Paris (15)) nav piemērojama ostām, kas ir atšķirīgas infrastruktūras. Tās jo īpaši norāda, ka ostu monopols izriet no administratīvas decentralizācijas par labu publisko tiesību subjektam, kas necenšas gūt peļņu, kamēr lidostu pārvaldība saimnieciskās darbības ekskluzīvas koncesijas ietvaros līdz ar ekonomiska rakstura darbības risku tiek nodota privātpersonām. Tās arī uzskata, ka Tiesas izskatītais strīds lietā Aéroports de Paris neattiecās uz “infrastruktūras pakalpojumu” sniegšanu, līdz ar to analoģija ar Beļģijas ostu pārvaldības iestāžu īstenoto ostu īpašuma nodošanu ir neatbilstoša. |
| --- | --- |

(17)

Antverpenes un Zēbriges ostas un Beļģijas iestādes uzskata, ka Tiesas judikatūra attiecībā uz lidostām (lieta C-82/01 Aéroports de Paris (15)) nav piemērojama ostām, kas ir atšķirīgas infrastruktūras. Tās jo īpaši norāda, ka ostu monopols izriet no administratīvas decentralizācijas par labu publisko tiesību subjektam, kas necenšas gūt peļņu, kamēr lidostu pārvaldība saimnieciskās darbības ekskluzīvas koncesijas ietvaros līdz ar ekonomiska rakstura darbības risku tiek nodota privātpersonām. Tās arī uzskata, ka Tiesas izskatītais strīds lietā Aéroports de Paris neattiecās uz “infrastruktūras pakalpojumu” sniegšanu, līdz ar to analoģija ar Beļģijas ostu pārvaldības iestāžu īstenoto ostu īpašuma nodošanu ir neatbilstoša.

Aéroports de Paris

15

Aéroports de Paris

| (18) | Lielākā daļa ieinteresēto personu un Beļģijas iestādes apstrīd to, ka Komisijas lēmumā par procedūras sākšanu minētajām darbībām, proti, ostu infrastruktūras nodošanai kuģu rīcībā, zemes un infrastruktūru iznomāšanai uzņēmumiem, ir saimniecisks raksturs, paskaidrojot, ka zemes nomas, infrastruktūru koncesijas un piekļuves ostu infrastruktūrai maksas tarifi (ostu nodevas) ir publiski, nediskriminējoši, tos iepriekš noteikušas ostu pārvaldības iestādes, un tie nav atkarīgi no piedāvājuma un pieprasījuma svārstībām. Tās jo īpaši min Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2015. gada 19. novembra spriedumu (16), kurā tiek atzīts, ka ostu nodevas ir “tīra kompensācija”, ko maksā trešās personas par ostu pārvaldības iestāžu iesaistīšanos. Tās sniedz atsauci arī uz 1999. gada 2. marta dekrētu par Flandrijas ostām attiecībā uz jūras ostu politiku un pārvaldību (17) (turpmāk tekstā “1999. gada 2. marta dekrēts par Flandrijas ostām”), kurā paredzēts, ka ostas nodevas ir jānosaka “kā pamatota daļa” attiecībā pret darījuma vērtību. Tās turklāt norāda, ka par zemes gabaliem, kas rada augstāku pievienoto vērtību, koncesijas maksas ir proporcionāli zemākas, tās ir balstītas uz objektīviem rādītājiem (kas saistīti ar attiecīgajiem zemes gabaliem) un atspoguļo sniegtā pakalpojuma radīto patieso vērtību. Tāpat Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka tas, ka par infrastruktūru izmantošanu tiek maksātas maksas, obligāti nav norāde uz ostu darbības saimniecisko raksturu, jo fakts, ka šīs maksas nesedz ieguldītā kapitāla atjaunošanu, ir norāde uz to, ka ostu darbībai ir vispārējas nozīmes pakalpojuma raksturs. |
| --- | --- |

(18)

Lielākā daļa ieinteresēto personu un Beļģijas iestādes apstrīd to, ka Komisijas lēmumā par procedūras sākšanu minētajām darbībām, proti, ostu infrastruktūras nodošanai kuģu rīcībā, zemes un infrastruktūru iznomāšanai uzņēmumiem, ir saimniecisks raksturs, paskaidrojot, ka zemes nomas, infrastruktūru koncesijas un piekļuves ostu infrastruktūrai maksas tarifi (ostu nodevas) ir publiski, nediskriminējoši, tos iepriekš noteikušas ostu pārvaldības iestādes, un tie nav atkarīgi no piedāvājuma un pieprasījuma svārstībām. Tās jo īpaši min Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2015. gada 19. novembra spriedumu (16), kurā tiek atzīts, ka ostu nodevas ir “tīra kompensācija”, ko maksā trešās personas par ostu pārvaldības iestāžu iesaistīšanos. Tās sniedz atsauci arī uz 1999. gada 2. marta dekrētu par Flandrijas ostām attiecībā uz jūras ostu politiku un pārvaldību (17) (turpmāk tekstā “1999. gada 2. marta dekrēts par Flandrijas ostām”), kurā paredzēts, ka ostas nodevas ir jānosaka “kā pamatota daļa” attiecībā pret darījuma vērtību. Tās turklāt norāda, ka par zemes gabaliem, kas rada augstāku pievienoto vērtību, koncesijas maksas ir proporcionāli zemākas, tās ir balstītas uz objektīviem rādītājiem (kas saistīti ar attiecīgajiem zemes gabaliem) un atspoguļo sniegtā pakalpojuma radīto patieso vērtību. Tāpat Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka tas, ka par infrastruktūru izmantošanu tiek maksātas maksas, obligāti nav norāde uz ostu darbības saimniecisko raksturu, jo fakts, ka šīs maksas nesedz ieguldītā kapitāla atjaunošanu, ir norāde uz to, ka ostu darbībai ir vispārējas nozīmes pakalpojuma raksturs.

16

17

| (19) | Kā tās uzskata, šajās ostās notiekošo galveno saimniecisko darbību veic koncesionāri, kas nodrošina preču kraušanu (iekraušanu un izkraušanu), bet ostu pārvaldības iestādes nekādi nav saistītas ar tirdzniecības līgumiem, kuri noslēgti starp koncesionāru un kuģu īpašnieku uzņēmumiem. Tātad ostas komerciāliem nolūkiem neizmanto ostu pārvaldības iestādes, bet gan tie uzņēmumi, kuru rīcībā ir nodota infrastruktūra, kur šiem uzņēmumiem pašiem ir jābūvē kraušanas pakalpojumu sniegšanai nepieciešamās papildu struktūras (pacēlējkrāni, angāri). |
| --- | --- |

(19)

Kā tās uzskata, šajās ostās notiekošo galveno saimniecisko darbību veic koncesionāri, kas nodrošina preču kraušanu (iekraušanu un izkraušanu), bet ostu pārvaldības iestādes nekādi nav saistītas ar tirdzniecības līgumiem, kuri noslēgti starp koncesionāru un kuģu īpašnieku uzņēmumiem. Tātad ostas komerciāliem nolūkiem neizmanto ostu pārvaldības iestādes, bet gan tie uzņēmumi, kuru rīcībā ir nodota infrastruktūra, kur šiem uzņēmumiem pašiem ir jābūvē kraušanas pakalpojumu sniegšanai nepieciešamās papildu struktūras (pacēlējkrāni, angāri).

| (20) | Tās piebilst, ka ostu pārvaldības iestādēm arvien biežāk ir jāfinansē tādas ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kas ietilpst reģionu kompetencē, vai pat ar ostu izmantošanu nesaistītas darbības (18). Tās min vairākus Komisijas lēmumus un Tiesas spriedumus, kuros, kā tās uzskata, noteikts, ka ne visiem iespējamiem lietotājiem pieejamas infrastruktūras nodrošināšana, pamatojoties uz godīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem, nedz publisko tiesību subjektu zemes pārvaldība un izmantošana, lai attīstītu rūpniecisku un komerciālu darbību privātajā sektorā, nav uzskatāma par saimniecisku darbību. |
| --- | --- |

(20)

Tās piebilst, ka ostu pārvaldības iestādēm arvien biežāk ir jāfinansē tādas ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kas ietilpst reģionu kompetencē, vai pat ar ostu izmantošanu nesaistītas darbības (18). Tās min vairākus Komisijas lēmumus un Tiesas spriedumus, kuros, kā tās uzskata, noteikts, ka ne visiem iespējamiem lietotājiem pieejamas infrastruktūras nodrošināšana, pamatojoties uz godīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem, nedz publisko tiesību subjektu zemes pārvaldība un izmantošana, lai attīstītu rūpniecisku un komerciālu darbību privātajā sektorā, nav uzskatāma par saimniecisku darbību.

18

| (21) | Visbeidzot, tās uzskata, ka tāda ostu saimnieciskā darbība kā pacelšanas (pacēlējkrānu pakalpojumi) un vilkšanas pakalpojumi ir vienīgi papildu darbība. |
| --- | --- |

(21)

Visbeidzot, tās uzskata, ka tāda ostu saimnieciskā darbība kā pacelšanas (pacēlējkrānu pakalpojumi) un vilkšanas pakalpojumi ir vienīgi papildu darbība.

4.2.   AR VALSTS LĪDZEKĻIEM NODROŠINĀTĀS EKONOMISKĀS PRIEKŠROCĪBAS

AR VALSTS LĪDZEKĻIEM NODROŠINĀTĀS EKONOMISKĀS PRIEKŠROCĪBAS

| (22) | Flandrijas Ostu komisija uzskata, ka tiktāl, ciktāl ostu pārvaldības iestādēm ir arvien vairāk jāfinansē ar saimniecisko darbību nesaistītu infrastruktūru, kas ir reģionu kompetencē, atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav atvieglojums. |
| --- | --- |

(22)

Flandrijas Ostu komisija uzskata, ka tiktāl, ciktāl ostu pārvaldības iestādēm ir arvien vairāk jāfinansē ar saimniecisko darbību nesaistītu infrastruktūru, kas ir reģionu kompetencē, atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav atvieglojums.

| (23) | Roterdamas osta norāda, ka Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām reālā nodokļu likme nepārsniedz 1 % no uzskaitītās peļņas. |
| --- | --- |

(23)

Roterdamas osta norāda, ka Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām reālā nodokļu likme nepārsniedz 1 % no uzskaitītās peļņas.

| (24) | Beļģijas iestādes apgalvo, ka tiktāl, ciktāl ostas maksā JPIN, nav izpildīts nosacījums, ka atvieglojums ir jāpiešķir no valsts līdzekļiem. |
| --- | --- |

(24)

Beļģijas iestādes apgalvo, ka tiktāl, ciktāl ostas maksā JPIN, nav izpildīts nosacījums, ka atvieglojums ir jāpiešķir no valsts līdzekļiem.

4.3.   SELEKTIVITĀTE

SELEKTIVITĀTE

| (25) | Lielākā daļa ieinteresēto personu un Beļģijas iestādes uzskata, ka atsauces sistēma attiecībā uz nodokļu piemērošanu juridiskām personām nav uzņēmumu ienākuma nodoklis (kā tas norādīts lēmumā par procedūras sākšanu), bet gan INK 1. pants, kurā noteiktas divas nodokļu piemērošanas sistēmas juridiskajām personām, kas ir rezidenti (UIN un JPIN), pamatojoties uz INK 2. pantā definētajiem kritērijiem (juridiskas personas veiktā darbība, kas ir vai nav “apsaimniekošana” vai “darbības peļņas gūšanas nolūkā”). Tās piebilst, ka ar INK 180. pantu, kurā paredzēts, ka ostām nav jāmaksā UIN, ir tikai precizēts un piemērots INK 1. pants. Dažas ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes arī uzskata, ka JPIN ir atsauces sistēma ostām, kas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, jo INK 180. panta 2. punkts nav atkāpe no vispārējiem noteikumiem par juridisku personu aplikšanu ar nodokli, bet ar to vienīgi tiek piemēroti šie vispārējie noteikumi. Tādējādi tās uzskata, ka pat tad, ja 180. panta 2. punkts tiktu svītrots, ostām katrā ziņā nebūtu jāmaksā UIN, bet to administrācijai būtu individuāli jāizvērtē sava situācija, ņemot vērā INK 1. un 2. pantā iekļautos vispārējos kritērijus, un ka ostām, kas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, nebūtu jāmaksā UIN. |
| --- | --- |

(25)

Lielākā daļa ieinteresēto personu un Beļģijas iestādes uzskata, ka atsauces sistēma attiecībā uz nodokļu piemērošanu juridiskām personām nav uzņēmumu ienākuma nodoklis (kā tas norādīts lēmumā par procedūras sākšanu), bet gan INK 1. pants, kurā noteiktas divas nodokļu piemērošanas sistēmas juridiskajām personām, kas ir rezidenti (UIN un JPIN), pamatojoties uz INK 2. pantā definētajiem kritērijiem (juridiskas personas veiktā darbība, kas ir vai nav “apsaimniekošana” vai “darbības peļņas gūšanas nolūkā”). Tās piebilst, ka ar INK 180. pantu, kurā paredzēts, ka ostām nav jāmaksā UIN, ir tikai precizēts un piemērots INK 1. pants. Dažas ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes arī uzskata, ka JPIN ir atsauces sistēma ostām, kas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, jo INK 180. panta 2. punkts nav atkāpe no vispārējiem noteikumiem par juridisku personu aplikšanu ar nodokli, bet ar to vienīgi tiek piemēroti šie vispārējie noteikumi. Tādējādi tās uzskata, ka pat tad, ja 180. panta 2. punkts tiktu svītrots, ostām katrā ziņā nebūtu jāmaksā UIN, bet to administrācijai būtu individuāli jāizvērtē sava situācija, ņemot vērā INK 1. un 2. pantā iekļautos vispārējos kritērijus, un ka ostām, kas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, nebūtu jāmaksā UIN.

| (26) | Valonijas reģions un Valonijas ostas piebilda, ka šis duālisms (tas, ka pastāv divas ienākumu nodokļa sistēmas – UIN un JPIN) ir būtiski svarīgs un raksturīgs ienākumu nodokļa sistēmas elements, kas izriet no Beļģijas Konstitūcijas. Turklāt Beļģijas Konstitūcijā neesot noteikts, ka likumdevējam būtu jāpiemēro nodoklis noteiktām darbībām, un attiecībā uz tādām struktūrām, kas pēc būtības ir valsts pārvaldes struktūras (valsts, kopienas, reģioni, provinces un pašvaldības), uz sabiedrisko vai privāto īpašumu, kurš nodots sabiedrisko pakalpojumu sniedzējam, saskaņā ar vispārējo tiesību principu tiekot attiecināts atbrīvojums no nodokļiem. Beļģijas iestādes arī norāda, ka saskaņā ar valsts tiesu judikatūru sabiedriskajiem pakalpojumiem, funkcijām un īpašumam netiek piemērots nodoklis, ja vien tiesību aktos tas nav skaidri norādīts. |
| --- | --- |

(26)

Valonijas reģions un Valonijas ostas piebilda, ka šis duālisms (tas, ka pastāv divas ienākumu nodokļa sistēmas – UIN un JPIN) ir būtiski svarīgs un raksturīgs ienākumu nodokļa sistēmas elements, kas izriet no Beļģijas Konstitūcijas. Turklāt Beļģijas Konstitūcijā neesot noteikts, ka likumdevējam būtu jāpiemēro nodoklis noteiktām darbībām, un attiecībā uz tādām struktūrām, kas pēc būtības ir valsts pārvaldes struktūras (valsts, kopienas, reģioni, provinces un pašvaldības), uz sabiedrisko vai privāto īpašumu, kurš nodots sabiedrisko pakalpojumu sniedzējam, saskaņā ar vispārējo tiesību principu tiekot attiecināts atbrīvojums no nodokļiem. Beļģijas iestādes arī norāda, ka saskaņā ar valsts tiesu judikatūru sabiedriskajiem pakalpojumiem, funkcijām un īpašumam netiek piemērots nodoklis, ja vien tiesību aktos tas nav skaidri norādīts.

| (27) | Kā uzskata Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes un Beļģijas iestādes, tiem subjektiem, kuri tāpat kā ostas savu peļņu nesadala, bet to atkārtoti iegulda, vai kuru mērķis pārsniedz savas intereses, ir jāmaksā JPIN, kas atbilst sistēmas būtībai. |
| --- | --- |

(27)

Kā uzskata Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes un Beļģijas iestādes, tiem subjektiem, kuri tāpat kā ostas savu peļņu nesadala, bet to atkārtoti iegulda, vai kuru mērķis pārsniedz savas intereses, ir jāmaksā JPIN, kas atbilst sistēmas būtībai.

| (28) | Tās arī apgalvo, ka ir atšķirīgā situācijā nekā citi uzņēmumi, kam jāmaksā UIN. Lai gan tām ir zināma neatkarība un, neraugoties uz saimnieciskās darbības iespējamu eksistenci, ostas pārvaldības iestādes pieder pie valsts pārvaldes struktūrām un nodrošina vispārējas nozīmes funkciju izpildi bez mērķa gūt peļņu, kā izriet no to statūtiem. Tās neizmanto rūpnieciskas un komerciālas metodes, un to rīcība nav atkarīga no ieguldījumu atdeves īstermiņā. Koncesijas maksas un ostas nodevas ne vienmēr nosedz ostu izmaksas. Tās nodrošina sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, kuru neto izmaksas, piemērojot INK 49. pantu, nebūtu atskaitāmas no uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzes, kas UIN piemērošanas gadījumā radītu diskrimināciju salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem un samazinātu ostu ieguldījumu veikšanas iespējas. |
| --- | --- |

(28)

Tās arī apgalvo, ka ir atšķirīgā situācijā nekā citi uzņēmumi, kam jāmaksā UIN. Lai gan tām ir zināma neatkarība un, neraugoties uz saimnieciskās darbības iespējamu eksistenci, ostas pārvaldības iestādes pieder pie valsts pārvaldes struktūrām un nodrošina vispārējas nozīmes funkciju izpildi bez mērķa gūt peļņu, kā izriet no to statūtiem. Tās neizmanto rūpnieciskas un komerciālas metodes, un to rīcība nav atkarīga no ieguldījumu atdeves īstermiņā. Koncesijas maksas un ostas nodevas ne vienmēr nosedz ostu izmaksas. Tās nodrošina sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, kuru neto izmaksas, piemērojot INK 49. pantu, nebūtu atskaitāmas no uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzes, kas UIN piemērošanas gadījumā radītu diskrimināciju salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem un samazinātu ostu ieguldījumu veikšanas iespējas.

| (29) | Beļģijas iestādes norāda, ka 2016. gada 1. decembra spriedumā (19) Beļģijas Konstitucionālā tiesa ir apstiprinājusi likumdevēja izvēli atbrīvot ostas no UIN. |
| --- | --- |

(29)

Beļģijas iestādes norāda, ka 2016. gada 1. decembra spriedumā (19) Beļģijas Konstitucionālā tiesa ir apstiprinājusi likumdevēja izvēli atbrīvot ostas no UIN.

19

4.4.   KONKURENCES IZKROPĻOJUMS UN IETEKME UZ TIRDZNIECĪBU

KONKURENCES IZKROPĻOJUMS UN IETEKME UZ TIRDZNIECĪBU

| (30) | Flandrijas Ostu komisija norāda, ka citās dalībvalstīs, jo īpaši Nīderlandē, tādas pašas ostu veiktās darbības finansē valsts iestādes, bet konkurences nosacījumi netiek izkropļoti. |
| --- | --- |

(30)

Flandrijas Ostu komisija norāda, ka citās dalībvalstīs, jo īpaši Nīderlandē, tādas pašas ostu veiktās darbības finansē valsts iestādes, bet konkurences nosacījumi netiek izkropļoti.

| (31) | Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes, atsaucoties uz Komisijas Paziņojuma par “valsts atbalsta” jēdzienu (20) (turpmāk tekstā “2016. gada 19. jūlija paziņojums”) 188. punktu, norāda, ka katrai ostai ir likumīgas monopoltiesības uz tās ostas teritoriju, šis monopols izslēdz vienlaicīgi “konkurenci tirgū, bet arī par šo tirgu”. Līdz ar to tās secina, ka pasākums nerada konkurences izkropļojumu. Tās arī piemin Nīderlandes konkurences iestādes atzinumu (21), saskaņā ar kuru Roterdamas osta nekonkurē ar citu ostu operatoriem, jo ostas nodevas sedz tikai nelielu daļu no kuģu īpašnieku transporta izmaksām, tādējādi šo tarifu paaugstināšana vai pazemināšana neietekmētu satiksmi ostā. |
| --- | --- |

(31)

Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes, atsaucoties uz Komisijas Paziņojuma par “valsts atbalsta” jēdzienu (20) (turpmāk tekstā “2016. gada 19. jūlija paziņojums”) 188. punktu, norāda, ka katrai ostai ir likumīgas monopoltiesības uz tās ostas teritoriju, šis monopols izslēdz vienlaicīgi “konkurenci tirgū, bet arī par šo tirgu”. Līdz ar to tās secina, ka pasākums nerada konkurences izkropļojumu. Tās arī piemin Nīderlandes konkurences iestādes atzinumu (21), saskaņā ar kuru Roterdamas osta nekonkurē ar citu ostu operatoriem, jo ostas nodevas sedz tikai nelielu daļu no kuģu īpašnieku transporta izmaksām, tādējādi šo tarifu paaugstināšana vai pazemināšana neietekmētu satiksmi ostā.

20

21

| (32) | Tās norāda, ka saskaņā ar 2016. gada 19. jūlija paziņojumu tīkla infrastruktūrā tīkla dažādie elementi papildina viens otru, nevis savstarpēji konkurē (211. punkts un 311. zemsvītras piezīme), kā rezultātā konkurences izkropļojumu iespēja ir izslēgta. Tās atzīmē, ka šajā paziņojumā Komisija attiecina šo principu uz dzelzceļa infrastruktūras izbūvi (219. punkts) un uz autoceļu infrastruktūras, tostarp maksas autoceļu, izbūvi (220. punkts), taču tās uzskata, ka šis princips attiecas arī uz ostām. |
| --- | --- |

(32)

Tās norāda, ka saskaņā ar 2016. gada 19. jūlija paziņojumu tīkla infrastruktūrā tīkla dažādie elementi papildina viens otru, nevis savstarpēji konkurē (211. punkts un 311. zemsvītras piezīme), kā rezultātā konkurences izkropļojumu iespēja ir izslēgta. Tās atzīmē, ka šajā paziņojumā Komisija attiecina šo principu uz dzelzceļa infrastruktūras izbūvi (219. punkts) un uz autoceļu infrastruktūras, tostarp maksas autoceļu, izbūvi (220. punkts), taču tās uzskata, ka šis princips attiecas arī uz ostām.

| (33) | Valonijas reģions un Valonijas ostas īpaši atzīmē, ka tās iekšzemes ostas, kas ir atbrīvotas no UIN, nekonkurē ar citām privātajām iekšzemes ostām, kuras nodrošina tādu pašu publiskas pieejamības infrastruktūru. Federālās iestādes piebilst, ka maza izmēra iekšzemes ostas papildina citas ostas un konkurē tikai ar autotransportu. |
| --- | --- |

(33)

Valonijas reģions un Valonijas ostas īpaši atzīmē, ka tās iekšzemes ostas, kas ir atbrīvotas no UIN, nekonkurē ar citām privātajām iekšzemes ostām, kuras nodrošina tādu pašu publiskas pieejamības infrastruktūru. Federālās iestādes piebilst, ka maza izmēra iekšzemes ostas papildina citas ostas un konkurē tikai ar autotransportu.

| (34) | Roterdamas osta norāda, ka Nīderlandes valsts ostas konkurē jo īpaši ar Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām. |
| --- | --- |

(34)

Roterdamas osta norāda, ka Nīderlandes valsts ostas konkurē jo īpaši ar Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām.

4.5.   SADERĪBA

SADERĪBA

| (35) | Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka LESD 106. panta 2. punkts ir atbilstīgs pamats pasākuma saderībai: ostām ir skaidras likumīgas pilnvaras, un nevar apstrīdēt to, ka ostas atbilst visiem šajā pantā ietvertajiem nosacījumiem. Tās uzsver, ka saderība saskaņā ar LESD 93. pantu, kas šajos piemērošanas apstākļos neizslēdz ietekmes trūkumu uz tirdzniecību, ir jāvērtē plašā nozīmē. |
| --- | --- |

(35)

Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka LESD 106. panta 2. punkts ir atbilstīgs pamats pasākuma saderībai: ostām ir skaidras likumīgas pilnvaras, un nevar apstrīdēt to, ka ostas atbilst visiem šajā pantā ietvertajiem nosacījumiem. Tās uzsver, ka saderība saskaņā ar LESD 93. pantu, kas šajos piemērošanas apstākļos neizslēdz ietekmes trūkumu uz tirdzniecību, ir jāvērtē plašā nozīmē.

| (36) | Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes uzskata, ka Komisija ar nepietiekamu pamatojumu ir atbildējusi uz argumentiem, kas sniegti attiecībā uz pasākuma saderību. Tās piebilst, ka LESD 93. pantu varētu izmantot kā pamatu pasākuma saderības novērtēšanai, jo ostas ir spiestas finansēt infrastruktūras, kas veicina Eiropas transporta tīklus. |
| --- | --- |

(36)

Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes uzskata, ka Komisija ar nepietiekamu pamatojumu ir atbildējusi uz argumentiem, kas sniegti attiecībā uz pasākuma saderību. Tās piebilst, ka LESD 93. pantu varētu izmantot kā pamatu pasākuma saderības novērtēšanai, jo ostas ir spiestas finansēt infrastruktūras, kas veicina Eiropas transporta tīklus.

4.6.   NEPIECIEŠAMĪBA PĒC PĀREJAS PERIODA

NEPIECIEŠAMĪBA PĒC PĀREJAS PERIODA

| (37) | Beļģijas iestādes lūdz Komisiju noteikt pārejas periodu saistībā ar UIN piemērošanu ostām. Tās uzsver, ka 2016. gada 8. jūlija lēmumā par procedūras sākšanu paredzētais termiņš (ostām jāsāk maksāt uzņēmumu ienākuma nodoklis no 2017. gada 1. janvāra) ir pārāk īss, jo īpaši salīdzinājumā ar Nīderlandei doto termiņu lietas SA.25338 kontekstā. Tās uzsver, ka INK 180. panta 2. punkta svītrošana paredz likumdošanas procedūru, kas ilgst “parasti vismaz no trim līdz sešiem mēnešiem”. Tām ir jāveic daudz sarežģītāki grozījumi tiesību aktos nekā vienkārši INK 180. panta 2. punkta svītrošana, jo i) šī svītrošana neradītu ostu neizbēgamu piesaisti UIN maksāšanai, ii) izstrādājot jaunu nodokļu režīmu ostām, ir jāņem vērā konstitucionālais vienlīdzības princips un iii) juridiskas personas pāreja no JPIN maksātāja uz UIN maksātāju Beļģijas nodokļu tiesībās nav skaidri reglamentēta. Tās piebilst, ka par pastāvošu uzskatītās atbalsta shēmas izbeigšanas gadījumā Komisijai ir jāņem vērā dalībvalsts likumīgās intereses attiecībā uz to, ka atbalsta saņēmējiem būtu jānodrošina tiesiskā noteiktība. |
| --- | --- |

(37)

Beļģijas iestādes lūdz Komisiju noteikt pārejas periodu saistībā ar UIN piemērošanu ostām. Tās uzsver, ka 2016. gada 8. jūlija lēmumā par procedūras sākšanu paredzētais termiņš (ostām jāsāk maksāt uzņēmumu ienākuma nodoklis no 2017. gada 1. janvāra) ir pārāk īss, jo īpaši salīdzinājumā ar Nīderlandei doto termiņu lietas SA.25338 kontekstā. Tās uzsver, ka INK 180. panta 2. punkta svītrošana paredz likumdošanas procedūru, kas ilgst “parasti vismaz no trim līdz sešiem mēnešiem”. Tām ir jāveic daudz sarežģītāki grozījumi tiesību aktos nekā vienkārši INK 180. panta 2. punkta svītrošana, jo i) šī svītrošana neradītu ostu neizbēgamu piesaisti UIN maksāšanai, ii) izstrādājot jaunu nodokļu režīmu ostām, ir jāņem vērā konstitucionālais vienlīdzības princips un iii) juridiskas personas pāreja no JPIN maksātāja uz UIN maksātāju Beļģijas nodokļu tiesībās nav skaidri reglamentēta. Tās piebilst, ka par pastāvošu uzskatītās atbalsta shēmas izbeigšanas gadījumā Komisijai ir jāņem vērā dalībvalsts likumīgās intereses attiecībā uz to, ka atbalsta saņēmējiem būtu jānodrošina tiesiskā noteiktība.

| (38) | Roterdamas osta lūdz Komisiju atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām līdz brīdim, kad tiks veikta nozares pārstāvju aptauja, un nodokli vienlaicīgi piemērot visām Ziemeļjūras koridora jūras ostām vai vismaz steidzami un vienlaicīgi piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli Beļģijas un Francijas ostām. |
| --- | --- |

(38)

Roterdamas osta lūdz Komisiju atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām līdz brīdim, kad tiks veikta nozares pārstāvju aptauja, un nodokli vienlaicīgi piemērot visām Ziemeļjūras koridora jūras ostām vai vismaz steidzami un vienlaicīgi piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli Beļģijas un Francijas ostām.

5.   PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

5.1.   VALSTS ATBALSTA ESĪBA LESD 107. PANTA 1. PUNKTA NOZĪMĒ

VALSTS ATBALSTA ESĪBA LESD 107. PANTA 1. PUNKTA NOZĪMĒ

| (39) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(39)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

5.1.1.   UZŅĒMUMI/SAIMNIECISKĀ DARBĪBA

5.1.1.1.   
  Vispārīgi jautājumi

Vispārīgi jautājumi

| (40) | Tiesa ir norādījusi, ka “jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība” (22). Tāpat arī “jēdziens “uzņēmums” attiecas uz ikvienu subjektu, kas veic saimniecisko darbību, neatkarīgi no tā juridiskā statusa un tā finansēšanas veida” (23). |
| --- | --- |

(40)

Tiesa ir norādījusi, ka “jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība” (22). Tāpat arī “jēdziens “uzņēmums” attiecas uz ikvienu subjektu, kas veic saimniecisko darbību, neatkarīgi no tā juridiskā statusa un tā finansēšanas veida” (23).

22

23

| (41) | Turklāt saskaņā ar judikatūru attiecībā uz infrastruktūru izmantošanas ekonomisko raksturu (24) Komisija virknē lēmumu ir norādījusi, ka ostu infrastruktūras komerciāla izmantošana un būvniecība ir saimnieciska darbība (25). Piemēram, ostas termināla, kas pret maksu, nodots lietotāja rīcībā, komerciāla izmantošana ir saimnieciska darbība (26). Tāpat Tiesa jau ir netieši, bet skaidri atzinusi konkrētu ostas darbību, proti “preču vai jebkādu materiālu iekraušanas, izkraušanas, pārkraušanas, uzglabāšanas un pārvietošanas vispār” (27), saimniecisku raksturu. Komisija attiecina šos noteikumus ne tikai uz jūras ostām, bet arī uz iekšzemes ostām (28). |
| --- | --- |

(41)

Turklāt saskaņā ar judikatūru attiecībā uz infrastruktūru izmantošanas ekonomisko raksturu (24) Komisija virknē lēmumu ir norādījusi, ka ostu infrastruktūras komerciāla izmantošana un būvniecība ir saimnieciska darbība (25). Piemēram, ostas termināla, kas pret maksu, nodots lietotāja rīcībā, komerciāla izmantošana ir saimnieciska darbība (26). Tāpat Tiesa jau ir netieši, bet skaidri atzinusi konkrētu ostas darbību, proti “preču vai jebkādu materiālu iekraušanas, izkraušanas, pārkraušanas, uzglabāšanas un pārvietošanas vispār” (27), saimniecisku raksturu. Komisija attiecina šos noteikumus ne tikai uz jūras ostām, bet arī uz iekšzemes ostām (28).

24

25

26

preču vai jebkādu materiālu iekraušanas, izkraušanas, pārkraušanas, uzglabāšanas un pārvietošanas vispār

27

28

| (42) | Šajā sakarā un pretēji tam, kā uzskata Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas, Komisija uzskata, ka Tiesas judikatūra attiecībā uz lidostām ir jāattiecina arī uz ostām, kurās vienkārši ir cita veida infrastruktūra. Dažu ieinteresēto personu norādītās atšķirības starp ostām un lidostām – proti, juridiskās struktūras atšķirības vai fakts, ka ostas ir publisko tiesību subjekti, kas necenšas gūt peļņu, – nav svarīgas, ņemot vērā vispārīgo kritēriju attiecībā uz preces vai pakalpojuma piedāvāšanu tirgū, kas ir Tiesas judikatūras pamatā. Tāpat Komisija konstatē, ka Tiesa sprieduma lietā Aéroports de Paris 90. punktā atgādina, ka “Vispārējā tiesa ir pareizi konstatējusi, ka attiecīgās komerciālās maksas veidoja atlīdzība par lidostu iekārtu pārvaldības pakalpojumiem”; tādējādi nav pareizi apgalvot, ka šajā gadījumā runa nav par infrastruktūras pārvaldības pakalpojumu sniegšanu, kā to norāda Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas. |
| --- | --- |

(42)

Šajā sakarā un pretēji tam, kā uzskata Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas, Komisija uzskata, ka Tiesas judikatūra attiecībā uz lidostām ir jāattiecina arī uz ostām, kurās vienkārši ir cita veida infrastruktūra. Dažu ieinteresēto personu norādītās atšķirības starp ostām un lidostām – proti, juridiskās struktūras atšķirības vai fakts, ka ostas ir publisko tiesību subjekti, kas necenšas gūt peļņu, – nav svarīgas, ņemot vērā vispārīgo kritēriju attiecībā uz preces vai pakalpojuma piedāvāšanu tirgū, kas ir Tiesas judikatūras pamatā. Tāpat Komisija konstatē, ka Tiesa sprieduma lietā Aéroports de Paris 90. punktā atgādina, ka “Vispārējā tiesa ir pareizi konstatējusi, ka attiecīgās komerciālās maksas veidoja atlīdzība par lidostu iekārtu pārvaldības pakalpojumiem”; tādējādi nav pareizi apgalvot, ka šajā gadījumā runa nav par infrastruktūras pārvaldības pakalpojumu sniegšanu, kā to norāda Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas.

Aéroports de Paris

| (43) | Lai noteiktu, vai Beļģijas ostas ir uzņēmumi, nav jāizvērtē katras to veiktās darbības saimnieciskais vai ar saimniecisko darbību nesaistītais raksturs. Pietiek noteikt, ka subjekti, uz kuriem attiecas minētais pasākums, faktiski veic vienu vai vairākas saimnieciskas darbības, kuru veikšanas dēļ tās tiek uzskatītas par “uzņēmumu”. Šajā sakarā fakts, ka subjekts veic vienu vai vairākas valsts pienākumos esošas vai ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kopumā neļauj tam atņemt “uzņēmuma” apzīmējumu. |
| --- | --- |

(43)

Lai noteiktu, vai Beļģijas ostas ir uzņēmumi, nav jāizvērtē katras to veiktās darbības saimnieciskais vai ar saimniecisko darbību nesaistītais raksturs. Pietiek noteikt, ka subjekti, uz kuriem attiecas minētais pasākums, faktiski veic vienu vai vairākas saimnieciskas darbības, kuru veikšanas dēļ tās tiek uzskatītas par “uzņēmumu”. Šajā sakarā fakts, ka subjekts veic vienu vai vairākas valsts pienākumos esošas vai ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kopumā neļauj tam atņemt “uzņēmuma” apzīmējumu.

| (44) | Beļģijas ostas var īstenot vairāku veidu saimniecisko darbību, kas atbilst dažādu pakalpojumu sniegšanai dažādos tirgos. Pirmkārt, ostas sniedz vispārēju pakalpojumu saviem izmantotājiem (galvenokārt kuģu īpašniekiem, plašākā nozīmē – ikvienam kuģa operatoram), nodrošinot kuģiem piekļuvi ostas infrastruktūrai apmaiņā pret atlīdzību, ko parasti sauc par “ostas nodevu” (29). Otrkārt, dažas ostas kuģiem sniedz īpašus pakalpojumus, piemēram, loča, pacēlāju, preču uzglabāšanas, pietauvošanas pakalpojumus, arī apmaiņā pret atlīdzību (30). Treškārt, ostas pret atlīdzību nodod noteiktu infrastruktūru vai noteiktas teritorijas uzņēmumu rīcībā, kas tās izmanto savām vajadzībām vai lai sniegtu kuģiem noteiktus īpašos pakalpojumus, kuri minēti iepriekš. |
| --- | --- |

(44)

Beļģijas ostas var īstenot vairāku veidu saimniecisko darbību, kas atbilst dažādu pakalpojumu sniegšanai dažādos tirgos. Pirmkārt, ostas sniedz vispārēju pakalpojumu saviem izmantotājiem (galvenokārt kuģu īpašniekiem, plašākā nozīmē – ikvienam kuģa operatoram), nodrošinot kuģiem piekļuvi ostas infrastruktūrai apmaiņā pret atlīdzību, ko parasti sauc par “ostas nodevu” (29). Otrkārt, dažas ostas kuģiem sniedz īpašus pakalpojumus, piemēram, loča, pacēlāju, preču uzglabāšanas, pietauvošanas pakalpojumus, arī apmaiņā pret atlīdzību (30). Treškārt, ostas pret atlīdzību nodod noteiktu infrastruktūru vai noteiktas teritorijas uzņēmumu rīcībā, kas tās izmanto savām vajadzībām vai lai sniegtu kuģiem noteiktus īpašos pakalpojumus, kuri minēti iepriekš.

vispārēju

29

īpašus

30

īpašos

| (45) | Fakts, ka trešo personu uzņēmumi izmanto noteiktu ostu teritoriju un infrastruktūru, lai sniegtu pakalpojumus kuģu īpašniekiem vai kuģiem, neizslēdz to, ka ostu pārvaldības iestāžu veiktās pārvaldības darbības, kas sastāv no minēto teritoriju un infrastruktūru iznomāšanas šiem trešo personu uzņēmumiem, arī ir saimnieciska rakstura darbības. |
| --- | --- |

(45)

Fakts, ka trešo personu uzņēmumi izmanto noteiktu ostu teritoriju un infrastruktūru, lai sniegtu pakalpojumus kuģu īpašniekiem vai kuģiem, neizslēdz to, ka ostu pārvaldības iestāžu veiktās pārvaldības darbības, kas sastāv no minēto teritoriju un infrastruktūru iznomāšanas šiem trešo personu uzņēmumiem, arī ir saimnieciska rakstura darbības.

| (46) | Komisija arī atzīmē, ka pašos Beļģijas valsts tiesību aktos ir ietvertas norādes attiecībā uz ostu veikto darbību rūpniecisko un/vai komerciālo raksturu (31). Proti, INK oficiālajā komentārā patiešām ir teikts, ka ostas izmanto “jebkādu rūpniecisku, tirdzniecības vai lauksaimniecības uzņēmumu” (32) vai ka pat bez nolūka gūt peļņu tās veic “pastāvīgu profesionālu darbību, kas [...] pietiekami bieži atkārtojas, lai to varētu saukt par “nodarbošanos”, rūpnieciska, komerciāla vai lauksaimnieciska rakstura darbības [un] izmanto rūpnieciskas vai komerciālas metodes” (33) (34). |
| --- | --- |

(46)

Komisija arī atzīmē, ka pašos Beļģijas valsts tiesību aktos ir ietvertas norādes attiecībā uz ostu veikto darbību rūpniecisko un/vai komerciālo raksturu (31). Proti, INK oficiālajā komentārā patiešām ir teikts, ka ostas izmanto “jebkādu rūpniecisku, tirdzniecības vai lauksaimniecības uzņēmumu” (32) vai ka pat bez nolūka gūt peļņu tās veic “pastāvīgu profesionālu darbību, kas [...] pietiekami bieži atkārtojas, lai to varētu saukt par “nodarbošanos”, rūpnieciska, komerciāla vai lauksaimnieciska rakstura darbības [un] izmanto rūpnieciskas vai komerciālas metodes” (33) (34).

31

32

33

34

| (47) | Starp citu, Komisija neapstrīd to, ka dažām ostu veiktajām darbībām, proti, dažiem ostu pārvalžu sniegtajiem pakalpojumiem, piemēram, jūras satiksmes kontrolei un drošības nodrošināšanai (35) vai piesārņojuma uzraudzībai (36), varētu būt ar saimniecisko darbību nesaistīts raksturs. Šajā gadījumā tās darbības, kuras Komisija uzskata par saimnieciska rakstura darbībām, tomēr ir atšķirīgas no šīm (citām) iepriekšējā teikumā minētajām darbībām. |
| --- | --- |

(47)

Starp citu, Komisija neapstrīd to, ka dažām ostu veiktajām darbībām, proti, dažiem ostu pārvalžu sniegtajiem pakalpojumiem, piemēram, jūras satiksmes kontrolei un drošības nodrošināšanai (35) vai piesārņojuma uzraudzībai (36), varētu būt ar saimniecisko darbību nesaistīts raksturs. Šajā gadījumā tās darbības, kuras Komisija uzskata par saimnieciska rakstura darbībām, tomēr ir atšķirīgas no šīm (citām) iepriekšējā teikumā minētajām darbībām.

35

36

| (48) | Komisija arī norāda, ka, ja valsts iestādēm ir “liela rīcības brīvība [...], lai sniegtu, liktu sniegt un organizētu vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumus tādējādi, lai pēc iespējas atbilstu lietotāju vajadzībām” (37), tas neizslēdz to, ka šīm darbībām var būt saimnieciskas darbības raksturs. Tomēr iedibinātajā judikatūrā pats jēdziens “saimnieciska darbība” izriet no faktiskiem elementiem, proti, attiecīgo pakalpojumu tirgus pastāvēšanas (38), un nav atkarīgs no valstu izvēlēm vai vērtējuma. Tātad Komisijai ir pamats kvalificēt noteiktas ostu darbības kā saimnieciska rakstura darbības, pat ja valsts iestādes uzskata, ka šīs darbības ir vispārējas intereses pakalpojumi, kam nav saimnieciska rakstura. |
| --- | --- |

(48)

Komisija arī norāda, ka, ja valsts iestādēm ir “liela rīcības brīvība [...], lai sniegtu, liktu sniegt un organizētu vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumus tādējādi, lai pēc iespējas atbilstu lietotāju vajadzībām” (37), tas neizslēdz to, ka šīm darbībām var būt saimnieciskas darbības raksturs. Tomēr iedibinātajā judikatūrā pats jēdziens “saimnieciska darbība” izriet no faktiskiem elementiem, proti, attiecīgo pakalpojumu tirgus pastāvēšanas (38), un nav atkarīgs no valstu izvēlēm vai vērtējuma. Tātad Komisijai ir pamats kvalificēt noteiktas ostu darbības kā saimnieciska rakstura darbības, pat ja valsts iestādes uzskata, ka šīs darbības ir vispārējas intereses pakalpojumi, kam nav saimnieciska rakstura.

37

38

| (49) | Visbeidzot, turpmākie apsvērumi nespēj apšaubīt veikto darbību saimniecisko vai ar saimniecisko darbību nesaistīto raksturu.






  — | Fakts, ka ostu veiktie pienākumi ir vispārējas intereses un ka tos tām ir uzdevušas veikt vai deleģējušas valsts iestādes: patiešām, tas ir gadījums, kad visi ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi (turpmāk tekstā “VTNP”), kas tomēr ir saimnieciska darbība. Raugoties vispārīgi, “tas, ka konkrēts pakalpojums tiek sniegts, izmantojot iekšējos resursus, nekādi neietekmē konkrētās darbības saimniecisko raksturu”
   (39). Vispārēju interesi, tieši pretēji, var ņemt vērā, lai vajadzības gadījumā novērtētu tāda atbalsta saderību, ko valsts piešķīrusi uzņēmumam tā saimnieciskās darbības sekmēšanai. |
| --- | --- | --- |

(49)

Visbeidzot, turpmākie apsvērumi nespēj apšaubīt veikto darbību saimniecisko vai ar saimniecisko darbību nesaistīto raksturu.

—

Fakts, ka ostu veiktie pienākumi ir vispārējas intereses un ka tos tām ir uzdevušas veikt vai deleģējušas valsts iestādes: patiešām, tas ir gadījums, kad visi ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi (turpmāk tekstā “VTNP”), kas tomēr ir saimnieciska darbība. Raugoties vispārīgi, “tas, ka konkrēts pakalpojums tiek sniegts, izmantojot iekšējos resursus, nekādi neietekmē konkrētās darbības saimniecisko raksturu”
   (39). Vispārēju interesi, tieši pretēji, var ņemt vērā, lai vajadzības gadījumā novērtētu tāda atbalsta saderību, ko valsts piešķīrusi uzņēmumam tā saimnieciskās darbības sekmēšanai.

39

| — | Fakts, ka ostu pārvaldības iestādēm ir īpašas pilnvaras šo pienākumu pildīšanai (40): šādas īpašas pilnvaras neizslēdz to, ka ostu pārvaldības iestādes varētu veikt saimniecisku darbību, piedāvājot preces vai pakalpojumus tirgū. Vajadzības gadījumā šīs pilnvaras var būt instruments dalībai minētajā tirgū. |
| --- | --- |

—

Fakts, ka ostu pārvaldības iestādēm ir īpašas pilnvaras šo pienākumu pildīšanai (40): šādas īpašas pilnvaras neizslēdz to, ka ostu pārvaldības iestādes varētu veikt saimniecisku darbību, piedāvājot preces vai pakalpojumus tirgū. Vajadzības gadījumā šīs pilnvaras var būt instruments dalībai minētajā tirgū.

40

| — | Fakts, ka ostu pārvaldības iestādēm arvien biežāk būtu jāfinansē ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kas ietilpst reģionu kompetencē, vai pat ar ostu izmantošanu nesaistītas darbības: šāds raksturojums nemazina tādu ostu veikto darbību, kas sastāv no preču vai pakalpojumu piedāvāšanas tirgū, saimniecisko raksturu. Kompensācijas neesība vai tas, ka valsts nepietiekami kompensē izmaksas, kas saistītas ar darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura un kuras tā ir uzdevusi veikt ostām, vairāk apstiprina nekā noliedz to, ka ostas vēl bez noteiktām darbībām, kam nav saimnieciska rakstura, veic saimnieciska rakstura darbības. Nodokļu atvieglojums, ko minētās shēmas ietvaros saņem osta, ir proporcionāls šīs ostas gūtajai peļņai un nekādi nav saistīts ar (nekompensētajām) izmaksām par darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura un kuras tai, iespējams, ir uzdevusi veikt valsts. Tādēļ Komisija to nevar ņemt vērā, izvērtējot šo shēmu. |
| --- | --- |

—

Fakts, ka ostu pārvaldības iestādēm arvien biežāk būtu jāfinansē ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kas ietilpst reģionu kompetencē, vai pat ar ostu izmantošanu nesaistītas darbības: šāds raksturojums nemazina tādu ostu veikto darbību, kas sastāv no preču vai pakalpojumu piedāvāšanas tirgū, saimniecisko raksturu. Kompensācijas neesība vai tas, ka valsts nepietiekami kompensē izmaksas, kas saistītas ar darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura un kuras tā ir uzdevusi veikt ostām, vairāk apstiprina nekā noliedz to, ka ostas vēl bez noteiktām darbībām, kam nav saimnieciska rakstura, veic saimnieciska rakstura darbības. Nodokļu atvieglojums, ko minētās shēmas ietvaros saņem osta, ir proporcionāls šīs ostas gūtajai peļņai un nekādi nav saistīts ar (nekompensētajām) izmaksām par darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura un kuras tai, iespējams, ir uzdevusi veikt valsts. Tādēļ Komisija to nevar ņemt vērā, izvērtējot šo shēmu.

| — | Fakts, ja pieņem, ka tas ir konstatēts (41), ka ostām varētu nebūt mērķa gūt peļņu un sistemātiski atkārtoti ieguldīt savu peļņu: patiešām, no iedibinātās judikatūras izriet, ka tas, ka pakalpojumu sniedzēja vadības struktūrai nav mērķa gūt peļņu, nenozīmē, ka šis pakalpojums nav saimnieciska rakstura (42). Tāpat peļņas sistemātiska atkārtota ieguldīšana darbībā nav noteicošais faktors, lai atšķirtu saimniecisko darbību no darbības, kam nav saimnieciska rakstura. Starp citu jebkurš uzņēmums var izvēlēties sadalīt vai atkārtoti ieguldīt visu vai daļu no savas gūtās peļņas. |
| --- | --- |

—

Fakts, ja pieņem, ka tas ir konstatēts (41), ka ostām varētu nebūt mērķa gūt peļņu un sistemātiski atkārtoti ieguldīt savu peļņu: patiešām, no iedibinātās judikatūras izriet, ka tas, ka pakalpojumu sniedzēja vadības struktūrai nav mērķa gūt peļņu, nenozīmē, ka šis pakalpojums nav saimnieciska rakstura (42). Tāpat peļņas sistemātiska atkārtota ieguldīšana darbībā nav noteicošais faktors, lai atšķirtu saimniecisko darbību no darbības, kam nav saimnieciska rakstura. Starp citu jebkurš uzņēmums var izvēlēties sadalīt vai atkārtoti ieguldīt visu vai daļu no savas gūtās peļņas.

41

42

5.1.1.2.   
  Par piemērotajiem tarifiem

Par piemērotajiem tarifiem

| (50) | Tāpat attiecībā uz “uzņēmumu” kvalificēšanu nav svarīgs Beļģijas iestāžu un dažu ieinteresēto personu paustais arguments, saskaņā ar kuru ostu pārvaldības iestāžu sniegto pakalpojumu tarifi ir publiski, nediskriminējoši, tos iepriekš vienpusēji noteikušas ostu pārvaldības iestādes un tos tiešā veidā nenosaka, ņemot vērā piedāvājuma un pieprasījuma svārstības (43). |
| --- | --- |

(50)

Tāpat attiecībā uz “uzņēmumu” kvalificēšanu nav svarīgs Beļģijas iestāžu un dažu ieinteresēto personu paustais arguments, saskaņā ar kuru ostu pārvaldības iestāžu sniegto pakalpojumu tarifi ir publiski, nediskriminējoši, tos iepriekš vienpusēji noteikušas ostu pārvaldības iestādes un tos tiešā veidā nenosaka, ņemot vērā piedāvājuma un pieprasījuma svārstības (43).

43

| (51) | Vispirms Komisija atzīmē, ka ostu iekasēto tarifu īpašības (publiskums, nediskriminācija u. c.) ir līdzīgas par VTNP (44) iekasēto tarifu īpašībām, kas ir saimnieciskās darbības un uz kurām attiecas tiesību akti par valsts atbalstu. Tāpat arī cenas ir publiskas, nediskriminējošas, un attiecībā uz lielāko vairumu saimniecisko darbību pakalpojumu sniedzējs tās vienpusēji nosaka iepriekš. |
| --- | --- |

(51)

Vispirms Komisija atzīmē, ka ostu iekasēto tarifu īpašības (publiskums, nediskriminācija u. c.) ir līdzīgas par VTNP (44) iekasēto tarifu īpašībām, kas ir saimnieciskās darbības un uz kurām attiecas tiesību akti par valsts atbalstu. Tāpat arī cenas ir publiskas, nediskriminējošas, un attiecībā uz lielāko vairumu saimniecisko darbību pakalpojumu sniedzējs tās vienpusēji nosaka iepriekš.

44

| (52) | Ja ar darbību saistīto izdevumu, kurus sedz no lietotājiem iekasēti ieņēmumi, īpatsvars un, otrādi, to izdevumu īpatsvars, kurus sedz nodoklis (nodokļu maksātājs), dažreiz var kalpot kā rādītājs tam, ka pastāv tirgus un tiek veikta saimnieciskā darbība, tad cenu noteikšanas veids pats par sevi šajā ziņā nav noteicošais faktors. |
| --- | --- |

(52)

Ja ar darbību saistīto izdevumu, kurus sedz no lietotājiem iekasēti ieņēmumi, īpatsvars un, otrādi, to izdevumu īpatsvars, kurus sedz nodoklis (nodokļu maksātājs), dažreiz var kalpot kā rādītājs tam, ka pastāv tirgus un tiek veikta saimnieciskā darbība, tad cenu noteikšanas veids pats par sevi šajā ziņā nav noteicošais faktors.

| (53) | Turklāt netiek apstrīdēts, ka cenas, ko maksā ostu izmantotāji un klienti (vispārējās un īpašās ostas nodevas, koncesijas maksas), sedz vismaz lielāko daļu no ostu pārvaldības iestāžu izmaksām, ja tās sniedz savus pakalpojumus tirgū (45). |
| --- | --- |

(53)

Turklāt netiek apstrīdēts, ka cenas, ko maksā ostu izmantotāji un klienti (vispārējās un īpašās ostas nodevas, koncesijas maksas), sedz vismaz lielāko daļu no ostu pārvaldības iestāžu izmaksām, ja tās sniedz savus pakalpojumus tirgū (45).

45

| (54) | Turklāt, lai gan Valonijas reģions un Valonijas ostas norāda, ka maksas par infrastruktūras izmantošanu nesedz ieguldītā kapitāla atgūšanu, tās nesniedz nekādus faktiskus pierādījumus sava argumenta pamatojumam. |
| --- | --- |

(54)

Turklāt, lai gan Valonijas reģions un Valonijas ostas norāda, ka maksas par infrastruktūras izmantošanu nesedz ieguldītā kapitāla atgūšanu, tās nesniedz nekādus faktiskus pierādījumus sava argumenta pamatojumam.

| (55) | Šis arguments cita starpā ir sniegts kā ostu darbības vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pierādījums, kas kā tāds nav atbilstošs, lai noteiktu, vai ostu veiktajām darbībām ir vai nav saimniecisks raksturs. Komisija arī norāda, ka pēc definīcijas VTNP (kas ir saimnieciska darbība) izmaksas parasti pilnībā netiek segtas no izmantotājiem iekasētajām maksām, lai gan finansējuma iztrūkums nebūt neizslēdz to, ka tiek veikta saimnieciskā darbība LESD 107. panta nozīmē. |
| --- | --- |

(55)

Šis arguments cita starpā ir sniegts kā ostu darbības vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pierādījums, kas kā tāds nav atbilstošs, lai noteiktu, vai ostu veiktajām darbībām ir vai nav saimniecisks raksturs. Komisija arī norāda, ka pēc definīcijas VTNP (kas ir saimnieciska darbība) izmaksas parasti pilnībā netiek segtas no izmantotājiem iekasētajām maksām, lai gan finansējuma iztrūkums nebūt neizslēdz to, ka tiek veikta saimnieciskā darbība LESD 107. panta nozīmē.

| (56) | Turklāt tikai tas, ka cenas nosaka ostu pārvaldības iestādes, nenozīmē, ka netiek ņemts vērā pieprasījums. Tieši pretēji, nosakot savus tarifus, jo īpaši ostu nodevas, ostu pārvaldības iestādes ņem vērā tirgus apstākļus (piedāvājumu un pieprasījumu, jo īpaši konkurentu noteiktās cenas un ostu izmantotāju un klientu ar pieprasījumu saistīto izturēšanos) (46). Attiecībā uz koncesijas maksām Antverpenes un Zēbriges ostas norāda, ka tarifi tiek noteikti, ņemot vērā objektīvus rādītājus, kas saistīti ar attiecīgās teritorijas vai darbības raksturu un atspoguļo radīto “patieso vērtību” un “pievienoto vērtību”. Līdz ar to tarifi ir lielā mērā saistīti ar ostu sniegtā pakalpojuma raksturu un ar to uzņēmumu vai darbību raksturu, ko osta vēlas piesaistīt. Šī iemesla dēļ tarifi ir nepārprotami nozīmīgs ostu īstenotās tirdzniecības politikas instruments, lai mudinātu kuģu īpašniekus un kravu nosūtītājus izmantot ostas infrastruktūru un uzņēmumus iekārtoties ostā, lai attīstītu savu ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas darbību. |
| --- | --- |

(56)

Turklāt tikai tas, ka cenas nosaka ostu pārvaldības iestādes, nenozīmē, ka netiek ņemts vērā pieprasījums. Tieši pretēji, nosakot savus tarifus, jo īpaši ostu nodevas, ostu pārvaldības iestādes ņem vērā tirgus apstākļus (piedāvājumu un pieprasījumu, jo īpaši konkurentu noteiktās cenas un ostu izmantotāju un klientu ar pieprasījumu saistīto izturēšanos) (46). Attiecībā uz koncesijas maksām Antverpenes un Zēbriges ostas norāda, ka tarifi tiek noteikti, ņemot vērā objektīvus rādītājus, kas saistīti ar attiecīgās teritorijas vai darbības raksturu un atspoguļo radīto “patieso vērtību” un “pievienoto vērtību”. Līdz ar to tarifi ir lielā mērā saistīti ar ostu sniegtā pakalpojuma raksturu un ar to uzņēmumu vai darbību raksturu, ko osta vēlas piesaistīt. Šī iemesla dēļ tarifi ir nepārprotami nozīmīgs ostu īstenotās tirdzniecības politikas instruments, lai mudinātu kuģu īpašniekus un kravu nosūtītājus izmantot ostas infrastruktūru un uzņēmumus iekārtoties ostā, lai attīstītu savu ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas darbību.

46

| (57) | Līdz ar to kā ostu infrastruktūras, tā teritorijas nodrošināšana pret atlīdzību ir pakalpojumu sniegšana tirgū un tātad – saimnieciskā darbība. |
| --- | --- |

(57)

Līdz ar to kā ostu infrastruktūras, tā teritorijas nodrošināšana pret atlīdzību ir pakalpojumu sniegšana tirgū un tātad – saimnieciskā darbība.

5.1.1.3.   
  Par ostas infrastruktūras nodošanu kuģu īpašnieku rīcībā pret atlīdzību un īpašo pakalpojumu sniegšanu, ko kuģu īpašniekiem pret atlīdzību nodrošina ostu pārvaldības iestādes

Par ostas infrastruktūras nodošanu kuģu īpašnieku rīcībā pret atlīdzību un īpašo pakalpojumu sniegšanu, ko kuģu īpašniekiem pret atlīdzību nodrošina ostu pārvaldības iestādes

| (58) | Attiecībā uz pakalpojumiem, kurus sniedz ostas apmaiņā pret ostas nodevu nomaksu (piekļuve ostu infrastruktūrai vispār un iespējamie īpašie pakalpojumi), Komisija atzīmē, ka Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2015. gada 19. novembra lēmums (Nr. 162/2015), kurā atzīts, ka ostas nodeva ir “tīra kompensācija”, ko maksā trešās personas par ostu pārvaldības iestāžu iesaistīšanos, kā arī atsauces uz 1999. gada 2. marta dekrētu par Flandrijas ostām, kurā norādīts, ka ostas nodevas ir jānosaka “kā pamatota daļa” attiecībā pret darījuma vērtību, apstiprina faktu, ka ostas sniedz pakalpojumus tirgū pret atlīdzību. Fakts, ka ar šo atlīdzību ir vēlme pamatoti nosegt darījuma vērtību, ļauj a priori izslēgt to, ka ostu izmantotājiem sniegtie pakalpojumi pamatā tiek finansēti no nodokļa, nevis no reālas atlīdzības par pakalpojumu, kas iekasēta no minētajiem izmantotājiem, tas vēlreiz apstiprina Beļģijas piemēroto saimniecisko pieeju attiecībās starp ostām un to izmantotājiem, kā arī attiecīgo darbību saimniecisko raksturu. |
| --- | --- |

(58)

Attiecībā uz pakalpojumiem, kurus sniedz ostas apmaiņā pret ostas nodevu nomaksu (piekļuve ostu infrastruktūrai vispār un iespējamie īpašie pakalpojumi), Komisija atzīmē, ka Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2015. gada 19. novembra lēmums (Nr. 162/2015), kurā atzīts, ka ostas nodeva ir “tīra kompensācija”, ko maksā trešās personas par ostu pārvaldības iestāžu iesaistīšanos, kā arī atsauces uz 1999. gada 2. marta dekrētu par Flandrijas ostām, kurā norādīts, ka ostas nodevas ir jānosaka “kā pamatota daļa” attiecībā pret darījuma vērtību, apstiprina faktu, ka ostas sniedz pakalpojumus tirgū pret atlīdzību. Fakts, ka ar šo atlīdzību ir vēlme pamatoti nosegt darījuma vērtību, ļauj a priori izslēgt to, ka ostu izmantotājiem sniegtie pakalpojumi pamatā tiek finansēti no nodokļa, nevis no reālas atlīdzības par pakalpojumu, kas iekasēta no minētajiem izmantotājiem, tas vēlreiz apstiprina Beļģijas piemēroto saimniecisko pieeju attiecībās starp ostām un to izmantotājiem, kā arī attiecīgo darbību saimniecisko raksturu.

a priori

| (59) | Komisija turklāt atzīmē, ka Beļģijas Konstitucionālajā tiesā Flandrijas valdība apgalvoja, ka vispārējās ostu nodevas (darījums par vispārēju piekļuvi ostu infrastruktūrai) ir pielīdzināmas “ceļa nodevai, kas jāmaksā par maksas ceļa vai tuneļa izmantošanu” (47). Bet no Komisijas lēmumu pieņemšanas prakses izriet, ka maksas ceļa vai tuneļa ekspluatācija ir saimnieciska darbība (48). Visbeidzot, Komisija atzīmē, ka Beļģijā ostu nodevām tāpat kā citu pakalpojumu sniegšanai principā tiek piemērots PVN (49). |
| --- | --- |

(59)

Komisija turklāt atzīmē, ka Beļģijas Konstitucionālajā tiesā Flandrijas valdība apgalvoja, ka vispārējās ostu nodevas (darījums par vispārēju piekļuvi ostu infrastruktūrai) ir pielīdzināmas “ceļa nodevai, kas jāmaksā par maksas ceļa vai tuneļa izmantošanu” (47). Bet no Komisijas lēmumu pieņemšanas prakses izriet, ka maksas ceļa vai tuneļa ekspluatācija ir saimnieciska darbība (48). Visbeidzot, Komisija atzīmē, ka Beļģijā ostu nodevām tāpat kā citu pakalpojumu sniegšanai principā tiek piemērots PVN (49).

47

48

49

| (60) | Ieinteresēto personu un Beļģijas iestāžu minētajos Komisijas vai Tiesas lēmumos šis secinājums nav apšaubīts. Lietā N110/2008 JadeWeserPort (50) jautājumu par to, vai attiecīgās darbības ir vai nav saimnieciska rakstura, Komisija neizskatīja, jo apsvērumiem, ko savas argumentācijas atbalstam minēja ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes (lēmuma 52. līdz 63. apsvērums) seko apsvērumi, kuros norādīts, ka darbību var uzskatīt par saimnieciska rakstura darbību (lēmuma 64. līdz 66. apsvērums). Attiecībā uz lietu N390/2005 par pārkraušanas iekārtu būvniecību dzelzceļa līnijā Lanakene–Māstrihta (51) un lietu N478/2004 Coras Iompair Eireann (52) Komisija atzīmē, ka tās skar dzelzceļa infrastruktūras būvniecības finansēšanu, nevis ostu infrastruktūru nodrošināšanu pret atlīdzību, un ka jebkurā gadījumā Komisijas nostāja šajās lietās vairs neatbilst nedz Tiesas judikatūrai (53), nedz pat Komisijas pašreizējai lēmumu pieņemšanas praksei, atbilstīgi kurām tādas infrastruktūras būvniecība, kura paredzēta saimnieciskai izmantošanai, ir saimnieciska darbība. Visbeidzot, Tiesas spriedums lietā C-18/01 Korhonen (54) neattiecas uz valsts atbalsta tiesībām, bet uz Padomes Direktīvu 92/50/EEK (55). |
| --- | --- |

(60)

Ieinteresēto personu un Beļģijas iestāžu minētajos Komisijas vai Tiesas lēmumos šis secinājums nav apšaubīts. Lietā N110/2008 JadeWeserPort (50) jautājumu par to, vai attiecīgās darbības ir vai nav saimnieciska rakstura, Komisija neizskatīja, jo apsvērumiem, ko savas argumentācijas atbalstam minēja ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes (lēmuma 52. līdz 63. apsvērums) seko apsvērumi, kuros norādīts, ka darbību var uzskatīt par saimnieciska rakstura darbību (lēmuma 64. līdz 66. apsvērums). Attiecībā uz lietu N390/2005 par pārkraušanas iekārtu būvniecību dzelzceļa līnijā Lanakene–Māstrihta (51) un lietu N478/2004 Coras Iompair Eireann (52) Komisija atzīmē, ka tās skar dzelzceļa infrastruktūras būvniecības finansēšanu, nevis ostu infrastruktūru nodrošināšanu pret atlīdzību, un ka jebkurā gadījumā Komisijas nostāja šajās lietās vairs neatbilst nedz Tiesas judikatūrai (53), nedz pat Komisijas pašreizējai lēmumu pieņemšanas praksei, atbilstīgi kurām tādas infrastruktūras būvniecība, kura paredzēta saimnieciskai izmantošanai, ir saimnieciska darbība. Visbeidzot, Tiesas spriedums lietā C-18/01 Korhonen (54) neattiecas uz valsts atbalsta tiesībām, bet uz Padomes Direktīvu 92/50/EEK (55).

JadeWeserPort

50

51

Coras Iompair Eireann

52

53

Korhonen

54

55

5.1.1.4.   
  Par teritoriju un infrastruktūras nodrošināšanu uzņēmumiem pret atlīdzību

Par teritoriju un infrastruktūras nodrošināšanu uzņēmumiem pret atlīdzību

| (61) | Komisijas lēmums lietā SA.36346 (56), kas minēts 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 17. punkta f) apakšpunktā un uz kuru atsaukušās ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes, nenozīmē, ka ostas īpašuma pārvaldība vai novērtēšana un jo īpaši konkrētu teritoriju un infrastruktūras iznomāšana vai nodrošināšana pret atlīdzību nav saimnieciska darbība. Lieta SA.36346 faktiski attiecās uz valsts zemes revitalizāciju, nevis uz teritoriju vai infrastruktūras iznomāšanu pret atlīdzību. |
| --- | --- |

(61)

Komisijas lēmums lietā SA.36346 (56), kas minēts 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 17. punkta f) apakšpunktā un uz kuru atsaukušās ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes, nenozīmē, ka ostas īpašuma pārvaldība vai novērtēšana un jo īpaši konkrētu teritoriju un infrastruktūras iznomāšana vai nodrošināšana pret atlīdzību nav saimnieciska darbība. Lieta SA.36346 faktiski attiecās uz valsts zemes revitalizāciju, nevis uz teritoriju vai infrastruktūras iznomāšanu pret atlīdzību.

56

| (62) | Savā praksē Komisija jau ir uzskatījusi, ka valsts īpašuma iznomāšana pret atlīdzību ir saimnieciska darbība, jo īpaši, ja līgumslēdzējs ar ostu saviem klientiem sniedz ostas pakalpojumus (57). No ostu pārvaldības iestāžu publicētajiem tarifu noteikšanas nosacījumiem izriet arī (58), ka koncesijas maksām tiek piemērots PVN, kas liecina par to saimniecisko raksturu. Tāpat arī ostu veiktā teritoriju iznomāšana ir saimnieciska darbība, kam tiek piemērots PVN (59). |
| --- | --- |

(62)

Savā praksē Komisija jau ir uzskatījusi, ka valsts īpašuma iznomāšana pret atlīdzību ir saimnieciska darbība, jo īpaši, ja līgumslēdzējs ar ostu saviem klientiem sniedz ostas pakalpojumus (57). No ostu pārvaldības iestāžu publicētajiem tarifu noteikšanas nosacījumiem izriet arī (58), ka koncesijas maksām tiek piemērots PVN, kas liecina par to saimniecisko raksturu. Tāpat arī ostu veiktā teritoriju iznomāšana ir saimnieciska darbība, kam tiek piemērots PVN (59).

57

58

59

| (63) | Komisija arī atzīmē, ka savās piezīmēs Antverpenes un Zēbriges ostas uzsver, ka koncesionāru atlase ir veikta saskaņā ar “tirgus izpēti”, kas apliecina, ka šīs ostas, nodrošinot piekļuvi ostas infrastruktūrai, piedāvā preces un pakalpojumus tirgū. |
| --- | --- |

(63)

Komisija arī atzīmē, ka savās piezīmēs Antverpenes un Zēbriges ostas uzsver, ka koncesionāru atlase ir veikta saskaņā ar “tirgus izpēti”, kas apliecina, ka šīs ostas, nodrošinot piekļuvi ostas infrastruktūrai, piedāvā preces un pakalpojumus tirgū.

5.1.1.5.   
  Par to, vai saimnieciskās darbības ir uzskatāmas par papilddarbībām vai galvenajām darbībām

Par to, vai saimnieciskās darbības ir uzskatāmas par papilddarbībām vai galvenajām darbībām

| (64) | Tas, ka kāds subjekts saimnieciskas darbības veic mazā apjomā vai ka tās ir marginālas salīdzinājumā ar tā darbībām, kam nepiemīt saimniecisks raksturs, principā neļauj izvairīties no noteikumu par valsts atbalstu attiecināšanu uz šīm saimnieciskām darbībām. |
| --- | --- |

(64)

Tas, ka kāds subjekts saimnieciskas darbības veic mazā apjomā vai ka tās ir marginālas salīdzinājumā ar tā darbībām, kam nepiemīt saimniecisks raksturs, principā neļauj izvairīties no noteikumu par valsts atbalstu attiecināšanu uz šīm saimnieciskām darbībām.

| (65) | Turklāt un bez vajadzības veikt dažādu saimniecisku darbību apjoma novērtēšanu katrā ostā no iepriekšējiem punktiem izriet, ka ļoti nozīmīgai tādu darbību daļai, kuras ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes uzskata par nesaistītām ar saimniecisko darbību (teritorijas iznomāšana, piekļuve infrastruktūrai pret atlīdzību), faktiski piemīt saimniecisks raksturs. Kā minēts iepriekš, netiek apstrīdēts tas, ka ostu nodevas un koncesijas maksas veido lielāko daļu no Beļģijas ostu apgrozījuma un Antverpenes ostas gadījumā šo produktu maksas pat pārsniedz kopējās ikdienas izmaksas. |
| --- | --- |

(65)

Turklāt un bez vajadzības veikt dažādu saimniecisku darbību apjoma novērtēšanu katrā ostā no iepriekšējiem punktiem izriet, ka ļoti nozīmīgai tādu darbību daļai, kuras ieinteresētās personas un Beļģijas iestādes uzskata par nesaistītām ar saimniecisko darbību (teritorijas iznomāšana, piekļuve infrastruktūrai pret atlīdzību), faktiski piemīt saimniecisks raksturs. Kā minēts iepriekš, netiek apstrīdēts tas, ka ostu nodevas un koncesijas maksas veido lielāko daļu no Beļģijas ostu apgrozījuma un Antverpenes ostas gadījumā šo produktu maksas pat pārsniedz kopējās ikdienas izmaksas.

| (66) | Visbeidzot, ja Komisija piekrīt, ka gadījumā, kad infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem, visu tās finansējumu var izslēgt no noteikumu par valsts atbalstu piemērošanas jomas, ja vien saimnieciska izmantošana saglabājas vienīgi kā papilddarbība (60), tad tas, ka ostas veic darbības, kam nav saimnieciska rakstura, nenozīmē, ka pati ostu infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem. |
| --- | --- |

(66)

Visbeidzot, ja Komisija piekrīt, ka gadījumā, kad infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem, visu tās finansējumu var izslēgt no noteikumu par valsts atbalstu piemērošanas jomas, ja vien saimnieciska izmantošana saglabājas vienīgi kā papilddarbība (60), tad tas, ka ostas veic darbības, kam nav saimnieciska rakstura, nenozīmē, ka pati ostu infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem.

60

Secinājums

Secinājums

| (67) | Tādēļ Komisija uzskata, ka Beļģijas ostu veiktās darbības, uz kurām attiecas pasākums, vismaz daļēji ir saimnieciskas darbības. |
| --- | --- |

(67)

Tādēļ Komisija uzskata, ka Beļģijas ostu veiktās darbības, uz kurām attiecas pasākums, vismaz daļēji ir saimnieciskas darbības.

5.1.2.   EKONOMISKĀ PRIEKŠROCĪBA

| (68) | Kā uzskata Tiesa, jēdziens “atbalsts” ietver ne tikai pozitīvus ieguvumus, bet arī pasākumus, kas dažādos veidos samazina izmaksas, kuras parasti iekļauj uzņēmuma budžetā (61). |
| --- | --- |

(68)

Kā uzskata Tiesa, jēdziens “atbalsts” ietver ne tikai pozitīvus ieguvumus, bet arī pasākumus, kas dažādos veidos samazina izmaksas, kuras parasti iekļauj uzņēmuma budžetā (61).

61

| (69) | Komisija norāda, ka saskaņā ar Beļģijas tiesību aktiem par ienākumiem, kas gūti no saimnieciskām darbībām, kuras veic INK 180. panta 2. punktā minētās Beļģijas ostas, nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Līdz ar to šīm ostām nav jāsedz izdevumi, ko parasti sedz subjekti, kuriem jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. |
| --- | --- |

(69)

Komisija norāda, ka saskaņā ar Beļģijas tiesību aktiem par ienākumiem, kas gūti no saimnieciskām darbībām, kuras veic INK 180. panta 2. punktā minētās Beļģijas ostas, nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Līdz ar to šīm ostām nav jāsedz izdevumi, ko parasti sedz subjekti, kuriem jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis.

| (70) | Juridisku personu ienākuma nodokli nepiemēro visai peļņas summai. Subjektiem, kam jāmaksā juridisku personu ienākuma nodoklis, to piemēro vienīgi tai ienākumu daļai, kas gūta no ostas darbībām, proti, par kadastrālo ienākumu no Beļģijā esoša nekustamā īpašuma un par ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma (62). Līdz ar to ar juridisku personu ienākuma nodokli apliekamā summa neietver ostu gūto kopējoienākumu summu, piemēram, ostas nodevas un maksas, ko maksā klienti apmaiņā pret ostu sniegtajiem pakalpojumiem, vai nomas maksas, kuras tiek maksātas par ostu infrastruktūras izmantošanu. Turklāt attiecībā uz daļu šo ienākumu, par kuriem ir jāmaksā juridisku personu ienākuma nodoklis, nodokļa likmes kopumā ir zemākas (63) par piemēroto uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi (33,99 %). Tādējādi nodokļa summa, kas tiek maksāta par saimnieciskām darbībām, ir mazāka par summu, kāda būtu jāmaksā, piemērojot noteikumus par uzņēmumu ienākuma nodokli. |
| --- | --- |

(70)

Juridisku personu ienākuma nodokli nepiemēro visai peļņas summai. Subjektiem, kam jāmaksā juridisku personu ienākuma nodoklis, to piemēro vienīgi tai ienākumu daļai, kas gūta no ostas darbībām, proti, par kadastrālo ienākumu no Beļģijā esoša nekustamā īpašuma un par ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma (62). Līdz ar to ar juridisku personu ienākuma nodokli apliekamā summa neietver ostu gūto kopējoienākumu summu, piemēram, ostas nodevas un maksas, ko maksā klienti apmaiņā pret ostu sniegtajiem pakalpojumiem, vai nomas maksas, kuras tiek maksātas par ostu infrastruktūras izmantošanu. Turklāt attiecībā uz daļu šo ienākumu, par kuriem ir jāmaksā juridisku personu ienākuma nodoklis, nodokļa likmes kopumā ir zemākas (63) par piemēroto uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi (33,99 %). Tādējādi nodokļa summa, kas tiek maksāta par saimnieciskām darbībām, ir mazāka par summu, kāda būtu jāmaksā, piemērojot noteikumus par uzņēmumu ienākuma nodokli.

62

63

| (71) | Turklāt nedz 2014. gada 9. jūlijā uzsāktās sadarbības procedūras laikā, nedz savās piezīmēs pēc formālas izmeklēšanas procedūras sākšanas 2016. gada 8. jūlijā Beļģija nav norādījusi nevienu faktu, kas atspēkotu Komisijas izdarīto secinājumu. Tā nav arī apstrīdējusi Nīderlandes ostu iesniegtās piezīmes, saskaņā ar kurām Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām reālā nodokļa likme ir daudz zemāka par Beļģijas uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi (33,99 %). |
| --- | --- |

(71)

Turklāt nedz 2014. gada 9. jūlijā uzsāktās sadarbības procedūras laikā, nedz savās piezīmēs pēc formālas izmeklēšanas procedūras sākšanas 2016. gada 8. jūlijā Beļģija nav norādījusi nevienu faktu, kas atspēkotu Komisijas izdarīto secinājumu. Tā nav arī apstrīdējusi Nīderlandes ostu iesniegtās piezīmes, saskaņā ar kurām Antverpenes, Zēbriges un Gentes ostām reālā nodokļa likme ir daudz zemāka par Beļģijas uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi (33,99 %).

| (72) | Nav iespējams arī ņemt vērā Flandrijas Ostu komisijas argumentāciju, saskaņā ar kuru atvieglojums, kas izriet no atbrīvošanas no uzņēmumu ienākuma nodokļa, faktiski tikai arvien lielākā apmērā kompensē ostu pārvaldības iestāžu īstenoto ar saimniecisko darbību nesaistīto infrastruktūru finansēšanu, kas nemaz nav to kompetencē. Patiesībā nevienā valsts tiesību aktā nav noteikts, ka atvieglojuma summa ir ierobežota līdz neto izmaksām par šīm ar saimniecisko darbību nesaistītajām infrastruktūrām (64). Tādējādi atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kura summa ir proporcionāla gūtajai peļņai, veido atvieglojumu, nesalīdzinot ar iespējamām ar saimniecisko darbību nesaistīto infrastruktūru finansējuma izmaksām. |
| --- | --- |

(72)

Nav iespējams arī ņemt vērā Flandrijas Ostu komisijas argumentāciju, saskaņā ar kuru atvieglojums, kas izriet no atbrīvošanas no uzņēmumu ienākuma nodokļa, faktiski tikai arvien lielākā apmērā kompensē ostu pārvaldības iestāžu īstenoto ar saimniecisko darbību nesaistīto infrastruktūru finansēšanu, kas nemaz nav to kompetencē. Patiesībā nevienā valsts tiesību aktā nav noteikts, ka atvieglojuma summa ir ierobežota līdz neto izmaksām par šīm ar saimniecisko darbību nesaistītajām infrastruktūrām (64). Tādējādi atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa, kura summa ir proporcionāla gūtajai peļņai, veido atvieglojumu, nesalīdzinot ar iespējamām ar saimniecisko darbību nesaistīto infrastruktūru finansējuma izmaksām.

64

| (73) | Līdz ar to Komisija uzskata, ka attiecīgās ostas saņem atvieglojumu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas atbilst atšķirībai starp uzņēmumu ienākuma nodokli, kurš ostām būtu bijis jāmaksā par savām saimnieciskām darbībām, un to juridisku personu ienākuma nodokļa daļu, kādu var piemērot šīm saimnieciskām darbībām. |
| --- | --- |

(73)

Līdz ar to Komisija uzskata, ka attiecīgās ostas saņem atvieglojumu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas atbilst atšķirībai starp uzņēmumu ienākuma nodokli, kurš ostām būtu bijis jāmaksā par savām saimnieciskām darbībām, un to juridisku personu ienākuma nodokļa daļu, kādu var piemērot šīm saimnieciskām darbībām.

5.1.3.   VALSTS LĪDZEKĻI UN PASĀKUMU ATTIECINĀMĪBA UZ VALSTI

| (74) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu par valsts atbalstu ir uzskatāmi tikai dalībvalstu piešķirti vai no valsts līdzekļiem finansēti pasākumi. No iedibinātās judikatūras izriet, ka atteikšanās no līdzekļiem, kas principā būtu jāpārskaita valsts budžetā, ir valsts līdzekļu piešķiršana (65). |
| --- | --- |

(74)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu par valsts atbalstu ir uzskatāmi tikai dalībvalstu piešķirti vai no valsts līdzekļiem finansēti pasākumi. No iedibinātās judikatūras izriet, ka atteikšanās no līdzekļiem, kas principā būtu jāpārskaita valsts budžetā, ir valsts līdzekļu piešķiršana (65).

65

| (75) | Pretēji Beļģijas iestāžu apgalvotajam, tā kā ostu veikto saimniecisko darbību aplikšanas ar juridisku personu ienākuma nodokli rezultātā nodokļu maksātājam tiek radīta labvēlīgāka situācija nekā tā būtu, ja tiktu piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis (skatīt iepriekš 5.1.2. punktu par ekonomiskās priekšrocības pastāvēšanu), tad tas nozīmē, ka valstij netiek nomaksāti nodokļi. |
| --- | --- |

(75)

Pretēji Beļģijas iestāžu apgalvotajam, tā kā ostu veikto saimniecisko darbību aplikšanas ar juridisku personu ienākuma nodokli rezultātā nodokļu maksātājam tiek radīta labvēlīgāka situācija nekā tā būtu, ja tiktu piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis (skatīt iepriekš 5.1.2. punktu par ekonomiskās priekšrocības pastāvēšanu), tad tas nozīmē, ka valstij netiek nomaksāti nodokļi.

| (76) | Līdz ar to Komisija uzskata, ka šis pasākums ir valsts līdzekļu piešķiršana LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(76)

Līdz ar to Komisija uzskata, ka šis pasākums ir valsts līdzekļu piešķiršana LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (77) | Turklāt attiecīgā nodokļu sistēma, kas ir Beļģijas tiesību aktu daļa un kas Beļģijai nav uzspiesta ar Savienības tiesību aktiem, ir attiecināma uz valsti (66). |
| --- | --- |

(77)

Turklāt attiecīgā nodokļu sistēma, kas ir Beļģijas tiesību aktu daļa un kas Beļģijai nav uzspiesta ar Savienības tiesību aktiem, ir attiecināma uz valsti (66).

66

5.1.4.   SELEKTIVITĀTE

| (78) | Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam ir jābūt selektīvam, proti, tam ir jādod priekšroka konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (67). |
| --- | --- |

(78)

Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam ir jābūt selektīvam, proti, tam ir jādod priekšroka konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (67).

67

| (79) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru (68) pasākuma materiālās selektivitātes novērtējums, samazinot izdevumus, kas parasti rada spriedzi uzņēmuma budžetā, piemēram, atbrīvošana no nodokļa, sastāv no trijiem posmiem: pirmajā posmā ir jākonstatē kopējais vai “normālais” nodokļu režīms (saukts par “atsauces sistēmu”), kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī. Otrajā posmā pietiek noteikt, vai ar attiecīgo pasākumu tiek pārkāpta atsauces sistēma tādējādi, ka ar to tiek ieviestas atšķirības starp operatoriem, kuri, ņemot vērā minētā atsauces nodokļu režīma mērķi, atrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā. Ja tas tā ir, tad pasākums a priori ir selektīvs. Trešajā posmā ir svarīgi noteikt, vai pasākumu, ar kuru tiek pārkāpta atsauces sistēma, attaisno tā būtība vai vispārēji ietaupījumi – citiem vārdiem sakot, atsauces nodokļu sistēmas iekšējā loģiskā struktūra (69). Attiecībā uz šo trešo posmu dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka diferencētais nodokļu režīms tieši izriet no tās nodokļu režīma pamatprincipiem vai galvenajiem principiem (70). |
| --- | --- |

(79)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru (68) pasākuma materiālās selektivitātes novērtējums, samazinot izdevumus, kas parasti rada spriedzi uzņēmuma budžetā, piemēram, atbrīvošana no nodokļa, sastāv no trijiem posmiem: pirmajā posmā ir jākonstatē kopējais vai “normālais” nodokļu režīms (saukts par “atsauces sistēmu”), kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī. Otrajā posmā pietiek noteikt, vai ar attiecīgo pasākumu tiek pārkāpta atsauces sistēma tādējādi, ka ar to tiek ieviestas atšķirības starp operatoriem, kuri, ņemot vērā minētā atsauces nodokļu režīma mērķi, atrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā. Ja tas tā ir, tad pasākums a priori ir selektīvs. Trešajā posmā ir svarīgi noteikt, vai pasākumu, ar kuru tiek pārkāpta atsauces sistēma, attaisno tā būtība vai vispārēji ietaupījumi – citiem vārdiem sakot, atsauces nodokļu sistēmas iekšējā loģiskā struktūra (69). Attiecībā uz šo trešo posmu dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka diferencētais nodokļu režīms tieši izriet no tās nodokļu režīma pamatprincipiem vai galvenajiem principiem (70).

68

a priori

69

70

| (80) | Procedūras laikā Beļģijas iestādes secīgi aizstāvēja divas tēzes. Savās atbildēs uz aptaujas jautājumiem, kuru Komisijas dienesti nosūtīja 2013. gada 3. jūlijā, Beļģijas iestādes vispirms norādīja, ka INK 180. panta 2. punkts ir juridiskais pamats ostu atbrīvošanai no uzņēmumu ienākuma nodokļa. Bet tad savās 2016. gada 19. decembra piezīmēs tās apgalvoja, ka ostām nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis vienkārši saskaņā ar INK vispārējiem noteikumiem, kas ietverti INK 1. un 2. pantā, jo ostas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē. |
| --- | --- |

(80)

Procedūras laikā Beļģijas iestādes secīgi aizstāvēja divas tēzes. Savās atbildēs uz aptaujas jautājumiem, kuru Komisijas dienesti nosūtīja 2013. gada 3. jūlijā, Beļģijas iestādes vispirms norādīja, ka INK 180. panta 2. punkts ir juridiskais pamats ostu atbrīvošanai no uzņēmumu ienākuma nodokļa. Bet tad savās 2016. gada 19. decembra piezīmēs tās apgalvoja, ka ostām nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis vienkārši saskaņā ar INK vispārējiem noteikumiem, kas ietverti INK 1. un 2. pantā, jo ostas nav “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē.

| (81) | Valsts atbalsta jēdziens ir objektīvs jēdziens, un ir jāņem vērā vienīgi pasākuma radītā ietekme. Nav strīda par to, ka Beļģijas ostas nemaksā uzņēmumu ienākuma nodokli, bet par šīs uzņēmumu ienākuma nodokļa nemaksāšanas pamatu, kas, kā norāda Beļģijas iestādes, var būt vai nu INK 180. panta 2. punkts, vai arī INK 1. un 2. pants. |
| --- | --- |

(81)

Valsts atbalsta jēdziens ir objektīvs jēdziens, un ir jāņem vērā vienīgi pasākuma radītā ietekme. Nav strīda par to, ka Beļģijas ostas nemaksā uzņēmumu ienākuma nodokli, bet par šīs uzņēmumu ienākuma nodokļa nemaksāšanas pamatu, kas, kā norāda Beļģijas iestādes, var būt vai nu INK 180. panta 2. punkts, vai arī INK 1. un 2. pants.

5.1.4.1.   
  Selektivitātes novērtēšana, vai INK 1. un 2. pants ir juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā uzņēmumu ienākuma nodokli

Selektivitātes novērtēšana, vai INK 1. un 2. pants ir juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā uzņēmumu ienākuma nodokli

| (82) | Beļģijas iestādes savās 2016. gada 19. decembra piezīmēs apgalvoja, ka INK 180. panta 2. punktam nav juridiskas nozīmes un ka tas ir tīri deklaratīvs. Tā svītrošana nekādi nemainītu ostu situāciju saistībā ar uzņēmumu ienākuma nodokli. Kā norāda Beļģijas iestādes, ostas ir atbrīvotas no UIN, piemērojot INK 1. un 2. pantu un Beļģijas nodokļu sistēmas vispārējos kritērijus. Beļģijas iestādes patiešām apgalvo, ka ostas nav “uzņēmumi” INK 1. un 2. panta nozīmē. |
| --- | --- |

(82)

Beļģijas iestādes savās 2016. gada 19. decembra piezīmēs apgalvoja, ka INK 180. panta 2. punktam nav juridiskas nozīmes un ka tas ir tīri deklaratīvs. Tā svītrošana nekādi nemainītu ostu situāciju saistībā ar uzņēmumu ienākuma nodokli. Kā norāda Beļģijas iestādes, ostas ir atbrīvotas no UIN, piemērojot INK 1. un 2. pantu un Beļģijas nodokļu sistēmas vispārējos kritērijus. Beļģijas iestādes patiešām apgalvo, ka ostas nav “uzņēmumi” INK 1. un 2. panta nozīmē.

| (83) | Šajā shēmā atsauces sistēmai būtu jābūt INK 1. un 2. pantam, kuros noteikts, ka “uzņēmumiem” ir jāmaksā UIN, bet juridiskajām personām, kas ir rezidenti un nav uzņēmumi, ir jāmaksā JPIN. Kā uzskata Beļģijas iestādes, tā kā ostas nav “uzņēmumi”, tām katrā ziņā ir jāpiemēro JPIN. Tādēļ INK 180. panta 2. punkts, kurā, pēc Beļģijas iestāžu domām, ir tikai atkārtoti 1. un 2. pantā ietvertie vispārīgie noteikumi, neesot atsauces sistēmas pārkāpums un pat esot tās neatņemama daļa. Ja ostas nebūtu “uzņēmumi”, noteikumus attiecībā uz JPIN arī varētu uzskatīt par ierobežotāku atsauces sistēmu. |
| --- | --- |

(83)

Šajā shēmā atsauces sistēmai būtu jābūt INK 1. un 2. pantam, kuros noteikts, ka “uzņēmumiem” ir jāmaksā UIN, bet juridiskajām personām, kas ir rezidenti un nav uzņēmumi, ir jāmaksā JPIN. Kā uzskata Beļģijas iestādes, tā kā ostas nav “uzņēmumi”, tām katrā ziņā ir jāpiemēro JPIN. Tādēļ INK 180. panta 2. punkts, kurā, pēc Beļģijas iestāžu domām, ir tikai atkārtoti 1. un 2. pantā ietvertie vispārīgie noteikumi, neesot atsauces sistēmas pārkāpums un pat esot tās neatņemama daļa. Ja ostas nebūtu “uzņēmumi”, noteikumus attiecībā uz JPIN arī varētu uzskatīt par ierobežotāku atsauces sistēmu.

| (84) | Tātad šīs interpretācijas pamatā galvenokārt ir pieņēmums, ka ostu veikto darbību rakstura dēļ noteikti varētu izslēgt iespēju, ka ienākuma nodokļu piemērošanas vajadzībām tās varētu tikt uzskatītas par “uzņēmumiem” (juridiskām personām, kas ir rezidenti), lai gan tās ir “uzņēmumi” LESD 107. panta nozīmē, kā konstatēts iepriekš. Nedz Beļģijas apsvērumos, nedz trešo personu apsvērumos nav faktu, kas pierādītu šī pieņēmuma pamatotību. |
| --- | --- |

(84)

Tātad šīs interpretācijas pamatā galvenokārt ir pieņēmums, ka ostu veikto darbību rakstura dēļ noteikti varētu izslēgt iespēju, ka ienākuma nodokļu piemērošanas vajadzībām tās varētu tikt uzskatītas par “uzņēmumiem” (juridiskām personām, kas ir rezidenti), lai gan tās ir “uzņēmumi” LESD 107. panta nozīmē, kā konstatēts iepriekš. Nedz Beļģijas apsvērumos, nedz trešo personu apsvērumos nav faktu, kas pierādītu šī pieņēmuma pamatotību.

| (85) | Komisija uzskata, ka ienākuma nodokļu piemērošanas vajadzībām ostas pēc būtības attiecībā uz lielāko daļu savu darbību ir “uzņēmumi” un ka tās veic saimnieciskas darbības, kas ļauj tās kvalificēt kā “uzņēmumus” LESD 107. panta nozīmē. Turklāt nevienā valsts tiesību aktu noteikumā nav apšaubīta šī uzņēmumu kvalifikācija. |
| --- | --- |

(85)

Komisija uzskata, ka ienākuma nodokļu piemērošanas vajadzībām ostas pēc būtības attiecībā uz lielāko daļu savu darbību ir “uzņēmumi” un ka tās veic saimnieciskas darbības, kas ļauj tās kvalificēt kā “uzņēmumus” LESD 107. panta nozīmē. Turklāt nevienā valsts tiesību aktu noteikumā nav apšaubīta šī uzņēmumu kvalifikācija.

| (86) | Komisija faktiski norāda, ka pieņēmums, kas ir pamatā Beļģijas iestāžu secinājumiem, ir pretrunā oficiālajai piezīmei par INK, citiem iekšējiem dokumentiem, kā arī Beļģijas valdības oficiālajai nostājai. Tādējādi oficiālajā piezīmē par INK ir norādīts, ka juridiskās personas, kas “bez nosacījumiem” ir atbrīvotas no UIN maksāšanas (proti, ostas – saskaņā ar INK 180. panta 2. punktu), “principā būtu uzskatāmas par tādiem nodokļu maksātājiem, kam būtu jāmaksā UIN” (71). Arī to juridiskās formas (un īpašību, kas kopumā ir saistītas ar šo juridisko formu) dēļ lielākajai daļai ostu, kuras uzskaitītas INK 180. panta 2. punktā – kas ir akciju sabiedrības, privātas sabiedrības ar ierobežotu atbildību vai autonomas pašvaldību pārvaldības iestādes – principā arī būtu jābūt uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājām (72). Turklāt arī pašā 1999. gada 2. marta dekrētā par Flandrijas ostām ir norādes uz ostu veikto darbību rūpniecisko (73) un/vai komerciālo (74) raksturu un tātad – uz to klasifikāciju “uzņēmumu” statusā INK 2. panta nozīmē, kā rezultātam būtu jābūt to piesaistīšanai UIN maksāšanai. Tāpat arī pati Beļģijas valdība Beļģijas Konstitucionālajā tiesā apgalvoja, ka ostas līdztekus citām INK 180. pantā un 220. panta 2. punktā minētajām sabiedrībām un juridiskajām personām “faktiski ir juridiskas personas, kas iesaistās saimnieciskā darbībā vai darbībās, kuras tiek veiktas peļņas gūšanas nolūkā INK 2. panta nozīmē” (75). Beļģijas pārstāvju palātā premjerministra vietnieks un finanšu un ārējās tirdzniecības ministrs arī uzskatīja, ka Beļģijas ostas ir publiski uzņēmumi, kam, ja tiem nebūtu piemērots INK 180. pantā minētais beznosacījuma atbrīvojums, būtu jāmaksā UIN saskaņā ar INK 1., 2. un 179. pantu (76). Visbeidzot, ostas nav dabiski un tieši pakļautas JPIN maksāšanai, bet tas tā ir tikai tāpēc, ka tās ir īpaši atbrīvotas no UIN maksāšanas ar INK 180. panta 2. punktu, saskaņā pat ar INK 220. panta 2. punkta formulējumu, kas ir pretrunā Beļģijas iestāžu interpretācijai, atbilstīgi kurai ostas nemaksā UIN, jo tās ir dabiski pakļautas JPIN maksāšanai kā juridiskas personas, kas ir rezidenti un nav “uzņēmumi”. |
| --- | --- |

(86)

Komisija faktiski norāda, ka pieņēmums, kas ir pamatā Beļģijas iestāžu secinājumiem, ir pretrunā oficiālajai piezīmei par INK, citiem iekšējiem dokumentiem, kā arī Beļģijas valdības oficiālajai nostājai. Tādējādi oficiālajā piezīmē par INK ir norādīts, ka juridiskās personas, kas “bez nosacījumiem” ir atbrīvotas no UIN maksāšanas (proti, ostas – saskaņā ar INK 180. panta 2. punktu), “principā būtu uzskatāmas par tādiem nodokļu maksātājiem, kam būtu jāmaksā UIN” (71). Arī to juridiskās formas (un īpašību, kas kopumā ir saistītas ar šo juridisko formu) dēļ lielākajai daļai ostu, kuras uzskaitītas INK 180. panta 2. punktā – kas ir akciju sabiedrības, privātas sabiedrības ar ierobežotu atbildību vai autonomas pašvaldību pārvaldības iestādes – principā arī būtu jābūt uzņēmumu ienākuma nodokļa maksātājām (72). Turklāt arī pašā 1999. gada 2. marta dekrētā par Flandrijas ostām ir norādes uz ostu veikto darbību rūpniecisko (73) un/vai komerciālo (74) raksturu un tātad – uz to klasifikāciju “uzņēmumu” statusā INK 2. panta nozīmē, kā rezultātam būtu jābūt to piesaistīšanai UIN maksāšanai. Tāpat arī pati Beļģijas valdība Beļģijas Konstitucionālajā tiesā apgalvoja, ka ostas līdztekus citām INK 180. pantā un 220. panta 2. punktā minētajām sabiedrībām un juridiskajām personām “faktiski ir juridiskas personas, kas iesaistās saimnieciskā darbībā vai darbībās, kuras tiek veiktas peļņas gūšanas nolūkā INK 2. panta nozīmē” (75). Beļģijas pārstāvju palātā premjerministra vietnieks un finanšu un ārējās tirdzniecības ministrs arī uzskatīja, ka Beļģijas ostas ir publiski uzņēmumi, kam, ja tiem nebūtu piemērots INK 180. pantā minētais beznosacījuma atbrīvojums, būtu jāmaksā UIN saskaņā ar INK 1., 2. un 179. pantu (76). Visbeidzot, ostas nav dabiski un tieši pakļautas JPIN maksāšanai, bet tas tā ir tikai tāpēc, ka tās ir īpaši atbrīvotas no UIN maksāšanas ar INK 180. panta 2. punktu, saskaņā pat ar INK 220. panta 2. punkta formulējumu, kas ir pretrunā Beļģijas iestāžu interpretācijai, atbilstīgi kurai ostas nemaksā UIN, jo tās ir dabiski pakļautas JPIN maksāšanai kā juridiskas personas, kas ir rezidenti un nav “uzņēmumi”.

71

72

73

74

75

76

| (87) | Tādēļ Komisija nepiekrīt viedoklim, saskaņā ar kuru pat tad, ja 180. panta 2. punkts tiktu svītrots, ostām atbilstīgi INK 1. un 2. panta vispārīgajiem kritērijiem nebūtu jāmaksā UIN. Ņemot vērā iepriekšējā apsvērumā minētos faktorus, Komisija tieši pretēji uzskata, ka, piemērojot Beļģijas tiesību aktu vispārīgos noteikumus, ostām, kas ir “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, būtu jāpiemēro UIN, ja vien tām formāli un bez nosacījumiem nav piešķirts atbrīvojums saskaņā ar INK 180. panta 2. punktu. To pašu iemeslu dēļ Komisija nepiekrīt tam, ka noteikumi, kas attiecas uz JPIN, veido atsauces sistēmu ostu aplikšanai ar nodokli. |
| --- | --- |

(87)

Tādēļ Komisija nepiekrīt viedoklim, saskaņā ar kuru pat tad, ja 180. panta 2. punkts tiktu svītrots, ostām atbilstīgi INK 1. un 2. panta vispārīgajiem kritērijiem nebūtu jāmaksā UIN. Ņemot vērā iepriekšējā apsvērumā minētos faktorus, Komisija tieši pretēji uzskata, ka, piemērojot Beļģijas tiesību aktu vispārīgos noteikumus, ostām, kas ir “uzņēmumi” INK 2. panta nozīmē, būtu jāpiemēro UIN, ja vien tām formāli un bez nosacījumiem nav piešķirts atbrīvojums saskaņā ar INK 180. panta 2. punktu. To pašu iemeslu dēļ Komisija nepiekrīt tam, ka noteikumi, kas attiecas uz JPIN, veido atsauces sistēmu ostu aplikšanai ar nodokli.

| (88) | Savās piezīmēs Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas apgalvo, ka ostu atbrīvošana no UIN bez INK vispārīgajiem noteikumiem (1. un 2. pantā) varētu izrietēt no citiem iekšējo tiesību aktu vispārīgiem noteikumiem (vispārēja tiesību principa, tiesas noteikta principa, saskaņā ar kuru publiskus pakalpojumus, uzdevumus un preces neapliek ar nodokli, ja tiesību aktos vai pat pašā Beļģijas Konstitūcijā tas skaidri nav paredzēts). |
| --- | --- |

(88)

Savās piezīmēs Beļģijas iestādes un dažas ieinteresētās personas apgalvo, ka ostu atbrīvošana no UIN bez INK vispārīgajiem noteikumiem (1. un 2. pantā) varētu izrietēt no citiem iekšējo tiesību aktu vispārīgiem noteikumiem (vispārēja tiesību principa, tiesas noteikta principa, saskaņā ar kuru publiskus pakalpojumus, uzdevumus un preces neapliek ar nodokli, ja tiesību aktos vai pat pašā Beļģijas Konstitūcijā tas skaidri nav paredzēts).

| (89) | Ņemot vērā iepriekšminētos faktus, Komisija uzskata, ka, ja būtu piemēroti Beļģijas tiesību aktu vispārīgie noteikumi, tad ostām būtu jāmaksā UIN no savas saimnieciskās darbības ienākumiem. |
| --- | --- |

(89)

Ņemot vērā iepriekšminētos faktus, Komisija uzskata, ka, ja būtu piemēroti Beļģijas tiesību aktu vispārīgie noteikumi, tad ostām būtu jāmaksā UIN no savas saimnieciskās darbības ienākumiem.

| (90) | Turklāt pat tad, ja pretēji tam, ko tikko pierādīja Komisija, attiecīgie valsts noteikumi – vai to interpretācija no pārvaldes iestāžu puses – Beļģijas ostām ļautu nemaksāt UIN, ar šiem noteikumiem tiktu radīta diskriminācija attiecībā uz “uzņēmumiem”, kas veic saimniecisko darbību LESD 107. panta nozīmē (skatīt 5.1.1. punktu iepriekš). Tāpat kā INK 180. panta 2. punkts Komisijas turpmāk izklāstītajā analīzē šie noteikumi vai Beļģijas ienākumu aplikšanas ar nodokli sistēma kopumā tātad būtu dažiem “uzņēmumiem”, proti, ostām, piešķirto priekšrocību pamats, lai gan šie uzņēmumi attiecībā uz peļņu, kas gūta no “saimnieciskas darbības”, ir salīdzināmā situācijā ar citiem uzņēmumiem (juridiskām personām, kas ir rezidenti), kam ir jāmaksā UIN, ņemot vērā nodokļa, kuru piemēro juridiskajām personām, kas ir rezidenti, mērķi – aplikt ienākumus ar nodokli. Komisija uzskata, ka uz ostām neattiecas “īpaši darbības principi, kas tās skaidri atšķir no citiem uzņēmējiem”, kuriem ir jāmaksā UIN (77). Proti, ar to, ka ostām nav mērķa gūt peļņu (78), nepietiek, lai uzskatītu, ka tās ir atšķirīgā situācijā nekā citi uzņēmēji, kam ir jāmaksā UIN. Šajā pieņēmumā Beļģijas sistēma pati par sevi būtu selektīva (79). |
| --- | --- |

(90)

Turklāt pat tad, ja pretēji tam, ko tikko pierādīja Komisija, attiecīgie valsts noteikumi – vai to interpretācija no pārvaldes iestāžu puses – Beļģijas ostām ļautu nemaksāt UIN, ar šiem noteikumiem tiktu radīta diskriminācija attiecībā uz “uzņēmumiem”, kas veic saimniecisko darbību LESD 107. panta nozīmē (skatīt 5.1.1. punktu iepriekš). Tāpat kā INK 180. panta 2. punkts Komisijas turpmāk izklāstītajā analīzē šie noteikumi vai Beļģijas ienākumu aplikšanas ar nodokli sistēma kopumā tātad būtu dažiem “uzņēmumiem”, proti, ostām, piešķirto priekšrocību pamats, lai gan šie uzņēmumi attiecībā uz peļņu, kas gūta no “saimnieciskas darbības”, ir salīdzināmā situācijā ar citiem uzņēmumiem (juridiskām personām, kas ir rezidenti), kam ir jāmaksā UIN, ņemot vērā nodokļa, kuru piemēro juridiskajām personām, kas ir rezidenti, mērķi – aplikt ienākumus ar nodokli. Komisija uzskata, ka uz ostām neattiecas “īpaši darbības principi, kas tās skaidri atšķir no citiem uzņēmējiem”, kuriem ir jāmaksā UIN (77). Proti, ar to, ka ostām nav mērķa gūt peļņu (78), nepietiek, lai uzskatītu, ka tās ir atšķirīgā situācijā nekā citi uzņēmēji, kam ir jāmaksā UIN. Šajā pieņēmumā Beļģijas sistēma pati par sevi būtu selektīva (79).

77

78

79

| (91) | Tātad pat tad, ja juridiskais pamats tam, kāpēc Beļģijas ostas nemaksā UIN, būtu INK 1. un 2. pants, šī nemaksāšana būtu prima facie selektīvs pasākums tiktāl, ciktāl tā attiecas uz ostu saimniecisko darbību. |
| --- | --- |

(91)

Tātad pat tad, ja juridiskais pamats tam, kāpēc Beļģijas ostas nemaksā UIN, būtu INK 1. un 2. pants, šī nemaksāšana būtu prima facie selektīvs pasākums tiktāl, ciktāl tā attiecas uz ostu saimniecisko darbību.

prima facie

5.1.4.2.   
  Selektivitātes novērtēšana, vai INK 180. panta 2. punkts ir juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā UIN

Selektivitātes novērtēšana, vai INK 180. panta 2. punkts ir juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā UIN

| (92) | Kā izriet no iepriekšminētajiem apsvērumiem, Komisija uzskata, ka INK 180. panta 2. punkts ir vienīgais juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā UIN, un ka tad, ja šāda noteikuma nebūtu, ostas maksātu UIN tāpat kā jebkura cita sabiedrība vai uzņēmums, kas gūst ar nodokli apliekamus ienākumus no saimnieciskās darbības. |
| --- | --- |

(92)

Kā izriet no iepriekšminētajiem apsvērumiem, Komisija uzskata, ka INK 180. panta 2. punkts ir vienīgais juridiskais pamats tam, ka Beļģijas ostas nemaksā UIN, un ka tad, ja šāda noteikuma nebūtu, ostas maksātu UIN tāpat kā jebkura cita sabiedrība vai uzņēmums, kas gūst ar nodokli apliekamus ienākumus no saimnieciskās darbības.

5.1.4.2.1.   Atsauces sistēma un atkāpe no atsauces sistēmas

Atsauces sistēma un atkāpe no atsauces sistēmas

| (93) | Komisija uzskata, ka šajā gadījumā atsauces sistēmu veido vispārīgie noteikumi par nodokļu piemērošanu, kas izriet no INK 1. un 2. panta. INK 1. pantā juridiskajām personām, kas ir rezidenti Beļģijā, ir noteikta ienākuma nodokļa duālasistēma: saskaņā ar to “uzņēmumiem” ir jāmaksā UIN, bet “juridiskajām personām, kas nav sabiedrības” ir jāmaksā JPIN. INK 2. pantā ir ietverti kritēriji, kas ļauj definēt “uzņēmumus”, un tātad noteikt tās juridiskās personas, kurām būs jāmaksā UIN, un ar izslēgšanas metodi – tās, par kuru ienākumiem būs jāmaksā JPIN. 179. pantā ir apstiprināts, ka nodokļu maksātāji, kam jāmaksā UIN, ir sabiedrības, kas ir rezidenti. |
| --- | --- |

(93)

Komisija uzskata, ka šajā gadījumā atsauces sistēmu veido vispārīgie noteikumi par nodokļu piemērošanu, kas izriet no INK 1. un 2. panta. INK 1. pantā juridiskajām personām, kas ir rezidenti Beļģijā, ir noteikta ienākuma nodokļa duālasistēma: saskaņā ar to “uzņēmumiem” ir jāmaksā UIN, bet “juridiskajām personām, kas nav sabiedrības” ir jāmaksā JPIN. INK 2. pantā ir ietverti kritēriji, kas ļauj definēt “uzņēmumus”, un tātad noteikt tās juridiskās personas, kurām būs jāmaksā UIN, un ar izslēgšanas metodi – tās, par kuru ienākumiem būs jāmaksā JPIN. 179. pantā ir apstiprināts, ka nodokļu maksātāji, kam jāmaksā UIN, ir sabiedrības, kas ir rezidenti.

atsauces sistēmu

| (94) | INK 180. panta 2. punktā noteikta atkāpe no šiem vispārējiem noteikumiem par nodokļu piemērošanu. Proti, tajā ostas bez nosacījumiem tiek atbrīvotas no UIN maksāšanas, nepiemērojot 1. un 2. pantā definētos vispārējos UIN un JPIN dalījuma kritērijus, tas ir, neņemot vērā to, vai minētās ostas ir (vai nav) “uzņēmumi” (80). |
| --- | --- |

(94)

INK 180. panta 2. punktā noteikta atkāpe no šiem vispārējiem noteikumiem par nodokļu piemērošanu. Proti, tajā ostas bez nosacījumiem tiek atbrīvotas no UIN maksāšanas, nepiemērojot 1. un 2. pantā definētos vispārējos UIN un JPIN dalījuma kritērijus, tas ir, neņemot vērā to, vai minētās ostas ir (vai nav) “uzņēmumi” (80).

atkāpe

80

| (95) | Tiktāl, ciktāl 86. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ ostas ir “uzņēmumi” INK 1. panta nozīmē, atsauces sistēmu ostu ienākumu aplikšanai ar nodokli var definēt arī ierobežotākā veidā – kā noteikumu kopumu, kas attiecas uz uzņēmumu ienākuma nodokli (UIN), proti, INK 1. un 179. pantu, kuros paredzēts, ka “uzņēmumiem”, kas ir rezidenti, ir jāmaksā UIN, kurš ir definēts kā “nodoklis no visiem ienākumiem”. |
| --- | --- |

(95)

Tiktāl, ciktāl 86. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ ostas ir “uzņēmumi” INK 1. panta nozīmē, atsauces sistēmu ostu ienākumu aplikšanai ar nodokli var definēt arī ierobežotākā veidā – kā noteikumu kopumu, kas attiecas uz uzņēmumu ienākuma nodokli (UIN), proti, INK 1. un 179. pantu, kuros paredzēts, ka “uzņēmumiem”, kas ir rezidenti, ir jāmaksā UIN, kurš ir definēts kā “nodoklis no visiem ienākumiem”.

| (96) | Atbilstīgi šai atsauces sistēmai INK 180. panta 2. punkts ir skaidri redzama atkāpe (tā ir šī punkta pastāvēšanas jēga), jo tajā noteikts, ka uz ostām neattiecas 179. panta un UIN piemērošana pat tad, ja tām tādā gadījumā saskaņā ar INK 220. panta 2. punktu ir jāmaksā JPIN. Ja nebūtu INK 180. panta 2. punktā iekļautā skaidrā un konkrētā atbrīvojuma, Beļģijas ostām tāpat kā citām sabiedrībām, kas ir rezidenti, faktiski ar pilnām tiesībām būtu jāmaksā UIN. |
| --- | --- |

(96)

Atbilstīgi šai atsauces sistēmai INK 180. panta 2. punkts ir skaidri redzama atkāpe (tā ir šī punkta pastāvēšanas jēga), jo tajā noteikts, ka uz ostām neattiecas 179. panta un UIN piemērošana pat tad, ja tām tādā gadījumā saskaņā ar INK 220. panta 2. punktu ir jāmaksā JPIN. Ja nebūtu INK 180. panta 2. punktā iekļautā skaidrā un konkrētā atbrīvojuma, Beļģijas ostām tāpat kā citām sabiedrībām, kas ir rezidenti, faktiski ar pilnām tiesībām būtu jāmaksā UIN.

5.1.4.2.2.   Atkāpe no atsauces sistēmas, ar ko ievieš diferenciāciju starp uzņēmējiem, kuri, ņemot vērā atsauces nodokļu režīma mērķi, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā

Atkāpe no atsauces sistēmas, ar ko ievieš diferenciāciju starp uzņēmējiem, kuri, ņemot vērā atsauces nodokļu režīma mērķi, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā

| (97) | No iepriekšminētā izriet, ka ar INK 180. panta 2. punktu ir notikusi atkāpšanās no vispārējiem noteikumiem par nodokļa piemērošanu “uzņēmumu” ienākumiem (kā atsaucoties uz vispārīgiem noteikumiem INK 1. un 2. pantā, tā atsaucoties uz mazāk vispārīgiem noteikumiem INK 179. pantā) un ieviesta diferenciācija starp uzņēmējiem, kuri, ņemot vērā atsauces nodokļu režīma mērķi, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Patiešām, lai kāda būtu vērā ņemtā atsauces sistēma (UIN vai juridisku personu, kas ir rezidenti, ienākumu aplikšana ar nodokli vispār), ienākuma nodokļa mērķis ir aplikt ienākumus ar nodokli, tas ir mērķis, saskaņā ar kuru visi uzņēmumi tiktāl, ciktāl tas attiecas uz to ieguvumiem no saimnieciskās darbības, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. |
| --- | --- |

(97)

No iepriekšminētā izriet, ka ar INK 180. panta 2. punktu ir notikusi atkāpšanās no vispārējiem noteikumiem par nodokļa piemērošanu “uzņēmumu” ienākumiem (kā atsaucoties uz vispārīgiem noteikumiem INK 1. un 2. pantā, tā atsaucoties uz mazāk vispārīgiem noteikumiem INK 179. pantā) un ieviesta diferenciācija starp uzņēmējiem, kuri, ņemot vērā atsauces nodokļu režīma mērķi, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Patiešām, lai kāda būtu vērā ņemtā atsauces sistēma (UIN vai juridisku personu, kas ir rezidenti, ienākumu aplikšana ar nodokli vispār), ienākuma nodokļa mērķis ir aplikt ienākumus ar nodokli, tas ir mērķis, saskaņā ar kuru visi uzņēmumi tiktāl, ciktāl tas attiecas uz to ieguvumiem no saimnieciskās darbības, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā.

| (98) | Fakts, ka ostām neesot mērķa gūt peļņu vai ka tās pievēršot mazāku uzmanību atdevei no ieguldījumiem īstermiņā, neko šajā novērtējumā nemaina. Ir konstatēts, ka atbrīvojumu no nodokļa par labu bezpeļņas uzņēmumiem, kas veic saimniecisko darbību, parasti uzskata par selektīvu pat tad, ja to piešķir nolūkā īstenot valsts likumdevēja mērķi atbalstīt organizācijas, par kurām tiek uzskatīts, ka tās to ir pelnījušas sociālajā ziņā (81). Fakts, ka Beļģijas ostas pieder un tās kontrolē valsts iestādes vai, neraugoties uz saimniecisko darbību, ka tās veic ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, piemēram, pienākumus, kas tiek veikti, īstenojot valsts varu, nenozīmē to, ka tās juridiski un faktiski atrodas atšķirīgā situācijā saistībā ar uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu par saimnieciskās darbības rezultātā gūtajiem ienākumiem. |
| --- | --- |

(98)

Fakts, ka ostām neesot mērķa gūt peļņu vai ka tās pievēršot mazāku uzmanību atdevei no ieguldījumiem īstermiņā, neko šajā novērtējumā nemaina. Ir konstatēts, ka atbrīvojumu no nodokļa par labu bezpeļņas uzņēmumiem, kas veic saimniecisko darbību, parasti uzskata par selektīvu pat tad, ja to piešķir nolūkā īstenot valsts likumdevēja mērķi atbalstīt organizācijas, par kurām tiek uzskatīts, ka tās to ir pelnījušas sociālajā ziņā (81). Fakts, ka Beļģijas ostas pieder un tās kontrolē valsts iestādes vai, neraugoties uz saimniecisko darbību, ka tās veic ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, piemēram, pienākumus, kas tiek veikti, īstenojot valsts varu, nenozīmē to, ka tās juridiski un faktiski atrodas atšķirīgā situācijā saistībā ar uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu par saimnieciskās darbības rezultātā gūtajiem ienākumiem.

81

| (99) | Tātad attiecībā uz ostu saimniecisko darbību aplūkotais pasākums ir prima facie selektīvs. |
| --- | --- |

(99)

Tātad attiecībā uz ostu saimniecisko darbību aplūkotais pasākums ir prima facie selektīvs.

prima facie

5.1.4.3.   
  Pamatotība sakarā ar sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu

Pamatotība sakarā ar sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu

| (100) | Kā norādīts iepriekš, dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka atkāpe ir pamatota sakarā ar atsauces nodokļu sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu. Triju posmu analīzes pēdējā posmā atšķirīgu attieksmi var pamatot tikai atsauces nodokļu sistēmai piemītošās īpašības. |
| --- | --- |

(100)

Kā norādīts iepriekš, dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka atkāpe ir pamatota sakarā ar atsauces nodokļu sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu. Triju posmu analīzes pēdējā posmā atšķirīgu attieksmi var pamatot tikai atsauces nodokļu sistēmai piemītošās īpašības.

| (101) | Pasākuma atbilstība vietējiem tiesību aktiem pati par sevi nevar kalpot par pamatojumu sistēmas ekonomiskumam, ja vien nav pierādīts, ka šis pamatojums izriet no atsauces nodokļu sistēmai piemītošajām īpašībām (82). |
| --- | --- |

(101)

Pasākuma atbilstība vietējiem tiesību aktiem pati par sevi nevar kalpot par pamatojumu sistēmas ekonomiskumam, ja vien nav pierādīts, ka šis pamatojums izriet no atsauces nodokļu sistēmai piemītošajām īpašībām (82).

82

| (102) | Šajā sakarā Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2016. gada 1. decembra Lēmumam Nr. 151/2016 katrā ziņā nav tādas piemērošanas jomas, kādu tam mēģina piedēvēt Beļģijas iestādes. Proti, šis lēmums neattiecas uz atbrīvojumu no UIN, kas piešķirts ostām saskaņā ar tiesību aktiem par valsts atbalstu, bet uz UIN piemērošanu pašvaldību uzņēmumiem, sadarbības struktūrām un projektu apvienībām, ņemot vērā vienlīdzības un nediskriminācijas principus, tā, lai diskriminācijas neesība valsts tiesību aktos jau iepriekš nenozīmētu selektivitātes neesību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(102)

Šajā sakarā Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2016. gada 1. decembra Lēmumam Nr. 151/2016 katrā ziņā nav tādas piemērošanas jomas, kādu tam mēģina piedēvēt Beļģijas iestādes. Proti, šis lēmums neattiecas uz atbrīvojumu no UIN, kas piešķirts ostām saskaņā ar tiesību aktiem par valsts atbalstu, bet uz UIN piemērošanu pašvaldību uzņēmumiem, sadarbības struktūrām un projektu apvienībām, ņemot vērā vienlīdzības un nediskriminācijas principus, tā, lai diskriminācijas neesība valsts tiesību aktos jau iepriekš nenozīmētu selektivitātes neesību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (103) | Tāpat, tā kā kritērijs, pēc kura nosaka, vai ir piemērojams UIN vai JPIN, ir tas, vai attiecīgais subjekts veic “apsaimniekošanu” vai “darbības nolūkā gūt peļņu” (sal. INK 2. pantu), tad ar apgalvojumiem, ka ostas esot atbrīvotas no UIN, jo tās savu peļņu nesadala, bet gan atkārtoti iegulda, ka to mērķi pārsniedz to individuālās intereses, ka to statūtos nav noteikts mērķis gūt peļņu, ka tās īsteno valsts iestāžu pilnvaras un ka tās pilda vispārējas nozīmes pienākumus, vien nepietiek, lai attaisnotu labvēlīgāku nodokļu režīmu nekā citām sabiedrībām, kas ir rezidenti, piemēroto nodokļu režīmu, ņemot vērā nodokļu sistēmas pamatprincipus. Tādējādi citi uzņēmumi arī atkārtoti iegulda savu peļņu, cenšas sasniegt tādus mērķus vai rada tādu ietekmi uz ekonomiku, kas pārsniedz toindividuālo interesi (83), bet šo iemeslu dēļ nav atbrīvoti no UIN. Tāpat arī tādiem subjektiem, kas neīsteno valsts iestāžu pilnvaras (piemēram, bezpeļņas apvienības), var būt jāmaksā JPIN ar nosacījumu, ka tie ievēro INK 2. pantā noteikto vispārējo kritēriju tādā veidā, ka atbilstīgi valsts tiesību aktiem nav svarīga arī piederība sabiedriskajai sfērai. Tādējādi šīm apvienībām, neraugoties uz to statūtos noteikto bezpeļņas organizāciju statusu, var būt jāmaksā UIN, piemērojot INK 1. un 2. pantā iekļautos vispārējos kritērijus, ja tās veic “apsaimniekošanas”darbības vai “darbības nolūkā gūt peļņu”. |
| --- | --- |

(103)

Tāpat, tā kā kritērijs, pēc kura nosaka, vai ir piemērojams UIN vai JPIN, ir tas, vai attiecīgais subjekts veic “apsaimniekošanu” vai “darbības nolūkā gūt peļņu” (sal. INK 2. pantu), tad ar apgalvojumiem, ka ostas esot atbrīvotas no UIN, jo tās savu peļņu nesadala, bet gan atkārtoti iegulda, ka to mērķi pārsniedz to individuālās intereses, ka to statūtos nav noteikts mērķis gūt peļņu, ka tās īsteno valsts iestāžu pilnvaras un ka tās pilda vispārējas nozīmes pienākumus, vien nepietiek, lai attaisnotu labvēlīgāku nodokļu režīmu nekā citām sabiedrībām, kas ir rezidenti, piemēroto nodokļu režīmu, ņemot vērā nodokļu sistēmas pamatprincipus. Tādējādi citi uzņēmumi arī atkārtoti iegulda savu peļņu, cenšas sasniegt tādus mērķus vai rada tādu ietekmi uz ekonomiku, kas pārsniedz toindividuālo interesi (83), bet šo iemeslu dēļ nav atbrīvoti no UIN. Tāpat arī tādiem subjektiem, kas neīsteno valsts iestāžu pilnvaras (piemēram, bezpeļņas apvienības), var būt jāmaksā JPIN ar nosacījumu, ka tie ievēro INK 2. pantā noteikto vispārējo kritēriju tādā veidā, ka atbilstīgi valsts tiesību aktiem nav svarīga arī piederība sabiedriskajai sfērai. Tādējādi šīm apvienībām, neraugoties uz to statūtos noteikto bezpeļņas organizāciju statusu, var būt jāmaksā UIN, piemērojot INK 1. un 2. pantā iekļautos vispārējos kritērijus, ja tās veic “apsaimniekošanas”darbības vai “darbības nolūkā gūt peļņu”.

83

| (104) | Apgalvotais fakts, ka ostu resursi ne vienmēr sedz to izmaksas, nevar kalpot par pamatojumu atbrīvošanai no uzņēmumu ienākuma nodokļa, tā kā šajā situācijā, kad peļņa netiek gūta, piemērojot ienākumiem parasto nodokļu piemērošanas sistēmu, nav jāmaksā nekāds nodoklis un tā kā zaudējumus var pārnest un atskaitīt no iespējamās peļņas nākotnē, kas gūta, veicot saimniecisko darbību, līdz ar to atbrīvojums ir lieks, un tam ir nozīme tikai tajā gadījumā, ja ostas gūst ar nodokli apliekamu peļņu. Komisija atzīmē, ka 2004.–2014. gada laikposmā (vienpadsmit finanšu gados) Antverpenes, Gentes, Zēbriges un Ostendes ostu darbības rezultāti gandrīz nepārtraukti bija pozitīvi (izņemot negatīvu rezultātu Antverpenes ostā 2011. gadā un negatīvu rezultātu Ostendes ostā 2013. gadā), līdz ar to minētais attaisnojums ir teorētisks un pat pretrunā faktiem. Turklāt citiem “uzņēmumiem” gadījumā, ja to resursi nesedz to izmaksas, nav paredzēts nekāds atbrīvojums no UIN, kas būtu līdzīgs tam, kurš piešķirts ostām. |
| --- | --- |

(104)

Apgalvotais fakts, ka ostu resursi ne vienmēr sedz to izmaksas, nevar kalpot par pamatojumu atbrīvošanai no uzņēmumu ienākuma nodokļa, tā kā šajā situācijā, kad peļņa netiek gūta, piemērojot ienākumiem parasto nodokļu piemērošanas sistēmu, nav jāmaksā nekāds nodoklis un tā kā zaudējumus var pārnest un atskaitīt no iespējamās peļņas nākotnē, kas gūta, veicot saimniecisko darbību, līdz ar to atbrīvojums ir lieks, un tam ir nozīme tikai tajā gadījumā, ja ostas gūst ar nodokli apliekamu peļņu. Komisija atzīmē, ka 2004.–2014. gada laikposmā (vienpadsmit finanšu gados) Antverpenes, Gentes, Zēbriges un Ostendes ostu darbības rezultāti gandrīz nepārtraukti bija pozitīvi (izņemot negatīvu rezultātu Antverpenes ostā 2011. gadā un negatīvu rezultātu Ostendes ostā 2013. gadā), līdz ar to minētais attaisnojums ir teorētisks un pat pretrunā faktiem. Turklāt citiem “uzņēmumiem” gadījumā, ja to resursi nesedz to izmaksas, nav paredzēts nekāds atbrīvojums no UIN, kas būtu līdzīgs tam, kurš piešķirts ostām.

| (105) | Līdzīgi arī tas, ka dažas izmaksas, kas nav saistītas ar uzņēmuma sociālo mērķi, saskaņā ar INK 49. pantu nebūtu atskaitāmas no izdevumiem, kuri apliekami ar UIN, arī nevar attaisnot ostu atbrīvošanu no UIN. INK 49. pantā noteikts, ka “ir atskaitāmi izdevumi, kas nodokļu maksātājam radušies taksācijas periodā nolūkā iegūt vai saglabāt ar nodokli apliekamos ienākumus”. Pirmkārt, ostām piešķirtais atbrīvojums no UIN nav saistīts ar faktu, ka saskaņā ar INK 49. pantu ostām tiktu radīta finansiāli neizdevīga situācija: atbrīvojums no UIN attiecas uz visu gūto peļņu un nav ierobežots tikai attiecībā uz peļņu, kas gūta noteiktu izdevumu iespējamās neatskaitīšanas rezultātā, ja tiek piemērots INK 49. pants. Tātad ostu atbrīvošana no UIN nav attaisnojama ar Beļģijas nodokļu sistēmas galveno noteikumu, pat pieņemot, ka INK 49. pants ir šāds galvenais noteikums. Turklāt nedz Beļģijas iestādes, nedz ieinteresētās personas nenorāda, kā, ņemot vērā pasākuma mērķi (84) un tā formulējumu, šāds noteikums varētu efektīvi aizkavēt ostu veikto vispārējas nozīmes ar saimniecisko darbību nesaistīto darbību izmaksu atskaitīšanu. Starp citu, Antverpenes un Zēbriges ostas šo problēmu min tikai kā vienkāršu risku, nevis kā pierādītu faktu. |
| --- | --- |

(105)

Līdzīgi arī tas, ka dažas izmaksas, kas nav saistītas ar uzņēmuma sociālo mērķi, saskaņā ar INK 49. pantu nebūtu atskaitāmas no izdevumiem, kuri apliekami ar UIN, arī nevar attaisnot ostu atbrīvošanu no UIN. INK 49. pantā noteikts, ka “ir atskaitāmi izdevumi, kas nodokļu maksātājam radušies taksācijas periodā nolūkā iegūt vai saglabāt ar nodokli apliekamos ienākumus”. Pirmkārt, ostām piešķirtais atbrīvojums no UIN nav saistīts ar faktu, ka saskaņā ar INK 49. pantu ostām tiktu radīta finansiāli neizdevīga situācija: atbrīvojums no UIN attiecas uz visu gūto peļņu un nav ierobežots tikai attiecībā uz peļņu, kas gūta noteiktu izdevumu iespējamās neatskaitīšanas rezultātā, ja tiek piemērots INK 49. pants. Tātad ostu atbrīvošana no UIN nav attaisnojama ar Beļģijas nodokļu sistēmas galveno noteikumu, pat pieņemot, ka INK 49. pants ir šāds galvenais noteikums. Turklāt nedz Beļģijas iestādes, nedz ieinteresētās personas nenorāda, kā, ņemot vērā pasākuma mērķi (84) un tā formulējumu, šāds noteikums varētu efektīvi aizkavēt ostu veikto vispārējas nozīmes ar saimniecisko darbību nesaistīto darbību izmaksu atskaitīšanu. Starp citu, Antverpenes un Zēbriges ostas šo problēmu min tikai kā vienkāršu risku, nevis kā pierādītu faktu.

84

| (106) | Savukārt, tas, ka ostu atbrīvošana no UIN tāpat kā publiski pieejama vai dažu publisko tiesību juridisko personu, kas ir sabiedrisko pakalpojumu sniedzējas, pārvaldībā esoša valsts vai privāta īpašuma atbrīvošana no nodokļa, it kā izriet no vispārējā tiesību principa, vai pat no pašas Beļģijas Konstitūcijas, ja pat pieņemtu, ka tas tā ir (85), katrā ziņā šo atbrīvošanu neattaisno ar sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu, jo iespējamie apsvērumi, kurus ņem vērā atbalsta sniedzējs vai valsts tiesas, var neatbilst nodokļu sistēmas un tās pamatprincipu pareizai darbībai. |
| --- | --- |

(106)

Savukārt, tas, ka ostu atbrīvošana no UIN tāpat kā publiski pieejama vai dažu publisko tiesību juridisko personu, kas ir sabiedrisko pakalpojumu sniedzējas, pārvaldībā esoša valsts vai privāta īpašuma atbrīvošana no nodokļa, it kā izriet no vispārējā tiesību principa, vai pat no pašas Beļģijas Konstitūcijas, ja pat pieņemtu, ka tas tā ir (85), katrā ziņā šo atbrīvošanu neattaisno ar sistēmas raksturu vai vispārējo ekonomiskumu, jo iespējamie apsvērumi, kurus ņem vērā atbalsta sniedzējs vai valsts tiesas, var neatbilst nodokļu sistēmas un tās pamatprincipu pareizai darbībai.

85

| (107) | Visbeidzot, Beļģijas iestāžu un ieinteresēto personu argumenti attiecībā uz valsts judikatūrā noteiktajiem kritērijiem, lai noteiktu, vai juridiska persona ir “uzņēmums” INK 1. un 2. panta nozīmē (proti, neizmanto rūpnieciskas un komerciālas metodes), nav izmantojami, lai pierādītu pasākuma atbilstību nodokļu sistēmai raksturīgajai loģikai, jo faktiski ar tiem tiek mēģināts pierādīt, ka ostas nav “uzņēmumi”, kas būtu gadījums, kad UIN nemaksāšana būtu selektīva, ņemot vērā atsauces sistēmas robežu noteikšanai izmantotos kritērijus (sal. iepriekšminēto), nevis atkāpi no šīs atsauces sistēmas, kas, iespējams, varētu būt attaisnojama. |
| --- | --- |

(107)

Visbeidzot, Beļģijas iestāžu un ieinteresēto personu argumenti attiecībā uz valsts judikatūrā noteiktajiem kritērijiem, lai noteiktu, vai juridiska persona ir “uzņēmums” INK 1. un 2. panta nozīmē (proti, neizmanto rūpnieciskas un komerciālas metodes), nav izmantojami, lai pierādītu pasākuma atbilstību nodokļu sistēmai raksturīgajai loģikai, jo faktiski ar tiem tiek mēģināts pierādīt, ka ostas nav “uzņēmumi”, kas būtu gadījums, kad UIN nemaksāšana būtu selektīva, ņemot vērā atsauces sistēmas robežu noteikšanai izmantotos kritērijus (sal. iepriekšminēto), nevis atkāpi no šīs atsauces sistēmas, kas, iespējams, varētu būt attaisnojama.

5.1.5.   KONKURENCES IZKROPĻOJUMS UN IETEKME UZ TIRDZNIECĪBU

| (108) | Lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, tam ir jāietekmē tirdzniecība starp Savienības dalībvalstīm un jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumi. Šie abi kritēriji ir cieši saistīti. |
| --- | --- |

(108)

Lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, tam ir jāietekmē tirdzniecība starp Savienības dalībvalstīm un jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumi. Šie abi kritēriji ir cieši saistīti.

| (109) | Saskaņā ar judikatūru konkurences izkropļojumu parasti konstatē, ja valsts piešķir finansiālu priekšrocību uzņēmumam liberalizētā nozarē, kurā ir vai varētu būt konkurence (86). Nav apstrīdams, ka ostu darbības nozarē ir konkurence un ka to saasina transporta, jo īpaši jūras un iekšzemes transporta, raksturs un īpašības. Ostu sniegtie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar citu ostu vai citās ostās sniegtajiem, kā arī ar citu pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēju nodrošinātajiem pakalpojumiem Beļģijā un citās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

(109)

Saskaņā ar judikatūru konkurences izkropļojumu parasti konstatē, ja valsts piešķir finansiālu priekšrocību uzņēmumam liberalizētā nozarē, kurā ir vai varētu būt konkurence (86). Nav apstrīdams, ka ostu darbības nozarē ir konkurence un ka to saasina transporta, jo īpaši jūras un iekšzemes transporta, raksturs un īpašības. Ostu sniegtie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar citu ostu vai citās ostās sniegtajiem, kā arī ar citu pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēju nodrošinātajiem pakalpojumiem Beļģijā un citās dalībvalstīs.

86

| (110) | Līdz ar to sabiedriskajā apspriešanā, kurā piedalījās ieinteresētās personas, par regulas projektu saistībā ar ostu darbības jomu, “visas iesaistītās personas uzsvēra vajadzību pēc pastāvīgiem un taisnīgiem nosacījumiem [...] attiecībā uz “starpostu” konkurenci (konkurenci starp ostām) Eiropas Savienībā [...]” (87). Tāpat arī ostas, jo īpaši iekšējās ostas un, vispārīgāk runājot, ūdens transports, kā posmu tās veido, konkurē ar citiem transporta veidiem. Turklāt jo īpaši sīva konkurence ir starp Beļģijas un Nīderlandes piekrastes ostām (šajā sakarā bieži min Amsterdamas – Roterdamas – Antverpenes zonu). |
| --- | --- |

(110)

Līdz ar to sabiedriskajā apspriešanā, kurā piedalījās ieinteresētās personas, par regulas projektu saistībā ar ostu darbības jomu, “visas iesaistītās personas uzsvēra vajadzību pēc pastāvīgiem un taisnīgiem nosacījumiem [...] attiecībā uz “starpostu” konkurenci (konkurenci starp ostām) Eiropas Savienībā [...]” (87). Tāpat arī ostas, jo īpaši iekšējās ostas un, vispārīgāk runājot, ūdens transports, kā posmu tās veido, konkurē ar citiem transporta veidiem. Turklāt jo īpaši sīva konkurence ir starp Beļģijas un Nīderlandes piekrastes ostām (šajā sakarā bieži min Amsterdamas – Roterdamas – Antverpenes zonu).

87

| (111) | Tātad, nostiprinot atbalsta saņēmēju stāvokli starptautiskajā tirdzniecībā, pasākums spēj ietekmēt tirdzniecību Savienības iekšienē un radīt konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

(111)

Tātad, nostiprinot atbalsta saņēmēju stāvokli starptautiskajā tirdzniecībā, pasākums spēj ietekmēt tirdzniecību Savienības iekšienē un radīt konkurences izkropļojumus.

| (112) | Turklāt apgalvojums, ka citās dalībvalstīs ir līdzīgi valsts atbalsta pasākumi, un Komisijas attieksme pret šiem iespējamajiem pasākumiem neietekmē attiecīgā pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu, jo ar pasākumu, no kura labumu gūst INK 180. panta 2. punktā minētās Beļģijas ostas, tiek uzlabota to konkurences situācija salīdzinājumā ar atsauces situāciju, kurā tās tiktu apliktas ar nodokli saskaņā ar parastajiem uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas nosacījumiem (88). |
| --- | --- |

(112)

Turklāt apgalvojums, ka citās dalībvalstīs ir līdzīgi valsts atbalsta pasākumi, un Komisijas attieksme pret šiem iespējamajiem pasākumiem neietekmē attiecīgā pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu, jo ar pasākumu, no kura labumu gūst INK 180. panta 2. punktā minētās Beļģijas ostas, tiek uzlabota to konkurences situācija salīdzinājumā ar atsauces situāciju, kurā tās tiktu apliktas ar nodokli saskaņā ar parastajiem uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas nosacījumiem (88).

88

| (113) | Turklāt, pat ja var uzskatīt, ka ostas gūst labumu no likumīga monopola, piedāvājot savus pakalpojumus ostā, kuru tās izmanto, to piedāvātie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar pārvadāšanas pakalpojumiem, ko piedāvā citi pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēji, proti, citu dalībvalstu ostas. |
| --- | --- |

(113)

Turklāt, pat ja var uzskatīt, ka ostas gūst labumu no likumīga monopola, piedāvājot savus pakalpojumus ostā, kuru tās izmanto, to piedāvātie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar pārvadāšanas pakalpojumiem, ko piedāvā citi pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēji, proti, citu dalībvalstu ostas.

| (114) | Ieinteresēto personu minētais Nīderlandes konkurences uzraudzības iestādes atzinums neattiecas uz šo izmeklēšanas procedūru par valsts atbalstu. Proti, tas neattiecas uz shēmas atbilstības LESD 107. pantam novērtēšanu, kā veikšanai ir vajadzīga konkurences stāvokļa īpaša pārbaude. 1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijas ostām 25. pantā turklāt noteikts arī, ka ostu iekasētie tarifi ietekmē ostu konkurences situāciju (89). Tas, ka starp Eiropas ostām pastāv konkurence, turklāt ir apstiprināts arī Nīderlandes valsts ostu piezīmēs. |
| --- | --- |

(114)

Ieinteresēto personu minētais Nīderlandes konkurences uzraudzības iestādes atzinums neattiecas uz šo izmeklēšanas procedūru par valsts atbalstu. Proti, tas neattiecas uz shēmas atbilstības LESD 107. pantam novērtēšanu, kā veikšanai ir vajadzīga konkurences stāvokļa īpaša pārbaude. 1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijas ostām 25. pantā turklāt noteikts arī, ka ostu iekasētie tarifi ietekmē ostu konkurences situāciju (89). Tas, ka starp Eiropas ostām pastāv konkurence, turklāt ir apstiprināts arī Nīderlandes valsts ostu piezīmēs.

89

| (115) | Turklāt atsauces uz 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 211., 219. un 220. punktu neattiecas uz šo lietu, jo tās neattiecas uz ostu infrastruktūru, kas, savukārt, ir minēta 215. punktā. Šajā pēdējā punktā norādīts, ka “ostu infrastruktūru finansēšana no valsts līdzekļiem sekmē saimnieciska rakstura darbību un tātad faktiski uz to attiecas noteikumi par valsts atbalstu” un ka “ostas var konkurēt viena ar otru un tātad ostu infrastruktūrasfinansējums pēc savas būtības ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm”. Turklāt iepriekšminētā paziņojuma 219. un 220. punktā ir norādīts, ka atbalsts attiecīgās infrastruktūras būvniecībai var neietekmēt Savienības iekšējo tirdzniecību vai konkurenci, kaut gan šajā procedūrā pārbaudītais pasākums nav atbalsts infrastruktūras būvniecībai, bet gan darbības atbalsts, kas saistīts ar infrastruktūras izmantošanas laikā gūto peļņu. |
| --- | --- |

(115)

Turklāt atsauces uz 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 211., 219. un 220. punktu neattiecas uz šo lietu, jo tās neattiecas uz ostu infrastruktūru, kas, savukārt, ir minēta 215. punktā. Šajā pēdējā punktā norādīts, ka “ostu infrastruktūru finansēšana no valsts līdzekļiem sekmē saimnieciska rakstura darbību un tātad faktiski uz to attiecas noteikumi par valsts atbalstu” un ka “ostas var konkurēt viena ar otru un tātad ostu infrastruktūrasfinansējums pēc savas būtības ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm”. Turklāt iepriekšminētā paziņojuma 219. un 220. punktā ir norādīts, ka atbalsts attiecīgās infrastruktūras būvniecībai var neietekmēt Savienības iekšējo tirdzniecību vai konkurenci, kaut gan šajā procedūrā pārbaudītais pasākums nav atbalsts infrastruktūras būvniecībai, bet gan darbības atbalsts, kas saistīts ar infrastruktūras izmantošanas laikā gūto peļņu.

5.1.6.   SECINĀJUMS

| (116) | Ņemot vērā iepriekšminētos argumentus, INK 180. panta 2. punktā paredzētais Beļģijas ostu nodokļu atbrīvojums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl neapliekamie ienākumi tiek gūti no ostu veiktās saimnieciskās darbības. |
| --- | --- |

(116)

Ņemot vērā iepriekšminētos argumentus, INK 180. panta 2. punktā paredzētais Beļģijas ostu nodokļu atbrīvojums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl neapliekamie ienākumi tiek gūti no ostu veiktās saimnieciskās darbības.

5.2.   PASĀKUMA SADERĪBA AR IEKŠĒJO TIRGU

PASĀKUMA SADERĪBA AR IEKŠĒJO TIRGU

| (117) | Attiecīgās dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka valsts atbalsta pasākumus var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu. Beļģijas iestādes savos dažādajos dokumentos, atbildēs un piezīmēs nav sniegušas nevienu argumentu attiecībā uz pasākuma saderību. Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka LESD 93. pants un 106. panta 2. punkts varētu būt atbilstīgs pamats saderībai. Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes to pašu uzskata attiecībā uz LESD 93. pantu. |
| --- | --- |

(117)

Attiecīgās dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka valsts atbalsta pasākumus var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu. Beļģijas iestādes savos dažādajos dokumentos, atbildēs un piezīmēs nav sniegušas nevienu argumentu attiecībā uz pasākuma saderību. Valonijas reģions un Valonijas ostas uzskata, ka LESD 93. pants un 106. panta 2. punkts varētu būt atbilstīgs pamats saderībai. Antverpenes un Zēbriges ostu pārvaldības iestādes to pašu uzskata attiecībā uz LESD 93. pantu.

| (118) | Pirmkārt, LESD 106. panta 2. punktā noteikts, ka kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu veikšanu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā atbilst zināmiem nosacījumiem (90). Tomēr Komisija atzīmē, ka attiecīgais pasākums, kas sasaista atbalsta summu ar gūto peļņu, nav nedz saistīts, nedz ierobežots ar neto izmaksām par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu (91), lai gan tas ir nosacījums, kas jāievēro, lai atbalsts tiktu atzīts par saderīgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Līdz ar to pasākumu nevar uzskatīt par kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu, un, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, tas nav saderīgs. |
| --- | --- |

(118)

Pirmkārt, LESD 106. panta 2. punktā noteikts, ka kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu veikšanu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā atbilst zināmiem nosacījumiem (90). Tomēr Komisija atzīmē, ka attiecīgais pasākums, kas sasaista atbalsta summu ar gūto peļņu, nav nedz saistīts, nedz ierobežots ar neto izmaksām par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu (91), lai gan tas ir nosacījums, kas jāievēro, lai atbalsts tiktu atzīts par saderīgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Līdz ar to pasākumu nevar uzskatīt par kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu, un, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, tas nav saderīgs.

90

91

| (119) | Otrkārt, LESD 93. pantā norādīts, ka atbalstus uzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu, ja tie atbilst transporta koordinācijas vajadzībām vai ja tie ir atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem. Ja ostām ir svarīga nozīme multimodālo pārvadājumu attīstībā, visi ostu ieguldījumi neiederas LESD 93. panta darbības jomā, kas aprobežojas ar atbalstiem, kuri atbilst transporta koordinācijas vajadzībām. Turklāt atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav atbalsts ieguldījumiem, bet atbalsts darbības nodrošināšanai, kas nav piesaistīts konkrētiem ieguldījumiem. Pasākums palīdz uzņēmumiem, kuri gūst lielāku peļņu un kuriem tātad arī a priori ir lielākas iekšējās iespējas ieguldījumu finansēšanai. Tas nav piesaistīts arī izmaksu atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kā norādīts iepriekš. Turklāt šis pasākums, proti, atbrīvojums no nodokļa, rada priekšrocības, ko neierobežo nekādas izmaksas. Tātad tas nav ierobežots nedz līdz summai, kas vajadzīga, lai nodrošinātu transporta koordināciju, nedz līdz atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, un tātad arī nenodrošina proporcionalitātes principa ievērošanu. Tam nav konstatēta arī stimulējoša ietekme. Tādēļ LESD 93. pants nav piemērojams. |
| --- | --- |

(119)

Otrkārt, LESD 93. pantā norādīts, ka atbalstus uzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu, ja tie atbilst transporta koordinācijas vajadzībām vai ja tie ir atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem. Ja ostām ir svarīga nozīme multimodālo pārvadājumu attīstībā, visi ostu ieguldījumi neiederas LESD 93. panta darbības jomā, kas aprobežojas ar atbalstiem, kuri atbilst transporta koordinācijas vajadzībām. Turklāt atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav atbalsts ieguldījumiem, bet atbalsts darbības nodrošināšanai, kas nav piesaistīts konkrētiem ieguldījumiem. Pasākums palīdz uzņēmumiem, kuri gūst lielāku peļņu un kuriem tātad arī a priori ir lielākas iekšējās iespējas ieguldījumu finansēšanai. Tas nav piesaistīts arī izmaksu atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kā norādīts iepriekš. Turklāt šis pasākums, proti, atbrīvojums no nodokļa, rada priekšrocības, ko neierobežo nekādas izmaksas. Tātad tas nav ierobežots nedz līdz summai, kas vajadzīga, lai nodrošinātu transporta koordināciju, nedz līdz atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, un tātad arī nenodrošina proporcionalitātes principa ievērošanu. Tam nav konstatēta arī stimulējoša ietekme. Tādēļ LESD 93. pants nav piemērojams.

a priori

| (120) | Treškārt, lai gan ne Beļģija, ne ieinteresētās personas nav minējušas LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Komisija pārbauda, vai attiecīgais pasākums ir tāds, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību”, nemainot tirdzniecības apstākļus tādā mērā, ka tas būtu pretrunā kopīgām interesēm. Iepriekšminēto iemeslu (proporcionalitātes, stimulējošas ietekmes un saiknes ar konkrētu vispārējas intereses mērķi trūkuma) dēļ Komisija tomēr uzskata, ka LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts nav piemērojams. |
| --- | --- |

(120)

Treškārt, lai gan ne Beļģija, ne ieinteresētās personas nav minējušas LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Komisija pārbauda, vai attiecīgais pasākums ir tāds, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību”, nemainot tirdzniecības apstākļus tādā mērā, ka tas būtu pretrunā kopīgām interesēm. Iepriekšminēto iemeslu (proporcionalitātes, stimulējošas ietekmes un saiknes ar konkrētu vispārējas intereses mērķi trūkuma) dēļ Komisija tomēr uzskata, ka LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts nav piemērojams.

5.3.   PASTĀVOŠS ATBALSTS VAI JAUNS ATBALSTS

PASTĀVOŠS ATBALSTS VAI JAUNS ATBALSTS

| (121) | Beļģijas iestādes paskaidroja, ka juridisku personu ienākuma nodoklis tiek piemērots ostām kopš 1960. gadiem un ka pirms šā laikposma tām tika piemērots cedulārais nodoklis, kas līdzinās juridisku personu ienākuma nodoklim. Ostām piemērotais nodokļu režīms bija saistīts arī ar ostu juridisko statusu, kas laika gaitā ir mainījies. Kā norāda Beļģijas iestādes, juridisku personu ienākuma nodokļa sistēma ostām tika piemērota jau pirms Romas līguma stāšanās spēkā 1958. gadā. Tātad, kā liecina saņemtā informācija, ostas vienmēr ir bijušas atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa. |
| --- | --- |

(121)

Beļģijas iestādes paskaidroja, ka juridisku personu ienākuma nodoklis tiek piemērots ostām kopš 1960. gadiem un ka pirms šā laikposma tām tika piemērots cedulārais nodoklis, kas līdzinās juridisku personu ienākuma nodoklim. Ostām piemērotais nodokļu režīms bija saistīts arī ar ostu juridisko statusu, kas laika gaitā ir mainījies. Kā norāda Beļģijas iestādes, juridisku personu ienākuma nodokļa sistēma ostām tika piemērota jau pirms Romas līguma stāšanās spēkā 1958. gadā. Tātad, kā liecina saņemtā informācija, ostas vienmēr ir bijušas atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa.

| (122) | Saskaņā ar procedūras regulas 1. panta b) punkta i) apakšpunktu atbalsta shēmas, kas ieviestas pirms līguma stāšanās spēkā, ir pastāvošas atbalsta shēmas. |
| --- | --- |

(122)

Saskaņā ar procedūras regulas 1. panta b) punkta i) apakšpunktu atbalsta shēmas, kas ieviestas pirms līguma stāšanās spēkā, ir pastāvošas atbalsta shēmas.

| (123) | Kā liecina pieejamā informācija, ostu atbrīvošanu no uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas piemēroja jau pirms 1958. gada, un kopš tā laika šī sistēma būtībā nav grozīta. Līdz ar to pasākums uzskatāms par pastāvošu atbalsta shēmu. |
| --- | --- |

(123)

Kā liecina pieejamā informācija, ostu atbrīvošanu no uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas piemēroja jau pirms 1958. gada, un kopš tā laika šī sistēma būtībā nav grozīta. Līdz ar to pasākums uzskatāms par pastāvošu atbalsta shēmu.

6.   PAR BEĻĢIJAS IESTĀŽU PIEPRASĪJUMU BEĻĢIJAS OSTĀM NOTEIKT PĀREJAS PERIODU

PAR BEĻĢIJAS IESTĀŽU PIEPRASĪJUMU BEĻĢIJAS OSTĀM NOTEIKT PĀREJAS PERIODU

| (124) | Attiecībā uz Beļģijas iestāžu iesniegto pieprasījumu par pārejas periodu Komisija atgādina, ka šajā ar pastāvošo atbalstu saistītās procedūras posmā pārejas periodu principā noteikt nevar, izņemot ārkārtēju apstākļu gadījumu. Galīgajā lēmumā Komisija attiecīgajai dalībvalstij var noteikt tikai pamatotu termiņu vajadzīgo grozījumu ieviešanai. |
| --- | --- |

(124)

Attiecībā uz Beļģijas iestāžu iesniegto pieprasījumu par pārejas periodu Komisija atgādina, ka šajā ar pastāvošo atbalstu saistītās procedūras posmā pārejas periodu principā noteikt nevar, izņemot ārkārtēju apstākļu gadījumu. Galīgajā lēmumā Komisija attiecīgajai dalībvalstij var noteikt tikai pamatotu termiņu vajadzīgo grozījumu ieviešanai.

| (125) | Komisija arī norāda, ka kopš 2014. gada 9. jūlijā uzsāktās sadarbības procedūras sākuma Beļģijas iestādēm jau bija noteikts laika periods, lai apdomātu iespējamās izmaiņas tiesību aktos. Tā arī atzīmē, ka runa nav par uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu ostām no 2017. gada 1. janvāra, par ko baidās Beļģijas iestādes. |
| --- | --- |

(125)

Komisija arī norāda, ka kopš 2014. gada 9. jūlijā uzsāktās sadarbības procedūras sākuma Beļģijas iestādēm jau bija noteikts laika periods, lai apdomātu iespējamās izmaiņas tiesību aktos. Tā arī atzīmē, ka runa nav par uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu ostām no 2017. gada 1. janvāra, par ko baidās Beļģijas iestādes.

| (126) | Saskaņā ar nozīmīgo lomu, kas tai ir uzticēta atbilstīgi LESD 107. un 108. panta noteikumiem, Komisijas pienākums ir, rūpīgi izsverot, izbeigt tos valsts atbalstus, kas uzskatāmi par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu, un atjaunot godīgas konkurences apstākļus. Ja šajā procedūras posmā Komisija uzskata, ka noteiktiem uzņēmumiem ir piešķirts nesaderīgs atbalsts, tā faktiski nevar apturēt attiecīgo valsts atbalsta procedūru vai noteikt pārejas periodu, jo līdz ar to tiktu atļauts ilgāku laikposmu piemērot ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas būtu arī netaisnīgi attiecībā pret konkurentiem, kuri nesaņem atbalstu vai pat par atbalstu mazāku summu. Komisija šajā sakarā norāda, ka Nīderlandes ostas, kam piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis kopš 2017. gada 1. janvāra, tai pieprasa steidzamā kārtā arī Beļģijas ostām piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli. |
| --- | --- |

(126)

Saskaņā ar nozīmīgo lomu, kas tai ir uzticēta atbilstīgi LESD 107. un 108. panta noteikumiem, Komisijas pienākums ir, rūpīgi izsverot, izbeigt tos valsts atbalstus, kas uzskatāmi par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu, un atjaunot godīgas konkurences apstākļus. Ja šajā procedūras posmā Komisija uzskata, ka noteiktiem uzņēmumiem ir piešķirts nesaderīgs atbalsts, tā faktiski nevar apturēt attiecīgo valsts atbalsta procedūru vai noteikt pārejas periodu, jo līdz ar to tiktu atļauts ilgāku laikposmu piemērot ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas būtu arī netaisnīgi attiecībā pret konkurentiem, kuri nesaņem atbalstu vai pat par atbalstu mazāku summu. Komisija šajā sakarā norāda, ka Nīderlandes ostas, kam piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis kopš 2017. gada 1. janvāra, tai pieprasa steidzamā kārtā arī Beļģijas ostām piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli.

| (127) | Kā norādīts iepriekš, ar citu valsts atbalstu citām ostām iespējamu pastāvēšanu citās dalībvalstīs nav attaisnojama procedūras apturēšana vai valsts pasākumu spēkā stāšanās atlikšana, īstenojot Komisijas lēmumu. Šādas atlikšanas sekas būtu pašreizējo konkurences izkropļojumu starp Eiropas ziemeļu ostām, proti, starp Beļģijas ostām, jau minētajām Nīderlandes ostām un Francijas ostām, pagarināšana, jo uz tām attiecas līdzīgs paralēli pieņemts lēmums, ar kuru atcelti tām pašreiz piemērotie nodokļu atvieglojumi. |
| --- | --- |

(127)

Kā norādīts iepriekš, ar citu valsts atbalstu citām ostām iespējamu pastāvēšanu citās dalībvalstīs nav attaisnojama procedūras apturēšana vai valsts pasākumu spēkā stāšanās atlikšana, īstenojot Komisijas lēmumu. Šādas atlikšanas sekas būtu pašreizējo konkurences izkropļojumu starp Eiropas ziemeļu ostām, proti, starp Beļģijas ostām, jau minētajām Nīderlandes ostām un Francijas ostām, pagarināšana, jo uz tām attiecas līdzīgs paralēli pieņemts lēmums, ar kuru atcelti tām pašreiz piemērotie nodokļu atvieglojumi.

| (128) | Turklāt fakts, ka Komisija, domājams, varētu noteikt ilgāku izpildes laiku Nīderlandei lietā SA.25338 (92), nav nozīmīgs pieprasījuma noteikt pārejas periodu pamatošanai šajā gadījumā. Komisija vienādi attiecas pret visām dalībvalstīm un izskata katru gadījumu, ņemot vērā konkrētos apstākļus, un Nīderlandes gadījumu nevar salīdzināt ar Beļģijas gadījumu. Turklāt savā galīgajā lēmumā Komisija skaidri atteicās noteikt pārejas periodu Nīderlandei, neraugoties uz citās dalībvalstīs joprojām spēkā esošiem līdzīgiem pasākumiem. Jāpiemin arī, ka Nīderlandei ir jāizbeidz piemērot attiecīgie nodokļu atvieglojumi agrāk nekā Beļģijai, kas nebūt nenozīmē, ka Nīderlandes ostas tiktu nostādītas labvēlīgākā situācijā. |
| --- | --- |

(128)

Turklāt fakts, ka Komisija, domājams, varētu noteikt ilgāku izpildes laiku Nīderlandei lietā SA.25338 (92), nav nozīmīgs pieprasījuma noteikt pārejas periodu pamatošanai šajā gadījumā. Komisija vienādi attiecas pret visām dalībvalstīm un izskata katru gadījumu, ņemot vērā konkrētos apstākļus, un Nīderlandes gadījumu nevar salīdzināt ar Beļģijas gadījumu. Turklāt savā galīgajā lēmumā Komisija skaidri atteicās noteikt pārejas periodu Nīderlandei, neraugoties uz citās dalībvalstīs joprojām spēkā esošiem līdzīgiem pasākumiem. Jāpiemin arī, ka Nīderlandei ir jāizbeidz piemērot attiecīgie nodokļu atvieglojumi agrāk nekā Beļģijai, kas nebūt nenozīmē, ka Nīderlandes ostas tiktu nostādītas labvēlīgākā situācijā.

92

| (129) | Turklāt šajā gadījumā Beļģijas iestāžu minētie argumenti attiecībā uz grūtībām nodrošināt iekšējo tiesību aktu atbilstību nerada tādus ārkārtas apstākļus, kuros pārejas periods būtu attaisnojams. Proti, kā Komisija jau ir norādījusi iepriekš, ar INK 180. panta 2. punkta svītrošanu faktiski pietiktu, lai ostām piemērotu UIN. Tāpat arī nepietiekams arguments ir tas, ka juridiskas personas pāreja no JPIN maksāšanas uz UIN maksāšanu nav skaidri reglamentēta Beļģijas nodokļu tiesību aktos; ja nav tādu tiesību aktu, saskaņā ar kuriem šo pāreju organizēt,Beļģijas nodokļu pārvaldei ir iespēja (un tā to izmanto) pārkvalificēt tāda uzņēmuma darbību, kam ir jāmaksā JPIN, tā, lai tam būtu jāmaksā UIN. Visbeidzot, Beļģijas iestādes nepaskaidro, kā ostu beznosacījumu atbrīvošanas no UIN likvidēšana būtu pretrunā vienlīdzības principam, pat pieņemot, ka šim apstāklim, kas aizgūts valsts tiesību aktos, būtu nozīme, nosakot pārejas periodu. Savukārt, nesen veikto reformu, kas paredz attiecināt UIN uz Beļģijas pašvaldību uzņēmumiem, lai gan tie iepriekš bija atbrīvoti no UIN un tiem bija jāmaksā JPIN (tāpat kā ostu gadījumā), Beļģijas valdība uzskatīja par tādu, kas veicina vienlīdzīgu attieksmi (93). |
| --- | --- |

(129)

Turklāt šajā gadījumā Beļģijas iestāžu minētie argumenti attiecībā uz grūtībām nodrošināt iekšējo tiesību aktu atbilstību nerada tādus ārkārtas apstākļus, kuros pārejas periods būtu attaisnojams. Proti, kā Komisija jau ir norādījusi iepriekš, ar INK 180. panta 2. punkta svītrošanu faktiski pietiktu, lai ostām piemērotu UIN. Tāpat arī nepietiekams arguments ir tas, ka juridiskas personas pāreja no JPIN maksāšanas uz UIN maksāšanu nav skaidri reglamentēta Beļģijas nodokļu tiesību aktos; ja nav tādu tiesību aktu, saskaņā ar kuriem šo pāreju organizēt,Beļģijas nodokļu pārvaldei ir iespēja (un tā to izmanto) pārkvalificēt tāda uzņēmuma darbību, kam ir jāmaksā JPIN, tā, lai tam būtu jāmaksā UIN. Visbeidzot, Beļģijas iestādes nepaskaidro, kā ostu beznosacījumu atbrīvošanas no UIN likvidēšana būtu pretrunā vienlīdzības principam, pat pieņemot, ka šim apstāklim, kas aizgūts valsts tiesību aktos, būtu nozīme, nosakot pārejas periodu. Savukārt, nesen veikto reformu, kas paredz attiecināt UIN uz Beļģijas pašvaldību uzņēmumiem, lai gan tie iepriekš bija atbrīvoti no UIN un tiem bija jāmaksā JPIN (tāpat kā ostu gadījumā), Beļģijas valdība uzskatīja par tādu, kas veicina vienlīdzīgu attieksmi (93).

93

| (130) | Turklāt Komisija nekad nav apstiprinājusi attiecīgo pasākumu, par kuru Beļģijas iestādes nekad nav ziņojušas. Tātad šajā gadījumā nav piemērojami tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi, jo īpaši tāpēc, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, Komisija nevar uzdot veikt pagātnē piešķirtu atbalstu atgūšanu. |
| --- | --- |

(130)

Turklāt Komisija nekad nav apstiprinājusi attiecīgo pasākumu, par kuru Beļģijas iestādes nekad nav ziņojušas. Tātad šajā gadījumā nav piemērojami tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi, jo īpaši tāpēc, ka pasākums ir pastāvošs atbalsts, Komisija nevar uzdot veikt pagātnē piešķirtu atbalstu atgūšanu.

7.   PAR NĪDERLANDES OSTU PIEPRASĪJUMIEM

PAR NĪDERLANDES OSTU PIEPRASĪJUMIEM

| (131) | Attiecībā uz Nīderlandes ostu pieprasījumu atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu tām, Komisija atgādina, ka šī procedūra neattiecas uz Nīderlandes ostām, bet gan uz Beļģijas ostām. Savā galīgajā lēmumā lietā SA.25338 par Nīderlandes ostām (94) Komisija cita starpā atteicās atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām faktiski to pašu iemeslu dēļ, kādi norādīti šajā lēmumā. Turklāt ienākuma nodokļa piemērošana Nīderlandes ostām izriet no Nīderlandes tiesību aktiem, un jebkurā gadījumā LESD 107. panta ietvaros Komisija nevar piespiest dalībvalstij mainīt savus tiesību aktus, lai piešķirtu valsts atbalstus konkrētiem uzņēmējiem. |
| --- | --- |

(131)

Attiecībā uz Nīderlandes ostu pieprasījumu atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu tām, Komisija atgādina, ka šī procedūra neattiecas uz Nīderlandes ostām, bet gan uz Beļģijas ostām. Savā galīgajā lēmumā lietā SA.25338 par Nīderlandes ostām (94) Komisija cita starpā atteicās atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām faktiski to pašu iemeslu dēļ, kādi norādīti šajā lēmumā. Turklāt ienākuma nodokļa piemērošana Nīderlandes ostām izriet no Nīderlandes tiesību aktiem, un jebkurā gadījumā LESD 107. panta ietvaros Komisija nevar piespiest dalībvalstij mainīt savus tiesību aktus, lai piešķirtu valsts atbalstus konkrētiem uzņēmējiem.

94

8.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

| (132) | Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu INK 180. panta 2. punktā minētajām Beļģijas ostām ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(132)

Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu INK 180. panta 2. punktā minētajām Beļģijas ostām ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu.

| (133) | Tāpēc Beļģijas iestādēm ir jāatceļ attiecīgais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa un jānosaka, ka attiecīgajiem subjektiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis pasākums ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā pieņemts šis lēmums, un piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas, |
| --- | --- |

(133)

Tāpēc Beļģijas iestādēm ir jāatceļ attiecīgais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa un jānosaka, ka attiecīgajiem subjektiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis pasākums ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā pieņemts šis lēmums, un piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu INK 180. panta 2. punktā minētajām Beļģijas ostām ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu.

2. pants

1.   Beļģija atceļ 1. pantā minēto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa un nosaka, ka subjektiem, uz kuriem attiecas šis atbrīvojums, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis.

2.   Pasākums, ar kuru Beļģija īsteno savas saistības, kas izriet no 1. punkta, ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā paziņots šis lēmums. Šis pasākums piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas.

3. pants

Beļģija divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas informē Komisiju par pasākumiem, ko tā veikusi, lai izpildītu šo lēmumu.

4. pants

Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei.

Briselē, 2017. gada 27. jūlijā

Komisijas vārdā –

Komisijas locekle

Margrethe VESTAGER

---

(1)  
  OV C 302, 19.8.2016., 5. lpp.

1

(2)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.).

2

(3)  
  OV C 156, 2.5.2016., 46. lpp.

3

(4)  
  2016. gada 9. marta rīkojums, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL un citi/Komisija, T-438/15, ECLI:EU:T:2016:142.

4

Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL

(5)  
  OV C 175, 17.5.2016., 23. lpp.

5

(6)  
  2016. gada 27. oktobra rīkojums, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL un citi/Komisija, T-116/16, ECLI:EU:T:2016:656.

6

Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL

(7)  
  OV C 302, 19.8.2016., 5. lpp.

7

(8)  INK 1. panta 1. punkts: “Ienākuma nodokļi ir:

8

| 1) | Karalistes iedzīvotāju kopējo ienākumu nodoklis, ko sauc par fizisku personu ienākuma nodokli; |
| --- | --- |

1)

Karalistes iedzīvotāju kopējo ienākumu nodoklis, ko sauc par fizisku personu ienākuma nodokli;

| 2) | uzņēmumu, kas ir rezidenti, kopējo ienākumu nodoklis, kuru sauc par uzņēmumu ienākuma nodokli; |
| --- | --- |

2)

uzņēmumu, kas ir rezidenti, kopējo ienākumu nodoklis, kuru sauc par uzņēmumu ienākuma nodokli;

| 3) | Beļģijas juridisko personu, kas nav uzņēmumi, ienākuma nodoklis, kuru sauc par juridisku personu ienākuma nodokli; |
| --- | --- |

3)

Beļģijas juridisko personu, kas nav uzņēmumi, ienākuma nodoklis, kuru sauc par juridisku personu ienākuma nodokli;

| 4) | nerezidentu ienākumu nodoklis, ko sauc par nerezidentu ienākuma nodokli.” |
| --- | --- |

4)

nerezidentu ienākumu nodoklis, ko sauc par nerezidentu ienākuma nodokli.”

(9)  INK 179. pantā atkārtots šis 1. pantā minētais noteikums. Noteikumi par UIN ir iekļauti INK III sadaļas 179. līdz 219.a pantā.

9

(10)  Noteikumi par JPIN ir iekļauti INK IV sadaļas 220. līdz 226. pantā.

10

(11)  INK 180. panta 2. punktā sniegta atsauce uz šādiem subjektiem: Centra un Rietumu autonomā osta (kooperatīvs uzņēmums ar ierobežotu atbildību), Briges Jūrniecības iekārtu uzņēmums, Briseles osta, Antverpenes, Ostendes un Gentes autonomie pašvaldības ostu uzņēmumi, Lježas, Šarleruā un Namīras autonomās ostas, sabiedrības ar ierobežotu atbildību Waterwegen en Zeekanaa un De Scheepvaart. 110. pantā 2016. gada 18. decembra Likumā, ar kuru tiek organizēta kolektīvās finansēšanas atzīšana un uzraudzība un kas attiecas uz dažādiem noteikumiem finanšu jomā (M. B., 2016. gada 20. decembris: Numac: 2016003460) attiecībā uz INK 180. panta 2. punkta tematu noteikts, ka: “[...] vārdi “Antverpenes un Ostendes autonomie pašvaldības ostu uzņēmumi, publisko tiesību akciju sabiedrība Havenbedrijf Gent” ir aizstāti ar vārdiem “Ostendes autonomais pašvaldības ostas uzņēmums, publisko tiesību akciju sabiedrības Havenbedrijf Antwerpen en Havenbedrijf Gent
  ”.”

11

Waterwegen en Zeekanaa

De Scheepvaart

M. B

Numac

Havenbedrijf Antwerpen en Havenbedrijf Gent

(12)  INK 220. pants: “Juridisku personu ienākuma nodoklis ir jāmaksā: [...] 2) tām juridiskajām personām, kam saskaņā ar 180. pantu nav jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis; [...]”

12

(13)  INK 221. pants: “Juridiskajām personām, kam ir jāmaksā juridisku personu ienākuma nodoklis, nodokli aprēķina vienīgi par:

13

| 1) | kadastrālo ienākumu no Beļģijā esoša nekustamā īpašuma, [...]; |
| --- | --- |

1)

kadastrālo ienākumu no Beļģijā esoša nekustamā īpašuma, [...];

| 2) | ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma, tostarp par ienākumu pirmajām daļām, kas minētas 21. panta 5., 6. un 10. punktā, un procentiem, kas minēti 21. panta 13. punktā, kā arī par dažādiem ienākumiem, kas minēti 90. panta 5. līdz 7. un 11. punktā.” |
| --- | --- |

2)

ienākumiem un produktiem no kapitāla un kustamā īpašuma, tostarp par ienākumu pirmajām daļām, kas minētas 21. panta 5., 6. un 10. punktā, un procentiem, kas minēti 21. panta 13. punktā, kā arī par dažādiem ienākumiem, kas minēti 90. panta 5. līdz 7. un 11. punktā.”

(14)  INK 225. pants: “Nodoklis, kas attiecas uz 221. pantā minētajiem ienākumiem, ir vienāds ar nekustamā un kustamā īpašuma nodokli. [...]”

14

(15)  Tiesas 2002. gada 24. oktobra spriedums Aéroports de Paris/Komisija, C-82/01, ECLI:EU:C:2002:617.

15

Aéroports de Paris

(16)  
  C.C., 2015. gada 19. novembris, Nr. 162/2015; M. B., 2016. gada 5. februāris; Numac: 2015205632.

16

C.C.

M. B.

Numac

(17)  
  M. B., 1999. gada 8. aprīlis; Numac: 1999035415. Sal. 13. panta 3. punktu: “Ostas nodevas autonomā veidā nosaka ostas vadība kā pamatotuu daļu attiecībā pret darījuma vērtību[...]”.

17

M. B.

Numac

(18)  Šo punktu ir minējusi arī Flandrijas Ostu komisija. Tā precizē, ka pēdējos gados ir samazinājies valsts finansējums jūras piekļuves infrastruktūrai (proti, slūžu darbībai un navigācijas ceļu, kas šķērso dažas ostas, bagarēšanai), ostu pamata infrastruktūrai un ostu pārvaldes pakalpojumiem.

18

(19)  
  C.C., 2016. gada 1. decembris, Nr. 151/2016; M. B., 2017. gada 12. janvāris; Numac: 2016206080.

19

C.C.

M. B.

Numac

(20)  
  OV C 262, 19.7.2016., 1. lpp.

20

(21)  Nīderlandes konkurences iestādes ziņojums par Roterdamas ostas pārvaldi, 2005, P_600019/255.R261, 2. lpp.

21

(22)  Tiesas 1987. gada 16. jūnija spriedums Komisija/Itālija, 118/85, ECLI:EU:C:1987:283, 7. punkts; Tiesas 1998. gada 18. jūnija spriedums Komisija/Itālija, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, 36. punkts.

22

(23)  Tiesas 2000. gada 12. septembra spriedums Pavlov un citi, apvienotās lietas C-180/98 līdz C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, 74. punkts.

23

Pavlov

(24)  Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta spriedums Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt un citi/Komisija, apvienotās lietas T-443/08 un T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, jo īpaši 93. un 94. punkts, pēc pārsūdzības atstāts spēkā ar Tiesas 2012. gada 19. decembra spriedumu Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Leipzig-Halle/Komisija, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, jo īpaši 40.–43. un 47. punkts. Vispārējās tiesas 2000. gada 12. decembra spriedums Aéroports de Paris/Komisija, T-128/98, ECLI:EU:T:2000:290, 125. punkts, pēc pārsūdzības atstāts spēkā ar Tiesas 2002. gada 24. oktobra spriedumu Aéroports de Paris/Komisija, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617.

24

Freistaat Sachsen

Land Sachsen-Anhalt

Mitteldeutsche Flughafen

Flughafen Leipzig-Halle

Aéroports de Paris

Aéroports de Paris

(25)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2009. gada 15. decembra lēmumu par valsts atbalstu N 385/2009 – Valsts finansējums ostas infrastruktūrai Ventspils ostā (OV C 62, 13.3.2010., 7. lpp.); Komisijas 2011. gada 15. jūnija lēmums par valsts atbalstu 44/2010 – Latvijas Republika – Valsts finansējums ostas infrastruktūrai Krievu salā (OV C 215, 21.7.2011., 21. lpp.); Komisijas 2012. gada 22. februāra lēmums par valsts atbalstu SA.30742 (N/2010) – Lietuva – Infrastruktūras būvniecība pasažieru un kravu prāmju termināliem Klaipēdā (OV C 121, 26.4.2012., 1. lpp.); Komisijas 2013. gada 2. jūlija lēmums par valsts atbalstu SA.35418 (2012/N) – Grieķija – Pirejas ostas paplašināšana (OV C 256, 5.9.2013., 2. lpp.); Komisijas 2013. gada 18. septembra lēmums par valsts atbalstu SA.36953 (2013/N) – Spānija – Bahía de Cádiz ostas pārvalde (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.).

25

Bahía de Cádiz

(26)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2013. gada 18. septembra lēmumu par valsts atbalstu SA.36953 (2013/N) – Spānija – Bahía de Cádiz ostas pārvalde (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.).

26

Bahía de Cádiz

(27)  Tiesas 1991. gada 10. decembra spriedums Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, 3. un 27. punkts; Tiesas 1997. gada 17. jūlija spriedums lietā C-242/95 GT-Link A/S pret de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, 52. punkts “No tā tomēr neizriet ne tas, ka jebkuras tirdzniecības ostas izmantošana nozīmē sniegt pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ne tas, ka konkrēti visiem tādā ostā sniegtajiem pakalpojumiem ir šāda nozīme.”

27

Merci Convenzionali Porto di Genova

GT-Link A/S

de Danske Statsbaner

(28)  Skatīt piemēram, Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu par valsts atbalstu SA.37402 – Budapeštas Brīvosta (OV C 141, 9.5.2014., 1. lpp.); Komisijas 2012. gada 17. oktobra lēmums par valsts atbalstu SA.34501 – Kēnigsvusterhauzenes/Vildau iekšzemes osta (OV C 176, 21.6.2013., 1. lpp.); Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmums par valsts atbalstu SA.38478 – Györ-Gönyü osta (OV C 418, 21.11.2014., 1. lpp.).

28

Györ-Gönyü

(29)  Sal. 1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijas ostām 15. panta 1. punktu (attiecībā uz “vispārējo ostu nodevām”).

29

(30)  Sal. 1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijas ostām 15. panta 2. punktu (attiecībā uz “īpašo ostu nodevām”).

30

(31)  Sal. 1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijas ostām 25. panta 2. punktu (“Flandrijas valdība drīkst izveidot kopīgu konsultatīvo komisiju. Ir sagatavots piecu gadu plāns, kas balstīts uz rūpnieciskās ekonomikas modeli”) un 26. panta 1. punktu (“Strīdus starp ostu pārvaldības iestādēm par saimniecisko darbību, jo īpaši par ostu pārvaldības iestāžu veikto komercdarbību [...], izšķir ostu strīdu izšķiršanas komisija [...]”). Sal. arī 1999. gada 1. aprīļa dekrēta 3. pantu, kas attiecas uz Centra un Rietumu autonomās ostas izveidi (“Par ostas darbībām tiek uzskatītas darbības, kas saistītas ar Sabiedrības darbību, t. i., preču iekraušana, izkraušana, uzglabāšana un pārvietošana, kā arī rūpnieciskas, komerciālas un ar pakalpojumu sniegšanu saistītas darbības.”).

31

(32)  Sal. INK komentāru Nr. 179/10 (skatīt turpmāk).

32

(33)  Sal. INK komentāru Nr. 179/11 (skatīt turpmāk).

33

(34)  Sal. INK komentārus Nr. 2/4, 179/10 un 179/11.

34

| — | Nr. 2/4: “Ar “uzņēmumu” saprot jebkuru uzņēmumu, asociāciju, iestādi vai citu organismu, kas:






  a) | ir likumīgi dibināta; |
| --- | --- | --- |

—

Nr. 2/4: “Ar “uzņēmumu” saprot jebkuru uzņēmumu, asociāciju, iestādi vai citu organismu, kas:

a)

ir likumīgi dibināta;

| b) | kas ir juridiskā persona; |
| --- | --- |

b)

kas ir juridiskā persona;

| c) | veic uzņēmējdarbību vai peļņas gūšanai raksturīgas darbības (INK 92, 2. panta 2. punkta 1. apakšpunkta 1. daļa). |
| --- | --- |

c)

veic uzņēmējdarbību vai peļņas gūšanai raksturīgas darbības (INK 92, 2. panta 2. punkta 1. apakšpunkta 1. daļa).

Lai saņemtu plašākus skaidrojumus par a), b) un c) apakšpunktā iekļautajiem jēdzieniem, ir sniegta atsauce uz 179. panta 6. līdz 20. punktu.”.

| — | Nr. 179/10: “Ar izteicienu “veikt uzņēmējdarbību” jāsaprot “veikt uzņēmējdarbību jebkādā rūpnieciskā, tirdzniecības vai lauksaimniecības uzņēmumā”, kura peļņu veido ienākumi par profesionālo darbību, par kuriem ir jāmaksā FPIN [fizisku personu ienākuma nodoklis], ja šo uzņēmējdarbību veic fiziska persona vai sabiedrība u. c., kas nav juridiska persona (INK 92 23. panta 1. punkta 1. un 24. apakšpunkts).” |
| --- | --- |

—

Nr. 179/10: “Ar izteicienu “veikt uzņēmējdarbību” jāsaprot “veikt uzņēmējdarbību jebkādā rūpnieciskā, tirdzniecības vai lauksaimniecības uzņēmumā”, kura peļņu veido ienākumi par profesionālo darbību, par kuriem ir jāmaksā FPIN [fizisku personu ienākuma nodoklis], ja šo uzņēmējdarbību veic fiziska persona vai sabiedrība u. c., kas nav juridiska persona (INK 92 23. panta 1. punkta 1. un 24. apakšpunkts).”

FPIN

| — | Nr. 179/11: “Kas attiecas uz izteicienu “veikt peļņas gūšanai raksturīgas darbības”, tas vienlaicīgi aptver:






  1) | “darbības, no kurām tiek gūta peļņa” (INK 92 23. panta 1. punkta 2. un 27. apakšpunkts), šo izteicienu judikatūrā interpretējot ar nozīmi “darbība ar mērķi gūt peļņu”; |
| --- | --- | --- |

—

Nr. 179/11: “Kas attiecas uz izteicienu “veikt peļņas gūšanai raksturīgas darbības”, tas vienlaicīgi aptver:

1)

“darbības, no kurām tiek gūta peļņa” (INK 92 23. panta 1. punkta 2. un 27. apakšpunkts), šo izteicienu judikatūrā interpretējot ar nozīmi “darbība ar mērķi gūt peļņu”;

| 2) | “peļņas gūšanai raksturīgas darbības, bet bez mērķa gūt peļņu”, kam raksturīga pastāvīga profesionāla darbība, kurā ietver:






  a) | pietiekami bieži atkārtojošās, lai to varētu saukt par “nodarbošanos”, rūpnieciska, komerciāla vai lauksaimnieciska rakstura darbības; |
| --- | --- | --- |

2)

“peļņas gūšanai raksturīgas darbības, bet bez mērķa gūt peļņu”, kam raksturīga pastāvīga profesionāla darbība, kurā ietver:

a)

pietiekami bieži atkārtojošās, lai to varētu saukt par “nodarbošanos”, rūpnieciska, komerciāla vai lauksaimnieciska rakstura darbības;

| b) | rūpniecisku vai komerciālu metožu izmantošanu. |
| --- | --- |

b)

rūpniecisku vai komerciālu metožu izmantošanu.

2) apakšpunktā ir runa par darbībām, kas pēc būtības parasti rada ienākumus vai peļņu, pat ja juridiskā persona, kas tās veic, atbilstīgi statūtiem vai faktiski nemēģina gūt peļņu.”

(35)  Komisijas 2002. gada 16. oktobra lēmums par valsts atbalstu N 438/02 – Beļģija – Atbalsts ostu vadībai ar izpildes pilnvarām saistīto uzdevumu izpildei (OV C 284, 21.11.2002., 2. lpp.).

35

(36)  Tiesas 1997. gada 18. marta spriedums Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, 22. punkts.

36

Calì & Figli

(37)  Protokols (Nr. 26) par sabiedriskiem pakalpojumiem (pie LESD).

37

(38)  Tiesas 1995. gada 16. novembra spriedums FFSA un citi, C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, 21. punkts; Tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 27. un 28. punkts.

38

FFSA

MOTOE

(39)  Sal. 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma 14. punkts.

39

(40)  Tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 25. punkts; Tiesas 2002. gada 24. oktobra spriedums Aéroports de Paris, C-82/01 P, 74. un 77. punkts.

40

MOTOE

Aéroports de Paris

(41)  Komisija jo īpaši atzīmē, ka, kā norāda Beļģijas iestādes, dažas Beļģijas ostas nodod daļu savas peļņas savam akcionāram.

41

(42)  Tiesas 1980. gada 29. oktobra spriedums Van Landewyck, apvienotās lietas 209/78 līdz 215/78 un 218/78, ECLI:EU:C:1980:248, 88. punkts; Tiesas 1995. gada 16. novembra spriedums FFSA un citi, C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, 21. punkts; Tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedums MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 27. un 28. punkts; Tiesas 2006. gada 10. janvāra spriedums Cassa di Risparmio di Firenze un citi, C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 122. un 123. punkts.

42

Van Landewyck

FFSA

MOTOE

Cassa di Risparmio di Firenze

(43)  Tiesas 2002. gada 24. oktobra spriedums Aéroports de Paris/Komisija, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617, 78. punkts.

43

Aéroports de Paris

(44)  VTNP ir “tāda pakalpojuma sniegšana, ko operators, ja ņemtu vērā pats savas komerciālās intereses, neuzņemtos sniegt vai neuzņemtos sniegt tādā pašā apjomā vai ar tādiem pašiem nosacījumiem”, proti cenas un kvalitātes ziņā (sal. Komisijas paziņojuma par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu 47. un 48. punkts (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp.)).

44

(45)  Antverpenes ostā 2015. gadā dažādas maksas un ostas nodevas veidoja EUR 290,3 miljonus, kas ir aptuveni 84 % no ikdienas ieņēmumiem (ietverot arī Flandrijas valdības piešķirtās darbības dotācijas) un 113 % no kārtējiem izdevumiem (sal. Annual Report 2015, 61. un 62. lpp.).

45

Annual Report

(46)  
  1999. gada 2. marta dekrēta par Flandrijasa ostām 25. panta 3. punktā noteikts, ka “Flandrijas valdība un ostu pārvaldības iestādes sagatavo iniciatīvas nolūkā izveidot [...] saskaņotas tarifu struktūras Flandrijas jūras ostās, lai Flandrijas jūras ostām nodrošinātu godīgu konkurenci”. Briseles ostas iesniegtajām piezīmēm pievienotie dokumenti (102. lpp.) arī parāda, ka cenas (un atlaides) tiek uzskatītas par pieprasījuma ietekmēšanas līdzekli: “Osta aktīvi cenšas attīstīt satiksmi ūdens ceļos un veicināt modālo pāreju uz ūdens ceļiem, īstenojot šādus pasākumus: Osta turpina īstenot savu tarifu atvieglojumu politiku, proti, kuģošanas maksu EUR 0,00025/tkm un atbrīvošanu no pietauvošanās maksas jūras satiksmes dalībniekiem, jaunu satiksmes ceļu izveidi un satiksmes paplašināšanu. Reģions kompensēs ostai ar šo pasākumu saistītos ienākumu zaudējumus. [...] Ņemot to vērā, osta piemēro atlaides koncesijas maksām par savu teritoriju izmantošanu tiem uzņēmumiem, kas visvairāk izmanto ūdens ceļus. [...]”

46

(47)  Konstitucionālās tiesas 2015. gada 19. novembra spriedums Nr. 162/2015, A.2.2. punkts.

47

(48)  Sal. 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma 220. punkts.

48

(49)  Ostas nodevām par iekšzemes kuģošanu tiek piemērots PVN. Sal. Antverpenes ostas tarifu iekšzemes kuģošanai 5. pants (Tariff regulations for inland shipping, 11. lpp.). No otras puses, sakarā ar īpašu atbrīvojumu, kas minēts PVN direktīvas (2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.) 139. pantā, kurš pārņemts Beļģijas Kodeksa par PVN 42. panta 1. punkta 5. apakšpunktā, ostu nodevas, kas attiecas uz starptautiskajiem pārvadājumiem, ir īpaši atbrīvotas no PVN (atsauce uz PVN nav iekļauta Antverpenes ostas nodevās jūras kuģošanai). Nepieciešamība pēc īpaša atbrīvojuma norāda, ka uz attiecīgo pakalpojumu sniegšanu kā uz pakalpojumu sniegšanu PVN direktīvas 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē parasti būtu attiecināma PVN piemērošana.

49

Tariff regulations for inland shipping

(50)  
  2008. gada 10. decembra lēmums (OV C 137, 17.6.2009.).

50

(51)  
  2006. gada 4. jūlija lēmums (OV C 276, 14.11.2006.).

51

(52)  
  2006. gada 7. jūnija lēmums (OV C 207, 31.8.2006.).

52

(53)  Minētais Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta spriedums apvienotajās lietās T-443/08 un T-455/08 Freistaat Sachsen un citi/Komisija.

53

Freistaat Sachsen

(54)  Tiesas 2003. gada 22. maija spriedums Korhonen, C-18/01, ECLI:EU:C:2003:300.

54

Korhonen

(55)  Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par to, kā koordinēt procedūras, ar ko piešķir pakalpojumu valsts līgumus (OV L 209, 24.7.1992., 1. lpp.).

55

(56)  
  2014. gada 27. marta lēmums GRW land development scheme for industrial and commercial use (OV C 141, 9.5.2014., 1. lpp.).

56

GRW land development scheme for industrial and commercial use

(57)  Sal. Komisijas lēmuma par valsts atbalstu SA.36953 (2013/N) Bahía de Cádiz osta, 29. apsvērumu (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu Nr. SA.30742 (N/2010) Klaipēda, 8. un 9. apsvērumu (OV C 121, 26.4.2012., 1. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu N 44/2010 Krievu salas osta, 67. apsvērumu (OV C 215, 21.7.2011., 21. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu C39/09 (ex N 385/2009) Ventspils osta, 30., 57. un 58. apsvērumu (OV C 62, 13.3.2010., 7. lpp.).

57

Bahía de Cádiz

(58)  Skatīt, piemēram, 2.7. punktu dokumentā General terms and conditions for concessions in the Antwerp port area. Skatīt arī Lježas ostas tarifu noteikšanas nosacījumus.

58

General terms and conditions for concessions in the Antwerp port area

(59)  
  Willem-Frederik Schiltz
  2013. gada 7. maija atbilde uz Parlamenta jautājumu Nr. 397 (Palāta, Jautājumi un atbildes, 2012-2013, QRVA 53/128, 2013. gada 9. septembris, 86. lpp.); Servais Verherstraeten 2011. gada 11. maija atbilde uz Parlamenta jautājumu Nr. 4288 (53. analītiskais ziņojums, Finanšu un budžeta komisija 229, 2011. gada 11. maijs, 22. lpp.). Arī Tiesa uzskata, ka šī darbība ir saimnieciska rakstura darbība PVN direktīvas nozīmē (sal. Tiesas 2007. gada 25. oktobra spriedumu lietā Ministero delle Finanze – Ufficio IVA di Milano pret CO.GE.P. Srl, C-174/06, ECLI:EU:C:2007:634, 31.–35. punkts).

59

Willem-Frederik Schiltz

Servais Verherstraete

Ministero delle Finanze – Ufficio IVA di Milano

CO.GE.P. Srl

(60)  Skatīt 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma 207. punktu.

60

(61)  Tiesas 2001. gada 8. novembra spriedums Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598.

61

Adria-Wien Pipeline

(62)  Skatīt INK 221. pantu.

62

(63)  Skatīt INK 225. pantu.

63

(64)  Sal. 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma 206. punktu un attiecībā uz VTNP – Tiesas 2003. gada 24. jūlija sprieduma Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, 87.–95. punktu.

64

Altmark Trans

(65)  Tiesas 2000. gada 16. maija spriedums Francija/Ladbroke Racing un Komisija, C-83/98 P, ECLI:EU:C:2000:248, 48.–51. punkts.

65

Ladbroke Racing

(66)  Tiesas 2006. gada 22. jūnija spriedums Beļģija un Forum 187/Komisija, apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03, EU:C:2006:416, 128. punkts.

66

Forum 187

(67)  Tiesas 2005. gada 15. decembra spriedums lietā Itālija/Komisija, C-66/02, EU:C:2005:768, 94. punkts.

67

(68)  Tiesas 2006. gada 6. septembra spriedums Portugāle/Komisija, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 56. punkts; Tiesas 2011. gada 8. septembra spriedums Paint Graphos un citi, apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 49. punkts.

68

Paint Graphos

(69)  Tas ir gadījums, kad pasākums tiešā veidā izriet no atsauces sistēmas pamatprincipiem vai galvenajiem principiem, vai kad tas izriet no sistēmai raksturīgiem mehānismiem, kas nepieciešami tās darbībai un tās efektivitātei, sal., Tiesas 2011. gada 8. septembra sprieduma Paint Graphos un citi, apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 69. punktu.

69

Paint Graphos

(70)  Tiesas 2006. gada 6. septembra spriedums Portugāle/Komisija, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 81. punkts; Tiesas 2011. gada 8. septembra spriedums Paint Graphos un citi, apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 65. punkts.

70

Paint Graphos

(71)  Sal. komentāru 179/2: “Jau tagad uzmanība ir pievērsta tam, ka, lai gan faktiski tās varētu uzskatīt par nodokļu maksātājiem, kam būtu jāmaksā UIN, tās ir atbrīvotas no UIN maksāšanas, pamatojoties uz INK 92 180. līdz 182. pantu: 1) juridiskās personas, kas “bez nosacījumiem” ir atbrīvotas no UIN maksāšanas (skatīt komentāru par INK 92 180. pantu); [...]”

71

(72)  Sal. komentāru 179/16: “Beļģijas komercsabiedrības (akciju sabiedrības, akciju komandītsabiedrības, pilnsabiedrības, komandītsabiedrības, sabiedrības ar ierobežotu atbildību, pilsoniskās sabiedrības un kooperatīvās sabiedrības ar neierobežotu atbildību un solidaritāti) faktiski tiek izveidotas, lai veiktu darbību peļņas gūšanas nolūkā. Parasti tās efektīvi nodarbojas vai nu ar rūpniecisku, tirdzniecisku vai lauksaimniecisku darbību, vai arī iesaistās nodarbēs, kuru nolūks ir gūt peļņu, vai arī apvieno tās abas, un jebkādi to gūtie ienākumi un peļņa uzskatāmi par gūtiem, veicot šīs darbības.” Sal. arī Konstitucionālās tiesas 2012. gada 6. decembra sprieduma Nr. 148/2012 A.2.1. un B.3.1. punktu (M.B., 2013. gada 29. janvāris). Atbildot uz parlamenta jautājumu, finanšu ministrs paziņoja, ka saistībā ar autonomajām pašvaldību pārvaldības iestādēm, ja tām ir jāmaksā UIN vai JPIN, vajadzētu izskatīt katru gadījumu atsevišķi, ņemot vērā attiecīgo darbību raksturu. Ņemot vērā to, ka saskaņā ar 1995. gada 10. aprīļa karalisko dekrētu šīm darbībām ir jābūt rūpnieciska vai komerciāla rakstura, kā norāda ministrs, var uzskatīt, ka autonomajām pašvaldību pārvaldības iestādēm faktiski ir jāmaksā UIN (QRVA, Palāta, 1996.–1997. g., Nr. 86, 1997. gada 16. jūnijs, 11749.-11750. lpp.; QRVA, Palāta, 2001.–2002. g., 2002. gada 26. marts, CRIV 50 COM 702, 8.–9. lpp.).

72

M.B.

QRVA

QRVA

CRIV

COM

(73)  Sal. 25. panta 2. punktu: “Flandrijas valdība drīkst izveidot kopīgu konsultatīvo komisiju. Ir sagatavots piecu gadu plāns, kura pamatā ir rūpnieciskas ekonomikas modelis.”

73

(74)  Sal. 26. panta 1. punktu: “Strīdus starp ostu pārvaldības iestādēm par saimniecisko darbību, jo īpaši par ostu pārvaldības iestāžu veikto komercdarbību [...], izšķir ostu strīdu izšķiršanas komisija [...]”.

74

(75)  Sal. 1998. gada 16. decembra sprieduma Nr. 136/98 (M. B., 1999. gada 6. janvāris, 261. lpp.), A.7.1. punktu: “Kā norāda Ministru padome, INK 220. panta 2. punktā minētās sabiedrības un juridiskās personas ir salīdzināmās situācijās. Lai gan INK 180. pantā iepriekšminētās juridiskās personas ir atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa maksāšanas, faktiski ir runa par juridiskajām personām, kas veic saimnieciska rakstura darbību vai darbības nolūkā gūt peļņu INK 2. panta 2. punkta 1. un 2. apakšpunkta nozīmē.” Sal. arī A.7.2. punktu: “Starp 220. panta 1. un 3. punktā minētajām juridiskajām personām, no vienas puses, un 220. panta 2. punktā minētajām juridiskajām personām [t. i., ostām], no otras puses, ir objektīva atšķirība, kas izpaužas tādējādi, ka vienīgi pēdējā minētā kategorija veic darbības nolūkā gūt peļņu. [...]”.

75

M. B.

(76)  Publiskā sanāksme otrdien, 1997. gada 29. janvārī, Finanšu un budžeta komisija, premjerministra vietnieka un finanšu un ārējās tirdzniecības ministra Jacques Simonet iztaujāšana par juridisko personu ienākuma nodokļa piemērošanu Beļģijas ostām (Nr. 1017). Sal. http://www3.dekamer.be/digidocanha/K0112/K01120466/K01120466.PDF 5. lpp.

76

Jacques Simonet

(77)  Tiesa savā 2011. gada 8. septembra spriedumā (spriedums Paint Graphos un citi, apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 55. un turpmākie punkti) nosaka, ka īpaši darbības principi ir personas pārākuma princips, noteikums “viens cilvēks, viena balss” vai vēl arī pārvaldība attiecīgā subjekta locekļu labā, tās ir raksturīgās īpašības, kas nepiemīt ostām.

77

Paint Graphos

(78)  Tiesas 2006. gada 10. janvāra spriedums Cassa di Risparmio di Firenze un citi, C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 136. un 137. punkts.

78

Cassa di Risparmio di Firenze

(79)  Sal. Tiesas 2011. gada 15. novembra spriedumu Komisija un Spānija/Gibraltāra valdība un Apvienotā Karaliste, apvienotās lietas C-106/09 P un C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, 101. un turpmākie punkti.

79

(80)  Interpretācija, saskaņā ar kuru ar INK 180. panta 2. punktu ostām tiek piemēroti tikai vispārējie noteikumi, uzskatot, ka tās nav “uzņēmumi”, ir aplūkota turpmāk.

80

(81)  Tiesas 2006. gada 10. janvāra spriedums Cassa di Risparmio di Firenze un citi, C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 136. un 137. punkts.

81

Cassa di Risparmio di Firenze

(82)  Valsts tiesību aktos var noteikt pasākuma atbilstību augstākiem standartiem, ņemot vērā citus kritērijus, nevis nodokļu sistēmas labu darbību.

82

(83)  Daži subjekti, proti, pašvaldību uzņēmumi, kurām Beļģijā nesen ir piemērots UIN, arī pilda vispārējas nozīmes pienākumus. Sal. Beļģijas Konstitucionālās tiesas 2016. gada 1. decembra sprieduma lietā Nr. 151/2016 19.1. punktu, kurā atgādināts, ka pašvaldību uzņēmumi ir “izveidoti ar sabiedriskas nozīmes mērķi” un “uzņemas pildīt pašvaldības saistības”.

83

(84)  Saskaņā ar oficiālās piezīmes par 49. pantu 11. punktu neatskaitāmība attiecas uz “tīri privātām darbībām”, kamēr šajā procedūrā tiek apgalvots, ka izmaksas, kas radušās saistībā ar vispārējas nozīmes darbībām, nebūtu atskaitāmas.

84

(85)  Komisijas saņemtās piezīmes attiecas uz īpašumu, kas atbilstīgi INK 220. panta 1. punktā minētajam “pēc sava rakstura” pieder valsts pārvaldes iestādēm, proti, “valstij, kopienām, reģioniem, provincēm, aglomerācijām, pašvaldību federācijām, pašvaldībām, starppašvaldību sabiedriskajiem sociālo pakalpojumu centriem, publiskajām kulta iestādēm, kā arī polderu un drenāžas un nosusināšanas kanālu sistēmas uzņēmumiem”, nevis ostām: šis pants neattiecas ne uz pašvaldību autonomajām ostu pārvaldības iestādēm, ne uz cita veida Beļģijas ostām, kas minētas 13. apsvērumā un 12. lappuses zemsvītras piezīmē.

85

(86)  Skatīt Tiesas 2003. gada 24. jūlija spriedumu Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

86

Altmark Trans

(87)  Sal. priekšlikuma Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmu, COM(2013) 296 final (OV C 327, 12.11.2013., 111.lpp.), 2.1. punktu. Sal. arī Komisijas Paziņojuma par Eiropas ostu politiku {SEC(2007)1339} {SEC(2007)1340}, COM(2007) 616 galīgā redakcija, II.4.2. punktu.

87

(88)  Tiesas 1969. gada 10. decembra spriedums Komisija/Francija, apvienotās lietas 6/69 un 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, 21. punkts; Tiesas 1977. gada 22. marta spriedums Steinike & Weinlig, 78/76, ECLI:EU:C:1977:52, 24. punkts; Vispārējās tiesas 1998. gada 30. aprīļa spriedums Vlaamse Gewest pret Komisiju, T-214/95, ECLI:EU:T:1998:77, 54. punkts un Tiesas 1999. gada 19. maija spriedums Itālija/Komisija, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, 21. punkts.

88

Steinike & Weinlig

Vlaamse Gewest

(89)  25. panta 3. punkts: “Flandrijas valdība un ostu pārvaldības iestādes sagatavo iniciatīvas nolūkā izveidot [...] saskaņotas tarifu struktūras Flandrijas jūras ostās, lai Flandrijas jūras ostām nodrošinātu godīgu konkurenci.”. 25. panta 4. punkts: “Ja tarifi [...] ir acīmredzamā pretrunā ar vispārējām interesēm vai nepieļauj godīgu konkurenci starp ostu pārvaldības iestādēm, ostu reģionālais komisārs iesniedz šos lēmumus konsultāciju komisijai. [...]”

89

(90)  Sal. Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (2012/C 8/02) (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp.). Sal. arī Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmumu 2012/21/ES par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 7, 11.1.2012., 3. lpp.).

90

(91)  Sal. ģenerāladvokāta Kokott secinājumu lietā C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania pret Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, 75. punktu.

91

Kokott

Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

Ayuntamiento de Getafe

(92)  Sk. Komisijas 2016. gada 21. janvāra Lēmumu (ES) 2016/634 par valsts atbalstu (lieta Nr. SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 un ex CP 115/2004)), ko īsteno Nīderlande – Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa valsts uzņēmumiem (OV L 113, 27.4.2016., 148. lpp.).

92

(93)  Sal. Parlamenta palātas dokuments Nr. 54 0672/001, 8. un 9. lpp.

93

(94)  Žr. 92 išnašą.

94

---

| 14.12.2017 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 332/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 332/24

---

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2017/2116

(2017. gada 27. jūlijs)

par atbalsta shēmu SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), ko īstenojusi Francija – Nodokļu piemērošana ostām Francijā

(izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 5176)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc tam, kad ieinteresētās personas ir lūgtas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar minētajiem pantiem (1), un ņemot vērā šo personu piezīmes,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | Komisijas dienesti 2013. gada 3. jūlijā visām dalībvalstīm nosūtīja aptauju par dalībvalstu ostu darbību un nodokļu politiku, lai iegūtu pārskatu par šo jomu un noskaidrotu situāciju ostās atbilstīgi Savienības noteikumiem par valsts atbalstu. Francijas iestādes atbildēja 2013. gada 25. oktobra vēstulē. Komisijas dienesti 2014. gada 3. februāra vēstulē pieprasīja papildu informāciju par noteikumiem, kas attiecas uz ostām piemēroto Francijas uzņēmumu ienākuma nodokli. Francijas iestādes sniedza atbildi 2014. gada 1. aprīļa vēstulē. |
| --- | --- |

(1)

Komisijas dienesti 2013. gada 3. jūlijā visām dalībvalstīm nosūtīja aptauju par dalībvalstu ostu darbību un nodokļu politiku, lai iegūtu pārskatu par šo jomu un noskaidrotu situāciju ostās atbilstīgi Savienības noteikumiem par valsts atbalstu. Francijas iestādes atbildēja 2013. gada 25. oktobra vēstulē. Komisijas dienesti 2014. gada 3. februāra vēstulē pieprasīja papildu informāciju par noteikumiem, kas attiecas uz ostām piemēroto Francijas uzņēmumu ienākuma nodokli. Francijas iestādes sniedza atbildi 2014. gada 1. aprīļa vēstulē.

| (2) | Komisija 2014. gada 9. jūlija vēstulē saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) 21. pantu informēja Francijas iestādes par savu sākotnējo novērtējumu attiecībā uz Francijas noteikumiem par nodokļu piemērošanu ostām. Šajā vēstulē tika norādīts, ka Komisija kvalificē šos noteikumus par pastāvošu valsts atbalstu, un precizēti iemesli, kāpēc tā tos uzskata par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu. Komisija deva Francijas iestādēm iespēju iesniegt savus apsvērumus par šo sākotnējo novērtējumu. Francijas iestādes iesniedza savus apsvērumus 2014. gada 7. novembra vēstulē. 2014. gada 12. decembrī notika Komisijas dienestu un Francijas iestāžu sanāksme. 2015. gada 15. janvārī Francijas iestādes nosūtīja Komisijai papildu apsvērumus. Komisijas dienesti 2015. gada 1. jūnija vēstulē informēja Francijas iestādes, ka šajā posmā Komisijas dienesti paliek pie 2014. gada 9. jūlija vēstulē paustā sākotnējā viedokļa. |
| --- | --- |

(2)

Komisija 2014. gada 9. jūlija vēstulē saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) 21. pantu informēja Francijas iestādes par savu sākotnējo novērtējumu attiecībā uz Francijas noteikumiem par nodokļu piemērošanu ostām. Šajā vēstulē tika norādīts, ka Komisija kvalificē šos noteikumus par pastāvošu valsts atbalstu, un precizēti iemesli, kāpēc tā tos uzskata par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu. Komisija deva Francijas iestādēm iespēju iesniegt savus apsvērumus par šo sākotnējo novērtējumu. Francijas iestādes iesniedza savus apsvērumus 2014. gada 7. novembra vēstulē. 2014. gada 12. decembrī notika Komisijas dienestu un Francijas iestāžu sanāksme. 2015. gada 15. janvārī Francijas iestādes nosūtīja Komisijai papildu apsvērumus. Komisijas dienesti 2015. gada 1. jūnija vēstulē informēja Francijas iestādes, ka šajā posmā Komisijas dienesti paliek pie 2014. gada 9. jūlija vēstulē paustā sākotnējā viedokļa.

2

| (3) | Komisija 2016. gada 21. janvāra vēstulē apstiprināja savu nostāju un ierosināja Francijas iestādēm saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā “LESD”) 108. panta 1. punktu un procedūras regulas 22. pantu atbilstīgu pasākumu ietvaros no 2017. finanšu gada sākuma atcelt ostām noteikto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa (turpmāk tekstā “UIN”) par to veikto saimniecisko darbību. Francijas iestādes tika aicinātas saskaņā ar procedūras regulas 23. panta 1. punktu divu mēnešu laikā bez ierunām un nepārprotami izteikt savu viedokli par Komisijas ierosinājumu. |
| --- | --- |

(3)

Komisija 2016. gada 21. janvāra vēstulē apstiprināja savu nostāju un ierosināja Francijas iestādēm saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā “LESD”) 108. panta 1. punktu un procedūras regulas 22. pantu atbilstīgu pasākumu ietvaros no 2017. finanšu gada sākuma atcelt ostām noteikto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa (turpmāk tekstā “UIN”) par to veikto saimniecisko darbību. Francijas iestādes tika aicinātas saskaņā ar procedūras regulas 23. panta 1. punktu divu mēnešu laikā bez ierunām un nepārprotami izteikt savu viedokli par Komisijas ierosinājumu.

| (4) | Francijas iestādes 2016. gada 11. aprīļa vēstulē nosūtīja Komisijai savus apsvērumus. 2016. gada 27. jūnijā tika organizēta Francijas iestāžu un Komisijas dienestu sanāksme. |
| --- | --- |

(4)

Francijas iestādes 2016. gada 11. aprīļa vēstulē nosūtīja Komisijai savus apsvērumus. 2016. gada 27. jūnijā tika organizēta Francijas iestāžu un Komisijas dienestu sanāksme.

| (5) | Tā kā Francijas iestāžu atbildē nebija pausta bezierunu un nepārprotama piekrišana ierosinātajiem atbilstīgajiem pasākumiem, Komisija nolēma, norādot to 2016. gada 8. jūlija vēstulē, sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu. Komisijas lēmums sākt procedūru publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja Franciju iesniegt savas piezīmes par lēmuma saturu. Tā arī aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par šo pasākumu. |
| --- | --- |

(5)

Tā kā Francijas iestāžu atbildē nebija pausta bezierunu un nepārprotama piekrišana ierosinātajiem atbilstīgajiem pasākumiem, Komisija nolēma, norādot to 2016. gada 8. jūlija vēstulē, sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu. Komisijas lēmums sākt procedūru publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja Franciju iesniegt savas piezīmes par lēmuma saturu. Tā arī aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par šo pasākumu.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

3

| (6) | Francija savas piezīmes Komisijai iesniedza 2016. gada 19. septembra vēstulē. |
| --- | --- |

(6)

Francija savas piezīmes Komisijai iesniedza 2016. gada 19. septembra vēstulē.

| (7) | Komisija saņēma piezīmes no šādām ieinteresētajām personām: metropoles lielajām ostām (Havras, Ruānas, Denkerkas) un aizjūras ostām (Gajānas, Gvadelupas), tirdzniecības un rūpniecības kamerām (turpmāk tekstā “TRK”), kas ir ostu pārvaldības iestādes (Brestas TRK, Basku zemes Bajonas TRK), profesionālajām asociācijām vai asociācijām, kas pārstāv ostu un jūrniecības nozari vispār (Francijas Iekšējo ostu asociācija (turpmāk tekstā “AFPI”), ūdensceļu veicināšanas koordinācijas komitejas Provoideau, Francijas Ostu savienības (turpmāk tekstā “UPF”), Francijas Jūras institūta, teritoriālajām kopienām (Gvadelupas departamenta, Gvadelupas reģiona, Bretaņas reģiona) un Roterdamas ostas, kas pārstāv piecas Nīderlandes valsts jūras ostas. |
| --- | --- |

(7)

Komisija saņēma piezīmes no šādām ieinteresētajām personām: metropoles lielajām ostām (Havras, Ruānas, Denkerkas) un aizjūras ostām (Gajānas, Gvadelupas), tirdzniecības un rūpniecības kamerām (turpmāk tekstā “TRK”), kas ir ostu pārvaldības iestādes (Brestas TRK, Basku zemes Bajonas TRK), profesionālajām asociācijām vai asociācijām, kas pārstāv ostu un jūrniecības nozari vispār (Francijas Iekšējo ostu asociācija (turpmāk tekstā “AFPI”), ūdensceļu veicināšanas koordinācijas komitejas Provoideau, Francijas Ostu savienības (turpmāk tekstā “UPF”), Francijas Jūras institūta, teritoriālajām kopienām (Gvadelupas departamenta, Gvadelupas reģiona, Bretaņas reģiona) un Roterdamas ostas, kas pārstāv piecas Nīderlandes valsts jūras ostas.

AFPI

Provoideau

UPF

| (8) | Komisija pārsūtīja šīs piezīmes Francijai, dodot tai iespēju iesniegt komentārus. Tā saņēma Francijas komentārus 2016. gada 3. novembra vēstulē. 2016. gada 16. novembrī tika organizēta Francijas iestāžu un Komisijas dienestu sanāksme. |
| --- | --- |

(8)

Komisija pārsūtīja šīs piezīmes Francijai, dodot tai iespēju iesniegt komentārus. Tā saņēma Francijas komentārus 2016. gada 3. novembra vēstulē. 2016. gada 16. novembrī tika organizēta Francijas iestāžu un Komisijas dienestu sanāksme.

2.   PASĀKUMA UN TĀ KONTEKSTA APRAKSTS

PASĀKUMA UN TĀ KONTEKSTA APRAKSTS

2.1.   Francijas ostu īpašumtiesības un apsaimniekošana

Francijas ostu īpašumtiesības un apsaimniekošana

| (9) | Francijas ostu sistēmu (zvejas ostas, tirdzniecības ostas un jahtu ostas) veido ostas, kas pieder valstij (no vienas puses, lielās jūras ostas, turpmāk tekstā “LJO”, kuras kādreiz tika dēvētas par “autonomajām ostām”; no otras puses, lielās upju ostas, proti, Parīzes un Strasbūras autonomās ostas), un ostas, kas pieder teritoriālajām kopienām. Lai arī Francija norāda, ka strīdīgais pasākums ir vērsts uz zvejas ostām un tirdzniecības ostām, taču arī jahtu ostas var izmantot tādi subjekti, uz kuriem attiecas atbrīvojums no UIN (piemēram, TRK), un tātad arī uz tiem attiecas šī procedūra. |
| --- | --- |

(9)

Francijas ostu sistēmu (zvejas ostas, tirdzniecības ostas un jahtu ostas) veido ostas, kas pieder valstij (no vienas puses, lielās jūras ostas, turpmāk tekstā “LJO”, kuras kādreiz tika dēvētas par “autonomajām ostām”; no otras puses, lielās upju ostas, proti, Parīzes un Strasbūras autonomās ostas), un ostas, kas pieder teritoriālajām kopienām. Lai arī Francija norāda, ka strīdīgais pasākums ir vērsts uz zvejas ostām un tirdzniecības ostām, taču arī jahtu ostas var izmantot tādi subjekti, uz kuriem attiecas atbrīvojums no UIN (piemēram, TRK), un tātad arī uz tiem attiecas šī procedūra.

| (10) | LJO, kas līdz 2008. gada reformai tika sauktas par “autonomajām ostām” (4), ir valsts iestādes. Tajās apstrādā vairāk nekā 80 % Francijas jūras satiksmes kravu. Francija norāda, ka LJO veic šādus pienākumus: regulē un uzrauga jūras satiksmi ostu zonās un to apkārtnē, īstenojot ostas komandieru pārvalžu darbību, iekārto un uztur ostu infrastruktūras, apsaimnieko un attīsta ostu teritorijas, veicina ostu attīstību vispār, attīsta ostu pakalpojumu piedāvājumu un veic dzelzceļa un upju transporta apkalpošanu. Tām ir piešķirta finansiāla autonomija. |
| --- | --- |

(10)

LJO, kas līdz 2008. gada reformai tika sauktas par “autonomajām ostām” (4), ir valsts iestādes. Tajās apstrādā vairāk nekā 80 % Francijas jūras satiksmes kravu. Francija norāda, ka LJO veic šādus pienākumus: regulē un uzrauga jūras satiksmi ostu zonās un to apkārtnē, īstenojot ostas komandieru pārvalžu darbību, iekārto un uztur ostu infrastruktūras, apsaimnieko un attīsta ostu teritorijas, veicina ostu attīstību vispār, attīsta ostu pakalpojumu piedāvājumu un veic dzelzceļa un upju transporta apkalpošanu. Tām ir piešķirta finansiāla autonomija.

4

| (11) | LJO apsaimniekošana ir valsts atbildība. Tām ir piesaistīts valsts iestādes grāmatvedis, un tās kontrolē valsts pārstāvji. Francija norāda, ka kopš 2008. gada reformas, ar kuru preču uzglabāšanas un pārkraušanas darbību veikšana tika uzticēta privātajam sektoram, LJO pienākumi tika koncentrēti, no vienas puses, uz ostu drošības un uzraudzības nodrošināšanas darbībām un, no otras puses, uz ostu teritoriju attīstīšanas funkcijām. Ostas tagad ir savu teritoriju īpašnieces. |
| --- | --- |

(11)

LJO apsaimniekošana ir valsts atbildība. Tām ir piesaistīts valsts iestādes grāmatvedis, un tās kontrolē valsts pārstāvji. Francija norāda, ka kopš 2008. gada reformas, ar kuru preču uzglabāšanas un pārkraušanas darbību veikšana tika uzticēta privātajam sektoram, LJO pienākumi tika koncentrēti, no vienas puses, uz ostu drošības un uzraudzības nodrošināšanas darbībām un, no otras puses, uz ostu teritoriju attīstīšanas funkcijām. Ostas tagad ir savu teritoriju īpašnieces.

| (12) | Autonomās upju ostas, proti, Parīzes autonomo ostu un Strasbūras autonomo ostu, apsaimnieko valsts iestādes. Pārējās upju ostas pārvalda koncesionāri (galvenokārt TRK). |
| --- | --- |

(12)

Autonomās upju ostas, proti, Parīzes autonomo ostu un Strasbūras autonomo ostu, apsaimnieko valsts iestādes. Pārējās upju ostas pārvalda koncesionāri (galvenokārt TRK).

| (13) | Ostas, kas pieder teritoriālajām kopienām un kuras sauc par decentralizētajām ostām, kontrolē kopienas, un to apsaimniekošana galvenokārt uzticēta TRK vai jūras tirdzniecības kamerām (5). Francija norāda, ka parasti šīs ostas ir neliela izmēra, un tām ir nozīme vietējā līmenī. |
| --- | --- |

(13)

Ostas, kas pieder teritoriālajām kopienām un kuras sauc par decentralizētajām ostām, kontrolē kopienas, un to apsaimniekošana galvenokārt uzticēta TRK vai jūras tirdzniecības kamerām (5). Francija norāda, ka parasti šīs ostas ir neliela izmēra, un tām ir nozīme vietējā līmenī.

5

2.2.   Ostām piemērojamie noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokli

Ostām piemērojamie noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokli

| (14) | Piemērojot Vispārējā nodokļu kodeksa (turpmāk tekstā “VNK”) 205. panta, 206. panta 1. punkta un 1654. panta noteikumus, privāttiesību vai publisku tiesību juridiskajām personām, kas veic apsaimniekošanu vai darbības peļņas gūšanas nolūkā, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Turklāt saskaņā ar VNK 4. pielikuma 165. pantu valsts iestādēm, kas veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura darbības, piemēro visus tos tiešos un saistītos nodokļus, kurus piemēro līdzīgiem privātiem uzņēmumiem. Šī paša kodeksa 4. pielikuma 167. pantā precizēts, ka šie noteikumi attiecas arī uz “tirdzniecības un rūpniecības kamerām” un uz “autonomajām ostām” (ko 2008. gadā pārdēvēja par lielajām jūras ostām, izņemot dažas ostas, piemēram, Parīzes un Strasbūras autonomās upju ostas). |
| --- | --- |

(14)

Piemērojot Vispārējā nodokļu kodeksa (turpmāk tekstā “VNK”) 205. panta, 206. panta 1. punkta un 1654. panta noteikumus, privāttiesību vai publisku tiesību juridiskajām personām, kas veic apsaimniekošanu vai darbības peļņas gūšanas nolūkā, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Turklāt saskaņā ar VNK 4. pielikuma 165. pantu valsts iestādēm, kas veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura darbības, piemēro visus tos tiešos un saistītos nodokļus, kurus piemēro līdzīgiem privātiem uzņēmumiem. Šī paša kodeksa 4. pielikuma 167. pantā precizēts, ka šie noteikumi attiecas arī uz “tirdzniecības un rūpniecības kamerām” un uz “autonomajām ostām” (ko 2008. gadā pārdēvēja par lielajām jūras ostām, izņemot dažas ostas, piemēram, Parīzes un Strasbūras autonomās upju ostas).

| (15) | Taču ar 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumiem (6) no uzņēmumu ienākuma nodokļa tika atbrīvotas “autonomās ostas, jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu”. Kopumā šis atbrīvojums attiecas uz “visām ostu apsaimniekošanai vajadzīgajām vai tieši no šīs apsaimniekošanas atkarīgajām ēkām un pakalpojumiem”. Nodokļu dokumentācijā precizēts “ka iepriekšminētais lēmums [1942. gada 11. augusta lēmums] piemērojams liberāli un saglabājot atbrīvojumu no nodokļa ne tikai attiecībā uz pakalpojumiem, kuru saistība ar jūru ir neapšaubāma, bet arī attiecībā uz jūras tirdzniecības kameru iekārtām, kas, lai gan, stingri ņemot, nav ostu iekārtas, tomēr ir saistītas ar ostu apsaimniekošanu, bez kuras tām nebūtu jēgas pastāvēt” un ka “finanšu produkti, ko no jūras rūpniecisko un tirdzniecības iekārtu apsaimniekošanā veiktajiem ieguldījumiem ieguvušas autonomās ostas un jūras tirdzniecības un rūpniecības kameras,” arī ir atbrīvoti no uzņēmumu ienākuma nodokļa. |
| --- | --- |

(15)

Taču ar 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumiem (6) no uzņēmumu ienākuma nodokļa tika atbrīvotas “autonomās ostas, jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu”. Kopumā šis atbrīvojums attiecas uz “visām ostu apsaimniekošanai vajadzīgajām vai tieši no šīs apsaimniekošanas atkarīgajām ēkām un pakalpojumiem”. Nodokļu dokumentācijā precizēts “ka iepriekšminētais lēmums [1942. gada 11. augusta lēmums] piemērojams liberāli un saglabājot atbrīvojumu no nodokļa ne tikai attiecībā uz pakalpojumiem, kuru saistība ar jūru ir neapšaubāma, bet arī attiecībā uz jūras tirdzniecības kameru iekārtām, kas, lai gan, stingri ņemot, nav ostu iekārtas, tomēr ir saistītas ar ostu apsaimniekošanu, bez kuras tām nebūtu jēgas pastāvēt” un ka “finanšu produkti, ko no jūras rūpniecisko un tirdzniecības iekārtu apsaimniekošanā veiktajiem ieguldījumiem ieguvušas autonomās ostas un jūras tirdzniecības un rūpniecības kameras,” arī ir atbrīvoti no uzņēmumu ienākuma nodokļa.

6

3.   FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

| (16) | Komisija savā 2016. gada 8. jūlija vēstulē konstatēja, ka Francijas iestādes nav piekritušas atbilstīgo pasākumu īstenošanas grafikam, ko Komisija bija norādījusi savā 2016. gada 21. janvāra vēstulē, un ka tās, vienlaikus priekšvārdā norādot, ka faktiski neapstrīd Komisijas ierosinātos pasākumus, šķiet, apšauba Komisijas pieņemto valsts atbalsta kvalifikāciju attiecībā uz mazajām ostām. Komisija uzskatīja, ka Francijas iestādes nav piekritušas bez ierunām, nepārprotami un pilnībā īstenot Komisijas 2016. gada 21. janvārī ierosinātos atbilstīgos pasākumus. |
| --- | --- |

(16)

Komisija savā 2016. gada 8. jūlija vēstulē konstatēja, ka Francijas iestādes nav piekritušas atbilstīgo pasākumu īstenošanas grafikam, ko Komisija bija norādījusi savā 2016. gada 21. janvāra vēstulē, un ka tās, vienlaikus priekšvārdā norādot, ka faktiski neapstrīd Komisijas ierosinātos pasākumus, šķiet, apšauba Komisijas pieņemto valsts atbalsta kvalifikāciju attiecībā uz mazajām ostām. Komisija uzskatīja, ka Francijas iestādes nav piekritušas bez ierunām, nepārprotami un pilnībā īstenot Komisijas 2016. gada 21. janvārī ierosinātos atbilstīgos pasākumus.

| (17) | Tiktāl, ciktāl Komisija joprojām uzskatīja, ka ostu atbrīvošana no UIN sakarā ar to veikto saimniecisko darbību ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, un tā kā tai bija šaubas attiecībā uz šīs atbalsta shēmas saderību ar iekšējo tirgu, tā nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

(17)

Tiktāl, ciktāl Komisija joprojām uzskatīja, ka ostu atbrīvošana no UIN sakarā ar to veikto saimniecisko darbību ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, un tā kā tai bija šaubas attiecībā uz šīs atbalsta shēmas saderību ar iekšējo tirgu, tā nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, piemērojot procedūras regulas 23. panta 2. punktu.

4.   FRANCIJAS IESTĀŽU UN IEINTERESĒTO PERSONU APSVĒRUMI PĒC FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS

FRANCIJAS IESTĀŽU UN IEINTERESĒTO PERSONU APSVĒRUMI PĒC FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS

4.1.   Uzņēmumi / saimnieciskā darbība

Uzņēmumi / saimnieciskā darbība

| (18) | Daži Francijas jūras ostu apsaimniekotāji un ostu pārvaldības iestāžu pārstāvji, galvenokārt, Havras LJO, Brestas TRK un UPF uzskata, ka ostas nav “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Francijas iestādes piekrīt šim slēdzienam un piebilst, ka ostas “nav tādi uzņēmumi kā citi uzņēmumi”, bet “tirgus dalībnieki, kas kalpo citiem uzņēmumiem”, un ka “fakts, ka Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir paredzēts īpašs ad hoc pants [93. pants] attiecībā uz valsts atbalstu transporta nozarē, norāda uz to, ka Eiropas likumdevējs ir vēlējies ņemt vērā šo īpatnību”. |
| --- | --- |

(18)

Daži Francijas jūras ostu apsaimniekotāji un ostu pārvaldības iestāžu pārstāvji, galvenokārt, Havras LJO, Brestas TRK un UPF uzskata, ka ostas nav “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Francijas iestādes piekrīt šim slēdzienam un piebilst, ka ostas “nav tādi uzņēmumi kā citi uzņēmumi”, bet “tirgus dalībnieki, kas kalpo citiem uzņēmumiem”, un ka “fakts, ka Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir paredzēts īpašs ad hoc pants [93. pants] attiecībā uz valsts atbalstu transporta nozarē, norāda uz to, ka Eiropas likumdevējs ir vēlējies ņemt vērā šo īpatnību”.

UPF

ad hoc

4.1.1.   Vispārējas nozīmes darbības vai darbības, kas ietilpst valsts pamatfunkcijās

Vispārējas nozīmes darbības vai darbības, kas ietilpst valsts pamatfunkcijās

| (19) | Brestas TRK norāda, ka ostas sniedz ar saimniecisko darbību nesaistītus vispārējas nozīmes pakalpojumus (VNP) un ka tikai valsts varas kompetencē ir noteikt vispārējas nozīmes darbību apjomu. LESD 107. panta 1. punktu nepiemēro, ja valsts darbojas, “īstenojot valsts varu”, tas ir tieši tādu ostu gadījums, kas veic tādas darbības, kuras tām likumīgi deleģējusi valsts. Kā norāda Brestas TRK, ar 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumiem tiek piemērots VNK 4. pielikuma 165. pants un atzīts, ka ostas darbības negūst peļņu. |
| --- | --- |

(19)

Brestas TRK norāda, ka ostas sniedz ar saimniecisko darbību nesaistītus vispārējas nozīmes pakalpojumus (VNP) un ka tikai valsts varas kompetencē ir noteikt vispārējas nozīmes darbību apjomu. LESD 107. panta 1. punktu nepiemēro, ja valsts darbojas, “īstenojot valsts varu”, tas ir tieši tādu ostu gadījums, kas veic tādas darbības, kuras tām likumīgi deleģējusi valsts. Kā norāda Brestas TRK, ar 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumiem tiek piemērots VNK 4. pielikuma 165. pants un atzīts, ka ostas darbības negūst peļņu.

| (20) | UPF un Havras LJO piebilst, ka dažas Francijas ostas ir vitāli svarīgi objekti, “kuru nepieejamība ievērojami samazinātu kara vai ekonomikas potenciālu, drošību vai nācijas izdzīvošanas spēju” Aizsardzības kodeksa L. 1332-1. panta nozīmē, tādējādi tās ir infrastruktūras, kas paredzētas valsts pamatfunkciju veikšanai. |
| --- | --- |

(20)

UPF un Havras LJO piebilst, ka dažas Francijas ostas ir vitāli svarīgi objekti, “kuru nepieejamība ievērojami samazinātu kara vai ekonomikas potenciālu, drošību vai nācijas izdzīvošanas spēju” Aizsardzības kodeksa L. 1332-1. panta nozīmē, tādējādi tās ir infrastruktūras, kas paredzētas valsts pamatfunkciju veikšanai.

UPF

| (21) | Atsaucoties uz lietu C-276/97, Havras LJO uzsver, ka LJO ir tādi publisko tiesību subjekti, kas izveides, kontroles, pārvaldības un ieņēmumu ziņā darbojas tikai tiem raksturīgā režīma ietvaros. “Publisko tiesību subjektu” statusā, kas darbojas “kā valsts iestādes”, LJO atbilstot nosacījumiem, lai saņemtu Sestās PVN direktīvas 4. panta 5. punktā paredzēto atbrīvojumu no PVN. |
| --- | --- |

(21)

Atsaucoties uz lietu C-276/97, Havras LJO uzsver, ka LJO ir tādi publisko tiesību subjekti, kas izveides, kontroles, pārvaldības un ieņēmumu ziņā darbojas tikai tiem raksturīgā režīma ietvaros. “Publisko tiesību subjektu” statusā, kas darbojas “kā valsts iestādes”, LJO atbilstot nosacījumiem, lai saņemtu Sestās PVN direktīvas 4. panta 5. punktā paredzēto atbrīvojumu no PVN.

| (22) | Visbeidzot, Francijas iestādes un vairākas ostu pārvaldības iestādes uzskata, ka bagarēšanas darbības, neraugoties uz to, vai tās tiek veiktas ostu iekšienē vai ārpus ostām, nav saistītas ar saimniecisko darbību un ka Komisija to ir norādījusi 2004. gada 20. oktobra lēmumā lietā N 520/200[3] (***) (7) (turpmāk tekstā “2004. gada 20. oktobra lēmums”). Tās paskaidro, ka šīs darbības ļauj apkalpot visus terminālus un kalpo tam, lai nodrošinātu ikvienam uzņēmējam, kam to varētu vajadzēt, drošu piekļuvi ostu kanāliem un ūdenstilpēm un tādējādi ļauj visiem kuģiem brīvi pārvietoties. Bagarēšana dotu labumu bez izņēmuma visiem uzņēmumiem apkalpotajā teritorijā un tātad – visām jūrniecības aprindām. |
| --- | --- |

(22)

Visbeidzot, Francijas iestādes un vairākas ostu pārvaldības iestādes uzskata, ka bagarēšanas darbības, neraugoties uz to, vai tās tiek veiktas ostu iekšienē vai ārpus ostām, nav saistītas ar saimniecisko darbību un ka Komisija to ir norādījusi 2004. gada 20. oktobra lēmumā lietā N 520/200[3] (***) (7) (turpmāk tekstā “2004. gada 20. oktobra lēmums”). Tās paskaidro, ka šīs darbības ļauj apkalpot visus terminālus un kalpo tam, lai nodrošinātu ikvienam uzņēmējam, kam to varētu vajadzēt, drošu piekļuvi ostu kanāliem un ūdenstilpēm un tādējādi ļauj visiem kuģiem brīvi pārvietoties. Bagarēšana dotu labumu bez izņēmuma visiem uzņēmumiem apkalpotajā teritorijā un tātad – visām jūrniecības aprindām.

***

7

4.1.2.   Ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības

Ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības

| (23) | Havras LJO norāda, ka ostu nodevu struktūra tiek noteikta valsts līmenī un ka Tiesa lietā C-343/95 piešķir nozīmi faktam, ka nodevas ir apstiprinājusi valsts iestāde. Tā uzskata, ka visi LJO ar Transporta kodeksa L. 5312-2. pantu uzticētie pienākumi ir ar saimniecisko darbību nesaistīti atbilstīgi Komisijas lēmumu pieņemšanas praksei, proti 2004. gada 20. oktobra lēmumam un lēmumiem, kas minēti Komisijas 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma par valsts atbalsta jēdzienu (8) (turpmāk tekstā “2016. gada 19. jūlija paziņojums”) 17. punkta a) un f) apakšpunktā. Tā lēš, ka kopš 2008. gada reformas LJO tikai izņēmuma kārtā var izmantot valstij piederošas iekārtas, kas ir vienīgā darbība, kuru, iespējams, varētu uzskatīt par saimnieciska rakstura darbību. |
| --- | --- |

(23)

Havras LJO norāda, ka ostu nodevu struktūra tiek noteikta valsts līmenī un ka Tiesa lietā C-343/95 piešķir nozīmi faktam, ka nodevas ir apstiprinājusi valsts iestāde. Tā uzskata, ka visi LJO ar Transporta kodeksa L. 5312-2. pantu uzticētie pienākumi ir ar saimniecisko darbību nesaistīti atbilstīgi Komisijas lēmumu pieņemšanas praksei, proti 2004. gada 20. oktobra lēmumam un lēmumiem, kas minēti Komisijas 2016. gada 19. jūlija Paziņojuma par valsts atbalsta jēdzienu (8) (turpmāk tekstā “2016. gada 19. jūlija paziņojums”) 17. punkta a) un f) apakšpunktā. Tā lēš, ka kopš 2008. gada reformas LJO tikai izņēmuma kārtā var izmantot valstij piederošas iekārtas, kas ir vienīgā darbība, kuru, iespējams, varētu uzskatīt par saimnieciska rakstura darbību.

8

| (24) | Havras LJO un Brestas TRK uzskata, ka jebkurā gadījumā jebkāda saimnieciska darbība, ko ostas vēl veic, būtu uzskatāma par marginālu, kā rezultātā šāda darbība nebūtu uzskatāma par saimniecisku darbību, piemērojot 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 18. un 207. punktu. |
| --- | --- |

(24)

Havras LJO un Brestas TRK uzskata, ka jebkurā gadījumā jebkāda saimnieciska darbība, ko ostas vēl veic, būtu uzskatāma par marginālu, kā rezultātā šāda darbība nebūtu uzskatāma par saimniecisku darbību, piemērojot 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 18. un 207. punktu.

| (25) | AFPI norāda, ka ostām mērķis nodrošināt atdevi no ieguldījumiem, kas ir noteicošais faktors klasiska uzņēmuma izvēlei veikt ieguldījumus, paliek otrajā plānā aiz vispārējas nozīmes nodrošināšanas. AFPI uzskata, ka pati Komisija 2004. gada 20. oktobra lēmumā ir atzinusi, ka ostu infrastruktūru projekti “nekad netiek īstenoti, balstoties tikai uz tīri komerciāliem pamatiem”. Tā piebilst, ka konkurences tiesības jāattiecina tikai uz pelnošiem vai tirdzniecības uzņēmumiem un ka iekšējo ostu (upju ostu), kam nav akcionāru, gūtie ienākumi tiek sistemātiski atkārtoti ieguldīti. |
| --- | --- |

(25)

AFPI norāda, ka ostām mērķis nodrošināt atdevi no ieguldījumiem, kas ir noteicošais faktors klasiska uzņēmuma izvēlei veikt ieguldījumus, paliek otrajā plānā aiz vispārējas nozīmes nodrošināšanas. AFPI uzskata, ka pati Komisija 2004. gada 20. oktobra lēmumā ir atzinusi, ka ostu infrastruktūru projekti “nekad netiek īstenoti, balstoties tikai uz tīri komerciāliem pamatiem”. Tā piebilst, ka konkurences tiesības jāattiecina tikai uz pelnošiem vai tirdzniecības uzņēmumiem un ka iekšējo ostu (upju ostu), kam nav akcionāru, gūtie ienākumi tiek sistemātiski atkārtoti ieguldīti.

AFPI

AFPI

4.2.   Ekonomiskā priekšrocība

Ekonomiskā priekšrocība

| (26) | Vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji un iekšējo ostu apsaimniekotāju pārstāvji uzskata, ka attiecīgais pasākums ir kompensācija par valsts varas ostām uzticēto pienākumu veikšanu. Denkerkas LJO norāda, ka ar šo pienākumu veikšanu saistītās izmaksas sistemātiski pārsniedz teorētisko UIN maksu. Tātad atbrīvošana no nodokļa ostām neradot ekonomisku priekšrocību. |
| --- | --- |

(26)

Vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji un iekšējo ostu apsaimniekotāju pārstāvji uzskata, ka attiecīgais pasākums ir kompensācija par valsts varas ostām uzticēto pienākumu veikšanu. Denkerkas LJO norāda, ka ar šo pienākumu veikšanu saistītās izmaksas sistemātiski pārsniedz teorētisko UIN maksu. Tātad atbrīvošana no nodokļa ostām neradot ekonomisku priekšrocību.

4.3.   Selektivitāte

Selektivitāte

| (27) | Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka pasākums nav selektīvs, jo tas attiecas uz visām Francijas ostām, un ka tas ir Francijas nodokļu sistēmas neatņemama sastāvdaļa jau vairāk nekā 70 gadu. |
| --- | --- |

(27)

Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka pasākums nav selektīvs, jo tas attiecas uz visām Francijas ostām, un ka tas ir Francijas nodokļu sistēmas neatņemama sastāvdaļa jau vairāk nekā 70 gadu.

| (28) | Tās piebilst, ka Komisija neesot pierādījusi, kādā veidā ostas ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu sabiedrību situāciju, un norāda, ka ostas, piemērojot valsts tiesību aktus, nodrošina transporta operatoriem to pienākumu izpildei vajadzīgos nosacījumus, nekonkurējot ar tiem vai tos neaizstājot, un ka tām ir jānodrošina ar valsts saistībām saistītu vai no valsts varas prerogatīvām izrietošu pienākumu izpilde. Havras LJO precizē, ka ostu nodevu lielā daļa ostu budžetā, valsts kontrole pār LJO un tas, ka nav “operatoru, kuri darbojas normālos ekonomikas apstākļos [...], ņemot vērā likumīgo monopolu, ko attiecībā uz ostu pārvaldi īsteno LJO,” tās atšķir no citiem operatoriem. Bretaņas reģionā tas, ka dažas mazās ostas pārvalda TRK, parādot, ka tās atrodas atšķirīgā situācijā. |
| --- | --- |

(28)

Tās piebilst, ka Komisija neesot pierādījusi, kādā veidā ostas ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu sabiedrību situāciju, un norāda, ka ostas, piemērojot valsts tiesību aktus, nodrošina transporta operatoriem to pienākumu izpildei vajadzīgos nosacījumus, nekonkurējot ar tiem vai tos neaizstājot, un ka tām ir jānodrošina ar valsts saistībām saistītu vai no valsts varas prerogatīvām izrietošu pienākumu izpilde. Havras LJO precizē, ka ostu nodevu lielā daļa ostu budžetā, valsts kontrole pār LJO un tas, ka nav “operatoru, kuri darbojas normālos ekonomikas apstākļos [...], ņemot vērā likumīgo monopolu, ko attiecībā uz ostu pārvaldi īsteno LJO,” tās atšķir no citiem operatoriem. Bretaņas reģionā tas, ka dažas mazās ostas pārvalda TRK, parādot, ka tās atrodas atšķirīgā situācijā.

| (29) | Brestas TRK, kas ir Brestas ostas pārvaldniece, un Havras LJO norāda, ka pamats ostu atbrīvošanai no UIN esot VNK 4. pielikuma 165. pants tiktāl, ciktāl ostas neveic peļņu gūstošas darbības, par kurām ir jāiekasē UIN. Tādējādi 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumi esot tikai apstiprinājums VNK 4. pielikuma 165. panta un 205. un 206. panta vispārīgo noteikumu attiecināšanai uz ostām. |
| --- | --- |

(29)

Brestas TRK, kas ir Brestas ostas pārvaldniece, un Havras LJO norāda, ka pamats ostu atbrīvošanai no UIN esot VNK 4. pielikuma 165. pants tiktāl, ciktāl ostas neveic peļņu gūstošas darbības, par kurām ir jāiekasē UIN. Tādējādi 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumi esot tikai apstiprinājums VNK 4. pielikuma 165. panta un 205. un 206. panta vispārīgo noteikumu attiecināšanai uz ostām.

| (30) | Atsaucoties uz Francijas Konstitucionālo padomi, kas uzskata, ka ir iespējams piemērot atkāpi no nodokļu nomaksas vienlīdzības principa ar nosacījumu, ka likumdevējs atšķirīgo attieksmi pamato ar objektīviem un racionāliem kritērijiem atbilstīgi pasākuma ietvaros sasniedzamajiem mērķiem, un ar nosacījumu, ka ar šo pasākumu netiek pārkāpts vienlīdzības princips valsts izdevumu jomā (2012. gada 20. aprīļa Lēmums Nr. 2012-238 QPC (9)), arī vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka ar attiecīgo pasākumu netiek pārkāpts vienlīdzības princips valsts izdevumu jomā. |
| --- | --- |

(30)

Atsaucoties uz Francijas Konstitucionālo padomi, kas uzskata, ka ir iespējams piemērot atkāpi no nodokļu nomaksas vienlīdzības principa ar nosacījumu, ka likumdevējs atšķirīgo attieksmi pamato ar objektīviem un racionāliem kritērijiem atbilstīgi pasākuma ietvaros sasniedzamajiem mērķiem, un ar nosacījumu, ka ar šo pasākumu netiek pārkāpts vienlīdzības princips valsts izdevumu jomā (2012. gada 20. aprīļa Lēmums Nr. 2012-238 QPC (9)), arī vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka ar attiecīgo pasākumu netiek pārkāpts vienlīdzības princips valsts izdevumu jomā.

9

4.4.   Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību

Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību

| (31) | Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji norāda, ka Komisija nav parādījusi, kā tiek traucēta konkurence laikā, kad konkurējošā transporta plūsma ir neliela, un ka ostas pievilcība tiek mērīta, ņemot vērā ļoti daudzus rādītājus (loģistikas ķēdes pārējo posmu sniegumu), kurus ostu atbrīvošana no UIN nekādi neietekmē. AFPI uzskata, ka pretēji jūras ostām iekšējās ostas viena ar otru nekonkurē, jo tām piegulošās iekšzemes teritorijas ir daudz mazākas un skaidri nodalītas. |
| --- | --- |

(31)

Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji norāda, ka Komisija nav parādījusi, kā tiek traucēta konkurence laikā, kad konkurējošā transporta plūsma ir neliela, un ka ostas pievilcība tiek mērīta, ņemot vērā ļoti daudzus rādītājus (loģistikas ķēdes pārējo posmu sniegumu), kurus ostu atbrīvošana no UIN nekādi neietekmē. AFPI uzskata, ka pretēji jūras ostām iekšējās ostas viena ar otru nekonkurē, jo tām piegulošās iekšzemes teritorijas ir daudz mazākas un skaidri nodalītas.

AFPI

| (32) | Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka mazo ostu (tādu ostu, kas nav Eiropas transporta tīklu daļa) darbība neietekmē konkurenci, ņemot vērā to darbības apjomu un to radītās ietekmes galvenokārt vietējo raksturu, jo īpaši tāpēc, ka Francijas mazo ostu darbība kopumā veido tikai 1 % no Savienības kopējā pārvadājumu apjoma. Pati Komisija esot atzinusi, ka “saskaņā ar iedibināto praksi atbalsti infrastruktūrām tādās ostās, kuru daļa attiecīgajā tirgū ir mazāka par 5 % no pasažieru vai preču pārvadājumu apjoma, nerada negatīvu ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm” (2016. gada 11. aprīļa lēmums lietā SA.43975 par Funšalas ostu (10)). |
| --- | --- |

(32)

Francijas iestādes un vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji uzskata, ka mazo ostu (tādu ostu, kas nav Eiropas transporta tīklu daļa) darbība neietekmē konkurenci, ņemot vērā to darbības apjomu un to radītās ietekmes galvenokārt vietējo raksturu, jo īpaši tāpēc, ka Francijas mazo ostu darbība kopumā veido tikai 1 % no Savienības kopējā pārvadājumu apjoma. Pati Komisija esot atzinusi, ka “saskaņā ar iedibināto praksi atbalsti infrastruktūrām tādās ostās, kuru daļa attiecīgajā tirgū ir mazāka par 5 % no pasažieru vai preču pārvadājumu apjoma, nerada negatīvu ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm” (2016. gada 11. aprīļa lēmums lietā SA.43975 par Funšalas ostu (10)).

10

| (33) | Vairākas ieinteresētās personas uzskata, ka aizjūras ostas nespēj konkurēt ar citu dalībvalstu ostām. |
| --- | --- |

(33)

Vairākas ieinteresētās personas uzskata, ka aizjūras ostas nespēj konkurēt ar citu dalībvalstu ostām.

| (34) | Francijas iestādes un vairākas ieinteresētās personas uzskata, ka UIN piemērošana Francijas ostām šobrīd radīs konkurences starp Eiropas ostām izkropļojumu, jo visās valstīs ir atšķirīgas nodokļu likmes. Tās piebilst, ka daudzas valstis sniedz daudzveidīgu finansiālu atbalstu savām ostām, kas ir vai nav saistīts ar nodokļu piemērošanu. |
| --- | --- |

(34)

Francijas iestādes un vairākas ieinteresētās personas uzskata, ka UIN piemērošana Francijas ostām šobrīd radīs konkurences starp Eiropas ostām izkropļojumu, jo visās valstīs ir atšķirīgas nodokļu likmes. Tās piebilst, ka daudzas valstis sniedz daudzveidīgu finansiālu atbalstu savām ostām, kas ir vai nav saistīts ar nodokļu piemērošanu.

| (35) | Roterdamas osta uzskata, ka uzņēmumu ienākuma nodoklis Nīderlandes ostām 2017. gadā nozīmēs ievērojamas izmaksas, kādas nav jāsedz tās konkurentiem, proti, Denkerkas un Havras ostām. |
| --- | --- |

(35)

Roterdamas osta uzskata, ka uzņēmumu ienākuma nodoklis Nīderlandes ostām 2017. gadā nozīmēs ievērojamas izmaksas, kādas nav jāsedz tās konkurentiem, proti, Denkerkas un Havras ostām.

4.5.   Saderība

Saderība

| (36) | Francijas iestādes un vairāki Francijas ostu apsaimniekotāji uzskata, ka attiecīgais atbrīvojums no nodokļa nomaksas jebkurā gadījumā esot saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas ļauj kompensēt tādu noteiktu ostu finansētu pienākumu izpildi, kas ir valsts varas prerogatīva (pienākumi, kas saistīti ar ostu pārvaldi, ostu piekļuves ceļu bagarēšanu, aizstāvības būvju uzturēšanu, piekļuves ceļiem pa sauszemi, vides aizsardzību, kā arī drošumu vai drošību). Kamēr UIN summa, no kuras nomaksas katra osta ir atbrīvota, nepārsniedz to izmaksu summu, kas izriet no ar valsts varas prerogatīvu saistīto pienākumu izpildes, vai pat ir daudz zemāka par šo pēdējo summu, šis atbrīvojums esot saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(36)

Francijas iestādes un vairāki Francijas ostu apsaimniekotāji uzskata, ka attiecīgais atbrīvojums no nodokļa nomaksas jebkurā gadījumā esot saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas ļauj kompensēt tādu noteiktu ostu finansētu pienākumu izpildi, kas ir valsts varas prerogatīva (pienākumi, kas saistīti ar ostu pārvaldi, ostu piekļuves ceļu bagarēšanu, aizstāvības būvju uzturēšanu, piekļuves ceļiem pa sauszemi, vides aizsardzību, kā arī drošumu vai drošību). Kamēr UIN summa, no kuras nomaksas katra osta ir atbrīvota, nepārsniedz to izmaksu summu, kas izriet no ar valsts varas prerogatīvu saistīto pienākumu izpildes, vai pat ir daudz zemāka par šo pēdējo summu, šis atbrīvojums esot saderīgs ar iekšējo tirgu.

| (37) | Iekšējo ostu pārvaldītāju pārstāvji uzsver, ka iekšējām ostām ir būtiska nozīme multimodālā transporta attīstībā, ka uz ostu veiktiem ieguldījumiem attiecināma LESD 93. panta piemērošanas joma (transporta koordinācija) un ka uz atbrīvošanu no UIN arī attiecināma LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta piemērošanas joma, kas saistīta ar tādiem svarīgiem Eiropas nozīmes projektiem kā Sēna–Ziemeļeiropa un Eiropas transporta koridori. AFPI precizē, ka LESD 93. pants varētu būt piemērojams tāpēc, ka tajā paredzēta “atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem”. |
| --- | --- |

(37)

Iekšējo ostu pārvaldītāju pārstāvji uzsver, ka iekšējām ostām ir būtiska nozīme multimodālā transporta attīstībā, ka uz ostu veiktiem ieguldījumiem attiecināma LESD 93. panta piemērošanas joma (transporta koordinācija) un ka uz atbrīvošanu no UIN arī attiecināma LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta piemērošanas joma, kas saistīta ar tādiem svarīgiem Eiropas nozīmes projektiem kā Sēna–Ziemeļeiropa un Eiropas transporta koridori. AFPI precizē, ka LESD 93. pants varētu būt piemērojams tāpēc, ka tajā paredzēta “atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem”.

AFPI

| (38) | Francijas iestādes un vairākas ieinteresētās personas no aizjūras teritorijām uzskata, ka pasākuma saderība attiecībā uz ostām, kas atrodas aizjūras teritorijās, ir jāizskata īpašā veidā, ņemot vērā LESD 349. pantu. Tirgu šaurības dēļ, tāpēc, ka šīs teritorijas ir salas vai ir izolētas, un sakarā ar to, ka tās atrodas tālu prom no visām citām Eiropas ostām, šķiet, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci. Gvadelupas LJO ierosina iekļaut atbalstus aizjūras transporta darbībai Komisijas Regulā (ES) Nr. 651/2014 (11) (turpmāk tekstā “RGEC”). Gviānas LJO uzskata, ka tā pilda vispārējas nozīmes pienākumus (saistībā ar sabiedrisko drošību, valsts aizsardzību, piegādi), neietekmējot tirdzniecības nosacījumus tiktāl, ciktāl osta ir ekskluzīvais preču piegādes nodrošinātājs. Patiešām, augsto izmaksu dēļ preču kravu pārvadājumu apjoms pa gaisu uz šo teritoriju veido tikai 1 % no kopējā preču pārvadājumu apjoma. Ieinteresētās personas uzskata, ka atbrīvojuma no UIN atcelšana izraisītu šīs teritorijas apgādes sadārdzināšanos, kas atspoguļotos galapatērētājiem piedāvāto preču cenās, un ieguldījumu apjoma samazināšanos. Tās uzsver, ka šāda atcelšana būtu pretrunā citiem nodokļu noteikumiem par atkāpēm, kurus Komisija akceptējusi, piemēram, nodokļu atbalsta pasākumi ieguldījumiem vai nulles likmes PVN, kas ļauj samazināt patēriņa preču plūsmu izmaksas. |
| --- | --- |

(38)

Francijas iestādes un vairākas ieinteresētās personas no aizjūras teritorijām uzskata, ka pasākuma saderība attiecībā uz ostām, kas atrodas aizjūras teritorijās, ir jāizskata īpašā veidā, ņemot vērā LESD 349. pantu. Tirgu šaurības dēļ, tāpēc, ka šīs teritorijas ir salas vai ir izolētas, un sakarā ar to, ka tās atrodas tālu prom no visām citām Eiropas ostām, šķiet, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci. Gvadelupas LJO ierosina iekļaut atbalstus aizjūras transporta darbībai Komisijas Regulā (ES) Nr. 651/2014 (11) (turpmāk tekstā “RGEC”). Gviānas LJO uzskata, ka tā pilda vispārējas nozīmes pienākumus (saistībā ar sabiedrisko drošību, valsts aizsardzību, piegādi), neietekmējot tirdzniecības nosacījumus tiktāl, ciktāl osta ir ekskluzīvais preču piegādes nodrošinātājs. Patiešām, augsto izmaksu dēļ preču kravu pārvadājumu apjoms pa gaisu uz šo teritoriju veido tikai 1 % no kopējā preču pārvadājumu apjoma. Ieinteresētās personas uzskata, ka atbrīvojuma no UIN atcelšana izraisītu šīs teritorijas apgādes sadārdzināšanos, kas atspoguļotos galapatērētājiem piedāvāto preču cenās, un ieguldījumu apjoma samazināšanos. Tās uzsver, ka šāda atcelšana būtu pretrunā citiem nodokļu noteikumiem par atkāpēm, kurus Komisija akceptējusi, piemēram, nodokļu atbalsta pasākumi ieguldījumiem vai nulles likmes PVN, kas ļauj samazināt patēriņa preču plūsmu izmaksas.

11

RGEC

4.6.   Procedūras laika grafiks

Procedūras laika grafiks

| (39) | Vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji pieprasa Komisijai apturēt uzsākto procedūru, līdz tiks pabeigta Eiropas ostu pašreizējās rīcības programmas īstenošana, proti, līdz tam laikam, kamēr tiks pārskatīta RGEC un pieņemts regulas priekšlikums, ar ko izveido ostu pakalpojumu piekļuves tirgum sistēmu un ostu finanšu pārredzamību (turpmāk tekstā “regulas priekšlikums par ostu pakalpojumiem”) (12). Tās ir izbrīnītas par pret Franciju īstenotās procedūras straujo virzību, ņemot vērā to, ka Komisija apmēram divdesmit gadus apmainījās vēstulēm ar Nīderlandi, pirms pieņēma galīgo lēmumu. |
| --- | --- |

(39)

Vairāki Francijas jūras ostu apsaimniekotāji pieprasa Komisijai apturēt uzsākto procedūru, līdz tiks pabeigta Eiropas ostu pašreizējās rīcības programmas īstenošana, proti, līdz tam laikam, kamēr tiks pārskatīta RGEC un pieņemts regulas priekšlikums, ar ko izveido ostu pakalpojumu piekļuves tirgum sistēmu un ostu finanšu pārredzamību (turpmāk tekstā “regulas priekšlikums par ostu pakalpojumiem”) (12). Tās ir izbrīnītas par pret Franciju īstenotās procedūras straujo virzību, ņemot vērā to, ka Komisija apmēram divdesmit gadus apmainījās vēstulēm ar Nīderlandi, pirms pieņēma galīgo lēmumu.

RGEC

12

| (40) | Roterdamas osta lūdz Komisiju atlikt UIN piemērošanu Nīderlandes ostām līdz brīdim, kad tiks veikta nozares pārstāvju aptauja, un nodokli vienlaicīgi piemērot visām Ziemeļeiropas daļas koridora (Ziemeļjūras dienvidu piekrastes ostām) jūras ostām vai vismaz steidzami un vienlaicīgi piemērot UIN Beļģijas un Francijas ostām. |
| --- | --- |

(40)

Roterdamas osta lūdz Komisiju atlikt UIN piemērošanu Nīderlandes ostām līdz brīdim, kad tiks veikta nozares pārstāvju aptauja, un nodokli vienlaicīgi piemērot visām Ziemeļeiropas daļas koridora (Ziemeļjūras dienvidu piekrastes ostām) jūras ostām vai vismaz steidzami un vienlaicīgi piemērot UIN Beļģijas un Francijas ostām.

5.   PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

5.1.   Valsts atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē

Valsts atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē

| (41) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(41)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

5.1.1.   Uzņēmumi / saimnieciskā darbība

Uzņēmumi / saimnieciskā darbība

5.1.1.1.   Vispārīgi jautājumi

Vispārīgi jautājumi

| (42) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru “uzņēmuma jēdziens ietver ikvienu subjektu, kas veic saimniecisko darbību, neatkarīgi no tā juridiskā statusa un tā finansēšanas veida” (13). Tiesa ir norādījusi, ka “jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība” (14). |
| --- | --- |

(42)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru “uzņēmuma jēdziens ietver ikvienu subjektu, kas veic saimniecisko darbību, neatkarīgi no tā juridiskā statusa un tā finansēšanas veida” (13). Tiesa ir norādījusi, ka “jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība” (14).

13

14

| (43) | Saskaņā ar judikatūru (15) Komisija virknē lēmumu ir norādījusi, ka ostu infrastruktūras komerciāla izmantošana un būvniecība ir saimnieciska darbība (16). Piemēram, ostas termināla, kas pret maksu nodots lietotāja rīcībā, komerciāla izmantošana ir saimnieciska darbība (17). Tāpat Tiesa jau ir netieši, bet skaidri atzinusi, ka saimniecisks raksturs piemīt konkrētām ostas darbībām, proti, “preču vai jebkādu materiālu iekraušanai, izkraušanai, pārkraušanai, uzglabāšanai un pārvietošanai vispār” (18). Šie principi attiecas ne tikai uz jūras ostām, bet arī uz iekšzemes ostām (19). |
| --- | --- |

(43)

Saskaņā ar judikatūru (15) Komisija virknē lēmumu ir norādījusi, ka ostu infrastruktūras komerciāla izmantošana un būvniecība ir saimnieciska darbība (16). Piemēram, ostas termināla, kas pret maksu nodots lietotāja rīcībā, komerciāla izmantošana ir saimnieciska darbība (17). Tāpat Tiesa jau ir netieši, bet skaidri atzinusi, ka saimniecisks raksturs piemīt konkrētām ostas darbībām, proti, “preču vai jebkādu materiālu iekraušanai, izkraušanai, pārkraušanai, uzglabāšanai un pārvietošanai vispār” (18). Šie principi attiecas ne tikai uz jūras ostām, bet arī uz iekšzemes ostām (19).

15

16

17

preču vai jebkādu materiālu iekraušanai, izkraušanai, pārkraušanai, uzglabāšanai un pārvietošanai vispār

18

19

| (44) | Komisija neapstrīd to, ka ostām var deleģēt dažu valsts varas vai ar saimniecisku darbību nesaistītu pienākumu veikšanu, piemēram, jūras satiksmes kontroli un drošumu (20) vai piesārņojuma uzraudzību (21), ne arī to, ka, pildot šos pienākumus, ostas nav uzņēmumi LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Komisija šajā sakarā precizē, ka atbrīvojums no UIN, uz kuru attiecas šī procedūra, var būt valsts atbalsts tikai tad, ja tas attiecas uz ienākumiem, kas gūti, veicot saimniecisko darbību. Savukārt, tikai ar faktu, ka subjekts veic vienu vai vairākas valsts pienākumos esošas vai ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kopumā nepietiek, lai tam atņemtu “uzņēmuma” apzīmējumu. Tātad ostu uzskata par “uzņēmumu”, ja (un tiktāl, ciktāl) tā faktiski veic vienu vai vairākas saimnieciskas darbības. |
| --- | --- |

(44)

Komisija neapstrīd to, ka ostām var deleģēt dažu valsts varas vai ar saimniecisku darbību nesaistītu pienākumu veikšanu, piemēram, jūras satiksmes kontroli un drošumu (20) vai piesārņojuma uzraudzību (21), ne arī to, ka, pildot šos pienākumus, ostas nav uzņēmumi LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Komisija šajā sakarā precizē, ka atbrīvojums no UIN, uz kuru attiecas šī procedūra, var būt valsts atbalsts tikai tad, ja tas attiecas uz ienākumiem, kas gūti, veicot saimniecisko darbību. Savukārt, tikai ar faktu, ka subjekts veic vienu vai vairākas valsts pienākumos esošas vai ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, kopumā nepietiek, lai tam atņemtu “uzņēmuma” apzīmējumu. Tātad ostu uzskata par “uzņēmumu”, ja (un tiktāl, ciktāl) tā faktiski veic vienu vai vairākas saimnieciskas darbības.

20

21

| (45) | Francijas ostas var īstenot vairāku veidu saimniecisko darbību, kas atbilst dažādu pakalpojumu sniegšanai vairākos tirgos (22). Pirmkārt, ostas sniedz vispārējas nozīmes pakalpojumu kuģiem, tiem nodrošinot piekļuvi ostas infrastruktūrai apmaiņā pret atlīdzību. Otrkārt, dažas ostas kuģiem sniedz īpašākus pakalpojumus, proti, loča, pacēlāju, preču uzglabāšanas, pietauvošanas pakalpojumus, arī apmaiņā pret atlīdzību. Divos pirmajos gadījumos ostas iekasēto atlīdzību parasti sauc par “ostas nodevu” (23). Treškārt, ostas pret atlīdzību nodod noteiktu infrastruktūru vai noteiktas teritorijas uzņēmumu rīcībā, kas tās izmanto savām vajadzībām vai, lai sniegtu kuģiem noteiktus ostas pakalpojumus, kuri minēti iepriekš (24). |
| --- | --- |

(45)

Francijas ostas var īstenot vairāku veidu saimniecisko darbību, kas atbilst dažādu pakalpojumu sniegšanai vairākos tirgos (22). Pirmkārt, ostas sniedz vispārējas nozīmes pakalpojumu kuģiem, tiem nodrošinot piekļuvi ostas infrastruktūrai apmaiņā pret atlīdzību. Otrkārt, dažas ostas kuģiem sniedz īpašākus pakalpojumus, proti, loča, pacēlāju, preču uzglabāšanas, pietauvošanas pakalpojumus, arī apmaiņā pret atlīdzību. Divos pirmajos gadījumos ostas iekasēto atlīdzību parasti sauc par “ostas nodevu” (23). Treškārt, ostas pret atlīdzību nodod noteiktu infrastruktūru vai noteiktas teritorijas uzņēmumu rīcībā, kas tās izmanto savām vajadzībām vai, lai sniegtu kuģiem noteiktus ostas pakalpojumus, kuri minēti iepriekš (24).

22

23

24

| (46) | Ne visas Francijas ostas veic visas iepriekšminētās darbības. Proti, kā norāda dažas no tām, LJO faktiski vairs nevar apsaimniekot “rīkus, ko izmanto ar kuģiem saistītu iekraušanas, izkraušanas, apstrādes un uzglabāšanas darbību veikšanai” (Francijas Transporta kodeksa L. 5312-4. pants). Tomēr šķiet, ka dažas LJO turpina apsaimniekot šos rīkus un sniegt attiecīgos pakalpojumus (25). |
| --- | --- |

(46)

Ne visas Francijas ostas veic visas iepriekšminētās darbības. Proti, kā norāda dažas no tām, LJO faktiski vairs nevar apsaimniekot “rīkus, ko izmanto ar kuģiem saistītu iekraušanas, izkraušanas, apstrādes un uzglabāšanas darbību veikšanai” (Francijas Transporta kodeksa L. 5312-4. pants). Tomēr šķiet, ka dažas LJO turpina apsaimniekot šos rīkus un sniegt attiecīgos pakalpojumus (25).

faktiski

25

| (47) | Ja valsts iestādei ir plaša rīcības brīvība, lai no visām saimnieciskajām darbībām noteiktu tās darbības, kas varētu būt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi (turpmāk tekstā “VTNP”), ar to netiek izslēgts tas, ka šīm darbībām piemīt saimniecisks raksturs. Tomēr iedibinātajā judikatūrā pats jēdziens “saimnieciska darbība” izriet no faktiskiem elementiem, proti, attiecīgo pakalpojumu tirgus pastāvēšanas, un nav atkarīgs no valstu izvēlēm vai vērtējuma. Tādējādi ar faktu, ka ostu veiktās darbības neesot peļņu nesošas VNK noteikumu nozīmē, pat pieņemot, ka tas tā ir, nepietiek, lai šīm darbībām atņemtu to saimniecisko raksturu tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Tāpat arī ar vienkāršu faktu, ka ostu veiktos pienākumus tām ir deleģējusi valsts, nepietiek, lai raksturotu attiecīgās darbības kā ar saimniecisko darbību nesaistītas. Patiešām, visi VTNP ir pienākumi, ko valsts ir deleģējusi uzņēmumiem. Tomēr VTNP ir saistīti ar saimniecisku darbību veikšanu. |
| --- | --- |

(47)

Ja valsts iestādei ir plaša rīcības brīvība, lai no visām saimnieciskajām darbībām noteiktu tās darbības, kas varētu būt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi (turpmāk tekstā “VTNP”), ar to netiek izslēgts tas, ka šīm darbībām piemīt saimniecisks raksturs. Tomēr iedibinātajā judikatūrā pats jēdziens “saimnieciska darbība” izriet no faktiskiem elementiem, proti, attiecīgo pakalpojumu tirgus pastāvēšanas, un nav atkarīgs no valstu izvēlēm vai vērtējuma. Tādējādi ar faktu, ka ostu veiktās darbības neesot peļņu nesošas VNK noteikumu nozīmē, pat pieņemot, ka tas tā ir, nepietiek, lai šīm darbībām atņemtu to saimniecisko raksturu tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Tāpat arī ar vienkāršu faktu, ka ostu veiktos pienākumus tām ir deleģējusi valsts, nepietiek, lai raksturotu attiecīgās darbības kā ar saimniecisko darbību nesaistītas. Patiešām, visi VTNP ir pienākumi, ko valsts ir deleģējusi uzņēmumiem. Tomēr VTNP ir saistīti ar saimniecisku darbību veikšanu.

| (48) | Turklāt fakts, ka dažas ostas varētu tikt kvalificētas kā būtiski svarīgi objekti Francijas Aizsardzības kodeksa L. 1332-1. panta nozīmē, neļauj uzskatīt, ka ostu veiktās darbības ir valsts pamatfunkcijas tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Daudzas saimnieciskas darbības enerģētikas, telekomunikāciju un transporta nozarē arī var izrādīties būtiski svarīgas valsts dzīvē, taču tas tām neatņem to saimniecisko raksturu. Komisija arī norāda, ka Aizsardzības kodeksā (sal. L. 1332-4., L. 1332-5. un L. 1332-6. pantu) skaidri norādīts uz dažu, vismaz minēto, operatoru “uzņēmuma” statusu. |
| --- | --- |

(48)

Turklāt fakts, ka dažas ostas varētu tikt kvalificētas kā būtiski svarīgi objekti Francijas Aizsardzības kodeksa L. 1332-1. panta nozīmē, neļauj uzskatīt, ka ostu veiktās darbības ir valsts pamatfunkcijas tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Daudzas saimnieciskas darbības enerģētikas, telekomunikāciju un transporta nozarē arī var izrādīties būtiski svarīgas valsts dzīvē, taču tas tām neatņem to saimniecisko raksturu. Komisija arī norāda, ka Aizsardzības kodeksā (sal. L. 1332-4., L. 1332-5. un L. 1332-6. pantu) skaidri norādīts uz dažu, vismaz minēto, operatoru “uzņēmuma” statusu.

| (49) | Turklāt, apgalvotajam faktam, ka LJO atbilst kritērijiem, kas iekļauti Sestās PVN direktīvas 4. panta 5. punktā (26) un ko izskatījusi Tiesa lietā C-276/97, šajā gadījumā nav nozīmes. PVN direktīvas attiecīgajā pantā ir noteikts, ka “valstis, reģionālās un vietējās pārvaldes iestādes, kā arī citus publisko tiesību subjektus neuzskata par nodokļa maksātājiem attiecībā uz darbībām vai darījumiem, kuros tās iesaistās kā valsts iestādes, pat ja tās šo darbību vai darījumu sakarā iekasē nodokļus, iemaksas, ziedojumus vai maksājumus”, un Tiesa uzskata, ka “darbības, kas tiek veiktas, iesaistoties kā valsts iestādēm Sestās direktīvas 4. panta 5. punkta pirmās daļas nozīmē, ir tādas, kuras veic publisko tiesību subjekti tiem īpaši piemērotā tiesiskā režīma ietvaros” (27). Ja var uzskatīt, ka ostas darbojas tām īpaši piemērotā tiesiskā režīma ietvaros, tikai viena pati šī īpašība tām neliktu zaudēt PVN maksātāja statusu (28). Nebūt neapstrīdot veikto darbību saimniecisko raksturu, atsaukšanās uz atbrīvošanu no nodokļa nomaksas apstiprina, ka veiktajām darbībām ir saimniecisks raksturs, jo atbrīvošanai no nodokļa nomaksas (kas tieši ietekmē nodokļa maksātāja statusu) jēga ir tikai tad, ja veiktās darbības ir saimnieciska rakstura darbības (29). Šo kritēriju (darbības veikšana īpaši valsts subjektiem piemērota tiesiskā režīma ietvaros) ir noteikusi Tiesa saistībā ar PVN direktīvas 4. panta 5. punktu, un tam nav ekvivalenta kritērija tiesību aktos, kas attiecas uz valsts atbalstu. Tieši pretēji, saskaņā ar 43. apsvērumā minēto judikatūru ar operatoriem piemēroto tiesisko režīmu nepietiek, lai izslēgtu saimnieciskas darbības pastāvēšanu LESD 107. panta nozīmē. |
| --- | --- |

(49)

Turklāt, apgalvotajam faktam, ka LJO atbilst kritērijiem, kas iekļauti Sestās PVN direktīvas 4. panta 5. punktā (26) un ko izskatījusi Tiesa lietā C-276/97, šajā gadījumā nav nozīmes. PVN direktīvas attiecīgajā pantā ir noteikts, ka “valstis, reģionālās un vietējās pārvaldes iestādes, kā arī citus publisko tiesību subjektus neuzskata par nodokļa maksātājiem attiecībā uz darbībām vai darījumiem, kuros tās iesaistās kā valsts iestādes, pat ja tās šo darbību vai darījumu sakarā iekasē nodokļus, iemaksas, ziedojumus vai maksājumus”, un Tiesa uzskata, ka “darbības, kas tiek veiktas, iesaistoties kā valsts iestādēm Sestās direktīvas 4. panta 5. punkta pirmās daļas nozīmē, ir tādas, kuras veic publisko tiesību subjekti tiem īpaši piemērotā tiesiskā režīma ietvaros” (27). Ja var uzskatīt, ka ostas darbojas tām īpaši piemērotā tiesiskā režīma ietvaros, tikai viena pati šī īpašība tām neliktu zaudēt PVN maksātāja statusu (28). Nebūt neapstrīdot veikto darbību saimniecisko raksturu, atsaukšanās uz atbrīvošanu no nodokļa nomaksas apstiprina, ka veiktajām darbībām ir saimniecisks raksturs, jo atbrīvošanai no nodokļa nomaksas (kas tieši ietekmē nodokļa maksātāja statusu) jēga ir tikai tad, ja veiktās darbības ir saimnieciska rakstura darbības (29). Šo kritēriju (darbības veikšana īpaši valsts subjektiem piemērota tiesiskā režīma ietvaros) ir noteikusi Tiesa saistībā ar PVN direktīvas 4. panta 5. punktu, un tam nav ekvivalenta kritērija tiesību aktos, kas attiecas uz valsts atbalstu. Tieši pretēji, saskaņā ar 43. apsvērumā minēto judikatūru ar operatoriem piemēroto tiesisko režīmu nepietiek, lai izslēgtu saimnieciskas darbības pastāvēšanu LESD 107. panta nozīmē.

26

27

28

29

| (50) | Tāpat, kā arī ar to, vai ostas veic vai neveic tīri komerciālu darbību nolūkā maksimāli palielināt peļņu, vai tās uzdod vai neuzdod īstenot vispārēju nozīmi pirms peļņas gūšanas no ieguldījumiem, vai tām ir vai nav mērķa gūt peļņu un vai tās sistemātiski atkārtoti iegulda vai neiegulda savu peļņu, nepietiek, lai izslēgtu tādas darbības saimniecisko raksturu, kas sastāv no preču vai pakalpojumu piedāvāšanas tirgū (30). Komisija arī atzīmē, ka dažas Francijas ostas gūst peļņu, izmaksā dividendes valstij (31) un tātad sistemātiski atkārtoti neiegulda savu peļņu infrastruktūrā. |
| --- | --- |

(50)

Tāpat, kā arī ar to, vai ostas veic vai neveic tīri komerciālu darbību nolūkā maksimāli palielināt peļņu, vai tās uzdod vai neuzdod īstenot vispārēju nozīmi pirms peļņas gūšanas no ieguldījumiem, vai tām ir vai nav mērķa gūt peļņu un vai tās sistemātiski atkārtoti iegulda vai neiegulda savu peļņu, nepietiek, lai izslēgtu tādas darbības saimniecisko raksturu, kas sastāv no preču vai pakalpojumu piedāvāšanas tirgū (30). Komisija arī atzīmē, ka dažas Francijas ostas gūst peļņu, izmaksā dividendes valstij (31) un tātad sistemātiski atkārtoti neiegulda savu peļņu infrastruktūrā.

30

31

| (51) | Visbeidzot, Francijas iestāžu arguments, kurā minēts tas, ka Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir īpašs pants (93. pants) attiecībā uz valsts atbalstiem transporta jomā, tikai apstiprina to, ka pārvadāšanas darbības ir saimnieciskas darbības (pretējā gadījumā nebūtu runas par valsts atbalstiem). |
| --- | --- |

(51)

Visbeidzot, Francijas iestāžu arguments, kurā minēts tas, ka Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir īpašs pants (93. pants) attiecībā uz valsts atbalstiem transporta jomā, tikai apstiprina to, ka pārvadāšanas darbības ir saimnieciskas darbības (pretējā gadījumā nebūtu runas par valsts atbalstiem).

5.1.1.2.   Par piekļuvi ostu infrastruktūrai vispār

Par piekļuvi ostu infrastruktūrai vispār

| (52) | Runājot precīzāk par ostu sniegtajiem pakalpojumiem apmaiņā pret ostu nodevu nomaksu, ar to vien, ka ostu nodevu struktūru nosaka valsts līmenī un kamaksas apstiprina valsts iestāde, nepietiek, lai šos pakalpojumus pasludinātu par nesaistītiem ar saimniecisko darbību (32). Proti, Havras LJO minētajā lietā C–343/95 Tiesa galvenokārt ir balstījusies uz veikto darbību raksturu, lai novērtētu to saimniecisko raksturu (sal. 18. un 23. apsvērumu), un tikai cita starpā uz tarifu apstiprināšanu valsts līmenī. Turklāt atbilstīgi Francijas Transporta kodeksam (33) pašas ostas ir atbildīgas par savu tarifu noteikšanu. |
| --- | --- |

(52)

Runājot precīzāk par ostu sniegtajiem pakalpojumiem apmaiņā pret ostu nodevu nomaksu, ar to vien, ka ostu nodevu struktūru nosaka valsts līmenī un kamaksas apstiprina valsts iestāde, nepietiek, lai šos pakalpojumus pasludinātu par nesaistītiem ar saimniecisko darbību (32). Proti, Havras LJO minētajā lietā C–343/95 Tiesa galvenokārt ir balstījusies uz veikto darbību raksturu, lai novērtētu to saimniecisko raksturu (sal. 18. un 23. apsvērumu), un tikai cita starpā uz tarifu apstiprināšanu valsts līmenī. Turklāt atbilstīgi Francijas Transporta kodeksam (33) pašas ostas ir atbildīgas par savu tarifu noteikšanu.

32

33

| (53) | Attiecībā uz Havras LJO veikto atsauci uz Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu lietā N 520/200[3] (***) Komisija norāda, ka tās lēmumu pieņemšanas prakse kopš 2004. gada ir attīstījusies līdz ar Tiesas judikatūras attīstību. Ostu piekļuvei paredzētās infrastruktūras būvēšanu un uzturēšanu, ja šo infrastruktūru bez diskriminācijas un bez atlīdzības var izmantot visi lietotāji, parasti uzskata par vispārējiem pasākumiem, ko nodrošina valsts savas atbildības par jūras transporta attīstību ietvaros. Izņemot gadījumus, kad dažas lietas īpatnības liek pieņemt pretēju secinājumu, Komisija principā uzskata, ka ostas piekļuves infrastruktūra, kas atrodas ārpus ostas, dod labumu jūrniecības aprindām kopumā un ka tās valsts finansējums nav valsts atbalsts. Un otrādi, valsts finansējums ostas piekļuves infrastruktūrai, kas atrodas ostas teritorijā, principā tiek uzskatīts par tādu, kurš dod labumu konkrēti pašas ostas apsaimniekošanai, un ir valsts atbalsts (34). |
| --- | --- |

(53)

Attiecībā uz Havras LJO veikto atsauci uz Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmumu lietā N 520/200[3] (***) Komisija norāda, ka tās lēmumu pieņemšanas prakse kopš 2004. gada ir attīstījusies līdz ar Tiesas judikatūras attīstību. Ostu piekļuvei paredzētās infrastruktūras būvēšanu un uzturēšanu, ja šo infrastruktūru bez diskriminācijas un bez atlīdzības var izmantot visi lietotāji, parasti uzskata par vispārējiem pasākumiem, ko nodrošina valsts savas atbildības par jūras transporta attīstību ietvaros. Izņemot gadījumus, kad dažas lietas īpatnības liek pieņemt pretēju secinājumu, Komisija principā uzskata, ka ostas piekļuves infrastruktūra, kas atrodas ārpus ostas, dod labumu jūrniecības aprindām kopumā un ka tās valsts finansējums nav valsts atbalsts. Un otrādi, valsts finansējums ostas piekļuves infrastruktūrai, kas atrodas ostas teritorijā, principā tiek uzskatīts par tādu, kurš dod labumu konkrēti pašas ostas apsaimniekošanai, un ir valsts atbalsts (34).

34

5.1.1.3.   Par konkrētu teritoriju un infrastruktūras nodrošināšanu uzņēmumiem pret atlīdzību

Par konkrētu teritoriju un infrastruktūras nodrošināšanu uzņēmumiem pret atlīdzību

| (54) | No Komisijas lēmuma lietā SA.36346 (35), kas minēts 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 17. punkta f) apakšpunktā, nevar secināt, ka ostas īpašuma pārvaldība vai novērtēšana un jo īpaši konkrētu teritoriju un infrastruktūras iznomāšana vai nodrošināšana pret atlīdzību nav saimnieciska darbība. Lieta SA.36346 faktiski attiecās uz valsts zemes revitalizāciju, nevis uz teritoriju iznomāšanu pret atlīdzību. |
| --- | --- |

(54)

No Komisijas lēmuma lietā SA.36346 (35), kas minēts 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 17. punkta f) apakšpunktā, nevar secināt, ka ostas īpašuma pārvaldība vai novērtēšana un jo īpaši konkrētu teritoriju un infrastruktūras iznomāšana vai nodrošināšana pret atlīdzību nav saimnieciska darbība. Lieta SA.36346 faktiski attiecās uz valsts zemes revitalizāciju, nevis uz teritoriju iznomāšanu pret atlīdzību.

35

| (55) | Vispār valsts īpašuma iznomāšana pret atlīdzību ir saimnieciska darbība, jo īpaši, ja līgumslēdzējs ar ostu saviem klientiem sniedz ostas pakalpojumus (36). Turklāt pati Francijas valdība jau ir uzskatījusi, ka ieņēmumiem par teritoriju iznomāšanu (valsts nodevas) ir jāpiemēro UIN, pat piemērojot valsts tiesību aktus (37). No Valsts finanšu ģenerāldirekcijas publicētajiem komentāriem par nodokļu tiesību aktiem (Francijas nodokļu administrācijas oficiālā doktrīna) (38) izriet arī, ka visām ostas koncesijas maksām vai to daļai (piemēram, valsts iekārtu koncesijai) piemēro PVN, kas ir vēl viena norāde uz to saimniecisko raksturu. |
| --- | --- |

(55)

Vispār valsts īpašuma iznomāšana pret atlīdzību ir saimnieciska darbība, jo īpaši, ja līgumslēdzējs ar ostu saviem klientiem sniedz ostas pakalpojumus (36). Turklāt pati Francijas valdība jau ir uzskatījusi, ka ieņēmumiem par teritoriju iznomāšanu (valsts nodevas) ir jāpiemēro UIN, pat piemērojot valsts tiesību aktus (37). No Valsts finanšu ģenerāldirekcijas publicētajiem komentāriem par nodokļu tiesību aktiem (Francijas nodokļu administrācijas oficiālā doktrīna) (38) izriet arī, ka visām ostas koncesijas maksām vai to daļai (piemēram, valsts iekārtu koncesijai) piemēro PVN, kas ir vēl viena norāde uz to saimniecisko raksturu.

36

37

38

5.1.1.4.   Par bagarēšanu

Par bagarēšanu

| (56) | Ostu piekļuvei paredzētās infrastruktūras būvēšanu un uzturēšanu, proti, upju, piekļuves ceļu un kanālu bagarēšanu, ja šo infrastruktūru bez diskriminācijas un bez atlīdzības var izmantot visi lietotāji, parasti uzskata par vispārējiem pasākumiem, ko nodrošina valsts savas atbildības par jūras transporta attīstību ietvaros. Parasti Komisija izšķir to, vai piekļuves infrastruktūra atrodas ostas iekšpusē vai ārpusē un ir pieejama plašai sabiedrībai. Izņemot gadījumus, kad dažas lietas īpatnības liek pieņemt pretēju secinājumu, Komisija principā uzskata, ka ostas piekļuves infrastruktūra, kas atrodas ārpus ostas, dod labumu jūrniecības aprindām kopumā un ka valsts finansējums nav valsts atbalsts. Un otrādi, valsts finansējums ostas piekļuves infrastruktūrai, kas atrodas ostas teritorijā, principā tiek uzskatīts par tādu, kurš dod labumu konkrēti pašas ostas apsaimniekošanai, un ir valsts atbalsts (39). |
| --- | --- |

(56)

Ostu piekļuvei paredzētās infrastruktūras būvēšanu un uzturēšanu, proti, upju, piekļuves ceļu un kanālu bagarēšanu, ja šo infrastruktūru bez diskriminācijas un bez atlīdzības var izmantot visi lietotāji, parasti uzskata par vispārējiem pasākumiem, ko nodrošina valsts savas atbildības par jūras transporta attīstību ietvaros. Parasti Komisija izšķir to, vai piekļuves infrastruktūra atrodas ostas iekšpusē vai ārpusē un ir pieejama plašai sabiedrībai. Izņemot gadījumus, kad dažas lietas īpatnības liek pieņemt pretēju secinājumu, Komisija principā uzskata, ka ostas piekļuves infrastruktūra, kas atrodas ārpus ostas, dod labumu jūrniecības aprindām kopumā un ka valsts finansējums nav valsts atbalsts. Un otrādi, valsts finansējums ostas piekļuves infrastruktūrai, kas atrodas ostas teritorijā, principā tiek uzskatīts par tādu, kurš dod labumu konkrēti pašas ostas apsaimniekošanai, un ir valsts atbalsts (39).

39

| (57) | Piemēram, Komisija ir paziņojusi, ka upes deltas bagarēšana, kas uzlabotu piekļuvi upei un dotu labumu pilnīgi visiem operatoriem, kuri atrodas šajā deltā un gar iekšējiem kuģojamiem ceļiem, ir vispārējas nozīmes pasākums, kas dod labumu jūrniecības aprindām kopumā. Tātad šajā lietā Komisija uzskatīja, ka bagarēšana nav saimnieciska darbība (40). |
| --- | --- |

(57)

Piemēram, Komisija ir paziņojusi, ka upes deltas bagarēšana, kas uzlabotu piekļuvi upei un dotu labumu pilnīgi visiem operatoriem, kuri atrodas šajā deltā un gar iekšējiem kuģojamiem ceļiem, ir vispārējas nozīmes pasākums, kas dod labumu jūrniecības aprindām kopumā. Tātad šajā lietā Komisija uzskatīja, ka bagarēšana nav saimnieciska darbība (40).

40

5.1.1.5.   Par to, vai saimnieciskās darbības ir uzskatāmas par papilddarbībām vai galvenajām darbībām

Par to, vai saimnieciskās darbības ir uzskatāmas par papilddarbībām vai galvenajām darbībām

| (58) | Tas, ka kāds subjekts saimnieciskas darbības veic mazā apjomā vai ka tās ir marginālas salīdzinājumā ar šīm darbībām, kam nepiemīt saimniecisks raksturs, principā neļauj izvairīties no noteikumu par valsts atbalstu attiecināšanu uz šīm saimnieciskām darbībām. |
| --- | --- |

(58)

Tas, ka kāds subjekts saimnieciskas darbības veic mazā apjomā vai ka tās ir marginālas salīdzinājumā ar šīm darbībām, kam nepiemīt saimniecisks raksturs, principā neļauj izvairīties no noteikumu par valsts atbalstu attiecināšanu uz šīm saimnieciskām darbībām.

| (59) | Turklāt un bez vajadzības veikt dažādu saimniecisko darbību apjoma novērtēšanu katrā ostā no iepriekšējiem punktiem izriet, ka ļoti nozīmīgai tādu darbību daļai, kuras dažas ieinteresētās personas un Francijas iestādes uzskata par nesaistītām ar saimniecisko darbību, faktiski piemīt saimniecisks raksturs. Turklāt ostas nodevas un koncesijas maksas veido ļoti lielu daļu no lielo jūras ostu ienākumiem (41) un pēc būtības veicina pozitīvas nodokļu bāzes veidošanu UIN piemērošanai. |
| --- | --- |

(59)

Turklāt un bez vajadzības veikt dažādu saimniecisko darbību apjoma novērtēšanu katrā ostā no iepriekšējiem punktiem izriet, ka ļoti nozīmīgai tādu darbību daļai, kuras dažas ieinteresētās personas un Francijas iestādes uzskata par nesaistītām ar saimniecisko darbību, faktiski piemīt saimniecisks raksturs. Turklāt ostas nodevas un koncesijas maksas veido ļoti lielu daļu no lielo jūras ostu ienākumiem (41) un pēc būtības veicina pozitīvas nodokļu bāzes veidošanu UIN piemērošanai.

41

| (60) | Visbeidzot, Komisija piekrīt, ka kādas infrastruktūras finansējums kopumā varētu tikt izslēgts no noteikumu par valsts atbalstiem piemērošanas jomas, ja šī infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisku raksturu nesaistītas darbības veikšanai, un ka tās izmantošana saimnieciskā nolūkā notiek tīri margināli (42). Tomēr tas vien, ka ostas savā teritorijā veic ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, nenozīmē ne to, ka pati ostas infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem, ne arī to, ka saimnieciskas darbības tiek veiktas tikai papildus ar saimniecisko darbību nesaistītām darbībām. |
| --- | --- |

(60)

Visbeidzot, Komisija piekrīt, ka kādas infrastruktūras finansējums kopumā varētu tikt izslēgts no noteikumu par valsts atbalstiem piemērošanas jomas, ja šī infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisku raksturu nesaistītas darbības veikšanai, un ka tās izmantošana saimnieciskā nolūkā notiek tīri margināli (42). Tomēr tas vien, ka ostas savā teritorijā veic ar saimniecisko darbību nesaistītas darbības, nenozīmē ne to, ka pati ostas infrastruktūra tiek izmantota gandrīz vienīgi ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem, ne arī to, ka saimnieciskas darbības tiek veiktas tikai papildus ar saimniecisko darbību nesaistītām darbībām.

42

5.1.1.6.   Secinājums

Secinājums

| (61) | Autonomās ostas (kas lielākoties ir pārdēvētas par LJO, izņemot Parīzes un Strasbūras autonomās upju ostas), jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kuras pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības, kas ir valstij piederošo iekārtu jūras ostās koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kuriem tās ir varējušas uzticēt šo iekārtu apsaimniekošanu, kas tiešā veidā izmanto infrastruktūru vai sniedz pakalpojumus ostā, tiktāl, ciktāl tas skar to saimnieciskās darbības, proti, 45. apsvērumā minētās darbības, ir “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(61)

Autonomās ostas (kas lielākoties ir pārdēvētas par LJO, izņemot Parīzes un Strasbūras autonomās upju ostas), jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kuras pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības, kas ir valstij piederošo iekārtu jūras ostās koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kuriem tās ir varējušas uzticēt šo iekārtu apsaimniekošanu, kas tiešā veidā izmanto infrastruktūru vai sniedz pakalpojumus ostā, tiktāl, ciktāl tas skar to saimnieciskās darbības, proti, 45. apsvērumā minētās darbības, ir “uzņēmumi” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

5.1.2.   Valsts līdzekļi un pasākuma attiecināmība uz valsti

Valsts līdzekļi un pasākuma attiecināmība uz valsti

| (62) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu par valsts atbalstu uzskatāmi tikai tādi pasākumi, ko piešķir valstis vai no valsts līdzekļiem. No iedibinātās judikatūras izriet, ka atteikšanās no līdzekļiem, kas faktiski būtu jāpārskaita valsts budžetā, ir valsts līdzekļu piešķiršana šā noteikuma nozīmē (43). |
| --- | --- |

(62)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu par valsts atbalstu uzskatāmi tikai tādi pasākumi, ko piešķir valstis vai no valsts līdzekļiem. No iedibinātās judikatūras izriet, ka atteikšanās no līdzekļiem, kas faktiski būtu jāpārskaita valsts budžetā, ir valsts līdzekļu piešķiršana šā noteikuma nozīmē (43).

43

| (63) | Piešķirot atbrīvojumu no nodokļa, no kura labumu gūst Francijas ostu apsaimniekotāji, Francijas valsts atsakās no nodokļu ieņēmumiem, kas ir iemesls, kura dēļ šis atbrīvojums nozīmē valsts līdzekļu nodošanu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Tā kā šī nodokļu atbrīvojuma pamatā ir virkne ministru lēmumu, tas attiecas arī uz Franciju. |
| --- | --- |

(63)

Piešķirot atbrīvojumu no nodokļa, no kura labumu gūst Francijas ostu apsaimniekotāji, Francijas valsts atsakās no nodokļu ieņēmumiem, kas ir iemesls, kura dēļ šis atbrīvojums nozīmē valsts līdzekļu nodošanu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Tā kā šī nodokļu atbrīvojuma pamatā ir virkne ministru lēmumu, tas attiecas arī uz Franciju.

5.1.3.   Ekonomiskā priekšrocība

Ekonomiskā priekšrocība

| (64) | Lai to varētu uzskatīt par valsts atbalstu, ar attiecīgo pasākumu ir jāpiešķir finansiālas priekšrocības tā saņēmējam. Ar priekšrocību saprot ne vien pozitīvu priekšrocību, bet arī iesaistīšanos, kas dažādos veidos samazina izdevumus, kuri parasti tiek segti no uzņēmuma budžeta (44). |
| --- | --- |

(64)

Lai to varētu uzskatīt par valsts atbalstu, ar attiecīgo pasākumu ir jāpiešķir finansiālas priekšrocības tā saņēmējam. Ar priekšrocību saprot ne vien pozitīvu priekšrocību, bet arī iesaistīšanos, kas dažādos veidos samazina izdevumus, kuri parasti tiek segti no uzņēmuma budžeta (44).

44

| (65) | Kā jau norādīts iepriekš, saskaņā ar Francijas nodokļu tiesību aktiem “autonomajām ostām, jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu” (45), būtu jāpiemēro UIN to saimnieciskās darbības dēļ, bet tie no šī nodokļa ir atbrīvoti. Līdz ar to šiem subjektiem nav jāsedz ar UIN saistītie izdevumi, ko parasti sedz Francijas uzņēmumi savas saimnieciskās darbības dēļ. Tātad tie bauda ekonomisku priekšrocību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(65)

Kā jau norādīts iepriekš, saskaņā ar Francijas nodokļu tiesību aktiem “autonomajām ostām, jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu” (45), būtu jāpiemēro UIN to saimnieciskās darbības dēļ, bet tie no šī nodokļa ir atbrīvoti. Līdz ar to šiem subjektiem nav jāsedz ar UIN saistītie izdevumi, ko parasti sedz Francijas uzņēmumi savas saimnieciskās darbības dēļ. Tātad tie bauda ekonomisku priekšrocību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

45

| (66) | Turklāt apgalvojums, ka ar atbrīvojumu no UIN tiek kompensētas papildu izmaksas par valsts varas ostām uzticēto vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu, būtu ņemams vērā, lai apšaubītu priekšrocības pastāvēšanu, tikai tad, ja, no vienas puses, no nodokļa atbrīvojuma izrietošās priekšrocības summa patiešām būtu paredzēta, lai kompensētu papildu izmaksas par vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu, un, no otras puses, ja šī summa nepārsniegtu tīrās papildu izmaksas, kas saistītas ar šo pienākumu izpildi (nepieļaujot pārmērīgi lielas kompensācijas) (46). Konkrētais gadījums nav šāds gadījums. Patiešām, nevienā valsts tiesību aktu noteikumā nav paredzēta nekāda saistība starp atbrīvošanu no UIN un iespējamajiem ostām uzticētajiem sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem (47). Valsts tiesību aktos arī nav noteikts, ka kompensācijas summa (t. i., nesamaksātāUIN summa) tiktu ierobežota līdz tādai, kas ir nepieciešama, lai pilnībā vai daļēji segtu izmaksas, kuras radušās, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus. Atbrīvojumam no UIN, kā summa ir proporcionāla iegūtajai peļņai, nav noteikta augšējā robeža, un tātad tas var radīt priekšrocību bez samērošanas ar papildu izmaksām, kuras rodas, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus. Visbeidzot, Denkerkas LJO apgalvojums, ka sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumu izmaksas sistemātiski pārsniedz teorētiski maksājamo UIN summu, nav pierādīts ne ar kādiem vēsturiskiem skaitļiem vai faktiem; nav likumīgas garantijas par pārmērīgu kompensāciju neesību (arī attiecībā uz nākotni), pat tad, ja šis apgalvojums ir pārbaudīts attiecībā uz pagātni, ar to nepietiek, lai atbilstu prasībai par pārmērīgi lielu kompensāciju nepieļaušanu. |
| --- | --- |

(66)

Turklāt apgalvojums, ka ar atbrīvojumu no UIN tiek kompensētas papildu izmaksas par valsts varas ostām uzticēto vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu, būtu ņemams vērā, lai apšaubītu priekšrocības pastāvēšanu, tikai tad, ja, no vienas puses, no nodokļa atbrīvojuma izrietošās priekšrocības summa patiešām būtu paredzēta, lai kompensētu papildu izmaksas par vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu, un, no otras puses, ja šī summa nepārsniegtu tīrās papildu izmaksas, kas saistītas ar šo pienākumu izpildi (nepieļaujot pārmērīgi lielas kompensācijas) (46). Konkrētais gadījums nav šāds gadījums. Patiešām, nevienā valsts tiesību aktu noteikumā nav paredzēta nekāda saistība starp atbrīvošanu no UIN un iespējamajiem ostām uzticētajiem sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem (47). Valsts tiesību aktos arī nav noteikts, ka kompensācijas summa (t. i., nesamaksātāUIN summa) tiktu ierobežota līdz tādai, kas ir nepieciešama, lai pilnībā vai daļēji segtu izmaksas, kuras radušās, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus. Atbrīvojumam no UIN, kā summa ir proporcionāla iegūtajai peļņai, nav noteikta augšējā robeža, un tātad tas var radīt priekšrocību bez samērošanas ar papildu izmaksām, kuras rodas, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus. Visbeidzot, Denkerkas LJO apgalvojums, ka sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumu izmaksas sistemātiski pārsniedz teorētiski maksājamo UIN summu, nav pierādīts ne ar kādiem vēsturiskiem skaitļiem vai faktiem; nav likumīgas garantijas par pārmērīgu kompensāciju neesību (arī attiecībā uz nākotni), pat tad, ja šis apgalvojums ir pārbaudīts attiecībā uz pagātni, ar to nepietiek, lai atbilstu prasībai par pārmērīgi lielu kompensāciju nepieļaušanu.

46

47

5.1.4.   Selektivitāte

Selektivitāte

| (67) | Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam ir jābūt selektīvam, proti, tam ir jādod priekšroka konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (48). |
| --- | --- |

(67)

Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam ir jābūt selektīvam, proti, tam ir jādod priekšroka konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (48).

48

| (68) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru (49) tāda fiskālā pasākuma materiālās selektivitātes novērtējums, kas samazina izdevumus, kuri parasti rada spriedzi uzņēmuma budžetā, sastāv no trijiem posmiem: pirmajā posmā ir jākonstatē kopējais vai “normālais” nodokļu režīms (saukts par “atsauces sistēmu”), kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī. Otrajā posmā pietiek noteikt, vai ar attiecīgo pasākumu tiek pārkāpta atsauces sistēma tādējādi, ka ar to tiek ieviestas atšķirības starp operatoriem, kuri, ņemot vērā minētā režīma mērķi, atrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā. Ja tas tā ir, tad pasākums a priori ir selektīvs. Trešajā posmā ir svarīgi noteikt, vai pasākumu, ar kuru tiek pārkāpta atsauces sistēma, attaisno tā būtība vai atsauces sistēmas radīti vispārēji ietaupījumi. Attiecībā uz šo trešo posmu dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka diferencētais nodokļu režīms tiešā veidā izriet no tā nodokļu režīma pamatprincipiem vai galvenajiem principiem (50), kas identificēts kā atsauces sistēma. |
| --- | --- |

(68)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru (49) tāda fiskālā pasākuma materiālās selektivitātes novērtējums, kas samazina izdevumus, kuri parasti rada spriedzi uzņēmuma budžetā, sastāv no trijiem posmiem: pirmajā posmā ir jākonstatē kopējais vai “normālais” nodokļu režīms (saukts par “atsauces sistēmu”), kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī. Otrajā posmā pietiek noteikt, vai ar attiecīgo pasākumu tiek pārkāpta atsauces sistēma tādējādi, ka ar to tiek ieviestas atšķirības starp operatoriem, kuri, ņemot vērā minētā režīma mērķi, atrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā. Ja tas tā ir, tad pasākums a priori ir selektīvs. Trešajā posmā ir svarīgi noteikt, vai pasākumu, ar kuru tiek pārkāpta atsauces sistēma, attaisno tā būtība vai atsauces sistēmas radīti vispārēji ietaupījumi. Attiecībā uz šo trešo posmu dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka diferencētais nodokļu režīms tiešā veidā izriet no tā nodokļu režīma pamatprincipiem vai galvenajiem principiem (50), kas identificēts kā atsauces sistēma.

49

a priori

50

Atsauces sistēma

Atsauces sistēma

| (69) | Atsauces sistēma ir Francijas uzņēmumu ienākuma nodoklis, kuru parasti iekasē no visas peļņas vai ienākumiem, ko guvušas sabiedrības vai citas juridiskās personas (VNK 205. pants). Piemērojot VNK 206. panta 1. punkta un 1654. panta noteikumus, privāttiesību vai publisku tiesību juridiskajām personām, kas veic apsaimniekošanu vai darbības peļņas gūšanas nolūkā, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Piemērojot VNK 4. pielikuma 165. panta noteikumus, valsts iestādēm, kas veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura darbības, piemēro visus tos tiešos un piesaistītos nodokļus, kurus piemēro līdzīgiem privātiem uzņēmumiem. Šī paša kodeksa 4. pielikuma 167. pantā ir precizēts, ka šie noteikumi attiecas tostarp uz tirdzniecības un rūpniecības kamerām un autonomajām ostām. Pēc lēmuma par procedūras sākšanu nedz Francijas iestādes, nedz ieinteresētās trešās personas nav sniegušas piezīmi par šo punktu. |
| --- | --- |

(69)

Atsauces sistēma ir Francijas uzņēmumu ienākuma nodoklis, kuru parasti iekasē no visas peļņas vai ienākumiem, ko guvušas sabiedrības vai citas juridiskās personas (VNK 205. pants). Piemērojot VNK 206. panta 1. punkta un 1654. panta noteikumus, privāttiesību vai publisku tiesību juridiskajām personām, kas veic apsaimniekošanu vai darbības peļņas gūšanas nolūkā, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Piemērojot VNK 4. pielikuma 165. panta noteikumus, valsts iestādēm, kas veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura darbības, piemēro visus tos tiešos un piesaistītos nodokļus, kurus piemēro līdzīgiem privātiem uzņēmumiem. Šī paša kodeksa 4. pielikuma 167. pantā ir precizēts, ka šie noteikumi attiecas tostarp uz tirdzniecības un rūpniecības kamerām un autonomajām ostām. Pēc lēmuma par procedūras sākšanu nedz Francijas iestādes, nedz ieinteresētās trešās personas nav sniegušas piezīmi par šo punktu.

Atkāpe no atsauces sistēmas

Atkāpe no atsauces sistēmas

| (70) | Kā norādīts jau minētajos 1942. un 1943. gada ministru lēmumos, “autonomās ostas, jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu”, ir atbrīvoti no UIN. Tātad pretēji dažu Francijas ostu apgalvotajam atbrīvojums no UIN, no kura labumu gūst ostas, neizriet no vispārīgajiem VNK noteikumiem (proti, VNK 4. pielikuma 165. panta) un no ostu veikto darbību bezpeļņas rakstura, bet gan no 1942. un 1943. gada ministru lēmumiem, ar kuriem tiek acīmredzami pārkāpti šie vispārīgie noteikumi un skaidri uzskatīts, ka ostas veic darbības peļņas gūšanas nolūkā (51). Tas ir apstiprināts ieinteresēto personu citētajā Valsts Padomes lēmumā (52). |
| --- | --- |

(70)

Kā norādīts jau minētajos 1942. un 1943. gada ministru lēmumos, “autonomās ostas, jūras tirdzniecības kameras, tirdzniecības un rūpniecības kameras, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldības – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionāres, kā arī uzņēmumi, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu”, ir atbrīvoti no UIN. Tātad pretēji dažu Francijas ostu apgalvotajam atbrīvojums no UIN, no kura labumu gūst ostas, neizriet no vispārīgajiem VNK noteikumiem (proti, VNK 4. pielikuma 165. panta) un no ostu veikto darbību bezpeļņas rakstura, bet gan no 1942. un 1943. gada ministru lēmumiem, ar kuriem tiek acīmredzami pārkāpti šie vispārīgie noteikumi un skaidri uzskatīts, ka ostas veic darbības peļņas gūšanas nolūkā (51). Tas ir apstiprināts ieinteresēto personu citētajā Valsts Padomes lēmumā (52).

51

52

| (71) | Tomēr, ņemot vērā atsauces sistēmas mērķi, kas ir piemērot nodokli sabiedrību un juridisko personu gūtajai peļņai, 1942. un 1943. gada ministru lēmumos minētie subjekti ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu tādu sabiedrību un juridisko personu situāciju, kurām jāmaksā šis nodoklis, ja visi šie uzņēmumi gūst peļņu. Līdz ar to aplūkotais atbrīvojums ir atkāpe no noteikumiem, kas paredzēti atsauces nodokļu sistēmā. |
| --- | --- |

(71)

Tomēr, ņemot vērā atsauces sistēmas mērķi, kas ir piemērot nodokli sabiedrību un juridisko personu gūtajai peļņai, 1942. un 1943. gada ministru lēmumos minētie subjekti ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu tādu sabiedrību un juridisko personu situāciju, kurām jāmaksā šis nodoklis, ja visi šie uzņēmumi gūst peļņu. Līdz ar to aplūkotais atbrīvojums ir atkāpe no noteikumiem, kas paredzēti atsauces nodokļu sistēmā.

| (72) | Līdz ar to Komisija uzskata, ka atbrīvojums no nodokļiem par labu iepriekšminētajiem subjektiem ir prima facie selektīvs. |
| --- | --- |

(72)

Līdz ar to Komisija uzskata, ka atbrīvojums no nodokļiem par labu iepriekšminētajiem subjektiem ir prima facie selektīvs.

prima facie

| (73) | Fakts, ka pasākums attiecas uz visām Francijas ostām, ja pieņem, ka tas ir pierādīts (53), nevarētu ļaut apšaubīt šo secinājumu. Patiešām, attiecīgais pasākums nav vispārīgs, ņemot vērā atsauces sistēmu, jo tas attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem (ostu apsaimniekotājiem), kas tomēr ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu tādu sabiedrību un juridisko personu situāciju, kurām jāmaksā šis nodoklis, tas ir, ar visiem uzņēmumiem, kas gūst peļņu. Pasākums būtu vispārīgs, ja ņemtu vērā atsauces sistēmu, kas tiktu samazināta līdz pašām ostām (atsauces sistēmu, ko veido 1942. un 1943. gada ministru lēmumi), taču iepriekš tika norādīts, ka atsauces sistēma ir vispārīgie noteikumi par UIN, kurus piemēro visu nozaru uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(73)

Fakts, ka pasākums attiecas uz visām Francijas ostām, ja pieņem, ka tas ir pierādīts (53), nevarētu ļaut apšaubīt šo secinājumu. Patiešām, attiecīgais pasākums nav vispārīgs, ņemot vērā atsauces sistēmu, jo tas attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem (ostu apsaimniekotājiem), kas tomēr ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā ar citu tādu sabiedrību un juridisko personu situāciju, kurām jāmaksā šis nodoklis, tas ir, ar visiem uzņēmumiem, kas gūst peļņu. Pasākums būtu vispārīgs, ja ņemtu vērā atsauces sistēmu, kas tiktu samazināta līdz pašām ostām (atsauces sistēmu, ko veido 1942. un 1943. gada ministru lēmumi), taču iepriekš tika norādīts, ka atsauces sistēma ir vispārīgie noteikumi par UIN, kurus piemēro visu nozaru uzņēmumiem.

53

| (74) | Turklāt, ņemot vērā atsauces sistēmas mērķi, proti, piemērot ienākuma nodokli visu juridisko personu gūtajai peļņai, ar Francijas iestāžu un ieinteresēto personu minētajiem raksturojumiem (ostām deleģētie citu uzņēmumu pienākumi, īpašas saistības, TRK veikta apsaimniekošana, konkurences trūkums, finansēšana no ostu nodevām un valsts pilnvaru izmantošana) nepietiek, lai konstatētu atšķirīgu faktisko un juridisko situāciju. Ja attiecīgā gadījumā ar šiem apstākļiem var izskaidrot to, ka tādu ostu, kas veic vispārējas nozīmes pienākumus, apsaimniekotāji ir mazāk rentabli un tātad tiem ir mazāka ar nodokli apliekamā peļņa, ar šiem apstākļiem nevar attaisnot to, ka par gūto peļņu – neraugoties uz izmaksām saistībā ar šo vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu – nav jāmaksā UIN. |
| --- | --- |

(74)

Turklāt, ņemot vērā atsauces sistēmas mērķi, proti, piemērot ienākuma nodokli visu juridisko personu gūtajai peļņai, ar Francijas iestāžu un ieinteresēto personu minētajiem raksturojumiem (ostām deleģētie citu uzņēmumu pienākumi, īpašas saistības, TRK veikta apsaimniekošana, konkurences trūkums, finansēšana no ostu nodevām un valsts pilnvaru izmantošana) nepietiek, lai konstatētu atšķirīgu faktisko un juridisko situāciju. Ja attiecīgā gadījumā ar šiem apstākļiem var izskaidrot to, ka tādu ostu, kas veic vispārējas nozīmes pienākumus, apsaimniekotāji ir mazāk rentabli un tātad tiem ir mazāka ar nodokli apliekamā peļņa, ar šiem apstākļiem nevar attaisnot to, ka par gūto peļņu – neraugoties uz izmaksām saistībā ar šo vispārējas nozīmes pienākumu veikšanu – nav jāmaksā UIN.

| (75) | Turklāt saistībā ar atvieglojoša nodokļu režīma izveidi par labu jahtu ostu autonomajām pārvaldēm Francijas administrācija jau ir atzinusi, ka “Eiropas tiesību aktos par konkurences noteikumiem netiek pieļauts, ka par noteiktu darbību veikšanu varētu tikt paredzēti nodokļu atvieglojumu pasākumi” (54). |
| --- | --- |

(75)

Turklāt saistībā ar atvieglojoša nodokļu režīma izveidi par labu jahtu ostu autonomajām pārvaldēm Francijas administrācija jau ir atzinusi, ka “Eiropas tiesību aktos par konkurences noteikumiem netiek pieļauts, ka par noteiktu darbību veikšanu varētu tikt paredzēti nodokļu atvieglojumu pasākumi” (54).

54

Pamatojums ar sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem

Pamatojums ar sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem

| (76) | Francijas iestādes norāda, ka pasākums ir neatņemama Francijas nodokļu sistēmas daļa jau vairāk nekā 70 gadus, bet ar ilgo laiku nepietiek, lai uzskatītu atkāpi no šīs sistēmas parastajiem noteikumiem par pamatotu ar sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem. Taču ar ilgo laiku var pamatot procedūras izmantošanu attiecībā uz pastāvošajiem atbalstiem (sal. turpmāk). Komisija turklāt uzskata, ka atbilstīgi šīs lietas atsauces sistēmas loģikai nodoklis peļņai ir jāpiemēro. Attiecīgi tāds atbrīvojums no nodokļa, kas balstīts vienīgi uz piederību noteiktai uzņēmumu kategorijai vai kas piemērots tikai dažiem likumā noteiktiem subjektiem, šajā loģikā neiekļaujas. |
| --- | --- |

(76)

Francijas iestādes norāda, ka pasākums ir neatņemama Francijas nodokļu sistēmas daļa jau vairāk nekā 70 gadus, bet ar ilgo laiku nepietiek, lai uzskatītu atkāpi no šīs sistēmas parastajiem noteikumiem par pamatotu ar sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem. Taču ar ilgo laiku var pamatot procedūras izmantošanu attiecībā uz pastāvošajiem atbalstiem (sal. turpmāk). Komisija turklāt uzskata, ka atbilstīgi šīs lietas atsauces sistēmas loģikai nodoklis peļņai ir jāpiemēro. Attiecīgi tāds atbrīvojums no nodokļa, kas balstīts vienīgi uz piederību noteiktai uzņēmumu kategorijai vai kas piemērots tikai dažiem likumā noteiktiem subjektiem, šajā loģikā neiekļaujas.

| (77) | Visbeidzot, attiecībā uz dažu ieinteresēto personu apgalvojumu, saskaņā ar kuru attiecīgais pasākums neradot “raksturīgu vienlīdzības principa pārkāpumu”, Komisija atzīmē, ka tas, ka pasākums nerada “raksturīgu vienlīdzības principa pārkāpumu” Francijas tiesību aktos, nenozīmē, ka tas “tiešā veidā izriet no atsauces sistēmai raksturīgajiem pamata un vadošajiem principiem vai [...] rodas no sistēmai piemītošajiem mehānismiem, kas vajadzīgi, lai tā darbotos un būtu efektīva” (***) (55) tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Tādējādi, kā izriet no Konstitucionālās Padomes lēmuma (56), novērtējot vienlīdzības principu Francijas tiesību aktos, tiek ņemti vērā pasākuma, ar kuru nosaka atkāpšanos no noteikumiem, mērķi, proti, vispārējas nozīmes mērķi, kas neattiecas uznodokļu sistēmu un kurus nevar izmantot par pamatojumu ar nodokļu sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem. Ja pieņemtu, ka mērķus, kas neattiecas uz sistēmu, vēl varētu ņemt vērā atbalsta saderības novērtēšanas posmā, ar tiem nevar attaisnot atkāpes selektivitāti, ne attiecīgi pierādīt valsts atbalsta neesību. Turklāt ieinteresēto personu minētais Konstitucionālās Padomes lēmums neattiecas uz ministru lēmumiem, ar kuriem ostas tiek atbrīvotas no UIN, bet gan uz tiesību akta tekstu, ar kuru dažas sporta tikšanās atbrīvo no nodokļa, kura būtība atšķiras no UIN būtības. |
| --- | --- |

(77)

Visbeidzot, attiecībā uz dažu ieinteresēto personu apgalvojumu, saskaņā ar kuru attiecīgais pasākums neradot “raksturīgu vienlīdzības principa pārkāpumu”, Komisija atzīmē, ka tas, ka pasākums nerada “raksturīgu vienlīdzības principa pārkāpumu” Francijas tiesību aktos, nenozīmē, ka tas “tiešā veidā izriet no atsauces sistēmai raksturīgajiem pamata un vadošajiem principiem vai [...] rodas no sistēmai piemītošajiem mehānismiem, kas vajadzīgi, lai tā darbotos un būtu efektīva” (***) (55) tiesību aktu par valsts atbalstu nozīmē. Tādējādi, kā izriet no Konstitucionālās Padomes lēmuma (56), novērtējot vienlīdzības principu Francijas tiesību aktos, tiek ņemti vērā pasākuma, ar kuru nosaka atkāpšanos no noteikumiem, mērķi, proti, vispārējas nozīmes mērķi, kas neattiecas uznodokļu sistēmu un kurus nevar izmantot par pamatojumu ar nodokļu sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem. Ja pieņemtu, ka mērķus, kas neattiecas uz sistēmu, vēl varētu ņemt vērā atbalsta saderības novērtēšanas posmā, ar tiem nevar attaisnot atkāpes selektivitāti, ne attiecīgi pierādīt valsts atbalsta neesību. Turklāt ieinteresēto personu minētais Konstitucionālās Padomes lēmums neattiecas uz ministru lēmumiem, ar kuriem ostas tiek atbrīvotas no UIN, bet gan uz tiesību akta tekstu, ar kuru dažas sporta tikšanās atbrīvo no nodokļa, kura būtība atšķiras no UIN būtības.

55

56

| (78) | Tāpēc Komisija uzskata, ka atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav pamatots ar Francijas nodokļu sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem. |
| --- | --- |

(78)

Tāpēc Komisija uzskata, ka atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa nav pamatots ar Francijas nodokļu sistēmas būtību un saimnieciskiem principiem.

5.1.5.   Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību

Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību

| (79) | Lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, tam ir jāietekmē tirdzniecība starp Savienības dalībvalstīm un jārada vai jādraud izraisīt konkurences traucējumus. Šie abi kritēriji ir cieši saistīti. |
| --- | --- |

(79)

Lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, tam ir jāietekmē tirdzniecība starp Savienības dalībvalstīm un jārada vai jādraud izraisīt konkurences traucējumus. Šie abi kritēriji ir cieši saistīti.

| (80) | Kā Tiesa to ir norādījusi spriedumā Eventech (57):






  “65. | [...] atbilstoši Tiesas iedibinātajai judikatūrai, lai valsts pasākums varētu tikt atzīts par valsts atbalstu, ir nevis jāpierāda, ka atbalsts patiešām ietekmē tirdzniecību dalībvalstu starpā un traucē konkurencei, bet tikai jāpārbauda, vai šis atbalsts var ietekmēt šo tirdzniecību un draudēt izraisīt konkurences izkropļojumus (spriedums Libert u. c., C-197/11 un C-203/11, EU:C:2013:288, 76. punkts un tajā minētā judikatūra). |
| --- | --- | --- |

(80)

Kā Tiesa to ir norādījusi spriedumā Eventech (57):

Eventech

57

“65.

[...] atbilstoši Tiesas iedibinātajai judikatūrai, lai valsts pasākums varētu tikt atzīts par valsts atbalstu, ir nevis jāpierāda, ka atbalsts patiešām ietekmē tirdzniecību dalībvalstu starpā un traucē konkurencei, bet tikai jāpārbauda, vai šis atbalsts var ietekmēt šo tirdzniecību un draudēt izraisīt konkurences izkropļojumus (spriedums Libert u. c., C-197/11 un C-203/11, EU:C:2013:288, 76. punkts un tajā minētā judikatūra).

Libert

| 66. | It īpaši, ja dalībvalsts piešķirts atbalsts nostiprina kāda uzņēmuma stāvokli attiecībā pret citiem konkurējošiem uzņēmumiem Kopienas iekšējā tirdzniecībā, ir jāuzskata, ka atbalsts ir ietekmējis minēto tirdzniecību (skatīt šajā ziņā sprieduma Libert u. c., EU:C:2013:288, 77. punktu un tajā minēto judikatūru). |
| --- | --- |

66.

It īpaši, ja dalībvalsts piešķirts atbalsts nostiprina kāda uzņēmuma stāvokli attiecībā pret citiem konkurējošiem uzņēmumiem Kopienas iekšējā tirdzniecībā, ir jāuzskata, ka atbalsts ir ietekmējis minēto tirdzniecību (skatīt šajā ziņā sprieduma Libert u. c., EU:C:2013:288, 77. punktu un tajā minēto judikatūru).

Libert

| 67. | Šajā ziņā nav vajadzīgs, lai uzņēmumi, kas saņem atbalstu, paši piedalītos Kopienas iekšējā tirdzniecībā. Ja dalībvalsts piešķir atbalstu kādam uzņēmumam, tā darbības apjoms valsts iekšienē var saglabāties tāds pats vai pieaugt, taču tādējādi tiek samazinātas citās dalībvalstīs reģistrētu uzņēmumu izredzes iekļūt šīs dalībvalsts tirgū (skatīt šajā ziņā sprieduma Libert u. c., EU:C:2013:288, 78. punktu un tajā minēto judikatūru). |
| --- | --- |

67.

Šajā ziņā nav vajadzīgs, lai uzņēmumi, kas saņem atbalstu, paši piedalītos Kopienas iekšējā tirdzniecībā. Ja dalībvalsts piešķir atbalstu kādam uzņēmumam, tā darbības apjoms valsts iekšienē var saglabāties tāds pats vai pieaugt, taču tādējādi tiek samazinātas citās dalībvalstīs reģistrētu uzņēmumu izredzes iekļūt šīs dalībvalsts tirgū (skatīt šajā ziņā sprieduma Libert u. c., EU:C:2013:288, 78. punktu un tajā minēto judikatūru).

Libert

| 68. | Turklāt atbilstoši Tiesas judikatūrai nav robežvērtības vai procentuālās robežas, kuru nesasniedzot var uzskatīt, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm netiek ietekmēta. Atbalsta salīdzinoši nelielā nozīme vai atbalsta saņēmēja uzņēmuma salīdzinoši mērenais lielums a priori neizslēdz iespēju, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm tiek ietekmēta (spriedums Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, 81. punkts). |
| --- | --- |

68.

Turklāt atbilstoši Tiesas judikatūrai nav robežvērtības vai procentuālās robežas, kuru nesasniedzot var uzskatīt, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm netiek ietekmēta. Atbalsta salīdzinoši nelielā nozīme vai atbalsta saņēmēja uzņēmuma salīdzinoši mērenais lielums a priori neizslēdz iespēju, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm tiek ietekmēta (spriedums Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, 81. punkts).

a priori

Altmark Trans

Regierungspräsidium Magdeburg

| 69. | Tādējādi nosacījums, ka atbalstam jābūt tādam, kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm, nav atkarīgs no piedāvāto transporta pakalpojumu lokālā vai reģionālā rakstura vai arī no attiecīgās darbības jomas nozīmes (spriedums Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, 82. punkts).” |
| --- | --- |

69.

Tādējādi nosacījums, ka atbalstam jābūt tādam, kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm, nav atkarīgs no piedāvāto transporta pakalpojumu lokālā vai reģionālā rakstura vai arī no attiecīgās darbības jomas nozīmes (spriedums Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, 82. punkts).”

Altmark Trans

Regierungspräsidium Magdeburg

| (81) | Spriedumā lietā Wam (58) tā arī uzsvēra, ka:






  “53. | [...] tas apstāklis, ka kāda no tautsaimniecības nozarēm tiek liberalizēta Kopienas līmenī, var liecināt par faktisku vai iespējamu atbalsta ietekmi uz konkurenci, kā arī par tā sekām uz tirdzniecību starp dalībvalstīm (iepriekšminētais spriedums lietā Cassa di Risparmio di Firenze un citi, 142. punkts un tajā minētā judikatūra). |
| --- | --- | --- |

(81)

Spriedumā lietā Wam (58) tā arī uzsvēra, ka:

Wam

58

“53.

[...] tas apstāklis, ka kāda no tautsaimniecības nozarēm tiek liberalizēta Kopienas līmenī, var liecināt par faktisku vai iespējamu atbalsta ietekmi uz konkurenci, kā arī par tā sekām uz tirdzniecību starp dalībvalstīm (iepriekšminētais spriedums lietā Cassa di Risparmio di Firenze un citi, 142. punkts un tajā minētā judikatūra).

Cassa di Risparmio di Firenze

| 54. | Jautājumā par konkurences izkropļošanas nosacījumu ir jāatgādina, ka atbalsts, ar ko ir paredzēts uzņēmumu atbrīvot no izmaksām, kuras tam parastos apstākļos būtu jāsedz saistībā ar ikdienas pārvaldību vai parasto darbību, principā rada konkurences apstākļu izkropļojumu (2000. gada 19. septembra spriedums, Vācija/Komisija, C-156/98, Rec. I-6857. lpp., 30. punkts un iepriekšminētais spriedums lietā Heiser, 55. punkts).” |
| --- | --- |

54.

Jautājumā par konkurences izkropļošanas nosacījumu ir jāatgādina, ka atbalsts, ar ko ir paredzēts uzņēmumu atbrīvot no izmaksām, kuras tam parastos apstākļos būtu jāsedz saistībā ar ikdienas pārvaldību vai parasto darbību, principā rada konkurences apstākļu izkropļojumu (2000. gada 19. septembra spriedums, Vācija/Komisija, C-156/98, Rec. I-6857. lpp., 30. punkts un iepriekšminētais spriedums lietā Heiser, 55. punkts).”

Rec

Heiser

| (82) | Tomēr šajā gadījumā nodokļu atvieglojums, ko bauda attiecīgās ostas, tās atbrīvo no ikdienas saistībām, kuras tām būtu jāuzņemas normālos apstākļos. Šis atvieglojums rada tām priekšrocības salīdzinājumā ar tām Francijas ostām un Eiropas Savienības citu valstu ostām, kam tāda atvieglojuma nav. Tāpēc tas var ietekmēt Kopienas iekšējo tirdzniecību un izkropļot konkurenci. |
| --- | --- |

(82)

Tomēr šajā gadījumā nodokļu atvieglojums, ko bauda attiecīgās ostas, tās atbrīvo no ikdienas saistībām, kuras tām būtu jāuzņemas normālos apstākļos. Šis atvieglojums rada tām priekšrocības salīdzinājumā ar tām Francijas ostām un Eiropas Savienības citu valstu ostām, kam tāda atvieglojuma nav. Tāpēc tas var ietekmēt Kopienas iekšējo tirdzniecību un izkropļot konkurenci.

| (83) | Patiešām, ostu darbības nozarē ir konkurence, un to saasina transporta, jo īpaši jūras un iekšzemes transporta, raksturs un īpatnības. Pat tad, ja var uzskatīt, ka ostas gūst labumu no likumīga monopola, piedāvājot ostu pakalpojumus ostā, kuru tās apsaimnieko, to piedāvātie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar pārvadāšanas pakalpojumiem, ko piedāvā citas ostas un ko citās ostās piedāvā citi pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēji kā Francijā (59), tā citās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

(83)

Patiešām, ostu darbības nozarē ir konkurence, un to saasina transporta, jo īpaši jūras un iekšzemes transporta, raksturs un īpatnības. Pat tad, ja var uzskatīt, ka ostas gūst labumu no likumīga monopola, piedāvājot ostu pakalpojumus ostā, kuru tās apsaimnieko, to piedāvātie pārvadāšanas pakalpojumi vismaz zināmā mērā konkurē ar pārvadāšanas pakalpojumiem, ko piedāvā citas ostas un ko citās ostās piedāvā citi pārvadāšanas pakalpojumu sniedzēji kā Francijā (59), tā citās dalībvalstīs.

59

| (84) | Līdz ar to sabiedriskajā apspriešanā, kurā piedalījās ieinteresētās personas, par regulas projektu saistībā ar ostu darbības jomu “visas iesaistītās personas uzsvēra vajadzību pēc pastāvīgiem un taisnīgiem nosacījumiem [...] attiecībā uz “starpostu” konkurenci (konkurenci starp ostām) Savienībā [...]” (60). Tāpat arī ostas, jo īpaši iekšējās ostas un, vispārīgāk runājot, ūdens transports, kā sastāvdaļa tās ir, konkurē ar citiem transporta veidiem. Ja pastāv vai varētu pastāvēt citi risinājumi, kā piegādāt preces uz aizjūras reģioniem, pasākums arī saistībā ar šīm ostām, kas atrodas tālu no metropoles vai no citām Eiropas ostām, var novest pie konkurences izkropļošanas un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(84)

Līdz ar to sabiedriskajā apspriešanā, kurā piedalījās ieinteresētās personas, par regulas projektu saistībā ar ostu darbības jomu “visas iesaistītās personas uzsvēra vajadzību pēc pastāvīgiem un taisnīgiem nosacījumiem [...] attiecībā uz “starpostu” konkurenci (konkurenci starp ostām) Savienībā [...]” (60). Tāpat arī ostas, jo īpaši iekšējās ostas un, vispārīgāk runājot, ūdens transports, kā sastāvdaļa tās ir, konkurē ar citiem transporta veidiem. Ja pastāv vai varētu pastāvēt citi risinājumi, kā piegādāt preces uz aizjūras reģioniem, pasākums arī saistībā ar šīm ostām, kas atrodas tālu no metropoles vai no citām Eiropas ostām, var novest pie konkurences izkropļošanas un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

60

| (85) | Pat tad, ja ir taisnība, ka ostas pievilcību mēra pēc vairākiem parametriem, proti, tās sakariem ar iekšzemi (61), ostu sniegto pakalpojumu cenas (ostu nodevas un citas kuģu īpašnieku maksātās maksas) arī ir ostu relatīvās konkurētspējas elements (62). Pretēji tam, ko apgalvo Francijas iestādes un dažas ieinteresētās personas, no tā, ka šis elements ir vairāk vai mazāk nozīmīgs salīdzinājumā ar citiem ostu konkurētspējas elementiem, nevar secināt, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci, jo šis pasākums var ietekmēt ostu piemērotās cenas un, ja visi pārējie apstākļi ir vienādi, šī cena būs noteicošais faktors, pēc kura tiks izvēlēti vienas vai citas ostas piedāvātie maršruta nodrošinātāji vai loģistikas risinājumi. |
| --- | --- |

(85)

Pat tad, ja ir taisnība, ka ostas pievilcību mēra pēc vairākiem parametriem, proti, tās sakariem ar iekšzemi (61), ostu sniegto pakalpojumu cenas (ostu nodevas un citas kuģu īpašnieku maksātās maksas) arī ir ostu relatīvās konkurētspējas elements (62). Pretēji tam, ko apgalvo Francijas iestādes un dažas ieinteresētās personas, no tā, ka šis elements ir vairāk vai mazāk nozīmīgs salīdzinājumā ar citiem ostu konkurētspējas elementiem, nevar secināt, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci, jo šis pasākums var ietekmēt ostu piemērotās cenas un, ja visi pārējie apstākļi ir vienādi, šī cena būs noteicošais faktors, pēc kura tiks izvēlēti vienas vai citas ostas piedāvātie maršruta nodrošinātāji vai loģistikas risinājumi.

61

62

| (86) | Turklāt jāatzīmē, ka Eiropas ostas konkurē arī, lai piesaistītu uzņēmumus (vai koncesionārus), kas kuģu īpašniekiem sniedz noteiktus ostu pakalpojumus, ja ostas vadība šos pakalpojumus nenodrošina tiešā veidā. Arī ostu koncesionāriem pieprasītās atlīdzības par teritoriju un infrastruktūras (ostas iekārtu) nodrošināšanu līmenim ir nozīme, lai koncesionāri izvēlētos izvietoties vienā vai kādā citā ostā un lai tie izvēlētos ražošanas līdzekļus, kurus šajā ostā izvietot. Vispārīgāk runājot, ostas konkurē ar citiem saimnieciskās darbības veicējiem finansēšanas un ieguldījumu tirgū; ja visi pārējie apstākļi ir vienādi, pasākums ostām rada priekšrocības attiecībā uz ieguldītājiem salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, uz kuriem šis pasākums neattiecas (tās veic saistošākus ieguldījumus). |
| --- | --- |

(86)

Turklāt jāatzīmē, ka Eiropas ostas konkurē arī, lai piesaistītu uzņēmumus (vai koncesionārus), kas kuģu īpašniekiem sniedz noteiktus ostu pakalpojumus, ja ostas vadība šos pakalpojumus nenodrošina tiešā veidā. Arī ostu koncesionāriem pieprasītās atlīdzības par teritoriju un infrastruktūras (ostas iekārtu) nodrošināšanu līmenim ir nozīme, lai koncesionāri izvēlētos izvietoties vienā vai kādā citā ostā un lai tie izvēlētos ražošanas līdzekļus, kurus šajā ostā izvietot. Vispārīgāk runājot, ostas konkurē ar citiem saimnieciskās darbības veicējiem finansēšanas un ieguldījumu tirgū; ja visi pārējie apstākļi ir vienādi, pasākums ostām rada priekšrocības attiecībā uz ieguldītājiem salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, uz kuriem šis pasākums neattiecas (tās veic saistošākus ieguldījumus).

| (87) | Turklāt, tā kā attiecīgais pasākums ir atbalsta shēma, ko piemēro ļoti atšķirīgām ostām gan lieluma, gan ģeogrāfiskā novietojuma, gan veida (iekšzemes osta, jūras osta) vai veikto darbību ziņā, tad, lai konstatētu, ka aplūkotais pasākums ir valsts atbalsts, nav atsevišķi jāpierāda, ka minētais pasākums katrai ostai rada konkurences izkropļojumus un ietekmē tirdzniecību. |
| --- | --- |

(87)

Turklāt, tā kā attiecīgais pasākums ir atbalsta shēma, ko piemēro ļoti atšķirīgām ostām gan lieluma, gan ģeogrāfiskā novietojuma, gan veida (iekšzemes osta, jūras osta) vai veikto darbību ziņā, tad, lai konstatētu, ka aplūkotais pasākums ir valsts atbalsts, nav atsevišķi jāpierāda, ka minētais pasākums katrai ostai rada konkurences izkropļojumus un ietekmē tirdzniecību.

| (88) | Šajā sakarā pietiek minēt, ka Francijas iestādes un ieinteresētās personas pieļauj, ka dažas lielās ostas, piemēram, Havras, Ruānas vai Marseļas osta, konkurē ar citām Eiropas Savienības ostām, kā rezultātā pasākums ietekmē tirdzniecību. Arī Roterdamas ostas piezīmes to apliecina. |
| --- | --- |

(88)

Šajā sakarā pietiek minēt, ka Francijas iestādes un ieinteresētās personas pieļauj, ka dažas lielās ostas, piemēram, Havras, Ruānas vai Marseļas osta, konkurē ar citām Eiropas Savienības ostām, kā rezultātā pasākums ietekmē tirdzniecību. Arī Roterdamas ostas piezīmes to apliecina.

| (89) | Turklāt apgalvojums, ka citās dalībvalstīs ir līdzīgi valsts atbalsta pasākumi, un Komisijas attieksme pret šiem iespējamajiem pasākumiem neietekmē attiecīgā pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu (63), jo ar atbrīvošanu no UIN tiek uzlabota Francijas ostu konkurences situācija salīdzinājumā ar atsauces situāciju, kurā tās tiktu apliktas ar nodokli saskaņā ar parastajiem UIN sistēmas nosacījumiem (64). Tāpat arī atšķirīgu UIN likmju piemērošana dalībvalstīs nav nekas cits kā sekas tiešo nodokļu nesaskaņošanai starp dalībvalstīm un tikai atspoguļo dalībvalstu suverēnās izvēles ar šo nodokli nodokļu maksātājiem finansēt noteiktus pakalpojumus vai noteiktu pakalpojumu līmeni. |
| --- | --- |

(89)

Turklāt apgalvojums, ka citās dalībvalstīs ir līdzīgi valsts atbalsta pasākumi, un Komisijas attieksme pret šiem iespējamajiem pasākumiem neietekmē attiecīgā pasākuma kvalificēšanu par valsts atbalstu (63), jo ar atbrīvošanu no UIN tiek uzlabota Francijas ostu konkurences situācija salīdzinājumā ar atsauces situāciju, kurā tās tiktu apliktas ar nodokli saskaņā ar parastajiem UIN sistēmas nosacījumiem (64). Tāpat arī atšķirīgu UIN likmju piemērošana dalībvalstīs nav nekas cits kā sekas tiešo nodokļu nesaskaņošanai starp dalībvalstīm un tikai atspoguļo dalībvalstu suverēnās izvēles ar šo nodokli nodokļu maksātājiem finansēt noteiktus pakalpojumus vai noteiktu pakalpojumu līmeni.

63

64

| (90) | Turklāt nav vajadzīgs, lai konkurences izkropļojumi vai ietekme uz tirdzniecību būtu būtiski vai ievērojami. Tādējādi ar apgalvojumu, ka konkurējošie maršruti būtu vāji, kas nekādi nepierāda konkurences izkropļojuma neesību, drīzāk var pierādīt, ka starp Francijas ostām un citām Savienības ostām pastāv vairāk vai mazāk intensīva konkurence. Tāpat arī tas, ka mazo Francijas ostu kopējais darbības apjoms veido tikai 1 % no Savienības satiksmes kopējā apjoma, nenozīmē, ka tāda pati ir to tirgus daļa vienā vai vairākos attiecīgajos tirgos, kas ņemama vērā, analizējot konkurences izkropļojumus. Turklāt Francijas iestāžu un ieinteresēto personu minētais 2016. gada 11. aprīļa lēmums attiecas uz atbalsta pasākuma saderību attiecībā uz ieguldījumiem, kas nozīmē, ka attiecīgais pasākums ir atzīts par valsts atbalstu, kas ietekmē konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(90)

Turklāt nav vajadzīgs, lai konkurences izkropļojumi vai ietekme uz tirdzniecību būtu būtiski vai ievērojami. Tādējādi ar apgalvojumu, ka konkurējošie maršruti būtu vāji, kas nekādi nepierāda konkurences izkropļojuma neesību, drīzāk var pierādīt, ka starp Francijas ostām un citām Savienības ostām pastāv vairāk vai mazāk intensīva konkurence. Tāpat arī tas, ka mazo Francijas ostu kopējais darbības apjoms veido tikai 1 % no Savienības satiksmes kopējā apjoma, nenozīmē, ka tāda pati ir to tirgus daļa vienā vai vairākos attiecīgajos tirgos, kas ņemama vērā, analizējot konkurences izkropļojumus. Turklāt Francijas iestāžu un ieinteresēto personu minētais 2016. gada 11. aprīļa lēmums attiecas uz atbalsta pasākuma saderību attiecībā uz ieguldījumiem, kas nozīmē, ka attiecīgais pasākums ir atzīts par valsts atbalstu, kas ietekmē konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| (91) | Turklāt, ja “mazās ostas”, kā tās definē Francija (65), veido tikai mazu daļu no Savienības satiksmes apjoma, tad tas, ka atbalsta saņēmējs uzņēmums ir neliela izmēra, pats par sevi neizslēdz konkurences izkropļojumu vai draudus izraisīt konkurences izkropļojumu iekšējā tirgū, jo īpaši tad, ja atbalsta saņēmēju veiktā darbība ir koncentrēta pierobežas zonās. Basku zemes Bajonas TRK, kas ir Bajonas tirdzniecības ostas un Senžandelīzas/Sibūras zvejas ostas (“mazo ostu” saskaņā ar Francijas piedāvāto definīciju) koncesionāre, apsvērumi cita starpā attēlo šo pierobežai tuvo ostu priekšstatus par efektīvas pārrobežu konkurences pastāvēšanu (66). Ja Komisija piekrīt, ka dažos gadījumos (67) izdevīgs pasākums var neietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, tad tā, lai to atzītu, nebalstās tikai uz atbalsta saņemēja uzņēmuma izmēru, bet individuāli izvērtē vairākus kritērijus (68). |
| --- | --- |

(91)

Turklāt, ja “mazās ostas”, kā tās definē Francija (65), veido tikai mazu daļu no Savienības satiksmes apjoma, tad tas, ka atbalsta saņēmējs uzņēmums ir neliela izmēra, pats par sevi neizslēdz konkurences izkropļojumu vai draudus izraisīt konkurences izkropļojumu iekšējā tirgū, jo īpaši tad, ja atbalsta saņēmēju veiktā darbība ir koncentrēta pierobežas zonās. Basku zemes Bajonas TRK, kas ir Bajonas tirdzniecības ostas un Senžandelīzas/Sibūras zvejas ostas (“mazo ostu” saskaņā ar Francijas piedāvāto definīciju) koncesionāre, apsvērumi cita starpā attēlo šo pierobežai tuvo ostu priekšstatus par efektīvas pārrobežu konkurences pastāvēšanu (66). Ja Komisija piekrīt, ka dažos gadījumos (67) izdevīgs pasākums var neietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, tad tā, lai to atzītu, nebalstās tikai uz atbalsta saņemēja uzņēmuma izmēru, bet individuāli izvērtē vairākus kritērijus (68).

65

66

67

68

| (92) | Komisija neizslēdz, ka dažu ostu (jo īpaši tādu ostu, kas atbilst tās lēmumu pieņemšanas praksē izvirzītajiem nosacījumiem) gadījumā konkrēto pasākumu varētu uzskatīt par tādu, kas neietekmē tirdzniecību. |
| --- | --- |

(92)

Komisija neizslēdz, ka dažu ostu (jo īpaši tādu ostu, kas atbilst tās lēmumu pieņemšanas praksē izvirzītajiem nosacījumiem) gadījumā konkrēto pasākumu varētu uzskatīt par tādu, kas neietekmē tirdzniecību.

| (93) | Tomēr iepriekšminēto sistemātiskāko iemeslu dēļ izskatītais pasākums, kas ir visu 1942. un 1943. gada ministru lēmumos minēto atbalsta saņēmēju vispārēja atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ietekmē tirdzniecību Savienības iekšienē un traucē vai var radīt traucējumus konkurencei. |
| --- | --- |

(93)

Tomēr iepriekšminēto sistemātiskāko iemeslu dēļ izskatītais pasākums, kas ir visu 1942. un 1943. gada ministru lēmumos minēto atbalsta saņēmēju vispārēja atbrīvojuma no uzņēmumu ienākuma nodokļa režīms, ietekmē tirdzniecību Savienības iekšienē un traucē vai var radīt traucējumus konkurencei.

5.1.6.   Secinājums

Secinājums

| (94) | Tāpēc Komisija secina, ka atbrīvošana no nodokļa par labu autonomajām ostām (daļa no kurām ir pārdēvēta par lielajām jūras ostām), jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldībām – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(94)

Tāpēc Komisija secina, ka atbrīvošana no nodokļa par labu autonomajām ostām (daļa no kurām ir pārdēvēta par lielajām jūras ostām), jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldībām – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

5.2.   Pasākuma saderība ar iekšējo tirgu

Pasākuma saderība ar iekšējo tirgu

| (95) | Attiecīgās dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka valsts atbalsta pasākumus var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu. Kamēr Francijas iestādes kā pamatojumu pasākuma saderībai, no vienas puses, min kompensāciju par noteiktiem ostu veiktajiem pienākumiem, par ko ir runa LESD 106. panta 2. punktā, un, no otras puses, – LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, dažas ieinteresētās personas min arī LESD 93. pantu (transporta koordinēšana) un 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu (Eiropas nozīmes svarīgi projekti). |
| --- | --- |

(95)

Attiecīgās dalībvalsts pienākums ir pierādīt, ka valsts atbalsta pasākumus var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu. Kamēr Francijas iestādes kā pamatojumu pasākuma saderībai, no vienas puses, min kompensāciju par noteiktiem ostu veiktajiem pienākumiem, par ko ir runa LESD 106. panta 2. punktā, un, no otras puses, – LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, dažas ieinteresētās personas min arī LESD 93. pantu (transporta koordinēšana) un 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu (Eiropas nozīmes svarīgi projekti).

| (96) | Pirmkārt, LESD 106. panta 2. punktā noteikts, ka kompensāciju par sabiedriska pakalpojuma veikšanu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā atbilst zināmiem nosacījumiem (69). Šajā sakarā Francijas iestādes un dažas ieinteresētās personas uzskata, ka konkrētais pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas ļauj kompensēt dažus ostu finansētos pienākumus, kas ir valsts varas prerogatīva. Tomēr Komisija norāda, ka konkrētais pasākums, kas sasaista atbalsta summu ar gūto peļņu, nav nedz saistīts ar, nedz arī ierobežots līdz sabiedrisko pakalpojumu neto izmaksām (70). Tas arī neizriet no skaidrām pilnvarām, kas piešķirtas pasākuma nodrošinātā atbalsta saņēmējiem, lai nodrošinātu šo pienākumu veikšanu (71). Līdz ar to pasākumu nevar uzskatīt par kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu, un, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, tas nav saderīgs. |
| --- | --- |

(96)

Pirmkārt, LESD 106. panta 2. punktā noteikts, ka kompensāciju par sabiedriska pakalpojuma veikšanu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā atbilst zināmiem nosacījumiem (69). Šajā sakarā Francijas iestādes un dažas ieinteresētās personas uzskata, ka konkrētais pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas ļauj kompensēt dažus ostu finansētos pienākumus, kas ir valsts varas prerogatīva. Tomēr Komisija norāda, ka konkrētais pasākums, kas sasaista atbalsta summu ar gūto peļņu, nav nedz saistīts ar, nedz arī ierobežots līdz sabiedrisko pakalpojumu neto izmaksām (70). Tas arī neizriet no skaidrām pilnvarām, kas piešķirtas pasākuma nodrošinātā atbalsta saņēmējiem, lai nodrošinātu šo pienākumu veikšanu (71). Līdz ar to pasākumu nevar uzskatīt par kompensāciju par sabiedrisku pakalpojumu sniegšanu, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu, un, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, tas nav saderīgs.

69

70

71

| (97) | Otrkārt, LESD 93. pantā norādīts, ka atbalstus uzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu, ja tie atbilst transporta koordinācijas vajadzībām vai ja tie ir atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem. Ja, kā to uzsver Francijas iekšējo ostu pārvaldnieku pārstāvji, iekšējām ostām ir svarīga nozīme multimodālo pārvadājumu attīstībā, visi ostu ieguldījumi neiederas LESD 93. panta darbības jomā, kas aprobežojas ar atbalstiem, kuri atbilst transporta koordinācijas vajadzībām. Turklāt atbrīvošana no UIN nav atbalsts ieguldījumiem, bet atbalsts darbības nodrošināšanai, kas nav piesaistīts konkrētiem ieguldījumiem. Pasākums palīdz uzņēmumiem, kas gūst lielāku peļņu un kuriem tātad ir arī lielākas iespējas, uzkrāt peļņu un līdz ar to arī finansēt ieguldījumus. Pasākums nav piesaistīts arī atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kā norādīts iepriekš. Turklāt ieguvums, kas tiek gūts, atbrīvojot no nodokļa tiešā veidā, nav ierobežots ne līdz summai, kas vajadzīga, lai nodrošinātu transporta koordināciju, ne līdz atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, un tātad arī nenodrošina proporcionalitātes principa ievērošanu. Tam nav arī skaidri redzama stimulējoša ietekme, jo īpaši tāpēc, ka no nodokļa atbrīvojuma lielāku labumu gūst rentablākās ostas, kurām līdz ar to ir vairāk līdzekļu un mazāka vajadzība pēc stimuliem. Tādēļ LESD 93. pants nav piemērojams. |
| --- | --- |

(97)

Otrkārt, LESD 93. pantā norādīts, ka atbalstus uzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu, ja tie atbilst transporta koordinācijas vajadzībām vai ja tie ir atlīdzība par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem. Ja, kā to uzsver Francijas iekšējo ostu pārvaldnieku pārstāvji, iekšējām ostām ir svarīga nozīme multimodālo pārvadājumu attīstībā, visi ostu ieguldījumi neiederas LESD 93. panta darbības jomā, kas aprobežojas ar atbalstiem, kuri atbilst transporta koordinācijas vajadzībām. Turklāt atbrīvošana no UIN nav atbalsts ieguldījumiem, bet atbalsts darbības nodrošināšanai, kas nav piesaistīts konkrētiem ieguldījumiem. Pasākums palīdz uzņēmumiem, kas gūst lielāku peļņu un kuriem tātad ir arī lielākas iespējas, uzkrāt peļņu un līdz ar to arī finansēt ieguldījumus. Pasākums nav piesaistīts arī atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kā norādīts iepriekš. Turklāt ieguvums, kas tiek gūts, atbrīvojot no nodokļa tiešā veidā, nav ierobežots ne līdz summai, kas vajadzīga, lai nodrošinātu transporta koordināciju, ne līdz atlīdzībai par tādu saistību izpildi, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, un tātad arī nenodrošina proporcionalitātes principa ievērošanu. Tam nav arī skaidri redzama stimulējoša ietekme, jo īpaši tāpēc, ka no nodokļa atbrīvojuma lielāku labumu gūst rentablākās ostas, kurām līdz ar to ir vairāk līdzekļu un mazāka vajadzība pēc stimuliem. Tādēļ LESD 93. pants nav piemērojams.

| (98) | Treškārt, saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu atbalstu, kas veicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs, arī var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šajā sakarā Francijas iekšējo ostu pārvaldnieku pārstāvji vispār uzskata, ka atbrīvošana no UIN attiecas uz šā panta piemērošanas jomu. Tomēr iepriekšminēto iemeslu dēļ šo apsvērumu nevar uzskatīt par pareizu. Konkrētais pasākums nav vērsts uz svarīga projekta īstenošanu Eiropas interesēs un nav samērots ar šāda projekta izmaksām. Runa ir par priekšrocību, ko bauda ostas, vienkārši tāpēc, ka tās gūst peļņu, šajā ziņā neņemot vērā faktu, ka tās sniedz ieguldījumu svarīgā Eiropas nozīmes projektā. |
| --- | --- |

(98)

Treškārt, saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu atbalstu, kas veicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs, arī var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šajā sakarā Francijas iekšējo ostu pārvaldnieku pārstāvji vispār uzskata, ka atbrīvošana no UIN attiecas uz šā panta piemērošanas jomu. Tomēr iepriekšminēto iemeslu dēļ šo apsvērumu nevar uzskatīt par pareizu. Konkrētais pasākums nav vērsts uz svarīga projekta īstenošanu Eiropas interesēs un nav samērots ar šāda projekta izmaksām. Runa ir par priekšrocību, ko bauda ostas, vienkārši tāpēc, ka tās gūst peļņu, šajā ziņā neņemot vērā faktu, ka tās sniedz ieguldījumu svarīgā Eiropas nozīmes projektā.

| (99) | Ceturtkārt, saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu par saderīgiem ar iekšējo tirgu var uzskatīt tikai tādus atbalstus, kas paredzēti, lai veicinātu “ekonomikas attīstību [...] LESD 349. pantā minētajos reģionos, ņemot vērā to strukturālo, ekonomisko un sociālo stāvokli”. Šo noteikumu ir minējušas Francijas iestādes un vairākas aizjūras ieinteresētās personas, ņemot vērā aizjūras ostas. Tomēr konkrētais pasākums nav paredzēts minētajiem reģioniem. |
| --- | --- |

(99)

Ceturtkārt, saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu par saderīgiem ar iekšējo tirgu var uzskatīt tikai tādus atbalstus, kas paredzēti, lai veicinātu “ekonomikas attīstību [...] LESD 349. pantā minētajos reģionos, ņemot vērā to strukturālo, ekonomisko un sociālo stāvokli”. Šo noteikumu ir minējušas Francijas iestādes un vairākas aizjūras ieinteresētās personas, ņemot vērā aizjūras ostas. Tomēr konkrētais pasākums nav paredzēts minētajiem reģioniem.

| (100) | Pat ja no pasākuma labumu gūtu tikai ostas, kas atrodas LESD 349. pantā minētajos reģionos, tā mērķis nav nedz veicināt šo reģionu ekonomisko attīstību, nedz kompensēt to strukturāli nelabvēlīgo stāvokli, jo ar šo pasākumu tikai tiek nodrošinātas nozares līmeņa priekšrocības vienam konkrētam transporta nozares uzņēmumu veidam, neraugoties uz šo uzņēmumu veiktajām darbībām. Francija nepierāda, ka pasākums varētu ietekmēt importēto preču izmaksas, un šajā sakarā var atzīmēt, ka dažas aizjūras ostas gūst peļņu, izmaksā dividendes valstij (72) un tātad šīm ostām a priori būtu iespējas samazināt ostu nodevu apmēru, ja tās tiktu uzskatītas par traucēkli attiecīgo reģionu ekonomiskajai attīstībai; tādējādi atbrīvojums no UIN var ietekmēt dažādas finanšu plūsmas (jo īpaši dividendes), ne vienmēr importēto preču izmaksas. Francija šajā sakarā neapgalvo, ka ostas atrodas īpaši nelabvēlīgā situācijā salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas atrodas 349. pantā minētajos reģionos. Pati pasākuma būtība un tā darbība (priekšrocība tiek sniegta dažiem uzņēmumiem, neņemot vērā to darbību, proporcionāla gūtajai peļņai, nevis vajadzībām, un nav ierobežota ar skaidri noteiktu mērķi, kura sasniegšana būtu saistīta ar finanšu stimulu) to skaidri pretnostata fiskālajiem noteikumiem par atbalstu darbībai, kurus minējušas ieinteresētās personas un akceptējusi Komisija. Fiskālā atbalsta pasākumi ieguldījumiem vai PVN nulles likme patiešām ir vispārēji pasākumi, kuru piemērošanas jomā bez diskriminācijas ietverti uzņēmumi, kas atrodas LESD 349. pantā minētajos reģionos. |
| --- | --- |

(100)

Pat ja no pasākuma labumu gūtu tikai ostas, kas atrodas LESD 349. pantā minētajos reģionos, tā mērķis nav nedz veicināt šo reģionu ekonomisko attīstību, nedz kompensēt to strukturāli nelabvēlīgo stāvokli, jo ar šo pasākumu tikai tiek nodrošinātas nozares līmeņa priekšrocības vienam konkrētam transporta nozares uzņēmumu veidam, neraugoties uz šo uzņēmumu veiktajām darbībām. Francija nepierāda, ka pasākums varētu ietekmēt importēto preču izmaksas, un šajā sakarā var atzīmēt, ka dažas aizjūras ostas gūst peļņu, izmaksā dividendes valstij (72) un tātad šīm ostām a priori būtu iespējas samazināt ostu nodevu apmēru, ja tās tiktu uzskatītas par traucēkli attiecīgo reģionu ekonomiskajai attīstībai; tādējādi atbrīvojums no UIN var ietekmēt dažādas finanšu plūsmas (jo īpaši dividendes), ne vienmēr importēto preču izmaksas. Francija šajā sakarā neapgalvo, ka ostas atrodas īpaši nelabvēlīgā situācijā salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas atrodas 349. pantā minētajos reģionos. Pati pasākuma būtība un tā darbība (priekšrocība tiek sniegta dažiem uzņēmumiem, neņemot vērā to darbību, proporcionāla gūtajai peļņai, nevis vajadzībām, un nav ierobežota ar skaidri noteiktu mērķi, kura sasniegšana būtu saistīta ar finanšu stimulu) to skaidri pretnostata fiskālajiem noteikumiem par atbalstu darbībai, kurus minējušas ieinteresētās personas un akceptējusi Komisija. Fiskālā atbalsta pasākumi ieguldījumiem vai PVN nulles likme patiešām ir vispārēji pasākumi, kuru piemērošanas jomā bez diskriminācijas ietverti uzņēmumi, kas atrodas LESD 349. pantā minētajos reģionos.

72

a priori

| (101) | Turklāt pretēji tam, ko apgalvo Gvadelupas LJO, pārskatītā vispārējā regula par nodokļu atbrīvojuma piešķiršanu pa kategorijām (73), kas zināmā mērā attiecas uz darbības atbalstiem aizjūras transporta uzņēmumiem, šim pasākumam nav piemērojama. Patiešām, regulas 15. panta 4. punkts attiecas tikai uz tādiem pasākumiem, kuru summa ir ierobežota, ņemot vērā noteiktus rādītājus (bruto pievienoto vērtību, darba izmaksas, apgrozījumu), kas nav atbrīvošanas no UIN gadījums. |
| --- | --- |

(101)

Turklāt pretēji tam, ko apgalvo Gvadelupas LJO, pārskatītā vispārējā regula par nodokļu atbrīvojuma piešķiršanu pa kategorijām (73), kas zināmā mērā attiecas uz darbības atbalstiem aizjūras transporta uzņēmumiem, šim pasākumam nav piemērojama. Patiešām, regulas 15. panta 4. punkts attiecas tikai uz tādiem pasākumiem, kuru summa ir ierobežota, ņemot vērā noteiktus rādītājus (bruto pievienoto vērtību, darba izmaksas, apgrozījumu), kas nav atbrīvošanas no UIN gadījums.

73

| (102) | Līdz ar to izskatīto pasākumu nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu. |
| --- | --- |

(102)

Līdz ar to izskatīto pasākumu nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

| (103) | Piektkārt, un lai gan ne Francija, ne ieinteresētās personas nav minējušas LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Komisija pārbauda, vai attiecīgais pasākums ir tāds, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību”, nemainot tirdzniecības apstākļus tādā mērā, ka tas būtu pretrunā kopīgām interesēm. Iepriekšminēto iemeslu (proporcionalitātes, stimulējošas ietekmes un saiknes ar konkrētu vispārējas nozīmes mērķi trūkuma) dēļ Komisija tomēr uzskata, ka LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts nav piemērojams. |
| --- | --- |

(103)

Piektkārt, un lai gan ne Francija, ne ieinteresētās personas nav minējušas LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Komisija pārbauda, vai attiecīgais pasākums ir tāds, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību”, nemainot tirdzniecības apstākļus tādā mērā, ka tas būtu pretrunā kopīgām interesēm. Iepriekšminēto iemeslu (proporcionalitātes, stimulējošas ietekmes un saiknes ar konkrētu vispārējas nozīmes mērķi trūkuma) dēļ Komisija tomēr uzskata, ka LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts nav piemērojams.

| (104) | Visbeidzot, ja dažas ieinteresētās personas uzskata, ka pasākuma atcelšana ietekmēs ostu spēju veikt ieguldījumus, Komisija norāda, ka konkrētais pasākums nav piesaistīts ieguldījumiem (74). |
| --- | --- |

(104)

Visbeidzot, ja dažas ieinteresētās personas uzskata, ka pasākuma atcelšana ietekmēs ostu spēju veikt ieguldījumus, Komisija norāda, ka konkrētais pasākums nav piesaistīts ieguldījumiem (74).

74

5.3.   Pastāvošs atbalsts vai jauns atbalsts

Pastāvošs atbalsts vai jauns atbalsts

| (105) | Saskaņā ar procedūras regulas 1. panta b) punkta i) apakšpunktu atbalsta shēmas, kas ieviestas pirms Līguma stāšanās spēkā, ir pastāvošas atbalsta shēmas. |
| --- | --- |

(105)

Saskaņā ar procedūras regulas 1. panta b) punkta i) apakšpunktu atbalsta shēmas, kas ieviestas pirms Līguma stāšanās spēkā, ir pastāvošas atbalsta shēmas.

| (106) | Ņemot vērā to, ka konkrētais nodokļu atbrīvojums ir stājies spēkā 1942. gadā un kopš tā laika nav pēc būtības grozīts, Komisija uzskata, ka šis pasākums ir pastāvoša atbalsta shēma. |
| --- | --- |

(106)

Ņemot vērā to, ka konkrētais nodokļu atbrīvojums ir stājies spēkā 1942. gadā un kopš tā laika nav pēc būtības grozīts, Komisija uzskata, ka šis pasākums ir pastāvoša atbalsta shēma.

6.   PAR LŪGUMIEM APTURĒT PROCEDŪRU

PAR LŪGUMIEM APTURĒT PROCEDŪRU

| (107) | Saskaņā ar nozīmīgo lomu, kas tai ir uzticēta atbilstīgi LESD 107. un 108. panta noteikumiem, Komisijas pienākums ir, rūpīgi izsverot, izbeigt tos valsts atbalstus, kas uzskatāmi par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu, un atjaunot godīgas konkurences apstākļus. |
| --- | --- |

(107)

Saskaņā ar nozīmīgo lomu, kas tai ir uzticēta atbilstīgi LESD 107. un 108. panta noteikumiem, Komisijas pienākums ir, rūpīgi izsverot, izbeigt tos valsts atbalstus, kas uzskatāmi par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu, un atjaunot godīgas konkurences apstākļus.

| (108) | Saskaņā ar procedūras regulas 9. panta 6. punktu Komisijai ir jāpieņem galīgais lēmums, tiklīdz tiek novērstas šaubas, kas aplūkotas lēmumā par procedūras sākšanu. Šajā procedūras posmā, ja Komisija uzskata, ka noteiktiem uzņēmumiem ir piešķirts nesaderīgs atbalsts, tā faktiski nevar apturēt attiecīgo valsts atbalsta procedūru vai noteikt pārejas periodu. Turklāt līdz ar to tiktu atļauts ilgāku laikposmu piemērot ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas būtu arī netaisnīgi attiecībā pret konkurentiem, kuri nesaņem atbalstu vai saņem par atbalstu mazāku summu. Komisija šajā sakarā norāda, ka Nīderlandes ostas, kam piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis kopš 2017. gada 1. janvāra, tai pieprasa steidzamā kārtā arī Francijas ostām piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli. |
| --- | --- |

(108)

Saskaņā ar procedūras regulas 9. panta 6. punktu Komisijai ir jāpieņem galīgais lēmums, tiklīdz tiek novērstas šaubas, kas aplūkotas lēmumā par procedūras sākšanu. Šajā procedūras posmā, ja Komisija uzskata, ka noteiktiem uzņēmumiem ir piešķirts nesaderīgs atbalsts, tā faktiski nevar apturēt attiecīgo valsts atbalsta procedūru vai noteikt pārejas periodu. Turklāt līdz ar to tiktu atļauts ilgāku laikposmu piemērot ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, kas būtu arī netaisnīgi attiecībā pret konkurentiem, kuri nesaņem atbalstu vai saņem par atbalstu mazāku summu. Komisija šajā sakarā norāda, ka Nīderlandes ostas, kam piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis kopš 2017. gada 1. janvāra, tai pieprasa steidzamā kārtā arī Francijas ostām piemērot uzņēmumu ienākuma nodokli.

| (109) | Kā norādīts iepriekš, ar citu valsts atbalstu citām ostām iespējamu pastāvēšanu citās dalībvalstīs nav attaisnojama procedūras apturēšana, jo šajā laikā nesaderīgais atbalsts joprojām tiktu sniegts. Jāuzsver, ka “vairāku konkurences izkropļojumu radītās ietekmes uz tirdzniecību starp dalībvalstīm rezultāts nav savstarpēja ietekmju neitralizācija, bet, tieši pretēji, tai ir kumulatīvs raksturs, kas palielina to kaitīgo ietekmi uz kopējo tirgu” (75). Turklāt procedūras, ar kuru tiek likvidēti Francijas ostu nodokļu atbrīvojumi, apturēšanas sekas būtu pašreizējo konkurences izkropļojumu starp Eiropas ziemeļu ostām pagarināšana, jo Nīderlandes ostas ir atcēlušas šos nodokļu atbrīvojumus no 2017. gada 1. janvāra. |
| --- | --- |

(109)

Kā norādīts iepriekš, ar citu valsts atbalstu citām ostām iespējamu pastāvēšanu citās dalībvalstīs nav attaisnojama procedūras apturēšana, jo šajā laikā nesaderīgais atbalsts joprojām tiktu sniegts. Jāuzsver, ka “vairāku konkurences izkropļojumu radītās ietekmes uz tirdzniecību starp dalībvalstīm rezultāts nav savstarpēja ietekmju neitralizācija, bet, tieši pretēji, tai ir kumulatīvs raksturs, kas palielina to kaitīgo ietekmi uz kopējo tirgu” (75). Turklāt procedūras, ar kuru tiek likvidēti Francijas ostu nodokļu atbrīvojumi, apturēšanas sekas būtu pašreizējo konkurences izkropļojumu starp Eiropas ziemeļu ostām pagarināšana, jo Nīderlandes ostas ir atcēlušas šos nodokļu atbrīvojumus no 2017. gada 1. janvāra.

75

| (110) | Savukārt, tam, ka Komisijas uzsāktā procedūra saistībā ar Nīderlandes ostu nodokļu režīmu (76) esot norisinājusies ilgāk nekā procedūra Francijas ostu gadījumā, nav nozīmes, lai pamatotu lūgumu šajā lietā noteikt pārejas periodu. Komisija vienādi attiecas pret visām lietām un izskata katru gadījumu, ņemot vērā konkrētos apstākļus. Tādējādi Komisija cenšas noteikt savu lēmumu izpildes termiņu, lai ļautu dalībvalstij īstenot lēmumu saprātīgā termiņā, ņemot vērā apstākļus, nevis lai ļautu attiecīgajiem uzņēmumiem ilgāk gūt labumu no atbalstiem, kas atzīti par nesaderīgiem. |
| --- | --- |

(110)

Savukārt, tam, ka Komisijas uzsāktā procedūra saistībā ar Nīderlandes ostu nodokļu režīmu (76) esot norisinājusies ilgāk nekā procedūra Francijas ostu gadījumā, nav nozīmes, lai pamatotu lūgumu šajā lietā noteikt pārejas periodu. Komisija vienādi attiecas pret visām lietām un izskata katru gadījumu, ņemot vērā konkrētos apstākļus. Tādējādi Komisija cenšas noteikt savu lēmumu izpildes termiņu, lai ļautu dalībvalstij īstenot lēmumu saprātīgā termiņā, ņemot vērā apstākļus, nevis lai ļautu attiecīgajiem uzņēmumiem ilgāk gūt labumu no atbalstiem, kas atzīti par nesaderīgiem.

76

| (111) | Visbeidzot, Francija neprecizē, kāpēc, lai pārskatītu RGEC un regulas par ostu pakalpojumiem priekšlikumu, ir nepieciešams apturēt procedūru. Jebkurā gadījumā RGEC pārskatītā redakcija, kas neattiecas uz tiešiem atbrīvojuma pasākumiem no UIN, tika pieņemta 2017. gada 17. maijā. Attiecībā uz regulu par ostu pakalpojumiem, kas tika pieņemta 2017. gada 15. februārī (77), tās mērķis nav ietekmēt, un tā nekādi neietekmē Komisijas rīcību atbilstīgi LESD 107. un 108. pantam. |
| --- | --- |

(111)

Visbeidzot, Francija neprecizē, kāpēc, lai pārskatītu RGEC un regulas par ostu pakalpojumiem priekšlikumu, ir nepieciešams apturēt procedūru. Jebkurā gadījumā RGEC pārskatītā redakcija, kas neattiecas uz tiešiem atbrīvojuma pasākumiem no UIN, tika pieņemta 2017. gada 17. maijā. Attiecībā uz regulu par ostu pakalpojumiem, kas tika pieņemta 2017. gada 15. februārī (77), tās mērķis nav ietekmēt, un tā nekādi neietekmē Komisijas rīcību atbilstīgi LESD 107. un 108. pantam.

RGEC

RGEC

77

| (112) | Līdz ar to nav pamata apturēt procedūru. |
| --- | --- |

(112)

Līdz ar to nav pamata apturēt procedūru.

7.   PAR NĪDERLANDES OSTU PIEPRASĪJUMIEM

PAR NĪDERLANDES OSTU PIEPRASĪJUMIEM

| (113) | Attiecībā uz Nīderlandes ostu pieprasījumu atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu tām Komisija atgādina, ka šī procedūra neattiecas uz Nīderlandes ostām, bet gan uz [Francijas] (***) ostām. Savā galīgajā lēmumā lietā SA.25338 par Nīderlandes ostām (78) Komisija cita starpā atteicās atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām faktiski to pašu iemeslu dēļ, kādi norādīti šajā lēmumā. Turklāt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošana Nīderlandes ostām izriet no Nīderlandes tiesību aktiem, un jebkurā gadījumā LESD 107. panta ietvaros Komisija nevar piespiest dalībvalstij izmainīt savus tiesību aktus, lai piešķirtu valsts atbalstus konkrētiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(113)

Attiecībā uz Nīderlandes ostu pieprasījumu atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu tām Komisija atgādina, ka šī procedūra neattiecas uz Nīderlandes ostām, bet gan uz [Francijas] (***) ostām. Savā galīgajā lēmumā lietā SA.25338 par Nīderlandes ostām (78) Komisija cita starpā atteicās atlikt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu Nīderlandes ostām faktiski to pašu iemeslu dēļ, kādi norādīti šajā lēmumā. Turklāt uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošana Nīderlandes ostām izriet no Nīderlandes tiesību aktiem, un jebkurā gadījumā LESD 107. panta ietvaros Komisija nevar piespiest dalībvalstij izmainīt savus tiesību aktus, lai piešķirtu valsts atbalstus konkrētiem uzņēmumiem.

78

8.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

| (114) | Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu subjektiem, kas minēti 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumos (autonomajām ostām, kuras pārdēvētas par lielajām jūras ostām, jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldībām – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu), ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(114)

Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu subjektiem, kas minēti 1942. gada 11. augusta un 1943. gada 27. aprīļa ministru lēmumos (autonomajām ostām, kuras pārdēvētas par lielajām jūras ostām, jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldībām – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu), ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu.

| (115) | Tāpēc Francijas iestādēm ir jāatceļ attiecīgais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa un jānosaka, ka attiecīgajiem subjektiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis pasākums ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā pieņemts šis lēmums, un piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas, |
| --- | --- |

(115)

Tāpēc Francijas iestādēm ir jāatceļ attiecīgais atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa un jānosaka, ka attiecīgajiem subjektiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis pasākums ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā pieņemts šis lēmums, un piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Atbrīvošana no uzņēmumu ienākuma nodokļa par labu autonomajām ostām (daļa no kurām ir pārdēvētas par lielajām jūras ostām), jūras tirdzniecības kamerām, tirdzniecības un rūpniecības kamerām, kas pārvalda ostu iekārtas, pašvaldībām – valsts īpašumā esošu jūras ostu iekārtu koncesionārēm, kā arī uzņēmumiem, kurus tās ir varējušas pilnvarot veikt šo iekārtu apsaimniekošanu, ir pastāvoša valsts atbalsta shēma, kas nav saderīga ar iekšējo tirgu.

2. pants

1.   Francija atceļ 1. pantā minēto atbrīvojumu no uzņēmumu ienākuma nodokļa un nosaka, ka subjektiem, uz kuriem attiecas šis atbrīvojums, ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis.

2.   Pasākums, ar kuru Francija īsteno savas saistības, kas izriet no 1. punkta, ir jāapstiprina līdz tā kalendārā gada beigām, kurā paziņots šis lēmums. Šis pasākums piemērojams vēlākais attiecībā uz ienākumiem no saimnieciskās darbības, kas gūti no tā finanšu gada sākuma, kurš seko pēc pasākuma apstiprināšanas.

3. pants

Francija divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas informē Komisiju par pasākumiem, ko tā veikusi, lai izpildītu šo lēmumu.

4. pants

Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē, 2017. gada 27. jūlijā

Komisijas vārdā –

Komisijas locekle

Margrethe VESTAGER

---

(1)  
  OV C 302, 19.8.2016., 23. lpp.

1

(2)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.).

2

(3)  
  OV C 302, 19.8.2016., 23. lpp.

3

(4)  Skatīt Komisijas 2011. gada 29. jūnija Lēmumu par pasākumu SA.27106 (C 13/09 – ex N 614/08), ko Francija plāno īstenot ostu nozares uzņēmumu atbalstam (OV L 221, 27.8.2011., 8. lpp.).

4

(5)  Tirdzniecības kameras, kuru galvenās mītnes atrodas jūras pilsētā, un tirdzniecības kameras, kas, neraugoties uz to ģeogrāfisko novietojumu, ir jūras ostu valstij piederošo iekārtu koncesionāres.

5

(6)  Sal. Francijas nodokļu dokumentācijas BOI-IS-CHAMP-30-60, 230. un turpmākos punktus.

6

(***)  Faktu kļūdas labojums.

***

(7)  Komisijas 2004. gada 20. oktobra lēmums par valsts atbalstu N 520/2003 – Beļģija – Finansiāls atbalsts ar infrastruktūru saistītiem darbiem Flandrijas ostās, 35. apsvērums (OV C 176, 16.7.2005., 11. lpp.).

7

(8)  
  OV C 262, 19.7.2016., 1. lpp.

8

(9)  
  Oficiālais Vēstnesis, 21.4.2012., 7198. lpp.

9

Oficiālais Vēstnesis

(10)  Komisijas 2016. gada 11. aprīļa lēmums par valsts atbalstu SA.43975 (2016/NN) – Portugāle – Ieguldījumu atbalsts Funšalas ostai (OV C 183, 11.5.2016., 1. lpp.).

10

(11)  Komisijas 2014. gada 17. jūnija Regula (ES) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV L 187, 26.6.2014., 1. lpp.).

11

(12)  COM(2013) 296 final – 2013/0157 (COD) (OV C 327, 12.11.2013., 111. lpp.). Šis akts pa šo laiku ir pieņemts: Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. februāra Regula (ES) 2017/352, ar ko izveido ostas pakalpojumu sniegšanas sistēmu un kopīgos noteikumus par ostu finanšu pārredzamību (OV L 57, 3.3.2017., 1. lpp.).

12

(13)  Tiesas 2000. gada 12. septembra spriedums, Pavlov un citi, apvienotās lietas no C-180/98 līdz C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, 74. punkts.

13

Pavlov

(14)  Skatīt Tiesas 1987. gada 16. jūnija sprieduma Komisija/Itālija, C-118/85, ECLI:EU:C:1987:283, 7. punktu un Tiesas 1998. gada 18. jūnija sprieduma Komisija/Itālija, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, 36. punktu.

14

(15)  Vispārējās tiesas 2000. gada 12. decembra spriedums Aéroports de Paris/Komisija, T-128/98, ECLI:EU:[T] (***):2000:290, 125. punkts, pēc apelācijas sūdzības atstāts spēkā ar Tiesas 2002. gada 24. oktobra spriedumu Aéroports de Paris/Komisija, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617. Skatīt arī Vispārējās tiesas 2008. gada 17. decembra sprieduma Ryanair/Komisija, T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585, 88. punktu. Vispārējās tiesas 2011. gada 24. marta spriedums Freistaat Sachsen un Land Sachsen-Anhalt un citi/Komisija, apvienotās lietas T-443/08 un T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, jo īpaši 93. un 94. punkts, pēc apelācijas sūdzības atstāts spēkā ar Tiesas 2012. gada 19. decembra spriedumu Mitteldeutsche Flughafen un Flughafen Leipzig-Halle/Komisija, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, jo īpaši 40.–43. un 47. punkts.

15

Aéroports de Paris

Aéroports de Paris

Ryanair

Freistaat Sachsen

Land Sachsen-Anhalt

Mitteldeutsche Flughafen

Flughafen Leipzig-Halle

(16)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2009. gada 15. decembra lēmumu par valsts atbalstu N 385/2009 – Valsts finansējums ostas infrastruktūrai Ventspils ostā (OV C 62, 13.3.2010., 7. lpp.); Komisijas 2011. gada 15. jūnija lēmumu par valsts atbalstu 44/2010 – Latvijas Republika – Valsts finansējums ostas infrastruktūrai Krievu salā (OV C 215, 21.7.2011., 21. lpp.); Komisijas 2012. gada 22. februāra lēmumu par valsts atbalstu SA.30742 (N/2010) – Lietuva – Infrastruktūras būvniecība pasažieru un kravu prāmju termināliem Klaipēdā (OV C 121, 26.4.2012., 1. lpp.); Komisijas 2013. gada 2. jūlija lēmumu par valsts atbalstu SA.35418 (2012/N) – Grieķija – Pirejas ostas paplašināšana (OV C 256, 5.9.2013., 2. lpp.); Komisijas 2013. gada 18. septembra lēmumu par valsts atbalstu SA.36953 (2013/N) – Spānija – Bahía de Kadisas ostas pārvalde (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.).

16

(17)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2013. gada 18. septembra lēmumu par valsts atbalstu SA.36953 (2013/N) – Spānija – Bahía de Cádiz ostas pārvalde (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.).

17

Bahía de Cádiz

(18)  Tiesas 1991. gada 10. decembra spriedums Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, 3. un 27. punkts; Tiesas 1997. gada 17. jūlija spriedums lietā C-242/95 GT-Link A/S pret de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, 52. punkts “No tā tomēr neizriet ne tas, ka jebkuras tirdzniecības ostas izmantošana nozīmē sniegt pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ne tas, ka konkrēti visiem tādā ostā sniegtajiem pakalpojumiem ir šāda nozīme.”

18

Merci Convenzionali Porto di Genova

GT-Link A/S

de Danske Statsbaner

(19)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2013. gada 18. decembra lēmumu par valsts atbalstu SA.37402 – Budapeštas Brīvosta (OV C 141, 9.5.2014., 1. lpp.); Komisijas 2012. gada 17. oktobra lēmumu par valsts atbalstu SA.34501 – Kēnigsvusterhauzenes/Vildau iekšzemes osta (OV C 176, 21.6.2013., 1. lpp.); Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmumu par valsts atbalstu SA.38478 – Györ-Gönyü osta (OV C 418, 21.11.2014., 1. lpp.).

19

Györ-Gönyü

(20)  Komisijas 2002. gada 16. oktobra lēmums par valsts atbalstu N 438/02 – Beļģija – Atbalsts ostu vadībai ar izpildes pilnvarām saistīto uzdevumu izpildei (OV C 284, 21.11.2002., 2. lpp.).

20

(21)  Tiesas 1997. gada 18. marta spriedums Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, 22. punkts.

21

Calì & Figli

(22)  Šīs darbības attiecas uz ēkām un pakalpojumiem, kas vajadzīgi ostu apsaimniekošanai, un tāpēc tās ir atbrīvotas no uzņēmumu ienākuma nodokļa.

22

(23)  Francijas Transporta kodeksa L. 5321-1. pantā norādīts, ka “ostu nodevu var iekasēt valstij, teritoriālajām kopienām vai to grupām piederošās jūras ostās par tajās veiktajām tirdzniecības operācijām vai kuģu uzturēšanos tajās” un ka šo nodevu “var veidot vairāki elementi” vai “maksas” (saskaņā ar šī paša kodeksa L. 5321-3. pantu). Šie noteikumi saskaņā ar kodeksa L. 4323-1. pantu ir piemērojami arī upju ostām. Francijas Konstitucionālā padome 1976. gada 6. oktobra lēmumā Nr. 76-92 L uzskatīja, ka ar attiecīgajiem noteikumiem “par kuģu uzturēšanos ostās un tajās veiktajām darbībām ir noteiktas nodevas, kuru summa tiek pilnībā nodota ostu izmaksu segšanai [...], atlīdzinot par valsts būvju izmantošanu un par šajā sakarā sniegtajiem pakalpojumiem [un ka šīs nodevas] pēc savas būtības ir maksa par sniegto pakalpojumu”.

23

(24)  Saskaņā ar Transporta kodeksa L. 5312-2. pantu lielo jūras ostu pienākums ir “pārvaldīt un izmantot īpašumu, kas tām pieder vai kas tām ir piešķirts”. Skatīt arī L. 5313-2. pantu par autonomām ostām un L. 4322-1. pantu par Parīzes autonomo ostu.

24

(25)  Sal. Revīzijas palāta, Lielo jūras ostu reformas rezultāti, 2017. gada publiskais pārskats – 2017. gada februāris, Francijas dokumenti: “Apstrādes darbību nodrošināšana dažās ostās”.

25

(26)  
  “Valstis, reģionālās un vietējās pārvaldes iestādes, kā arī citus publisko tiesību subjektus neuzskata par nodokļa maksātājiem attiecībā uz darbībām vai darījumiem, kuros tās iesaistās kā valsts iestādes, pat ja tās šo darbību vai darījumu sakarā iekasē nodokļus, iemaksas, ziedojumus vai maksājumus.” Šis noteikums šobrīd pēc būtības ir pārņemts 13. pantā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.).

26

(27)  Tiesas 2000. gada 12. septembra spriedums Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku, C-276/97, ECLI:EU:C:2000:424, 40. punkts.

27

(28)  Papildus nosacījumam, kas saistīts ar “nozīmīgu konkurences traucējumu” neesamību, 4. panta 5. punktā norādīts, ka “katrā ziņā publisko tiesību subjektus uzskata par nodokļa maksātājiem attiecībā uz I pielikumā uzskaitītajām darbībām, ja tās neveic tik niecīgā apjomā, ka ir nenozīmīgas”. Taču ostu pakalpojumu sniegšana ir iekļauta I pielikumā.

28

(29)  Lietā C-276/97 Tiesa skaidri kvalificē attiecīgo darbību (pret atlīdzību nodot lietotāju rīcībā ceļu infrastruktūru) kā saimniecisku darbību (32. punkts), pirms tā ir pārbaudījusi, vai uz to attiecas 4. panta 5. punktā paredzētais atbrīvojums (37. punkts).

29

(30)  Skatīt Tiesas 2006. gada 10. janvāra sprieduma Cassa di Risparmio di Firenze un citi, C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 122. un 123. punktu.

30

Cassa di Risparmio di Firenze

(31)  Tādējādi Parīzes autonomā osta 2014. finanšu gadā ir samaksājusi EUR 8 miljonus un 2016. finanšu gadā – EUR 11 miljonus. Savukārt Denkerkas autonomā osta 2014. finanšu gadā ir samaksājusi EUR 5 miljonus un 2016. finanšu gadā – EUR 4 miljonus. Sal. 2016. gada 18. februāra un 2017. gada 23. februāra spriedumus, ar kuriem noteikta to dividenžu summa, kas Parīzes autonomajai ostai un lielajām jūras ostām jāizmaksā valstij, FROV Nr. 0048, 2016. gada 26. februāris, un FROV Nr. 53, 2017. gada 3. marts Iemaksātās dividendes diezgan krasi atšķiras atkarībā no laika, proporcionāli neto rezultātam (Havras LJO – no 14 % līdz 33 % 2008.–2013. gada laikposmā, Marseļas LJO – no 22 % līdz 35 % 2009.–2014. gada laikposmā).

31

(32)  Skatīt Komisijas 2012. gada 22. februāra lēmumu par valsts atbalstu SA.30742 (N/2010) – Lietuva – Klaipēdas osta, 9. apsvērums (OV C 121, 26.4.2012., 1. lpp.).

32

(33)  Sal. jo īpaši R. 5321-2. un R. 5321-11. pantu.

33

(34)  Sal. 5. un 7. punktu analīzes tabulā attiecībā uz ostu infrastruktūru (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf) un Komisijas 2015. gada 30. aprīļa lēmuma par valsts atbalstu lietā SA.39608 Vismāras ostas paplašināšana 31. apsvērumu (OV C 203, 19.6.2015., 3. lpp.).

34

(35)  Komisijas 2014. gada 27. marta lēmums par pasākumu SA.36346 (2013/N) GRW land development scheme for industrial and commercial use (OV C 141, 9.5.2014., 1. lpp.).

35

GRW land development scheme for industrial and commercial use

(36)  Sal. Komisijas lēmuma par valsts atbalstu lietā SA.36953 (2013/N) Bahía de Cádiz osta, 29. apsvērumu (OV C 335, 16.11.2013., 1. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu lietā SA.30742 (N/2010) Klaipēda, 8. un 9. apsvērumu (OV C 121, 26.4.2012., 1. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu lietā N 44/2010 Krievu salas osta, 67. apsvērumu (OV C 215, 21.7.2011., 21. lpp.), Komisijas lēmuma par valsts atbalstu lietā C 39/2009 (ex N 385/2009) Ventspils osta, 30., 57. un 58. apsvērumu (OV C 62, 13.3.2010., 7. lpp.).

36

Bahía de Cádiz

(37)  Skatīt Finanšu ģenerālinspekcijas (Nr. 2007-M-031-01) un Tiltu un šoseju ģenerālpadomes 2008. gada jūlija ziņojuma (Nr. 005126-01) par autonomo ostu modernizāciju 53. lpp. (“Pašreizējās nodevas par iekārtām ir pieskaitītas pie tādām ar nodokli apliekamām darbībām, kuru nolūks ir gūt peļņu, bet ierosinātajā reformā vidējā termiņā tās kā ostu resursus paredzēts likvidēt. Šajos apstākļos valsts nodevas vidējā termiņā ir būtisks un pastāvīgs ar nodokli apliekamas darbības avots”). (http://www.ladocumentationfrancaise.fr/var/storage/rapports-publics/084000035.pdf).

37

(38)  Sal. BOI-TVA-BASE-10-20-40-10 230. līdz 270. pantu (http://bofip.impots.gouv.fr/bofip/1474-PGP.html). Skatīt arī atbildi uz Jean Arthuis rakstisko jautājumu Nr. 17487, kas publicēta 2011. gada 10. marta Senāta OV, 573. lpp.: http://www.senat.fr/questions/base/2011/qSEQ110317487.html.

38

Jean Arthuis

(39)  Sal. 5. un 7. punktu analīzes tabulā attiecībā uz ostu infrastruktūru (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf).

39

(40)  Skatīt Komisijas 2014. gada 11. marta lēmuma par valsts atbalstu SA.35720 (2014/NN) – Apvienotā Karaliste – Liverpool City Council Cruise Liner Terminal, 64.–69. apsvērumu (OV C 120, 23.4.2014., 4. lpp.).

40

Liverpool City Council Cruise Liner Terminal

(41)  Procentos no apgrozījuma ostu nodevas un valsts ienākumi, piemēram, ir attiecīgi 42 % un 34 % (un kopā 55 % no saimnieciskās darbības izdevumiem) Bordo LJO (2013. gadā, sal., Revīzijas palātas īpašā ziņojuma, kas publiskots 2016. gada 8. martā, 60. un 64. lpp.) un 62 % un 18 % (un kopā 76 % no saimnieciskās darbības izdevumiem) Havras LJO (2013. gadā, sal., Revīzijas palātas īpašā ziņojuma, kas publiskots 2016. gada 30. martā, 112. un 113. lpp.).

41

(42)  Skatīt 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 207. punktu.

42

(43)  Tiesas 2000. gada 16. maija spriedums Francija/Ladbroke Racing un Komisija, C-83/98 [P] (***), ECLI:EU:C:2000:248, 48.–51. punkts.

43

Ladbroke Racing

(44)  Skatīt Tiesas 2001. gada 8. novembra sprieduma Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598, 38. punktu.

44

Adria-Wien Pipeline

(45)  Un to tiesību un saistību pārņēmēji (proti, LJO), kurus uzskata par nodokļu administrācijas atbrīvotiem no UIN tā paša iemesla dēļ.

45

(46)  Skatīt 2016. gada 19. jūlija paziņojuma 206. punktu un attiecībā uz VTNP – Tiesas 2003. gada 24. jūlija sprieduma Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, 87.–95. punktu.

46

Altmark Trans

(47)  Vēsturiski 1942. gadā noteiktā atbrīvojuma no nodokļa nomaksas nolūks bija paātrināt kara izpostīto ostu atjaunošanu, nevis kaut kādā veidā kompensēt sabiedrisko pakalpojumu veikšanu.

47

(48)  Skatīt Tiesas 2005. gada 15. decembra sprieduma lietā Itālija/Komisija, C-66/02, EU:C:2005:768, 94. punktu.

48

(49)  Skatīt Tiesas 2011. gada 8. septembra sprieduma Paint Graphos un citi, apvienotās lietas no C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 49. punktu; Tiesas 2006. gada 6. septembra sprieduma Portugāle/Komisija, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 56. punkts.

49

Paint Graphos

(50)  Skatīt Tiesas 2011. gada 8. septembra sprieduma Paint Graphos un citi, apvienotās lietas no C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 65. punktu; Tiesas 2006. gada 6. septembra sprieduma Portugāle/Komisija, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 81. punkts.

50

Paint Graphos

(51)  Sal. Oficiālais Vēstnesis: Valsts finanses-nodokļi – BOI-IS-CHAMP-30-60, II (240. punkts): “[...] ar secīgiem ministru lēmumiem ostas ir atbrīvotas no tiešajiem nodokļiem [...]”.

51

Oficiālais Vēstnesis

(52)  Valsts Padome, 2014. gada 2. jūlijs, budžeta ministrs, Nr. 374807, ECLI:FR:CESSR:2014:374807.20140702.

52

(53)  Dažas ostas apsaimnieko 1942. un 1943. gada lēmumos neminētas juridiskas personas, tādas ir, piemēram, Sētes tirdzniecības un zvejas osta (ko apsaimnieko valsts reģionāla iestāde –, sal., Marseļas Administratīvās apelāciju tiesas 2016. gada 19. janvāra spriedumu Nr. 13MA03445), Lorjānas osta (ko pārvalda jaukta sabiedrība, sal., Parlamenta jautājumu Nr. 23815, publicēts FROV, 9.4.2013., 3694. lpp.) vai Sensipjēnas jahtu osta (ko apsaimnieko valsts iestāde Sensipjēnas ostā, pašvaldības pārvaldes iestāde, kam ir juridiskas personas statuss –, sal., Marseļas Administratīvās apelāciju tiesas 2012. gada 27. novembra spriedumu Nr. 12MA01312).

53

(54)  Atbilde uz Parlamenta jautājumu Nr. 18664, publicēta FROV, 3.3.2009., 2040. lpp.

54

(55)  Tiesas 2011. gada 8. septembra spriedums Paint Graphos un citi, apvienotās lietas no C-78/08 līdz C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 69. punkts.

55

Paint Graphos

(56)  
  2012. gada 20. aprīļa Lēmums Nr. 2012-238 QPC, FROV, 21.4.2012., 7198. lpp.

56

QPC

(57)  Tiesas 2015. gada 14. janvāra spriedums Eventech, lieta C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, 65.–69. punkts.

57

Eventech

(58)  Tiesas 2009. gada 30. aprīļa spriedums, Komisija/Itālija un Wam, lieta C-494/06, ECLI:EU:C:2009:272, 53. un 54. punkts.

58

Wam

(59)  Proti, tās Francijas ostas, kam nav piemērots atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa. Sal. 51. zemsvītras piezīmi šajā lēmumā.

59

(60)  Sal. 2.1. punktu regulas par ostu pakalpojumiem priekšlikumā. Sal. arī Komisijas Paziņojuma par Eiropas ostu politiku COM(2007) 616 galīgā redakcija, II.4.2. punktu.

60

(61)  Sal. Komisijas Paziņojuma par Eiropas ostu politiku COM(2007) 616 galīgā redakcija, II.1. punktu.

61

(62)  Cena par ostu sniegtajiem transporta pakalpojumiem bieži veido ievērojamu daļu no kopējām transporta izmaksām. Sal. Eiropas jūras ostas 2030. g.: gaidāmie izaicinājumi, Eiropas Komisijas informatīvs paziņojums 2013. gada 23. maijā: “[o]stu pakalpojumu izmaksas un kvalitāte ir svarīgs Eiropas uzņēmējdarbības vides faktors. Ostu izmaksas var veidot ievērojamu daļu no loģistikas ķēdes kopējām izmaksām. Kravu apstrāde, ostu nodevas un maksa par navigācijas pakalpojumiem ostās var veidot 40 %–60 % no kopējām loģistikas izmaksām pārvadājumos “no durvīm līdz durvīm”, ja uzņēmums kravu pārvadāšanai izmanto tuvsatiksmes kuģošanu”.

62

(63)  Tiesas 1969. gada 10. decembra sprieduma Komisija/Francija, apvienotās lietas 6/69 un 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, 21. punkts. Tiesas 1999. gada 19. maija sprieduma Itālija/Komisija, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, 21. punkts.

63

(64)  Tiesas 1974. gada 2. jūlija sprieduma Itālija/Komisija, 173/73, ECLI:EU:C:1974:71, 36. punkts.

64

(65)  Ostas, kurās satiksme nepārsniedz līmeni, kas noteikts 20. panta 2. punkta b) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulā (ES) Nr. 1315/2013 par Savienības pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 661/2010/ES (OV L 348, 20.12.2013., 1. lpp.) (vai 0,1 % no gada kopējā preču apjoma, ko tranzītā izved caur Savienības jūras ostām).

65

(66)  TRK norāda, ka, ja tai tiks piemērots UIN, tas apdraudētu tās pārvaldītās ostas, ņemot vērā to ģeogrāfisko atrašanos pie Spānijas robežām un Spānijas ostu tuvumu.

66

(67)  Skatīt jo īpaši Eiropas Komisijas 2015. gada 29. aprīļa lēmumus lietās SA.37432 Čehijas Republika – Hradec Králové valsts slimnīcas (OV C 203, 19.6.2015., 1. lpp.), SA.37904 Vācija – Durmersheim medicīnas centrs (OV C 188, 26.6.2015., 1. lpp.), SA.33149 Vācija – Städtische Projektgesellschaft “Wirtschaftsbüro Gaarden – Kiel”
  (OV C 188, 5.6.2015., 1. lpp.).

67

Hradec Králové

Durmersheim

Städtische Projektgesellschaft “Wirtschaftsbüro Gaarden – Kiel”

(68)  No vienas puses, ir nepieciešams, lai atbalsta saņēmējas ostas darbība notiktu tīri vietējā līmenī, piemēram, ja ostas piegādā preces vai sniedz pakalpojumus ierobežotā teritorijā valsts robežās un nespēj piesaistīt klientus no citām dalībvalstīm. No otras puses, ir nepieciešams, lai pasākumam nebūtu nekāda paredzama ietekme vai būtu vienīgi margināla ietekme uz starptautiskajiem ieguldījumiem attiecīgajā nozarē vai uz uzņēmumu izveidi vienotajā tirgū.

68

(69)  Sal. Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu – 2012/C 8/02 (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp.). Sal. arī Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmumu 2012/21/ES par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 7, 11.1.2012., 3. lpp.).

69

(70)  Sal. ģenerāladvokāta Kokott secinājumus lietā C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania pret Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, 75. punktu.

70

Kokott

Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

Ayuntamiento de Getafe

(71)  Transporta kodeksa L. 5312-2. pants, kurā norādīts ostu pienākumu saraksts, attiecas tikai uz lielajām jūras ostām. Tajā nav noteikti nedz kompensācijas aprēķināšanas parametri, nedz aizsargpasākumi, lai izvairītos no pārmērīgas kompensācijas.

71

(72)  EUR 1,196 miljoni 2016. gadā jāiemaksā Gvadelupas lielajai jūras ostai (skatīt 2016. gada 18. februāra spriedumu, kas publicēts FROV Nr. 0048 26.2.2016.).

72

(73)  Pārskatītā regula tika publicēta 2017. gada 20. jūnijā: Komisijas 2017. gada 14. jūnija Regula (ES) 2017/1084, ar ko Regulu (ES) Nr. 651/2014 groza attiecībā uz atbalstu ostu un lidostu infrastruktūrai, paziņošanas robežvērtībām atbalstam kultūrai un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšanai un atbalstam sporta un daudzfunkcionālai atpūtas infrastruktūrai un reģionālā darbības atbalsta shēmām tālākajos reģionos un ar ko Regulu (ES) Nr. 702/2014 groza attiecībā uz attiecināmo izmaksu aprēķinu (OV L 156, 20.6.2017., 1. lpp.).

73

(74)  Savukārt, citi pasākumi, kas ir piesaistīti ieguldījumiem un atbilst saderības kritērijiem (proti, vispārējas nozīmes esībai, pasākuma atbilstībai un samērībai), zināmos apstākļos varētu tikt uzskatīti par saderīgiem ar iekšējo tirgu.

74

(75)  Tiesas 1977. gada 22. marta sprieduma lietā 78/76 Steinike & Weinlig pret Vācijas Federatīvo Republiku, ECLI:EU:C:1977:52, 24. punkts.

75

Steinike & Weinlig

(76)  Sal. galīgo lēmumu lietā par valsts atbalstu SA.25338 (OV L 113, 27.4.2016., 148. lpp.).

76

(77)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. februāra Regula (ES) 2017/352, ar ko izveido ostas pakalpojumu sniegšanas sistēmu un kopīgos noteikumus par ostu finanšu pārredzamību (OV L 57, 3.3.2017., 1. lpp.).

77

(78)  Komisijas 2016. gada 21. janvāra Lēmums par atbalstu SA.25338 (2014/C ex E 3/2008 ex CP 115/2004) – Nīderlande – Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa valsts uzņēmumiem (OV L 113, 27.4.2016., 148. lpp.).

78

---