# Europeiska unionens L 348/2017

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 348 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 60 årgången29 december 2017 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 348

Svensk utgåva

Lagstiftning

60 årgången29 december 2017

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets förordning (EU) 2017/2454 av den 5 december 2017 om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri | 1 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av den 5 december 2017 om ändring av direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållanden av tjänster och distansförsäljning av varor | 7 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Rådets förordning (EU) 2017/2454 av den 5 december 2017 om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri

1

DIREKTIV

*

Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av den 5 december 2017 om ändring av direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållanden av tjänster och distansförsäljning av varor

7

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2456 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) | 23 |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2457 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) | 25 |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2458 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) | 27 |
| | | Avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) | 29 |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets genomförandeförordning (EU) 2017/2459 av den 5 december 2017 om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt | 32 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) 2017/2460 av den 30 oktober 2017 om ändring av bilaga VII till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd, vad gäller förteckningen över unionens referenslaboratorier (
  1
  ) | 34 |
| | | BESLUT |
| | * | Rådets beslut (EU, Euratom) 2017/2461 av den 12 december 2017 om ändring av rådets arbetsordning | 36 |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2462 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Luxemburg och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn | 38 |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2463 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn | 41 |
| | * | Rådets beslut (EU) 2017/2464 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Österrike och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn | 43 |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Beslut nr 1/2017 av Europeiska unionens och Schweiz gemensamma luftfartskommitté inrättad i enlighet med avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart av den 29 november 2017 om ersättning av bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart [2017/2465] | 46 |

II   Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

*

Rådets beslut (EU) 2017/2456 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

23

*

Rådets beslut (EU) 2017/2457 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

25

*

Rådets beslut (EU) 2017/2458 av den 18 december 2017 om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

27

Avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

29

FÖRORDNINGAR

*

Rådets genomförandeförordning (EU) 2017/2459 av den 5 december 2017 om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt

32

*

Kommissionens förordning (EU) 2017/2460 av den 30 oktober 2017 om ändring av bilaga VII till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd, vad gäller förteckningen över unionens referenslaboratorier (
  1
  )

1

34

BESLUT

*

Rådets beslut (EU, Euratom) 2017/2461 av den 12 december 2017 om ändring av rådets arbetsordning

36

*

Rådets beslut (EU) 2017/2462 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Luxemburg och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

38

*

Rådets beslut (EU) 2017/2463 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

41

*

Rådets beslut (EU) 2017/2464 av den 18 december 2017 om bemyndigande för Österrike och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

43

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

Beslut nr 1/2017 av Europeiska unionens och Schweiz gemensamma luftfartskommitté inrättad i enlighet med avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart av den 29 november 2017 om ersättning av bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart [2017/2465]

46

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/1

---

RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2017/2454

av den 5 december 2017

om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och

av följande skäl:

| (1) | I rådets förordning (EU) nr 904/2010 (3) fastställs regler om medlemsstaternas utbyte och lagring av information för att fastställa de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i rådets direktiv 2006/112/EG (4). |
| --- | --- |

(1)

I rådets förordning (EU) nr 904/2010 (3) fastställs regler om medlemsstaternas utbyte och lagring av information för att fastställa de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i rådets direktiv 2006/112/EG (4).

| (2) | Utvidgningen av dessa särskilda ordningar från och med den 1 januari 2021 till att omfatta distansförsäljning av varor och andra tjänster än telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg kräver en utvidgning av tillämpningsområdet för denna förordnings bestämmelser om tillhandahållande av information och överföring av pengar mellan identifieringsmedlemsstaten och konsumtionsmedlemsstaterna. |
| --- | --- |

(2)

Utvidgningen av dessa särskilda ordningar från och med den 1 januari 2021 till att omfatta distansförsäljning av varor och andra tjänster än telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg kräver en utvidgning av tillämpningsområdet för denna förordnings bestämmelser om tillhandahållande av information och överföring av pengar mellan identifieringsmedlemsstaten och konsumtionsmedlemsstaterna.

| (3) | På grund av att tillämpningsområdet för de särskilda ordningarna utvidgas till att också omfatta distansförsäljning av varor och alla tjänster, kommer det antal transaktioner som ska redovisas i mervärdesskattedeklarationen att öka avsevärt. För att ge identifieringsmedlemsstaten tillräckligt med tid för att behandla de mervärdesskattedeklarationer som beskattningsbara personer lämnar in inom ramen för den särskilda ordningen bör tidsfristen för att överföra informationen i mervärdesskattedeklarationen och det mervärdesskattebelopp som betalas till varje konsumtionsmedlemsstat förlängas med tio dagar. |
| --- | --- |

(3)

På grund av att tillämpningsområdet för de särskilda ordningarna utvidgas till att också omfatta distansförsäljning av varor och alla tjänster, kommer det antal transaktioner som ska redovisas i mervärdesskattedeklarationen att öka avsevärt. För att ge identifieringsmedlemsstaten tillräckligt med tid för att behandla de mervärdesskattedeklarationer som beskattningsbara personer lämnar in inom ramen för den särskilda ordningen bör tidsfristen för att överföra informationen i mervärdesskattedeklarationen och det mervärdesskattebelopp som betalas till varje konsumtionsmedlemsstat förlängas med tio dagar.

| (4) | Utvidgningen av de särskilda ordningarna till att omfatta distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland kräver att tullmyndigheten i importmedlemsstaten kan identifiera import av varor i små försändelser för vilka mervärdesskatt ska betalas genom någon av de särskilda ordningarna. Det registreringsnummer inom ramen för vilket mervärdesskatt betalas bör därför meddelas i förväg för att tullmyndigheterna ska kunna kontrollera dess giltighet vid import av varorna. |
| --- | --- |

(4)

Utvidgningen av de särskilda ordningarna till att omfatta distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland kräver att tullmyndigheten i importmedlemsstaten kan identifiera import av varor i små försändelser för vilka mervärdesskatt ska betalas genom någon av de särskilda ordningarna. Det registreringsnummer inom ramen för vilket mervärdesskatt betalas bör därför meddelas i förväg för att tullmyndigheterna ska kunna kontrollera dess giltighet vid import av varorna.

| (5) | Beskattningsbara personer som använder sådana särskilda ordningar kan bli föremål för begäran om räkenskaper från och administrativa utredningar utförda av identifieringsmedlemsstaten och alla konsumtionsmedlemsstater till vilka varor levereras eller tjänster tillhandahålls. När det rör sig om flera begäranden om räkenskaper och administrativa utredningar, bör identifieringsmedlemsstaten så långt möjligt samordna sådana begäranden och utredningar för att minska företagens och skattemyndigheternas administrativa börda och efterlevnadskostnader och för att undvika dubbelarbete. |
| --- | --- |

(5)

Beskattningsbara personer som använder sådana särskilda ordningar kan bli föremål för begäran om räkenskaper från och administrativa utredningar utförda av identifieringsmedlemsstaten och alla konsumtionsmedlemsstater till vilka varor levereras eller tjänster tillhandahålls. När det rör sig om flera begäranden om räkenskaper och administrativa utredningar, bör identifieringsmedlemsstaten så långt möjligt samordna sådana begäranden och utredningar för att minska företagens och skattemyndigheternas administrativa börda och efterlevnadskostnader och för att undvika dubbelarbete.

| (6) | För att förenkla insamlingen av statistiska uppgifter om tillämpningen av de särskilda ordningarna bör kommissionen tillåtas att extrahera aggregerad statistisk och diagnostisk information, såsom antalet elektroniska meddelanden av olika slag som medlemsstaterna utbyter om de särskilda ordningarna, med undantag av uppgifter som rör enskilda beskattningsbara personer. |
| --- | --- |

(6)

För att förenkla insamlingen av statistiska uppgifter om tillämpningen av de särskilda ordningarna bör kommissionen tillåtas att extrahera aggregerad statistisk och diagnostisk information, såsom antalet elektroniska meddelanden av olika slag som medlemsstaterna utbyter om de särskilda ordningarna, med undantag av uppgifter som rör enskilda beskattningsbara personer.

| (7) | Den information som ska lämnas av den beskattningsbara personen och som ska överföras mellan medlemsstaterna för tillämpning av de särskilda ordningarna, samt de tekniska detaljerna, inbegripet gemensamma elektroniska meddelanden, med avseende på den beskattningsbara personens inlämning av denna typ av uppgifter eller överföringen av dem mellan medlemsstaterna, bör antas i enlighet med det kommittéförfarande som föreskrivs i denna förordning. |
| --- | --- |

(7)

Den information som ska lämnas av den beskattningsbara personen och som ska överföras mellan medlemsstaterna för tillämpning av de särskilda ordningarna, samt de tekniska detaljerna, inbegripet gemensamma elektroniska meddelanden, med avseende på den beskattningsbara personens inlämning av denna typ av uppgifter eller överföringen av dem mellan medlemsstaterna, bör antas i enlighet med det kommittéförfarande som föreskrivs i denna förordning.

| (8) | Med tanke på den tid som behövs för att införa de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning och för medlemsstaterna att anpassa sina it-system för registrering, deklarering och betalning av mervärdesskatt samt att ta hänsyn till de ändringar som införts genom artikel 2 i rådets direktiv (EU) 2017/2455 (5), bör denna förordning tillämpas från och med dagen för tillämpningen av de ändringarna. |
| --- | --- |

(8)

Med tanke på den tid som behövs för att införa de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning och för medlemsstaterna att anpassa sina it-system för registrering, deklarering och betalning av mervärdesskatt samt att ta hänsyn till de ändringar som införts genom artikel 2 i rådets direktiv (EU) 2017/2455 (5), bör denna förordning tillämpas från och med dagen för tillämpningen av de ändringarna.

| (9) | Förordning (EU) nr 904/2010 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(9)

Förordning (EU) nr 904/2010 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EU) nr 904/2010 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 1.4 ska ersättas med följande:

  ”4.   I denna förordning fastställs även regler och förfaranden för utbyte på elektronisk väg av information om mervärdesskatt på varor och tjänster som levereras respektive tillhandahålls i enlighet med den särskilda ordning som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i rådets direktiv 2006/112/EG samt för allt därpå följande informationsutbyte och, beträffande varor och tjänster som omfattas av de särskilda ordningarna, för överföring av pengar mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter.” |
| --- | --- |

1.

Artikel 1.4 ska ersättas med följande:

”4.   I denna förordning fastställs även regler och förfaranden för utbyte på elektronisk väg av information om mervärdesskatt på varor och tjänster som levereras respektive tillhandahålls i enlighet med den särskilda ordning som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i rådets direktiv 2006/112/EG samt för allt därpå följande informationsutbyte och, beträffande varor och tjänster som omfattas av de särskilda ordningarna, för överföring av pengar mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter.”

| 2. | Artikel 2.2 ska ersättas med följande:

  ”2.   Definitionerna i artiklarna 358, 358a, 369a och 369l i direktiv 2006/112/EG för varje särskild ordning ska också gälla för denna förordning.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 2.2 ska ersättas med följande:

”2.   Definitionerna i artiklarna 358, 358a, 369a och 369l i direktiv 2006/112/EG för varje särskild ordning ska också gälla för denna förordning.”

| 3. | Artikel 17.1 d ska ersättas med följande:






  ”d) | Information som den inhämtar enligt artiklarna 360, 361, 364, 365, 369c, 369f, 369g, 369o, 369p, 369s och 369t i direktiv 2006/112/EG.” |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 17.1 d ska ersättas med följande:

”d)

Information som den inhämtar enligt artiklarna 360, 361, 364, 365, 369c, 369f, 369g, 369o, 369p, 369s och 369t i direktiv 2006/112/EG.”

| 4. | I artikel 17.1 ska följande led läggas till:






  ”e) | Uppgifter om de registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i artikel 369q i direktiv 2006/112/EG som den har utfärdat och, för varje registreringsnummer för mervärdesskatt som har utfärdats av en medlemsstat, det totala värdet av den import av varor som omfattas av undantag enligt artikel 143.1 ca under varje månad.” |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 17.1 ska följande led läggas till:

”e)

Uppgifter om de registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i artikel 369q i direktiv 2006/112/EG som den har utfärdat och, för varje registreringsnummer för mervärdesskatt som har utfärdats av en medlemsstat, det totala värdet av den import av varor som omfattas av undantag enligt artikel 143.1 ca under varje månad.”

| 5. | Artikel 17.2 ska ersättas med följande:

  ”2.   De tekniska detaljerna för den automatiserade förfrågan om den information som avses i punkt 1 b, c, d och e ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 58.2.” |
| --- | --- |

5.

Artikel 17.2 ska ersättas med följande:

”2.   De tekniska detaljerna för den automatiserade förfrågan om den information som avses i punkt 1 b, c, d och e ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 58.2.”

| 6. | Artikel 31 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:

  ”1.   De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska se till att personer som berörs av gemenskapsinterna leveranser av varor eller gemenskapsinternt tillhandahållande av tjänster samt icke etablerade beskattningsbara personer som tillhandahåller tjänster har möjlighet att för dessa typer av transaktioner få en bekräftelse på elektronisk väg av giltigheten av registreringsnumret för mervärdesskatt för varje angiven person samt dennes namn och adress. Denna information ska motsvara de uppgifter som avses i artikel 17.” |
| --- | --- | --- |

6.

Artikel 31 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska se till att personer som berörs av gemenskapsinterna leveranser av varor eller gemenskapsinternt tillhandahållande av tjänster samt icke etablerade beskattningsbara personer som tillhandahåller tjänster har möjlighet att för dessa typer av transaktioner få en bekräftelse på elektronisk väg av giltigheten av registreringsnumret för mervärdesskatt för varje angiven person samt dennes namn och adress. Denna information ska motsvara de uppgifter som avses i artikel 17.”

| b) | Punkt 3 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Punkt 3 ska utgå.

| 7. | Kapitel XI ska ändras på följande sätt:






  a) | Rubriken för avsnitt 2 ska ersättas med följande:



  ”Bestämmelser som ska tillämpas från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2020
  ”. |
| --- | --- | --- |

7.

Kapitel XI ska ändras på följande sätt:

a)

Rubriken för avsnitt 2 ska ersättas med följande:

”Bestämmelser som ska tillämpas från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2020
  ”.

”Bestämmelser som ska tillämpas från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2020
  ”.

| b) | Följande avsnitt ska läggas till:



  ”AVSNITT 3




  Bestämmelser som ska tillämpas från och med den 1 januari 2021






  Underavsnitt 1




  Allmän bestämmelse




  Artikel 47a
  Bestämmelserna i detta avsnitt ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.




  Underavsnitt 2




  Informationsutbyte




  Artikel 47b

  1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den information som den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 2 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG lämnar till identifieringsmedlemsstaten enligt artikel 361 i det direktivet när dennes verksamhet inleds ska lämnas på elektronisk väg. Liknande uppgifter för identifiering av den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG när dennes verksamhet inleds i enlighet med artikel 369c i det direktivet ska lämnas på elektronisk väg. Alla ändringar av den information som lämnats enligt artiklarna 361.2 och 369c i direktiv 2006/112/EG ska också lämnas på elektronisk väg.


  2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom tio dagar från utgången av den månad under vilken informationen mottogs från den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningarna i avsnitten 2 och 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG. På samma sätt ska identifieringsmedlemsstaten informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om de registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i dessa avsnitt 2 och 3.


  3.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna, om den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningarna i avsnitten 2 och 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG utesluts från den särskilda ordningen i fråga.



  Artikel 47c

  1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den information som den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller dennes förmedlare lämnar till identifieringsmedlemsstaten enligt artikel 369p.1, 369p.2 och 369p.2a i det direktivet när dennes verksamhet inleds ska lämnas på elektronisk väg. Alla ändringar av den information som lämnats enligt artikel 369p.3 i direktiv 2006/112/EG ska också lämnas på elektronisk väg.


  2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom tio dagar från utgången av den månad under vilken informationen mottogs från den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare. På samma sätt ska identifieringsmedlemsstaten informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om det tilldelade individuella registreringsnumret för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning.


  3.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna, om en beskattningsbar person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare stryks från registreringsregistret.



  Artikel 47d

  1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den mervärdesskattedeklaration med de uppgifter som anges i artiklarna 365, 369g och 369t i direktiv 2006/112/EG ska lämnas på elektronisk väg.


  2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till den behöriga myndigheten i den berörda konsumtionsmedlemsstaten senast 20 dagar efter utgången av den månad under vilken deklarationen mottogs.
  Identifieringsmedlemsstaten ska också överföra den information som anges i artikel 369g.2 i direktiv 2006/112/EG till den behöriga myndigheten i varje annan medlemsstat varifrån varor försänds eller transporteras och den information som anges i artikel 369g.3 i direktiv 2006/112/EG till den behöriga myndigheten i varje berörd etableringsmedlemsstat.
  De medlemsstater som har begärt att mervärdesskattedeklarationer ska göras i en annan nationell valuta än euro ska räkna om beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde för beskattningsperiodens sista dag. Omräkningen ska göras enligt de växelkurser som offentliggörs av Europeiska centralbanken den dagen eller, om inget offentliggörande sker den dagen, nästa dag som växelkurserna offentliggörs.



  Artikel 47e
  Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg till konsumtionsmedlemsstaten överföra den information som krävs för att koppla varje inbetalning till en relevant mervärdesskattedeklaration.


  Artikel 47f

  1.   Identifieringsmedlemsstaten ska säkerställa att det belopp som den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare har betalat överförs till det bankkonto i euro som har angetts av den konsumtionsmedlemsstat som ska erhålla betalningen.
  De medlemsstater som har begärt att betalningen ska göras i en annan nationell valuta än euro ska räkna om beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde för beskattningsperiodens sista dag. Omräkningen ska göras enligt de växelkurser som offentliggörs av Europeiska centralbanken den dagen eller, om inget offentliggörande sker den dagen, nästa dag som växelkurserna offentliggörs.
  Överföringen ska ske senast 20 dagar efter utgången av den månad då betalningen mottogs.


  2.   Om den beskattningsbara person som utnyttjar någon av de särskilda ordningarna eller i förekommande fall dennes förmedlare inte betalar hela den skatt som ska betalas, ska identifieringsmedlemsstaten säkerställa att betalningen överförs till konsumtionsmedlemsstaterna i proportion till hur mycket skatt som ska betalas i varje medlemsstat. Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i konsumtionsmedlemsstaterna om detta.



  Artikel 47g
  Medlemsstaterna ska på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om relevanta bankkontonummer för att ta emot betalningar i enlighet med artikel 47f.
  Medlemsstaterna ska utan dröjsmål på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna och kommissionen om ändringar av de skattesatser som ska tillämpas på leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster som omfattas av den särskilda ordningen.




  Underavsnitt 3




  Kontroll av transaktioner och beskattningsbara personer




  Artikel 47h
  Medlemsstaterna ska, vid import av varor för vilka mervärdesskatt ska deklareras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG, genomföra en elektronisk kontroll av riktigheten av de individuella registreringsnummer för mervärdesskatt som tilldelats genom artikel 369q i det direktivet och meddelats senast vid inlämnandet av importdeklarationen.


  Artikel 47i

  1.   För att erhålla de räkenskaper som innehas av en beskattningsbar person eller förmedlare i enlighet med artiklarna 369, 369k och 369x i direktiv 2006/112/EG ska konsumtionsmedlemsstaten först lämna en begäran till identifieringsmedlemsstaten på elektronisk väg.


  2.   Om identifieringsmedlemsstaten mottar en sådan begäran som avses i punkt 1, ska den utan dröjsmål på elektronisk väg överföra begäran till den beskattningsbara personen eller dennes förmedlare.


  3.   Medlemsstaterna ska föreskriva att en beskattningsbar person eller dennes förmedlare på begäran ska lämna de begärda räkenskaperna till identifieringsmedlemsstaten på elektronisk väg. Medlemsstaterna ska godta att räkenskaperna får lämnas med användning av ett standardformulär.


  4.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg överföra de erhållna räkenskaperna till den begärande konsumtionsmedlemsstaten.


  5.   Om den begärande konsumtionsmedlemsstaten inte mottar räkenskaperna inom 30 dagar från den dag begäran gjordes, får medlemsstaten vidta åtgärder i enlighet med nationell lagstiftning för att erhålla dessa räkenskaper.



  Artikel 47j

  1.   Om identifieringsmedlemsstaten beslutar att utföra en administrativ utredning på sitt territorium avseende en beskattningsbar person som utnyttjar en av de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG, eller i förekommande fall avseende en förmedlare, ska den före utredningen informera de behöriga myndigheterna i samtliga övriga medlemsstater.
  Första stycket ska endast tillämpas på administrativa utredningar som rör de särskilda ordningarna.


  2.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 ska konsumtionsmedlemsstaten, om den beslutar att en administrativ utredning är nödvändig, först samråda med identifieringsmedlemsstaten om behovet av en sådan utredning.
  I de fall där man enas om behovet av en administrativ utredning, ska identifieringsmedlemsstaten informera de övriga medlemsstaterna.
  Detta ska inte hindra medlemsstater från att vidta åtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning.


  3.   Varje medlemsstat ska lämna de övriga medlemsstaterna och kommissionen närmare uppgifter om den behöriga myndighet som ansvarar för samordningen av administrativa utredningar i den medlemsstaten.





  Underavsnitt 4




  Statistisk information




  Artikel 47k
  Medlemsstaterna ska ge kommissionen tillåtelse att extrahera information direkt från de meddelanden som genererats av det datoriserade system som avses i artikel 53 för aggregerade statistiska och diagnostiska ändamål i enlighet med artikel 17.1 d och e. Denna information får inte innehålla uppgifter om enskilda beskattningsbara personer.




  Underavsnitt 5




  Tilldelning av genomförandebefogenheter




  Artikel 47l
  För en enhetlig tillämpning av denna förordning ska kommissionen ges befogenheter att anta följande åtgärder i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2:






  a) | De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektroniskt meddelande, för tillhandahållande av den information som avses i artiklarna 47b.1, 47c.1 och 47d.1, och det standardformulär som avses i artikel 47i.3. |
| --- | --- | --- |

b)

Följande avsnitt ska läggas till:

”AVSNITT 3

Bestämmelser som ska tillämpas från och med den 1 januari 2021

Underavsnitt 1

Allmän bestämmelse

Artikel 47a

Bestämmelserna i detta avsnitt ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Underavsnitt 2

Informationsutbyte

Artikel 47b

1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den information som den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 2 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG lämnar till identifieringsmedlemsstaten enligt artikel 361 i det direktivet när dennes verksamhet inleds ska lämnas på elektronisk väg. Liknande uppgifter för identifiering av den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG när dennes verksamhet inleds i enlighet med artikel 369c i det direktivet ska lämnas på elektronisk väg. Alla ändringar av den information som lämnats enligt artiklarna 361.2 och 369c i direktiv 2006/112/EG ska också lämnas på elektronisk väg.

2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom tio dagar från utgången av den månad under vilken informationen mottogs från den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningarna i avsnitten 2 och 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG. På samma sätt ska identifieringsmedlemsstaten informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om de registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i dessa avsnitt 2 och 3.

3.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna, om den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningarna i avsnitten 2 och 3 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG utesluts från den särskilda ordningen i fråga.

Artikel 47c

1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den information som den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller dennes förmedlare lämnar till identifieringsmedlemsstaten enligt artikel 369p.1, 369p.2 och 369p.2a i det direktivet när dennes verksamhet inleds ska lämnas på elektronisk väg. Alla ändringar av den information som lämnats enligt artikel 369p.3 i direktiv 2006/112/EG ska också lämnas på elektronisk väg.

2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom tio dagar från utgången av den månad under vilken informationen mottogs från den beskattningsbara person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare. På samma sätt ska identifieringsmedlemsstaten informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om det tilldelade individuella registreringsnumret för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning.

3.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna, om en beskattningsbar person som utnyttjar den särskilda ordningen i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare stryks från registreringsregistret.

Artikel 47d

1.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den mervärdesskattedeklaration med de uppgifter som anges i artiklarna 365, 369g och 369t i direktiv 2006/112/EG ska lämnas på elektronisk väg.

2.   Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg överföra den information som avses i punkt 1 till den behöriga myndigheten i den berörda konsumtionsmedlemsstaten senast 20 dagar efter utgången av den månad under vilken deklarationen mottogs.

Identifieringsmedlemsstaten ska också överföra den information som anges i artikel 369g.2 i direktiv 2006/112/EG till den behöriga myndigheten i varje annan medlemsstat varifrån varor försänds eller transporteras och den information som anges i artikel 369g.3 i direktiv 2006/112/EG till den behöriga myndigheten i varje berörd etableringsmedlemsstat.

De medlemsstater som har begärt att mervärdesskattedeklarationer ska göras i en annan nationell valuta än euro ska räkna om beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde för beskattningsperiodens sista dag. Omräkningen ska göras enligt de växelkurser som offentliggörs av Europeiska centralbanken den dagen eller, om inget offentliggörande sker den dagen, nästa dag som växelkurserna offentliggörs.

Artikel 47e

Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg till konsumtionsmedlemsstaten överföra den information som krävs för att koppla varje inbetalning till en relevant mervärdesskattedeklaration.

Artikel 47f

1.   Identifieringsmedlemsstaten ska säkerställa att det belopp som den beskattningsbara person som utnyttjar en av de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG eller i förekommande fall dennes förmedlare har betalat överförs till det bankkonto i euro som har angetts av den konsumtionsmedlemsstat som ska erhålla betalningen.

De medlemsstater som har begärt att betalningen ska göras i en annan nationell valuta än euro ska räkna om beloppen till euro enligt den växelkurs som gällde för beskattningsperiodens sista dag. Omräkningen ska göras enligt de växelkurser som offentliggörs av Europeiska centralbanken den dagen eller, om inget offentliggörande sker den dagen, nästa dag som växelkurserna offentliggörs.

Överföringen ska ske senast 20 dagar efter utgången av den månad då betalningen mottogs.

2.   Om den beskattningsbara person som utnyttjar någon av de särskilda ordningarna eller i förekommande fall dennes förmedlare inte betalar hela den skatt som ska betalas, ska identifieringsmedlemsstaten säkerställa att betalningen överförs till konsumtionsmedlemsstaterna i proportion till hur mycket skatt som ska betalas i varje medlemsstat. Identifieringsmedlemsstaten ska på elektronisk väg informera de behöriga myndigheterna i konsumtionsmedlemsstaterna om detta.

Artikel 47g

Medlemsstaterna ska på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om relevanta bankkontonummer för att ta emot betalningar i enlighet med artikel 47f.

Medlemsstaterna ska utan dröjsmål på elektronisk väg underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna och kommissionen om ändringar av de skattesatser som ska tillämpas på leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster som omfattas av den särskilda ordningen.

Underavsnitt 3

Kontroll av transaktioner och beskattningsbara personer

Artikel 47h

Medlemsstaterna ska, vid import av varor för vilka mervärdesskatt ska deklareras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i avsnitt 4 i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG, genomföra en elektronisk kontroll av riktigheten av de individuella registreringsnummer för mervärdesskatt som tilldelats genom artikel 369q i det direktivet och meddelats senast vid inlämnandet av importdeklarationen.

Artikel 47i

1.   För att erhålla de räkenskaper som innehas av en beskattningsbar person eller förmedlare i enlighet med artiklarna 369, 369k och 369x i direktiv 2006/112/EG ska konsumtionsmedlemsstaten först lämna en begäran till identifieringsmedlemsstaten på elektronisk väg.

2.   Om identifieringsmedlemsstaten mottar en sådan begäran som avses i punkt 1, ska den utan dröjsmål på elektronisk väg överföra begäran till den beskattningsbara personen eller dennes förmedlare.

3.   Medlemsstaterna ska föreskriva att en beskattningsbar person eller dennes förmedlare på begäran ska lämna de begärda räkenskaperna till identifieringsmedlemsstaten på elektronisk väg. Medlemsstaterna ska godta att räkenskaperna får lämnas med användning av ett standardformulär.

4.   Identifieringsmedlemsstaten ska utan dröjsmål på elektronisk väg överföra de erhållna räkenskaperna till den begärande konsumtionsmedlemsstaten.

5.   Om den begärande konsumtionsmedlemsstaten inte mottar räkenskaperna inom 30 dagar från den dag begäran gjordes, får medlemsstaten vidta åtgärder i enlighet med nationell lagstiftning för att erhålla dessa räkenskaper.

Artikel 47j

1.   Om identifieringsmedlemsstaten beslutar att utföra en administrativ utredning på sitt territorium avseende en beskattningsbar person som utnyttjar en av de särskilda ordningar som föreskrivs i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG, eller i förekommande fall avseende en förmedlare, ska den före utredningen informera de behöriga myndigheterna i samtliga övriga medlemsstater.

Första stycket ska endast tillämpas på administrativa utredningar som rör de särskilda ordningarna.

2.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4 ska konsumtionsmedlemsstaten, om den beslutar att en administrativ utredning är nödvändig, först samråda med identifieringsmedlemsstaten om behovet av en sådan utredning.

I de fall där man enas om behovet av en administrativ utredning, ska identifieringsmedlemsstaten informera de övriga medlemsstaterna.

Detta ska inte hindra medlemsstater från att vidta åtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning.

3.   Varje medlemsstat ska lämna de övriga medlemsstaterna och kommissionen närmare uppgifter om den behöriga myndighet som ansvarar för samordningen av administrativa utredningar i den medlemsstaten.

Underavsnitt 4

Statistisk information

Artikel 47k

Medlemsstaterna ska ge kommissionen tillåtelse att extrahera information direkt från de meddelanden som genererats av det datoriserade system som avses i artikel 53 för aggregerade statistiska och diagnostiska ändamål i enlighet med artikel 17.1 d och e. Denna information får inte innehålla uppgifter om enskilda beskattningsbara personer.

Underavsnitt 5

Tilldelning av genomförandebefogenheter

Artikel 47l

För en enhetlig tillämpning av denna förordning ska kommissionen ges befogenheter att anta följande åtgärder i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2:

a)

De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektroniskt meddelande, för tillhandahållande av den information som avses i artiklarna 47b.1, 47c.1 och 47d.1, och det standardformulär som avses i artikel 47i.3.

| b) | De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektroniskt meddelande, för tillhandahållande av den information som avses i artiklarna 47b.2, 47b.3, 47c.2, 47c.3, 47d.2, 47e, 47f.2, 47i.1, 47i.2, 47i.4, 47j.1, 47j.2 och 47j.4 samt de tekniska metoderna för överföring av denna information. |
| --- | --- |

b)

De tekniska detaljerna, inbegripet ett gemensamt elektroniskt meddelande, för tillhandahållande av den information som avses i artiklarna 47b.2, 47b.3, 47c.2, 47c.3, 47d.2, 47e, 47f.2, 47i.1, 47i.2, 47i.4, 47j.1, 47j.2 och 47j.4 samt de tekniska metoderna för överföring av denna information.

| c) | De tekniska detaljerna för överföring mellan medlemsstaterna av sådan information som avses i artikel 47g. |
| --- | --- |

c)

De tekniska detaljerna för överföring mellan medlemsstaterna av sådan information som avses i artikel 47g.

| d) | De tekniska detaljerna rörande importmedlemsstatens kontroll av den information som avses i artikel 47h. |
| --- | --- |

d)

De tekniska detaljerna rörande importmedlemsstatens kontroll av den information som avses i artikel 47h.

| e) | Den aggregerade statistiska och diagnostiska information som kommissionen ska extrahera i enlighet med vad som avses i artikel 47k, liksom de tekniska metoderna för att extrahera denna information.” |
| --- | --- |

e)

Den aggregerade statistiska och diagnostiska information som kommissionen ska extrahera i enlighet med vad som avses i artikel 47k, liksom de tekniska metoderna för att extrahera denna information.”

| 8. | Punkt 1 i bilaga I ska ersättas med följande:






  ”1. | Distansförsäljning (artikel 33 i direktiv 2006/112/EG).” |
| --- | --- | --- |

8.

Punkt 1 i bilaga I ska ersättas med följande:

”1.

Distansförsäljning (artikel 33 i direktiv 2006/112/EG).”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 5 december 2017.

På rådets vägnar

T. TÕNISTE

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 30 november 2017 (ännu ej publicerad i EUT).

1

(2)  
  EUT C 345, 13.10.2017, s. 79.

2

(3)  Rådets förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri (EUT L 268, 12.10.2010, s. 1).

3

(4)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av den 5 december 2017 om ändring av direktiv 2006/112/EG och direktiv 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållande av tjänster och distansförsäljning av varor (se sidan 7 i detta nummer av EUT).

5

---

DIREKTIV

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/7

---

RÅDETS DIREKTIV (EU) 2017/2455

av den 5 december 2017

om ändring av direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållanden av tjänster och distansförsäljning av varor

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och

av följande skäl:

| (1) | I rådets direktiv 2006/112/EG (3) föreskrivs särskilda ordningar för påförande av mervärdesskatt för icke-etablerade beskattningsbara personer som tillhandahåller telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg till icke beskattningsbara personer. |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 2006/112/EG (3) föreskrivs särskilda ordningar för påförande av mervärdesskatt för icke-etablerade beskattningsbara personer som tillhandahåller telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg till icke beskattningsbara personer.

| (2) | Rådets direktiv 2009/132/EG (4) föreskriver ett undantag från mervärdesskatt för import av små försändelser av ringa värde. |
| --- | --- |

(2)

Rådets direktiv 2009/132/EG (4) föreskriver ett undantag från mervärdesskatt för import av små försändelser av ringa värde.

| (3) | Vid bedömningen av dessa särskilda ordningar såsom de infördes den 1 januari 2015, har man identifierat ett antal områden där det finns utrymme för förbättringar. För det första bör man minska den börda som det innebär för mikroföretag som är etablerade i en medlemsstat och som tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster till andra medlemsstater att behöva fullgöra mervärdesskatteskyldigheter i andra medlemsstater än i sin etableringsmedlemsstat. Ett gemenskapsomfattande tröskelvärde bör därför införas upp till vilket dessa tillhandahållanden blir föremål för mervärdesskatt i företagets etableringsmedlemsstat. För det andra är kravet på att företagen måste uppfylla faktureringskraven i alla medlemsstater till vilka de levererar varor eller tillhandahåller tjänster mycket betungande. För att företagens bördor ska minimeras bör därför reglerna om fakturering vara de som är tillämpliga i identifieringsmedlemsstaten för den leverantör som använder de särskilda ordningarna. För det tredje kan beskattningsbara personer som inte är etablerade inom gemenskapen men som är mervärdesskatteregistrerade i en medlemsstat, till exempel på grund av att de utför tillfälliga transaktioner som omfattas av mervärdesskatt i den medlemsstaten, varken använda den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som inte är etablerade i gemenskapen eller den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som är etablerade i gemenskapen. Följaktligen bör sådana beskattningsbara personer få använda den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som inte är etablerade inom gemenskapen. |
| --- | --- |

(3)

Vid bedömningen av dessa särskilda ordningar såsom de infördes den 1 januari 2015, har man identifierat ett antal områden där det finns utrymme för förbättringar. För det första bör man minska den börda som det innebär för mikroföretag som är etablerade i en medlemsstat och som tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster till andra medlemsstater att behöva fullgöra mervärdesskatteskyldigheter i andra medlemsstater än i sin etableringsmedlemsstat. Ett gemenskapsomfattande tröskelvärde bör därför införas upp till vilket dessa tillhandahållanden blir föremål för mervärdesskatt i företagets etableringsmedlemsstat. För det andra är kravet på att företagen måste uppfylla faktureringskraven i alla medlemsstater till vilka de levererar varor eller tillhandahåller tjänster mycket betungande. För att företagens bördor ska minimeras bör därför reglerna om fakturering vara de som är tillämpliga i identifieringsmedlemsstaten för den leverantör som använder de särskilda ordningarna. För det tredje kan beskattningsbara personer som inte är etablerade inom gemenskapen men som är mervärdesskatteregistrerade i en medlemsstat, till exempel på grund av att de utför tillfälliga transaktioner som omfattas av mervärdesskatt i den medlemsstaten, varken använda den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som inte är etablerade i gemenskapen eller den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som är etablerade i gemenskapen. Följaktligen bör sådana beskattningsbara personer få använda den särskilda ordningen för beskattningsbara personer som inte är etablerade inom gemenskapen.

| (4) | Vidare har bedömningen av de särskilda ordningar för beskattning av telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg som infördes den 1 januari 2015 visat att den ålagda tidsfristen att lämna in mervärdesskattedeklarationen inom 20 dagar från utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser är för kort, särskilt för tjänster som tillhandahålls via ett telekommunikationsnät, ett gränssnitt eller en portal där de tjänster som levereras via detta nät, gränssnitt eller denna portal antas ha tillhandahållits av operatören av nätet, gränssnittet eller portalen, som ska samla in uppgifter från varje enskild tjänsteleverantör för att fylla i mervärdesskattedeklarationen. Bedömningen har också visat att kravet att göra rättelser i mervärdesskattedeklarationen för beskattningsperioden i fråga är mycket betungande för beskattningsbara personer, eftersom det kan leda till att de behöver lämna in flera mervärdesskattedeklarationer varje kvartal. Som en följd av detta bör tidsfristen för att lämna in mervärdesskattedeklarationen förlängas från 20 dagar till utgången av månaden efter utgången av beskattningsperioden, och beskattningsbara personer bör ges möjlighet att korrigera tidigare mervärdesskattedeklarationer i en senare deklaration i stället för i deklarationerna för de beskattningsperioder som korrigeringarna avser. |
| --- | --- |

(4)

Vidare har bedömningen av de särskilda ordningar för beskattning av telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg som infördes den 1 januari 2015 visat att den ålagda tidsfristen att lämna in mervärdesskattedeklarationen inom 20 dagar från utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser är för kort, särskilt för tjänster som tillhandahålls via ett telekommunikationsnät, ett gränssnitt eller en portal där de tjänster som levereras via detta nät, gränssnitt eller denna portal antas ha tillhandahållits av operatören av nätet, gränssnittet eller portalen, som ska samla in uppgifter från varje enskild tjänsteleverantör för att fylla i mervärdesskattedeklarationen. Bedömningen har också visat att kravet att göra rättelser i mervärdesskattedeklarationen för beskattningsperioden i fråga är mycket betungande för beskattningsbara personer, eftersom det kan leda till att de behöver lämna in flera mervärdesskattedeklarationer varje kvartal. Som en följd av detta bör tidsfristen för att lämna in mervärdesskattedeklarationen förlängas från 20 dagar till utgången av månaden efter utgången av beskattningsperioden, och beskattningsbara personer bör ges möjlighet att korrigera tidigare mervärdesskattedeklarationer i en senare deklaration i stället för i deklarationerna för de beskattningsperioder som korrigeringarna avser.

| (5) | För att undvika att beskattningsbara personer som tillhandahåller andra tjänster än telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg till icke beskattningsbara personer måste ha ett registreringsnummer för mervärdesskatt i varje medlemsstat där tjänsterna är föremål för mervärdesskatt, bör medlemsstaterna tillåta beskattningsbara personer som tillhandahåller sådana tjänster att använda det it-system för registrering, deklarering och betalning av mervärdesskatt som gör det möjligt för dem att deklarera och betala mervärdesskatt för dessa tjänster i en enda medlemsstat. |
| --- | --- |

(5)

För att undvika att beskattningsbara personer som tillhandahåller andra tjänster än telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg till icke beskattningsbara personer måste ha ett registreringsnummer för mervärdesskatt i varje medlemsstat där tjänsterna är föremål för mervärdesskatt, bör medlemsstaterna tillåta beskattningsbara personer som tillhandahåller sådana tjänster att använda det it-system för registrering, deklarering och betalning av mervärdesskatt som gör det möjligt för dem att deklarera och betala mervärdesskatt för dessa tjänster i en enda medlemsstat.

| (6) | Förverkligandet av den inre marknaden, globaliseringen och tekniska förändringar har lett till en explosionsartad ökning av elektronisk handel och följaktligen av distansförsäljning av varor, både sådana som levereras från en medlemsstat till en annan och från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till gemenskapen. De relevanta bestämmelserna i direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG bör anpassas till denna utveckling, med beaktande av principen om beskattning i destinationsmedlemsstaten och behovet av att skydda medlemsstaternas skatteintäkter, för att skapa likvärdiga konkurrensvillkor för de berörda företagen och minimera de bördor som läggs på dem. Den särskilda ordningen för de telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg vilka tillhandahålls av beskattningsbara personer som är etablerade inom gemenskapen men inte i konsumtionsmedlemsstaten bör därför utvidgas till att omfatta gemenskapsintern distansförsäljning av varor och en liknande särskild ordning bör införas för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. För att tillämpningsområdet för de åtgärder som är tillämpliga på gemenskapsintern distansförsäljning av varor och distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland ska kunna fastställas på ett tydligt sätt bör dessa begrepp definieras. |
| --- | --- |

(6)

Förverkligandet av den inre marknaden, globaliseringen och tekniska förändringar har lett till en explosionsartad ökning av elektronisk handel och följaktligen av distansförsäljning av varor, både sådana som levereras från en medlemsstat till en annan och från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till gemenskapen. De relevanta bestämmelserna i direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG bör anpassas till denna utveckling, med beaktande av principen om beskattning i destinationsmedlemsstaten och behovet av att skydda medlemsstaternas skatteintäkter, för att skapa likvärdiga konkurrensvillkor för de berörda företagen och minimera de bördor som läggs på dem. Den särskilda ordningen för de telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg vilka tillhandahålls av beskattningsbara personer som är etablerade inom gemenskapen men inte i konsumtionsmedlemsstaten bör därför utvidgas till att omfatta gemenskapsintern distansförsäljning av varor och en liknande särskild ordning bör införas för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. För att tillämpningsområdet för de åtgärder som är tillämpliga på gemenskapsintern distansförsäljning av varor och distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland ska kunna fastställas på ett tydligt sätt bör dessa begrepp definieras.

| (7) | En stor del av distansförsäljningen av varor, både från en medlemsstat till en annan och från tredjeterritorier eller tredjeländer till gemenskapen, möjliggörs genom användningen av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, plattform, portal eller liknande, och ofta utnyttjas arrangemang med distributionslager. Medlemsstaterna får föreskriva att en annan person än den som är betalningsskyldig för mervärdesskatten ska vara solidariskt ansvarig för betalningen av mervärdesskatt i sådana fall, men detta har visat sig vara otillräckligt för att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv uppbörd av mervärdesskatt. För att uppnå detta mål och minska den administrativa bördan för säljare, skatteförvaltningar och konsumenter är det därför nödvändigt att blanda in beskattningsbara personer som möjliggör distansförsäljning av varor genom användning av ett sådant elektroniskt gränssnitt i uppbörden av mervärdesskatt för denna försäljning, genom att föreskriva att de är de personer som anses genomföra försäljningen. Vid distansförsäljning av varor importerade från tredjeterritorier eller tredjeländer till gemenskapen bör detta begränsas till försäljning av varor som försänds eller transporteras i försändelser med ett realvärde som inte överstiger 150 EUR, från och med vilket belopp en fullständig tulldeklaration krävs för tulländamål vid import. |
| --- | --- |

(7)

En stor del av distansförsäljningen av varor, både från en medlemsstat till en annan och från tredjeterritorier eller tredjeländer till gemenskapen, möjliggörs genom användningen av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, plattform, portal eller liknande, och ofta utnyttjas arrangemang med distributionslager. Medlemsstaterna får föreskriva att en annan person än den som är betalningsskyldig för mervärdesskatten ska vara solidariskt ansvarig för betalningen av mervärdesskatt i sådana fall, men detta har visat sig vara otillräckligt för att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv uppbörd av mervärdesskatt. För att uppnå detta mål och minska den administrativa bördan för säljare, skatteförvaltningar och konsumenter är det därför nödvändigt att blanda in beskattningsbara personer som möjliggör distansförsäljning av varor genom användning av ett sådant elektroniskt gränssnitt i uppbörden av mervärdesskatt för denna försäljning, genom att föreskriva att de är de personer som anses genomföra försäljningen. Vid distansförsäljning av varor importerade från tredjeterritorier eller tredjeländer till gemenskapen bör detta begränsas till försäljning av varor som försänds eller transporteras i försändelser med ett realvärde som inte överstiger 150 EUR, från och med vilket belopp en fullständig tulldeklaration krävs för tulländamål vid import.

| (8) | Det är nödvändigt att bevara räkenskaper i minst tio år med avseende på leveranser och tillhandahållanden som utförs av beskattningsbara personer och möjliggörs av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, plattform, portal eller liknande, för att medlemsstaterna ska kunna avgöra om mervärdesskatten har redovisats korrekt för dessa leveranser och tillhandahållanden. Tioårsperioden är förenlig med befintliga bestämmelser om bevarande av räkenskaper. Om räkenskaperna består av personuppgifter bör de vara förenliga med unionslagstiftningen om uppgiftsskydd. |
| --- | --- |

(8)

Det är nödvändigt att bevara räkenskaper i minst tio år med avseende på leveranser och tillhandahållanden som utförs av beskattningsbara personer och möjliggörs av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, plattform, portal eller liknande, för att medlemsstaterna ska kunna avgöra om mervärdesskatten har redovisats korrekt för dessa leveranser och tillhandahållanden. Tioårsperioden är förenlig med befintliga bestämmelser om bevarande av räkenskaper. Om räkenskaperna består av personuppgifter bör de vara förenliga med unionslagstiftningen om uppgiftsskydd.

| (9) | För att minska de administrativa bördorna för företag som använder den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor inom gemenskapen bör skyldigheten att utfärda en faktura för sådan försäljning tas bort. För att skapa rättslig säkerhet för sådana företag bör det i definitionen av sådana leveranser av varor tydligt anges att den också gäller om varorna transporteras eller försänds på uppdrag av leverantören, inbegripet om leverantören är indirekt inblandad i transporten eller försändelsen av varorna. |
| --- | --- |

(9)

För att minska de administrativa bördorna för företag som använder den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor inom gemenskapen bör skyldigheten att utfärda en faktura för sådan försäljning tas bort. För att skapa rättslig säkerhet för sådana företag bör det i definitionen av sådana leveranser av varor tydligt anges att den också gäller om varorna transporteras eller försänds på uppdrag av leverantören, inbegripet om leverantören är indirekt inblandad i transporten eller försändelsen av varorna.

| (10) | Tillämpningsområdet för den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland bör begränsas till försäljning av varor som försänds direkt från ett tredjeterritorium eller tredjeland till en kund i gemenskapen och vars realvärde inte överstiger 150 EUR, från och med vilket belopp en fullständig tulldeklaration krävs för tulländamål vid import. Punktskattepliktiga varor bör undantas från dess tillämpningsområde, eftersom punktskatt är en del av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import. För att undvika dubbelbeskattning bör det införas ett undantag från mervärdesskatt vid import av varor som deklareras inom ramen för denna särskilda ordning. |
| --- | --- |

(10)

Tillämpningsområdet för den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland bör begränsas till försäljning av varor som försänds direkt från ett tredjeterritorium eller tredjeland till en kund i gemenskapen och vars realvärde inte överstiger 150 EUR, från och med vilket belopp en fullständig tulldeklaration krävs för tulländamål vid import. Punktskattepliktiga varor bör undantas från dess tillämpningsområde, eftersom punktskatt är en del av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import. För att undvika dubbelbeskattning bör det införas ett undantag från mervärdesskatt vid import av varor som deklareras inom ramen för denna särskilda ordning.

| (11) | För att undvika snedvridning av konkurrensen mellan leverantörer inom och utanför gemenskapen och för att undvika förluster av skatteintäkter är det dessutom nödvändigt att ta bort det undantag för import av varor i små försändelser av ringa värde som föreskrivs i direktiv 2009/132/EG. |
| --- | --- |

(11)

För att undvika snedvridning av konkurrensen mellan leverantörer inom och utanför gemenskapen och för att undvika förluster av skatteintäkter är det dessutom nödvändigt att ta bort det undantag för import av varor i små försändelser av ringa värde som föreskrivs i direktiv 2009/132/EG.

| (12) | En beskattningsbar person som använder den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland bör få utse en förmedlare som är etablerad i gemenskapen som ansvarig för betalning av mervärdesskatt och för att fullgöra de skyldigheter som anges i den särskilda ordningen i vederbörandes namn och för vederbörandes räkning. |
| --- | --- |

(12)

En beskattningsbar person som använder den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland bör få utse en förmedlare som är etablerad i gemenskapen som ansvarig för betalning av mervärdesskatt och för att fullgöra de skyldigheter som anges i den särskilda ordningen i vederbörandes namn och för vederbörandes räkning.

| (13) | För att skydda medlemsstaternas skatteintäkter bör en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen och som använder denna särskilda ordning vara skyldig att utse en förmedlare. Denna skyldighet bör emellertid inte tillämpas om vederbörande är etablerad i ett land med vilket EU har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd. |
| --- | --- |

(13)

För att skydda medlemsstaternas skatteintäkter bör en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen och som använder denna särskilda ordning vara skyldig att utse en förmedlare. Denna skyldighet bör emellertid inte tillämpas om vederbörande är etablerad i ett land med vilket EU har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd.

| (14) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv när det gäller upprättandet av förteckningen över tredjeländer med vilka unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd som har ett liknande tillämpningsområde som rådets direktiv 2010/24/EU (5) och rådets förordning (EU) nr 904/2010 (6), bör genomförandebefogenheter delegeras till kommissionen. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7). Eftersom upprättandet av förteckningen över tredjeländer är direkt kopplad till det administrativa samarbetet på mervärdesskatteområdet, är det lämpligt att kommissionen biträds av den ständiga kommitté för administrativt samarbete som inrättades genom artikel 58 i förordning (EU) nr 904/2010. |
| --- | --- |

(14)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv när det gäller upprättandet av förteckningen över tredjeländer med vilka unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd som har ett liknande tillämpningsområde som rådets direktiv 2010/24/EU (5) och rådets förordning (EU) nr 904/2010 (6), bör genomförandebefogenheter delegeras till kommissionen. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7). Eftersom upprättandet av förteckningen över tredjeländer är direkt kopplad till det administrativa samarbetet på mervärdesskatteområdet, är det lämpligt att kommissionen biträds av den ständiga kommitté för administrativt samarbete som inrättades genom artikel 58 i förordning (EU) nr 904/2010.

| (15) | Till följd av den explosionsartade tillväxten av elektronisk handel och den resulterande ökningen av antalet små försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR som importeras till gemenskapen bör medlemsstaterna systematiskt tillåta användning av särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import. Dessa arrangemang kan tillämpas om den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från tredjeterritorier eller tredjeländer inte används. Om importmedlemsstaten inte föreskriver systematisk tillämpning av reducerade mervärdesskattesatser enligt detta särskilda arrangemang bör den slutlige förvärvaren kunna välja det normala importförfarandet för att dra nytta av en potentiellt reducerad mervärdesskattesats. |
| --- | --- |

(15)

Till följd av den explosionsartade tillväxten av elektronisk handel och den resulterande ökningen av antalet små försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR som importeras till gemenskapen bör medlemsstaterna systematiskt tillåta användning av särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import. Dessa arrangemang kan tillämpas om den särskilda ordningen för distansförsäljning av varor importerade från tredjeterritorier eller tredjeländer inte används. Om importmedlemsstaten inte föreskriver systematisk tillämpning av reducerade mervärdesskattesatser enligt detta särskilda arrangemang bör den slutlige förvärvaren kunna välja det normala importförfarandet för att dra nytta av en potentiellt reducerad mervärdesskattesats.

| (16) | Tillämpningsdatumet för bestämmelserna i detta direktiv ska i tillämpliga fall ta hänsyn till den tid som behövs för att införa de åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv och för att medlemsstaterna ska kunna anpassa sina it-system för registrering, deklaration och betalning av mervärdesskatt. |
| --- | --- |

(16)

Tillämpningsdatumet för bestämmelserna i detta direktiv ska i tillämpliga fall ta hänsyn till den tid som behövs för att införa de åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv och för att medlemsstaterna ska kunna anpassa sina it-system för registrering, deklaration och betalning av mervärdesskatt.

| (17) | Eftersom målet med detta direktiv, nämligen att förenkla mervärdesskatteskyldigheterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom målet med detta direktiv, nämligen att förenkla mervärdesskatteskyldigheterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (18) | I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (8), har medlemsstaterna åtagit sig att i motiverade fall låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat. |
| --- | --- |

(18)

I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (8), har medlemsstaterna åtagit sig att i motiverade fall låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat.

| (19) | Direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(19)

Direktiven 2006/112/EG och 2009/132/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar av direktiv 2006/112/EG med verkan från och med den 1 januari 2019

Med verkan från och med den 1 januari 2019 ska direktiv 2006/112/EG ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 58 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 58

  1.   Platsen för tillhandahållande av följande tjänster till en icke beskattningsbar person ska vara den plats där personen är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas:






  a) | Telekommunikationstjänster. |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 58 ska ersättas med följande:

”Artikel 58

1.   Platsen för tillhandahållande av följande tjänster till en icke beskattningsbar person ska vara den plats där personen är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas:

a)

Telekommunikationstjänster.

| b) | Radio- och televisionssändningar. |
| --- | --- |

b)

Radio- och televisionssändningar.

| c) | Tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg, särskilt sådana som avses i bilaga II. |
| --- | --- |

c)

Tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg, särskilt sådana som avses i bilaga II.

Om tillhandahållaren av en tjänst och förvärvaren kommunicerar via e-post, ska detta inte i sig innebära att den tillhandahållna tjänsten är en tjänst som tillhandahålls på elektronisk väg.

2.   Punkt 1 ska inte tillämpas om de följande villkoren är uppfyllda:

| a) | Tillhandahållaren är etablerad i eller, i avsaknad av etablering, är bosatt i eller vistas stadigvarande i en enda medlemsstat. |
| --- | --- |

a)

Tillhandahållaren är etablerad i eller, i avsaknad av etablering, är bosatt i eller vistas stadigvarande i en enda medlemsstat.

| b) | Tjänster tillhandahålls icke beskattningsbara personer som är etablerade, är bosatta eller stadigvarande vistas i någon annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a. |
| --- | --- |

b)

Tjänster tillhandahålls icke beskattningsbara personer som är etablerade, är bosatta eller stadigvarande vistas i någon annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a.

| c) | Det sammanlagda värdet, exklusive mervärdesskatt, av de tillhandahållanden som avses i led b överstiger under innevarande kalenderår inte 10 000 EUR, eller motsvarande belopp i nationell valuta, och gjorde det inte heller under föregående kalenderår. |
| --- | --- |

c)

Det sammanlagda värdet, exklusive mervärdesskatt, av de tillhandahållanden som avses i led b överstiger under innevarande kalenderår inte 10 000 EUR, eller motsvarande belopp i nationell valuta, och gjorde det inte heller under föregående kalenderår.

3.   Om det tröskelvärde som avses i punkt 2 c överskrids under ett kalenderår ska punkt 1 tillämpas från och med den tidpunkten.

4.   Den medlemsstat på vars territorium de tillhandahållare som avses i punkt 2 är etablerade eller, i avsaknad av etablering, är bosatta eller stadigvarande vistas ska ge dessa tillhandahållare rätt att välja att platsen för tillhandahållandet ska fastställas i enlighet med punkt 1, varvid detta val under alla omständigheter ska omfatta två kalenderår.

5.   Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att övervaka den beskattningsbara personens fullgörande av de villkor som anges i punkterna 2, 3 och 4.

6.   Det belopp i nationell valuta som motsvarar det belopp som anges i punkt 2 c ska beräknas genom tillämpning av den av Europeiska centralbanken offentliggjorda växelkursen på dagen för antagandet av rådets direktiv (EU) 2017/2455 (*1).

(*1)  Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av den 5 december 2017 om ändring av direktiv 2006/112/EG och direktiv 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållande av tjänster och distansförsäljning av varor (EUT L 348, 29.12.2017, s. 7).”
  "

*1

| 2. | Artikel 219a ska ersättas med följande:

  ”Artikel 219a

  1.   Fakturering ska omfattas av de tillämpliga reglerna i den medlemsstat där leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster anses ha gjorts i enlighet med bestämmelserna i avdelning V.


  2.   Med avvikelse från punkt 1 ska fakturering omfattas av följande regler:






  a) | De tillämpliga reglerna i den medlemsstat där leverantören eller tillhandahållaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har ett fast etableringsställe från vilket leveransen eller tillhandahållandet görs eller, i avsaknad av ett sådant säte eller fast etableringsställe, den medlemsstat där leverantören eller tillhandahållaren är bosatt eller stadigvarande vistas, om






  i) | leverantören eller tillhandahållaren inte är etablerad i den medlemsstat där leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster anses ha gjorts i enlighet med bestämmelserna i avdelning V eller dennes etableringsställe i denna medlemsstat inte medverkar i leveransen eller tillhandahållandet i den mening som avses i artikel 192a b och den person som ska betala mervärdesskatten är den till vilken varorna levereras eller tjänsterna tillhandahålls, om inte förvärvaren utfärdar fakturan (självfakturering), |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 219a ska ersättas med följande:

”Artikel 219a

1.   Fakturering ska omfattas av de tillämpliga reglerna i den medlemsstat där leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster anses ha gjorts i enlighet med bestämmelserna i avdelning V.

2.   Med avvikelse från punkt 1 ska fakturering omfattas av följande regler:

a)

De tillämpliga reglerna i den medlemsstat där leverantören eller tillhandahållaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har ett fast etableringsställe från vilket leveransen eller tillhandahållandet görs eller, i avsaknad av ett sådant säte eller fast etableringsställe, den medlemsstat där leverantören eller tillhandahållaren är bosatt eller stadigvarande vistas, om

i)

leverantören eller tillhandahållaren inte är etablerad i den medlemsstat där leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster anses ha gjorts i enlighet med bestämmelserna i avdelning V eller dennes etableringsställe i denna medlemsstat inte medverkar i leveransen eller tillhandahållandet i den mening som avses i artikel 192a b och den person som ska betala mervärdesskatten är den till vilken varorna levereras eller tjänsterna tillhandahålls, om inte förvärvaren utfärdar fakturan (självfakturering),

| ii) | leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster inte anses ha gjorts i gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i avdelning V. |
| --- | --- |

ii)

leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster inte anses ha gjorts i gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i avdelning V.

| b) | De tillämpliga reglerna i den medlemsstat där den leverantör eller tillhandahållare som använder sig av en av de särskilda ordningar som avses i avdelning XII kapitel 6 är registrerad. |
| --- | --- |

b)

De tillämpliga reglerna i den medlemsstat där den leverantör eller tillhandahållare som använder sig av en av de särskilda ordningar som avses i avdelning XII kapitel 6 är registrerad.

3.   Punkterna 1 och 2 i denna artikel ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 244–248.”.

| 3. | I artikel 358a ska led 1 ersättas med följande:
  ”1.   
  beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen
  : en beskattningsbar person som varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.”. |
| --- | --- |

3.

I artikel 358a ska led 1 ersättas med följande:

”1.   
  beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen
  : en beskattningsbar person som varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.”.

beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen

| 4. | I artikel 361.1 ska led e ersättas med följande:






  ”e) | En anmälan om att personen varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.”. |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 361.1 ska led e ersättas med följande:

”e)

En anmälan om att personen varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.”.

Artikel 2

Ändringar av direktiv 2006/112/EG med verkan från och med den 1 januari 2021

Med verkan från och med den 1 januari 2021 ska direktiv 2006/112/EG ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 14 ska följande punkt läggas till:

  ”4.   I detta direktiv gäller följande definitioner:
  1.   
  gemenskapsintern distansförsäljning av varor
  : leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas, om följande villkor är uppfyllda:






  a) | Leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattningsbar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt i enlighet med artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person. |
| --- | --- | --- |

1.

I artikel 14 ska följande punkt läggas till:

”4.   I detta direktiv gäller följande definitioner:

1.   
  gemenskapsintern distansförsäljning av varor
  : leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas, om följande villkor är uppfyllda:

a)

Leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattningsbar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt i enlighet med artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person.

| b) | De levererade varorna är varken nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation, med eller utan provning, av leverantören eller för dennes räkning. |
| --- | --- |

b)

De levererade varorna är varken nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation, med eller utan provning, av leverantören eller för dennes räkning.

2.   
  distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland
  : leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till en förvärvare i en medlemsstat, om följande villkor är uppfyllda:

| a) | Leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattningsbar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt i enlighet med artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person. |
| --- | --- |

a)

Leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattningsbar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt i enlighet med artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person.

| b) | De levererade varorna är varken nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation, med eller utan provning, av leverantören eller för hans räkning.”. |
| --- | --- |

b)

De levererade varorna är varken nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation, med eller utan provning, av leverantören eller för hans räkning.”.

| 2. | Följande artikel ska läggas till:

  ”Artikel 14a

  1.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR, ska den beskattningsbara personen själv anses ha tagit emot och levererat dessa varor.


  2.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör leverans av varor inom gemenskapen från en beskattningsbar person som inte är etablerad inom gemenskapen till en icke beskattningsbar person, ska den beskattningsbara person som möjliggör leveransen själv anses ha tagit emot och levererat dessa varor.” |
| --- | --- |

2.

Följande artikel ska läggas till:

”Artikel 14a

1.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR, ska den beskattningsbara personen själv anses ha tagit emot och levererat dessa varor.

2.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör leverans av varor inom gemenskapen från en beskattningsbar person som inte är etablerad inom gemenskapen till en icke beskattningsbar person, ska den beskattningsbara person som möjliggör leveransen själv anses ha tagit emot och levererat dessa varor.”

| 3. | Artikel 33 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 33
  Med avvikelse från artikel 32 ska följande gälla:






  a) | Platsen för leverans vid gemenskapsintern distansförsäljning av varor ska anses vara den plats där varorna befinner sig vid den tidpunkt då försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 33 ska ersättas med följande:

”Artikel 33

Med avvikelse från artikel 32 ska följande gälla:

a)

Platsen för leverans vid gemenskapsintern distansförsäljning av varor ska anses vara den plats där varorna befinner sig vid den tidpunkt då försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas.

| b) | Vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas ska platsen för leverans anses vara den plats där varorna befinner sig vid den tidpunkt då försändelsen eller transporten av varorna till förvärvaren avslutas. |
| --- | --- |

b)

Vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas ska platsen för leverans anses vara den plats där varorna befinner sig vid den tidpunkt då försändelsen eller transporten av varorna till förvärvaren avslutas.

| c) | Vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varorna till förvärvaren avslutas ska platsen för leverans anses vara den medlemsstaten, förutsatt att mervärdesskatt för dessa varor ska deklareras enligt den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 4.” |
| --- | --- |

c)

Vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varorna till förvärvaren avslutas ska platsen för leverans anses vara den medlemsstaten, förutsatt att mervärdesskatt för dessa varor ska deklareras enligt den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 4.”

| 4. | Artikel 34 ska utgå. |
| --- | --- |

4.

Artikel 34 ska utgå.

| 5. | Artikel 35 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 35
  Artikel 33 ska inte tillämpas på leveranser av begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter, såsom dessa definieras i leden 1–4 i artikel 311.1, eller på leveranser av begagnade transportmedel, såsom dessa definieras i artikel 327.3, vilka är föremål för mervärdesskatt i enlighet med de relevanta särskilda ordningarna.” |
| --- | --- |

5.

Artikel 35 ska ersättas med följande:

”Artikel 35

Artikel 33 ska inte tillämpas på leveranser av begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter, såsom dessa definieras i leden 1–4 i artikel 311.1, eller på leveranser av begagnade transportmedel, såsom dessa definieras i artikel 327.3, vilka är föremål för mervärdesskatt i enlighet med de relevanta särskilda ordningarna.”

| 6. | I artikel 58 ska punkterna 2–6 utgå. |
| --- | --- |

6.

I artikel 58 ska punkterna 2–6 utgå.

| 7. | I avdelning V ska följande kapitel införas:



  ”KAPITEL 3a




  Tröskelvärde för beskattningsbara personer som gör sådana leveranser av varor som omfattas av artikel 33 a och sådana tillhandahållanden av tjänster som omfattas av artikel 58




  Artikel 59c

  1.   Artiklarna 33 a och 58 ska inte tillämpas om de följande villkoren är uppfyllda:






  a) | Leverantören är etablerad eller, i avsaknad av sådan etablering, är bosatt eller vistas stadigvarande i en enda medlemsstat. |
| --- | --- | --- |

7.

I avdelning V ska följande kapitel införas:

”KAPITEL 3a

Tröskelvärde för beskattningsbara personer som gör sådana leveranser av varor som omfattas av artikel 33 a och sådana tillhandahållanden av tjänster som omfattas av artikel 58

Artikel 59c

1.   Artiklarna 33 a och 58 ska inte tillämpas om de följande villkoren är uppfyllda:

a)

Leverantören är etablerad eller, i avsaknad av sådan etablering, är bosatt eller vistas stadigvarande i en enda medlemsstat.

| b) | Tjänster tillhandahålls icke beskattningsbara personer som är etablerade, är bosatta eller vistas stadigvarande i en annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a, eller varor försänds eller transporteras till en annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a. |
| --- | --- |

b)

Tjänster tillhandahålls icke beskattningsbara personer som är etablerade, är bosatta eller vistas stadigvarande i en annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a, eller varor försänds eller transporteras till en annan medlemsstat än den medlemsstat som avses i led a.

| c) | Det sammanlagda värdet, exklusive mervärdesskatt, av de tillhandahållanden respektive leveranser som avses i led b överstiger under innevarande kalenderår inte 10 000 EUR, eller motsvarande belopp i nationell valuta, och gjorde det inte heller under föregående kalenderår. |
| --- | --- |

c)

Det sammanlagda värdet, exklusive mervärdesskatt, av de tillhandahållanden respektive leveranser som avses i led b överstiger under innevarande kalenderår inte 10 000 EUR, eller motsvarande belopp i nationell valuta, och gjorde det inte heller under föregående kalenderår.

2.   Om det tröskelvärde som avses i punkt 1 c överskrids under ett kalenderår, ska artiklarna 33 a och 58 tillämpas från och med den tidpunkten.

3.   Den medlemsstat på vars territorium varorna befinner sig vid den tidpunkt då försändelsen eller transporten avgår eller där de beskattningsbara personer som tillhandahåller telekommunikationstjänster, radio- och televisionstjänster och tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg är etablerade ska ge beskattningsbara personer som utför leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster som omfattas av bestämmelserna i punkt 1 rätt att välja att platsen för leveransen eller tillhandahållandet ska fastställas i enlighet med artiklarna 33 a och 58, varvid detta val under alla omständigheter ska omfatta två kalenderår.

4.   Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att övervaka den beskattningsbara personens fullgörande av de villkor som anges i punkterna 1, 2 och 3.

5.   Det belopp i nationell valuta som motsvarar det belopp som anges i punkt 1 c ska beräknas genom tillämpning av den av Europeiska centralbanken offentliggjorda växelkursen på dagen för antagandet av direktiv (EU) 2017/2455.”

| 8. | Följande artikel ska läggas till:

  ”Artikel 66a
  Med avvikelse från artiklarna 63, 64 och 65 ska, med avseende på leverans av varor för vilka mervärdesskatt ska betalas av den person som möjliggör leveransen enligt artikel 14a, den beskattningsgrundande händelsen anses inträffa och mervärdesskatten bli utkrävbar vid den tidpunkt då betalningen har godkänts.” |
| --- | --- |

8.

Följande artikel ska läggas till:

”Artikel 66a

Med avvikelse från artiklarna 63, 64 och 65 ska, med avseende på leverans av varor för vilka mervärdesskatt ska betalas av den person som möjliggör leveransen enligt artikel 14a, den beskattningsgrundande händelsen anses inträffa och mervärdesskatten bli utkrävbar vid den tidpunkt då betalningen har godkänts.”

| 9. | I artikel 143.1 ska följande led införas:






  ”ca) | Import av varor där mervärdesskatten ska deklareras enligt den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 4 och där det individuella registreringsnummer för mervärdesskatt som leverantören eller den förmedlare som agerar för dennes räkning har tilldelats enligt artikel 369q för tillämpningen av den särskilda ordningen senast vid inlämnandet av importdeklarationen har tillhandahållits den behöriga tullmyndigheten i den importerande medlemsstaten.” |
| --- | --- | --- |

9.

I artikel 143.1 ska följande led införas:

”ca)

Import av varor där mervärdesskatten ska deklareras enligt den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 4 och där det individuella registreringsnummer för mervärdesskatt som leverantören eller den förmedlare som agerar för dennes räkning har tilldelats enligt artikel 369q för tillämpningen av den särskilda ordningen senast vid inlämnandet av importdeklarationen har tillhandahållits den behöriga tullmyndigheten i den importerande medlemsstaten.”

| 10. | I artikel 220.1 ska led 2 ersättas med följande:






  ”2. | För sådana leveranser av varor som avses i artikel 33, utom när en beskattningsbar person utnyttjar den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 3.” |
| --- | --- | --- |

10.

I artikel 220.1 ska led 2 ersättas med följande:

”2.

För sådana leveranser av varor som avses i artikel 33, utom när en beskattningsbar person utnyttjar den särskilda ordningen i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 3.”

| 11. | Följande artikel ska läggas till:

  ”Artikel 242a

  1.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster till en icke beskattningsbar person inom gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i avdelning V ska den beskattningsbara person som möjliggör leveransen eller tillhandahållandet vara skyldig att föra räkenskaper över dessa leveranser eller tillhandahållanden. Dessa räkenskaper ska vara så detaljerade att skattemyndigheterna i de medlemsstater där dessa leveranser eller tillhandahållanden är beskattningsbara kan avgöra om mervärdesskatten har redovisats korrekt.



  2.   De räkenskaper som avses i punkt 1 ska på begäran göras tillgängliga på elektronisk väg för de berörda medlemsstaterna.
  Räkenskaperna ska bevaras i tio år efter utgången av det år då transaktionen genomfördes.” |
| --- | --- |

11.

Följande artikel ska läggas till:

”Artikel 242a

1.   Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt, såsom en marknadsplats, en plattform, en portal eller liknande, möjliggör leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster till en icke beskattningsbar person inom gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i avdelning V ska den beskattningsbara person som möjliggör leveransen eller tillhandahållandet vara skyldig att föra räkenskaper över dessa leveranser eller tillhandahållanden. Dessa räkenskaper ska vara så detaljerade att skattemyndigheterna i de medlemsstater där dessa leveranser eller tillhandahållanden är beskattningsbara kan avgöra om mervärdesskatten har redovisats korrekt.

2.   De räkenskaper som avses i punkt 1 ska på begäran göras tillgängliga på elektronisk väg för de berörda medlemsstaterna.

Räkenskaperna ska bevaras i tio år efter utgången av det år då transaktionen genomfördes.”

| 12. | Rubriken till avdelning XII kapitel 6 ska ersättas med följande:

  ”Särskilda ordningar för beskattningsbara personer som tillhandahåller tjänster till icke beskattningsbara personer eller bedriver distansförsäljning av varor”. |
| --- | --- |

12.

Rubriken till avdelning XII kapitel 6 ska ersättas med följande:

”Särskilda ordningar för beskattningsbara personer som tillhandahåller tjänster till icke beskattningsbara personer eller bedriver distansförsäljning av varor”.

| 13. | I artikel 358 ska leden 1, 2 och 3 utgå. |
| --- | --- |

13.

I artikel 358 ska leden 1, 2 och 3 utgå.

| 14. | Rubriken till avsnitt 2 ska ersättas med följande:

  ”Särskild ordning för tjänster som tillhandahålls av beskattningsbara personer som inte är etablerade i gemenskapen”. |
| --- | --- |

14.

Rubriken till avsnitt 2 ska ersättas med följande:

”Särskild ordning för tjänster som tillhandahålls av beskattningsbara personer som inte är etablerade i gemenskapen”.

| 15. | I artikel 358a ska följande led läggas till:
  ”3.   
  konsumtionsmedlemsstat
  : den medlemsstat där tillhandahållandet av tjänster anses äga rum i enlighet med avdelning V kapitel 3.” |
| --- | --- |

15.

I artikel 358a ska följande led läggas till:

”3.   
  konsumtionsmedlemsstat
  : den medlemsstat där tillhandahållandet av tjänster anses äga rum i enlighet med avdelning V kapitel 3.”

konsumtionsmedlemsstat

| 16. | Artikel 359 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 359
  Medlemsstaterna ska tillåta att en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen och som tillhandahåller tjänster till en icke beskattningsbar person som är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas i en medlemsstat utnyttjar denna särskilda ordning. Denna särskilda ordning ska tillämpas på alla sådana tjänster när dessa tillhandahålls inom gemenskapen.” |
| --- | --- |

16.

Artikel 359 ska ersättas med följande:

”Artikel 359

Medlemsstaterna ska tillåta att en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen och som tillhandahåller tjänster till en icke beskattningsbar person som är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas i en medlemsstat utnyttjar denna särskilda ordning. Denna särskilda ordning ska tillämpas på alla sådana tjänster när dessa tillhandahålls inom gemenskapen.”

| 17. | Artikel 362 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 362
  Identifieringsmedlemsstaten ska tilldela en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen ett individuellt registreringsnummer för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning och underrätta honom på elektronisk väg om det registreringsnummer han tilldelats. På grundval av den information som används för denna registrering får konsumtionsmedlemsstaterna använda sina egna registreringssystem.” |
| --- | --- |

17.

Artikel 362 ska ersättas med följande:

”Artikel 362

Identifieringsmedlemsstaten ska tilldela en beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen ett individuellt registreringsnummer för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning och underrätta honom på elektronisk väg om det registreringsnummer han tilldelats. På grundval av den information som används för denna registrering får konsumtionsmedlemsstaterna använda sina egna registreringssystem.”

| 18. | I artikel 363 ska led a ersättas med följande:






  ”a) | han underrättar den medlemsstaten om att han inte längre tillhandahåller tjänster som omfattas av denna särskilda ordning,” |
| --- | --- | --- |

18.

I artikel 363 ska led a ersättas med följande:

”a)

han underrättar den medlemsstaten om att han inte längre tillhandahåller tjänster som omfattas av denna särskilda ordning,”

| 19. | Artiklarna 364 och 365 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 364
  Den beskattningsbara person som inte är etablerad i gemenskapen och som utnyttjar denna särskilda ordning ska på elektronisk väg till identifieringsmedlemsstaten inge en mervärdesskattedeklaration för varje kalenderkvartal, oberoende av om tjänster som omfattas av denna särskilda ordning har tillhandahållits eller ej. Mervärdesskattedeklarationen ska översändas senast i slutet av månaden efter utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser.


  Artikel 365
  Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla det individuella registreringsnumret för tillämpningen av denna särskilda ordning och, för varje konsumtionsmedlemsstat där mervärdesskatt ska betalas, det totala värdet, exklusive mervärdesskatt, av tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning och som ägt rum under beskattningsperioden samt det totala beloppet för motsvarande mervärdesskatt, fördelat på skattesatser. Tillämpliga mervärdesskattesatser och den totala mervärdesskatt som ska betalas ska också anges i deklarationen.
  Om det krävs ändringar av mervärdesskattedeklarationen efter inlämnandet, ska dessa ändringar tas med i en senare deklaration inom tre år från den dag då den ursprungliga deklarationen skulle lämnas in i enlighet med artikel 364. Denna senare mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om relevant konsumtionsmedlemsstat, beskattningsperiod och det mervärdesskattebelopp för vilket ändringar krävs.” |
| --- | --- |

19.

Artiklarna 364 och 365 ska ersättas med följande:

”Artikel 364

Den beskattningsbara person som inte är etablerad i gemenskapen och som utnyttjar denna särskilda ordning ska på elektronisk väg till identifieringsmedlemsstaten inge en mervärdesskattedeklaration för varje kalenderkvartal, oberoende av om tjänster som omfattas av denna särskilda ordning har tillhandahållits eller ej. Mervärdesskattedeklarationen ska översändas senast i slutet av månaden efter utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser.

Artikel 365

Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla det individuella registreringsnumret för tillämpningen av denna särskilda ordning och, för varje konsumtionsmedlemsstat där mervärdesskatt ska betalas, det totala värdet, exklusive mervärdesskatt, av tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning och som ägt rum under beskattningsperioden samt det totala beloppet för motsvarande mervärdesskatt, fördelat på skattesatser. Tillämpliga mervärdesskattesatser och den totala mervärdesskatt som ska betalas ska också anges i deklarationen.

Om det krävs ändringar av mervärdesskattedeklarationen efter inlämnandet, ska dessa ändringar tas med i en senare deklaration inom tre år från den dag då den ursprungliga deklarationen skulle lämnas in i enlighet med artikel 364. Denna senare mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om relevant konsumtionsmedlemsstat, beskattningsperiod och det mervärdesskattebelopp för vilket ändringar krävs.”

| 20. | Artikel 368 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 368
  Den beskattningsbara person som inte är etablerad i gemenskapen och som utnyttjar denna särskilda ordning får inte dra av mervärdesskatt i enlighet med artikel 168 i detta direktiv. Utan hinder av vad som sägs i artikel 1.1 i direktiv 86/560/EEG ska den beskattningsbara personen beviljas återbetalning i enlighet med det direktivet. Artiklarna 2.2, 2.3 och 4.2 i direktiv 86/560/EEG ska inte tillämpas på återbetalning avseende tjänster som omfattas av denna särskilda ordning.
  Om det krävs att den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning är registrerad för mervärdesskatt i en medlemsstat för verksamhet som inte omfattas av denna särskilda ordning, ska denne göra avdrag för ingående mervärdesskatt i den medlemsstaten för den beskattningsbara verksamhet som omfattas av denna särskilda ordning i den mervärdesskattedeklaration som ska inges i enlighet med artikel 250 i detta direktiv.” |
| --- | --- |

20.

Artikel 368 ska ersättas med följande:

”Artikel 368

Den beskattningsbara person som inte är etablerad i gemenskapen och som utnyttjar denna särskilda ordning får inte dra av mervärdesskatt i enlighet med artikel 168 i detta direktiv. Utan hinder av vad som sägs i artikel 1.1 i direktiv 86/560/EEG ska den beskattningsbara personen beviljas återbetalning i enlighet med det direktivet. Artiklarna 2.2, 2.3 och 4.2 i direktiv 86/560/EEG ska inte tillämpas på återbetalning avseende tjänster som omfattas av denna särskilda ordning.

Om det krävs att den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning är registrerad för mervärdesskatt i en medlemsstat för verksamhet som inte omfattas av denna särskilda ordning, ska denne göra avdrag för ingående mervärdesskatt i den medlemsstaten för den beskattningsbara verksamhet som omfattas av denna särskilda ordning i den mervärdesskattedeklaration som ska inges i enlighet med artikel 250 i detta direktiv.”

| 21. | Rubriken i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 3 ska ersättas med följande:

  ”Särskild ordning för gemenskapsinterna distansförsäljningar av varor och för tjänster som tillhandahålls av beskattningsbara personer som är etablerade i gemenskapen men inte i konsumtionsmedlemsstaten”. |
| --- | --- |

21.

Rubriken i avdelning XII kapitel 6 avsnitt 3 ska ersättas med följande:

”Särskild ordning för gemenskapsinterna distansförsäljningar av varor och för tjänster som tillhandahålls av beskattningsbara personer som är etablerade i gemenskapen men inte i konsumtionsmedlemsstaten”.

| 22. | I artikel 369a ska följande led läggas till:
  ”3.   
  konsumtionsmedlemsstat
  : den medlemsstat där tillhandahållandet av tjänster anses äga rum enligt avdelning V kapitel 3 eller, i fråga om gemenskapsintern distansförsäljning av varor, den medlemsstat där försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas.” |
| --- | --- |

22.

I artikel 369a ska följande led läggas till:

”3.   
  konsumtionsmedlemsstat
  : den medlemsstat där tillhandahållandet av tjänster anses äga rum enligt avdelning V kapitel 3 eller, i fråga om gemenskapsintern distansförsäljning av varor, den medlemsstat där försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas.”

konsumtionsmedlemsstat

| 23. | Artiklarna 369b och 369c ska ersättas med följande:

  ”Artikel 369b
  Medlemsstaterna ska tillåta att beskattningsbara personer som bedriver gemenskapsintern distansförsäljning av varor och beskattningsbara personer som inte är etablerade i konsumtionsmedlemsstaten och som tillhandahåller tjänster till en icke beskattningsbar person utnyttjar denna särskilda ordning. Denna särskilda ordning ska tillämpas på alla sådana varor eller tjänster som levereras eller tillhandahålls inom gemenskapen.


  Artikel 369c
  En beskattningsbar person ska underrätta identifieringsmedlemsstaten när hans beskattningsbara verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning inleds, upphör eller förändras på ett sådant sätt att han inte längre uppfyller villkoren för att kunna utnyttja denna särskilda ordning. Denna underrättelse ska lämnas på elektronisk väg.” |
| --- | --- |

23.

Artiklarna 369b och 369c ska ersättas med följande:

”Artikel 369b

Medlemsstaterna ska tillåta att beskattningsbara personer som bedriver gemenskapsintern distansförsäljning av varor och beskattningsbara personer som inte är etablerade i konsumtionsmedlemsstaten och som tillhandahåller tjänster till en icke beskattningsbar person utnyttjar denna särskilda ordning. Denna särskilda ordning ska tillämpas på alla sådana varor eller tjänster som levereras eller tillhandahålls inom gemenskapen.

Artikel 369c

En beskattningsbar person ska underrätta identifieringsmedlemsstaten när hans beskattningsbara verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning inleds, upphör eller förändras på ett sådant sätt att han inte längre uppfyller villkoren för att kunna utnyttja denna särskilda ordning. Denna underrättelse ska lämnas på elektronisk väg.”

| 24. | Artikel 369e ska ändras på följande sätt:






  a) | Inledningsfrasen ska ersättas med följande:

  ”Identifieringsmedlemsstaten ska utesluta en beskattningsbar person från denna särskilda ordning, om”. |
| --- | --- | --- |

24.

Artikel 369e ska ändras på följande sätt:

a)

Inledningsfrasen ska ersättas med följande:

”Identifieringsmedlemsstaten ska utesluta en beskattningsbar person från denna särskilda ordning, om”.

| b) | Led a ska ersättas med följande:






  ”a) | han lämnar underrättelse om att han inte längre utför gemenskapsintern distansförsäljning av varor eller tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning,” |
| --- | --- | --- |

b)

Led a ska ersättas med följande:

”a)

han lämnar underrättelse om att han inte längre utför gemenskapsintern distansförsäljning av varor eller tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning,”

| 25. | Artiklarna 369f och 369g ska ersättas med följande:

  ”Artikel 369f
  Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning ska på elektronisk väg till identifieringsmedlemsstaten inge en mervärdesskattedeklaration för varje kalenderkvartal, oberoende av om denne bedrivit gemenskapsintern distansförsäljning av varor eller tillhandahållit tjänster som omfattas av denna särskilda ordning. Mervärdesskattedeklarationen ska inges senast vid utgången av månaden efter utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser.


  Artikel 369g

  1.   Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla det registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i artikel 369d och, för varje konsumtionsmedlemsstat där mervärdesskatt ska betalas, det totala värdet, exklusive mervärdesskatt, av gemenskapsintern distansförsäljning av varor och av tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning och som ägt rum under beskattningsperioden samt det totala beloppet för motsvarande skatt fördelat på skattesatser. Tillämpliga mervärdesskattesatser och den totala mervärdesskatt som ska betalas ska också anges i deklarationen. Mervärdesskattedeklarationen ska även innehålla ändringar avseende tidigare beskattningsperioder i enlighet med punkt 4 i den här artikeln.


  2.   Om, vid gemenskapsintern distansförsäljning av varor som omfattas av denna särskilda ordning, varor försänds eller transporteras från en annan medlemsstat än identifieringsmedlemsstaten, ska mervärdesskattedeklarationen också innehålla det totala värdet av försäljningen för varje medlemsstat som varorna försänds eller transporteras från, tillsammans med det individuella registreringsnumret för mervärdesskatt eller det skatteregistreringsnummer som varje sådan medlemsstat har tilldelat. Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla denna information för varje annan medlemsstat än identifieringsmedlemsstaten, uppdelad per konsumtionsmedlemsstat.


  3.   Om den beskattningsbara person som tillhandahåller tjänster som omfattas av denna särskilda ordning har ett eller flera andra fasta etableringsställen varifrån tjänsterna tillhandahålls än det i identifieringsmedlemsstaten, ska mervärdesskattedeklarationen också innehålla det totala värdet av sådana tillhandahållanden, för varje medlemsstat där den beskattningsbara personen har ett etableringsställe, tillsammans med det individuella registreringsnumret för mervärdesskatt eller skatteregistreringsnumret för detta etableringsställe, uppdelat på respektive konsumtionsmedlemsstat.


  4.   Om det efter inlämning av en mervärdesskattedeklaration krävs ändringar av denna deklaration, ska dessa ändringar tas med i en senare deklaration inom tre år från den dag då den ursprungliga deklarationen skulle lämnas in i enlighet med artikel 369f. Denna senare mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om relevant konsumtionsmedlemsstat, beskattningsperiod och det mervärdesskattebelopp för vilket ändringar krävs.” |
| --- | --- |

25.

Artiklarna 369f och 369g ska ersättas med följande:

”Artikel 369f

Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning ska på elektronisk väg till identifieringsmedlemsstaten inge en mervärdesskattedeklaration för varje kalenderkvartal, oberoende av om denne bedrivit gemenskapsintern distansförsäljning av varor eller tillhandahållit tjänster som omfattas av denna särskilda ordning. Mervärdesskattedeklarationen ska inges senast vid utgången av månaden efter utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser.

Artikel 369g

1.   Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla det registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i artikel 369d och, för varje konsumtionsmedlemsstat där mervärdesskatt ska betalas, det totala värdet, exklusive mervärdesskatt, av gemenskapsintern distansförsäljning av varor och av tillhandahållanden av tjänster som omfattas av denna särskilda ordning och som ägt rum under beskattningsperioden samt det totala beloppet för motsvarande skatt fördelat på skattesatser. Tillämpliga mervärdesskattesatser och den totala mervärdesskatt som ska betalas ska också anges i deklarationen. Mervärdesskattedeklarationen ska även innehålla ändringar avseende tidigare beskattningsperioder i enlighet med punkt 4 i den här artikeln.

2.   Om, vid gemenskapsintern distansförsäljning av varor som omfattas av denna särskilda ordning, varor försänds eller transporteras från en annan medlemsstat än identifieringsmedlemsstaten, ska mervärdesskattedeklarationen också innehålla det totala värdet av försäljningen för varje medlemsstat som varorna försänds eller transporteras från, tillsammans med det individuella registreringsnumret för mervärdesskatt eller det skatteregistreringsnummer som varje sådan medlemsstat har tilldelat. Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla denna information för varje annan medlemsstat än identifieringsmedlemsstaten, uppdelad per konsumtionsmedlemsstat.

3.   Om den beskattningsbara person som tillhandahåller tjänster som omfattas av denna särskilda ordning har ett eller flera andra fasta etableringsställen varifrån tjänsterna tillhandahålls än det i identifieringsmedlemsstaten, ska mervärdesskattedeklarationen också innehålla det totala värdet av sådana tillhandahållanden, för varje medlemsstat där den beskattningsbara personen har ett etableringsställe, tillsammans med det individuella registreringsnumret för mervärdesskatt eller skatteregistreringsnumret för detta etableringsställe, uppdelat på respektive konsumtionsmedlemsstat.

4.   Om det efter inlämning av en mervärdesskattedeklaration krävs ändringar av denna deklaration, ska dessa ändringar tas med i en senare deklaration inom tre år från den dag då den ursprungliga deklarationen skulle lämnas in i enlighet med artikel 369f. Denna senare mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om relevant konsumtionsmedlemsstat, beskattningsperiod och det mervärdesskattebelopp för vilket ändringar krävs.”

| 26. | I artikel 369h.1 andra stycket ska andra meningen ersättas med följande:

  ”Om leveranserna respektive tillhandahållandena har skett i andra valutor, ska den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning, i mervärdesskattedeklarationen använda den växelkurs som gällde den sista dagen av beskattningsperioden.” |
| --- | --- |

26.

I artikel 369h.1 andra stycket ska andra meningen ersättas med följande:

”Om leveranserna respektive tillhandahållandena har skett i andra valutor, ska den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning, i mervärdesskattedeklarationen använda den växelkurs som gällde den sista dagen av beskattningsperioden.”

| 27. | I artikel 369i ska första stycket ersättas med följande:
  ”Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning ska betala mervärdesskatten, med hänvisning till den relevanta mervärdesskattedeklarationen, senast vid utgången av den tidsfrist inom vilken deklarationen ska inges.” |
| --- | --- |

27.

I artikel 369i ska första stycket ersättas med följande:

”Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning ska betala mervärdesskatten, med hänvisning till den relevanta mervärdesskattedeklarationen, senast vid utgången av den tidsfrist inom vilken deklarationen ska inges.”

| 28. | Artikel 369j ska ersättas med följande:

  ”Artikel 369j
  Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning får inte, med avseende på hans beskattningsbara verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning, göra avdrag enligt artikel 168 i detta direktiv för mervärdesskatt i konsumtionsmedlemsstaten. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2.1, 3 och 8.1 e i direktiv 2008/9/EG ska den beskattningsbara personen i fråga beviljas återbetalning i enlighet med det direktivet.
  Om det krävs att den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning är registrerad för mervärdesskatt i en medlemsstat för verksamhet som inte omfattas av denna särskilda ordning, ska denne göra avdrag för ingående mervärdesskatt i den medlemsstaten med avseende på den beskattningsbara verksamhet som omfattas av denna särskilda ordning i den mervärdesskattedeklaration som ska inges enligt artikel 250 i detta direktiv.” |
| --- | --- |

28.

Artikel 369j ska ersättas med följande:

”Artikel 369j

Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning får inte, med avseende på hans beskattningsbara verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning, göra avdrag enligt artikel 168 i detta direktiv för mervärdesskatt i konsumtionsmedlemsstaten. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2.1, 3 och 8.1 e i direktiv 2008/9/EG ska den beskattningsbara personen i fråga beviljas återbetalning i enlighet med det direktivet.

Om det krävs att den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning är registrerad för mervärdesskatt i en medlemsstat för verksamhet som inte omfattas av denna särskilda ordning, ska denne göra avdrag för ingående mervärdesskatt i den medlemsstaten med avseende på den beskattningsbara verksamhet som omfattas av denna särskilda ordning i den mervärdesskattedeklaration som ska inges enligt artikel 250 i detta direktiv.”

| 29. | I artikel 369k ska punkt 1 ersättas med följande:

  ”1.   En beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning ska föra räkenskaper över de transaktioner som omfattas av denna särskilda ordning. Dessa räkenskaper ska vara så detaljerade att konsumtionsmedlemsstatens skattemyndigheter kan avgöra om mervärdesskattedeklarationen är korrekt.” |
| --- | --- |

29.

I artikel 369k ska punkt 1 ersättas med följande:

”1.   En beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning ska föra räkenskaper över de transaktioner som omfattas av denna särskilda ordning. Dessa räkenskaper ska vara så detaljerade att konsumtionsmedlemsstatens skattemyndigheter kan avgöra om mervärdesskattedeklarationen är korrekt.”

| 30. | I avdelning XII kapitel 6 ska följande avsnitt läggas till:



  ”AVSNITT 4



  Särskild ordning för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland



  Artikel 369l
  Vid tillämpning av detta avsnitt ska distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland endast omfatta varor, med undantag av punktskattepliktiga varor, i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR.
  Vid tillämpning av detta avsnitt och utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser gäller följande definitioner:
  1.   
  beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen
  : en beskattningsbar person som varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.
  2.   
  förmedlare
  : en person som är etablerad i gemenskapen och som av den beskattningsbara person som ägnar sig åt distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland utsetts till betalningsskyldig för mervärdesskatten och till att fullgöra skyldigheterna enligt denna särskilda ordning, i den beskattningsbara personens namn och för dennes räkning.
  3.   
  identifieringsmedlemsstat
  :






  a) | om den beskattningsbara personen inte är etablerad inom gemenskapen, den medlemsstat där den beskattningsbara personen väljer att registrera sig, |
| --- | --- | --- |

30.

I avdelning XII kapitel 6 ska följande avsnitt läggas till:

”AVSNITT 4

Särskild ordning för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland

Artikel 369l

Vid tillämpning av detta avsnitt ska distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland endast omfatta varor, med undantag av punktskattepliktiga varor, i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR.

Vid tillämpning av detta avsnitt och utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser gäller följande definitioner:

1.   
  beskattningsbar person som inte är etablerad i gemenskapen
  : en beskattningsbar person som varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe inom gemenskapens territorium.

2.   
  förmedlare
  : en person som är etablerad i gemenskapen och som av den beskattningsbara person som ägnar sig åt distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland utsetts till betalningsskyldig för mervärdesskatten och till att fullgöra skyldigheterna enligt denna särskilda ordning, i den beskattningsbara personens namn och för dennes räkning.

3.   
  identifieringsmedlemsstat
  :

a)

om den beskattningsbara personen inte är etablerad inom gemenskapen, den medlemsstat där den beskattningsbara personen väljer att registrera sig,

| b) | om den beskattningsbara personen har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet utanför gemenskapen men har fler än ett eller flera fasta etableringsställen i gemenskapen, den medlemsstat med ett fast etableringsställe i vilken den beskattningsbara personen anmäler att han kommer att utnyttja denna särskilda ordning, |
| --- | --- |

b)

om den beskattningsbara personen har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet utanför gemenskapen men har fler än ett eller flera fasta etableringsställen i gemenskapen, den medlemsstat med ett fast etableringsställe i vilken den beskattningsbara personen anmäler att han kommer att utnyttja denna särskilda ordning,

| c) | om den beskattningsbara personen har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet i en medlemsstat, den medlemsstaten, |
| --- | --- |

c)

om den beskattningsbara personen har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet i en medlemsstat, den medlemsstaten,

| d) | om förmedlaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet i en medlemsstat, den medlemsstaten, |
| --- | --- |

d)

om förmedlaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet i en medlemsstat, den medlemsstaten,

| e) | om förmedlaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet utanför gemenskapen men har ett eller flera fasta etableringsställen i gemenskapen, den medlemsstat med ett fast etableringsställe i vilken förmedlaren anmäler att han kommer att utnyttja denna särskilda ordning. |
| --- | --- |

e)

om förmedlaren har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet utanför gemenskapen men har ett eller flera fasta etableringsställen i gemenskapen, den medlemsstat med ett fast etableringsställe i vilken förmedlaren anmäler att han kommer att utnyttja denna särskilda ordning.

Vid tillämpning av leden b och e ska den beskattningsbara person eller förmedlare som har fler än ett fast etableringsställe i gemenskapen vara bunden av beslutet att ange etableringsmedlemsstat för det aktuella kalenderåret och de två därpå följande kalenderåren.

4.   
  konsumtionsmedlemsstat
  : den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varorna till förvärvaren avslutas.

Artikel 369m

1.   Medlemsstaterna ska tillåta följande beskattningsbara personer som bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland att utnyttja denna särskilda ordning:

| a) | Varje beskattningsbar person som är etablerad i gemenskapen och som bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. |
| --- | --- |

a)

Varje beskattningsbar person som är etablerad i gemenskapen och som bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland.

| b) | Varje beskattningsbar person, oberoende av om personen är etablerad i gemenskapen eller inte, som bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland och som företräds av en förmedlare som är etablerad i gemenskapen. |
| --- | --- |

b)

Varje beskattningsbar person, oberoende av om personen är etablerad i gemenskapen eller inte, som bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland och som företräds av en förmedlare som är etablerad i gemenskapen.

| c) | Varje beskattningsbar person som är etablerad i ett tredjeland med vilket unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd som har ett liknande tillämpningsområde som rådets direktiv 2010/24/EU (*2) och förordning (EU) nr 904/2010 och som bedriver distansförsäljning av varor från det tredjelandet. |
| --- | --- |

c)

Varje beskattningsbar person som är etablerad i ett tredjeland med vilket unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd som har ett liknande tillämpningsområde som rådets direktiv 2010/24/EU (*2) och förordning (EU) nr 904/2010 och som bedriver distansförsäljning av varor från det tredjelandet.

Dessa beskattningsbara personer ska tillämpa denna särskilda ordning på all sin distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 b gäller att varje beskattningsbar person kan utse högst en förmedlare i taget.

3.   Kommissionen ska anta en genomförandeakt för att fastställa förteckningen över de tredjeländer som avses i punkt 1 c i denna artikel. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 och kommittén ska för detta ändamål vara den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 58 i förordning (EU) nr 904/2010.

Artikel 369n

Vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland för vilken mervärdesskatt ska deklareras enligt denna särskilda ordning ska den beskattningsgrundande händelsen anses inträffa vid tidpunkten för leverans, då mervärdesskatten också blir utkrävbar. Varorna ska anses ha levererats vid den tidpunkt då betalningen har godkänts.

Artikel 369o

En beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning eller en förmedlare som agerar för dennes räkning ska underrätta identifieringsmedlemsstaten om tidpunkten när hans verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning inleds, upphör eller förändras på ett sådant sätt att han inte längre uppfyller villkoren för att kunna utnyttja denna särskilda ordning. Denna information ska lämnas på elektronisk väg.

Artikel 369p

1.   Den information som en beskattningsbar person som inte använder sig av en förmedlare måste lämna till identifieringsmedlemsstaten innan han börjar utnyttja denna särskilda ordning, ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Namn. |
| --- | --- |

a)

Namn.

| b) | Postadress. |
| --- | --- |

b)

Postadress.

| c) | Elektronisk adress och webbplatser. |
| --- | --- |

c)

Elektronisk adress och webbplatser.

| d) | Registreringsnummer för mervärdesskatt eller nationellt skattenummer. |
| --- | --- |

d)

Registreringsnummer för mervärdesskatt eller nationellt skattenummer.

2.   Den information som förmedlaren måste lämna till identifieringsmedlemsstaten innan han börjar utnyttja denna särskilda ordning för en beskattningsbar persons räkning ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Namn. |
| --- | --- |

a)

Namn.

| b) | Postadress. |
| --- | --- |

b)

Postadress.

| c) | Elektronisk adress. |
| --- | --- |

c)

Elektronisk adress.

| d) | Registreringsnummer för mervärdesskatt. |
| --- | --- |

d)

Registreringsnummer för mervärdesskatt.

3.   Den information som förmedlaren måste lämna till identifieringsmedlemsstaten avseende varje beskattningsbar person som han företräder innan denna beskattningsbara person börjar utnyttja denna särskilda ordning ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Namn. |
| --- | --- |

a)

Namn.

| b) | Postadress. |
| --- | --- |

b)

Postadress.

| c) | Elektronisk adress och webbplatser. |
| --- | --- |

c)

Elektronisk adress och webbplatser.

| d) | Registreringsnummer för mervärdesskatt eller nationellt skattenummer. |
| --- | --- |

d)

Registreringsnummer för mervärdesskatt eller nationellt skattenummer.

| e) | Individuellt registreringsnummer som tilldelats i enlighet med artikel 369q.3. |
| --- | --- |

e)

Individuellt registreringsnummer som tilldelats i enlighet med artikel 369q.3.

4.   Varje beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning eller i förekommande fall dennes förmedlare ska till identifieringsmedlemsstaten anmäla eventuella ändringar av den information som har lämnats.

Artikel 369q

1.   Identifieringsmedlemsstaten ska tilldela en beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning ett individuellt registreringsnummer för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning och underrätta honom på elektronisk väg om det registreringsnummer han tilldelats.

2.   Identifieringsmedlemsstaten ska tilldela en förmedlare ett individuellt registreringsnummer och underrätta honom på elektronisk väg om det registreringsnummer han tilldelats.

3.   Identifieringsmedlemsstaten ska tilldela förmedlaren ett individuellt registreringsnummer för mervärdesskatt för tillämpningen av denna särskilda ordning avseende varje beskattningsbar person för vilken han är utsedd.

4.   Det registreringsnummer för mervärdesskatt som tilldelats enligt punkterna 1, 2 och 3 ska endast användas för de ändamål som avses i denna särskilda ordning.

Artikel 369r

1.   Identifieringsmedlemsstaten ska stryka en beskattningsbar person som inte använder sig av en förmedlare ur registreringsregistret i följande fall:

| a) | Om han underrättar identifieringsmedlemsstaten om att han inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. |
| --- | --- |

a)

Om han underrättar identifieringsmedlemsstaten om att han inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland.

| b) | Om det på annat sätt kan antas att dennes beskattningsbara verksamhet för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland har upphört. |
| --- | --- |

b)

Om det på annat sätt kan antas att dennes beskattningsbara verksamhet för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland har upphört.

| c) | Om han inte längre uppfyller villkoren för att få utnyttja denna särskilda ordning. |
| --- | --- |

c)

Om han inte längre uppfyller villkoren för att få utnyttja denna särskilda ordning.

| d) | Om han ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen. |
| --- | --- |

d)

Om han ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen.

2.   Identifieringsmedlemsstaten ska stryka en förmedlare ur registreringsregistret i följande fall:

| a) | Om han under två på varandra följande kalenderkvartal inte har agerat som förmedlare för en beskattningsbar persons räkning som utnyttjar denna särskilda ordning. |
| --- | --- |

a)

Om han under två på varandra följande kalenderkvartal inte har agerat som förmedlare för en beskattningsbar persons räkning som utnyttjar denna särskilda ordning.

| b) | Om han inte längre uppfyller de övriga villkor som krävs för att uppträda som förmedlare. |
| --- | --- |

b)

Om han inte längre uppfyller de övriga villkor som krävs för att uppträda som förmedlare.

| c) | Om han ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen. |
| --- | --- |

c)

Om han ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen.

3.   Identifieringsmedlemsstaten ska stryka en beskattningsbar person som företräds av en förmedlare ur registreringsregistret i följande fall:

| a) | Om förmedlaren underrättar identifieringsmedlemsstaten om att denna beskattningsbara person inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. |
| --- | --- |

a)

Om förmedlaren underrättar identifieringsmedlemsstaten om att denna beskattningsbara person inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland.

| b) | Om det på annat sätt kan antas att denna beskattningsbara persons verksamhet för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland har upphört. |
| --- | --- |

b)

Om det på annat sätt kan antas att denna beskattningsbara persons verksamhet för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland har upphört.

| c) | Om denna beskattningsbara person inte längre uppfyller villkoren för att få utnyttja denna särskilda ordning. |
| --- | --- |

c)

Om denna beskattningsbara person inte längre uppfyller villkoren för att få utnyttja denna särskilda ordning.

| d) | Om denna beskattningsbara person ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen. |
| --- | --- |

d)

Om denna beskattningsbara person ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen.

| e) | Om förmedlaren underrättar identifieringsmedlemsstaten om att han inte längre företräder denna beskattningsbara person. |
| --- | --- |

e)

Om förmedlaren underrättar identifieringsmedlemsstaten om att han inte längre företräder denna beskattningsbara person.

Artikel 369s

Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning eller dennes förmedlare ska på elektronisk väg till identifieringsmedlemsstaten inge en mervärdesskattedeklaration för varje månad, oberoende av om distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland har bedrivits eller inte. Mervärdesskattedeklarationen ska inges senast vid utgången av månaden efter utgången av den beskattningsperiod som deklarationen avser.

Om en mervärdesskattedeklaration ska inges i överensstämmelse med första stycket, får medlemsstaterna för mervärdesskatteändamål inte införa någon ytterligare förpliktelse eller annat förfarande vid import.

Artikel 369t

1.   Mervärdesskattedeklarationen ska innehålla det registreringsnummer för mervärdesskatt som avses i artikel 369q och, för varje konsumtionsmedlemsstat där mervärdesskatt ska betalas, det totala värdet, exklusive mervärdesskatt, för distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland för vilka mervärdesskatt blivit utkrävbar under beskattningsperioden samt det totala beloppet för motsvarande mervärdesskatt fördelat på skattesatser. Tillämpliga mervärdesskattesatser och den totala mervärdesskatt som ska betalas ska också anges i deklarationen.

2.   Om ändringar krävs i mervärdesskattedeklarationen efter inlämnandet, ska dessa ändringar tas med i en senare deklaration inom tre år från den dag då den ursprungliga deklarationen skulle lämnas in i enlighet med artikel 369s. Denna senare mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om relevant konsumtionsmedlemsstat, beskattningsperiod och det mervärdesskattebelopp för vilket ändringar krävs.

Artikel 369u

1.   Mervärdesskattedeklarationen ska upprättas i euro.

De medlemsstater som inte har euron som valuta får begära att mervärdesskattedeklarationen ska upprättas i deras nationella valuta. Om leveranserna respektive tillhandahållandena har skett i andra valutor, ska den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning eller hans förmedlare vid upprättandet av mervärdesskattedeklarationen använda den växelkurs som gällde den sista dagen av beskattningsperioden.

2.   Omräkningen ska göras på grundval av de växelkurser som offentliggörs av Europeiska centralbanken för den dagen eller, om inget offentliggörande sker den dagen, nästa dag som växelkurser offentliggörs.

Artikel 369v

Den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning eller dennes förmedlare ska betala mervärdesskatten med hänvisning till den relevanta mervärdesskattedeklarationen senast vid utgången av den tidsfrist inom vilken deklarationen ska inges.

Betalningen ska göras i euro till ett bankkonto som identifieringsmedlemsstaten har angett. De medlemsstater som inte har infört euron får begära att betalningen ska göras till ett bankkonto i deras egen valuta.

Artikel 369w

En beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning får, avseende ingående mervärdesskatt för hans beskattningsbara verksamhet inom ramen för denna särskilda ordning, inte göra avdrag enligt artikel 168 i detta direktiv för mervärdesskatt i konsumtionsmedlemsstaterna. Utan hinder av vad som sägs i artikel 1.1 i direktiv 86/560/EEG och artiklarna 2.1 och 3 i direktiv 2008/9/EG ska den beskattningsbara personen i fråga beviljas återbetalning i enlighet med de direktiven. Artiklarna 2.2, 2.3 och 4.2 i direktiv 86/560/EEG ska inte tillämpas på återbetalning avseende varor som omfattas av denna särskilda ordning.

Om det krävs att den beskattningsbara person som utnyttjar denna särskilda ordning är registrerad för mervärdesskatt i en medlemsstat för verksamheter som inte omfattas av denna särskilda ordning, ska denne göra avdrag för ingående mervärdesskatt i den medlemsstaten för den beskattningsbara verksamhet som omfattas av denna särskilda ordning i den mervärdesskattedeklaration som ska inges i enlighet med artikel 250 i det här direktivet.

Artikel 369x

1.   En beskattningsbar person som utnyttjar denna särskilda ordning ska föra räkenskaper över de transaktioner som omfattas av denna särskilda ordning. En förmedlare ska föra räkenskaper för varje beskattningsbar person som han företräder. Dessa räkenskaper måste vara så detaljerade att konsumtionsmedlemsstatens skattemyndigheter kan avgöra om mervärdesskattedeklarationen är korrekt.

2.   De räkenskaper som avses i punkt 1 måste på begäran göras tillgängliga på elektronisk väg för konsumtionsmedlemsstaten och för identifieringsmedlemsstaten.

Räkenskaperna ska bevaras i tio år efter utgången av det år då transaktionen genomfördes.

(*2)  Rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1).”
  "

*2

| 31. | I avdelning XII ska följande kapitel läggas till:



  ”KAPITEL 7




  Särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import




  Artikel 369y
  Om den särskilda ordningen i kapitel 6 avsnitt 4 inte utnyttjas vid import av varor, med undantag av punktskattepliktiga varor, i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR ska importmedlemsstaten tillåta den person som anmäler varornas ankomst till tullen åt den person för vilken varorna är avsedda inom gemenskapens territorium att utnyttja särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import avseende varor där försändelsen eller transporten avslutas i denna medlemsstat.


  Artikel 369z

  1.   Vid tillämpning av denna särskilda ordning ska följande gälla:






  a) | Den person för vilken varorna är avsedda ska vara betalningsskyldig för mervärdesskatten. |
| --- | --- | --- |

31.

I avdelning XII ska följande kapitel läggas till:

”KAPITEL 7

Särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import

Artikel 369y

Om den särskilda ordningen i kapitel 6 avsnitt 4 inte utnyttjas vid import av varor, med undantag av punktskattepliktiga varor, i försändelser med ett realvärde på högst 150 EUR ska importmedlemsstaten tillåta den person som anmäler varornas ankomst till tullen åt den person för vilken varorna är avsedda inom gemenskapens territorium att utnyttja särskilda ordningar för deklaration och betalning av mervärdesskatt vid import avseende varor där försändelsen eller transporten avslutas i denna medlemsstat.

Artikel 369z

1.   Vid tillämpning av denna särskilda ordning ska följande gälla:

a)

Den person för vilken varorna är avsedda ska vara betalningsskyldig för mervärdesskatten.

| b) | Den person som anmäler varornas ankomst till tullen inom gemenskapens territorium ska ta ut mervärdesskatt från den person för vilken varorna är avsedda och verkställa betalningen av den mervärdesskatten. |
| --- | --- |

b)

Den person som anmäler varornas ankomst till tullen inom gemenskapens territorium ska ta ut mervärdesskatt från den person för vilken varorna är avsedda och verkställa betalningen av den mervärdesskatten.

2.   Medlemsstaterna ska föreskriva att den person som anmäler varornas ankomst till tullen inom gemenskapens territorium vidtar lämpliga åtgärder för att säkerställa att korrekt skatt betalas av den person för vilken varorna är avsedda.

Artikel 369za

Med avvikelse från artikel 94.2 får medlemsstaterna föreskriva att den normala mervärdesskattesatsen i importmedlemsstaten ska tillämpas när denna särskilda ordning utnyttjas.

Artikel 369zb

1.   Medlemsstaterna ska tillåta att den mervärdesskatt som uppbärs enligt denna särskilda ordning rapporteras elektroniskt i en månatlig deklaration. Deklarationen ska innehålla uppgifter om den totala uppbörden av mervärdesskatt under den berörda kalendermånaden.

2.   Medlemsstaterna ska kräva att den mervärdesskatt som avses i punkt 1 betalas ut senast vid utgången av månaden efter importen.

3.   De personer som utnyttjar denna särskilda ordning ska föra räkenskaper över de transaktioner som omfattas av denna särskilda ordning under en tidsperiod som ska fastställas av importmedlemsstaten. Dessa räkenskaper måste vara så detaljerade att importmedlemsstatens skatte- eller tullmyndigheter kan avgöra om mervärdesskattedeklarationen är korrekt och ska på begäran göras tillgängliga på elektronisk väg för importmedlemsstaten.

KAPITEL 8

Motvärden

Artikel 369zc

1.   Motvärdet i nationell valuta av belopp uttryckta i euro ska när det gäller beloppet i artiklarna 369l och 369y fastställas en gång om året. De kurser som ska tillämpas ska vara de som gällde första arbetsdagen i oktober och de ska få verkan från och med den 1 januari följande år.

2.   Medlemsstaterna får avrunda det belopp i nationell valuta som erhålls vid omräkning av beloppen i euro.

3.   Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa det belopp som var i kraft vid tiden för den årliga justering som bestäms i punkt 1, om omräkning av beloppet uttryckt i euro, före den avrundning som anges i punkt 2, leder till en förändring som är mindre än 5 % av beloppet uttryckt i nationell valuta eller till en minskning av det beloppet.”

Artikel 3

Ändring av direktiv 2009/132/EG

Med verkan från och med den 1 januari 2021 ska avdelning IV i direktiv 2009/132/EG utgå.

Artikel 4

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2018 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1 i detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2020 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 2 och 3 i detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

De ska tillämpa de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 1 i detta direktiv från och med den 1 januari 2019.

De ska tillämpa de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artiklarna 2 och 3 i detta direktiv från och med den 1 januari 2021.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 5

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 6

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 5 december 2017.

På rådets vägnar

T. TÕNISTE

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  
  EUT C 345, 13.10.2017, s. 79.

2

(3)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1).

3

(4)  Rådets direktiv 2009/132/EG av den 19 oktober 2009 om tillämpningsområdet för artikel 143 b och c i direktiv 2006/112/EG vad gäller befrielse från mervärdesskatt vid slutlig import av vissa varor (EUT L 292, 10.11.2009, s. 5).

4

(5)  Rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1).

5

(6)  Rådets förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri (EUT L 268, 12.10.2010, s. 1).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

7

(8)  
  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

8

---

II Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/23

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2456

av den 18 december 2017

om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 186 jämförd med artikel 218.6 andra stycket a v,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater.

| (2) | Demokratiska folkrepubliken Algeriet (nedan kallad Algeriet) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima. |
| --- | --- |

(2)

Demokratiska folkrepubliken Algeriet (nedan kallad Algeriet) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima.

| (3) | I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Algeriet bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Algeriets deltagande i Prima. |
| --- | --- |

(3)

I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Algeriet bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Algeriets deltagande i Prima.

| (4) | I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2209 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (nedan kallat avtalet) den 26 oktober 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2209 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (nedan kallat avtalet) den 26 oktober 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt.

| (5) | Avtalet bör godkännas. |
| --- | --- |

(5)

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) godkänns härmed på unionens vägnar (4).

Artikel 2

Rådets ordförande ska på unionens vägnar göra den anmälan som anges i artikel 5.2 i avtalet (5).

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Godkännande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 av den 4 juli 2017 om unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater (EUT L 185, 18.7.2017, s. 1).

2

(3)  Rådets beslut (EU) 2017/2209 av den 25 september 2017 om undertecknande, på unionens vägnar, och provisorisk tillämpning av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Demokratiska folkrepubliken Algeriet som fastställer villkoren för Demokratiska folkrepubliken Algeriets deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (EUT L 316, 1.12.2017, s. 1).

3

(4)  Avtalet har offentliggjorts i EUT L 316, 1.12.2017, s. 3 tillsammans med beslutet om dess undertecknande.

4

(5)  Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras av rådets generalsekretariat i Europeiska unionens officiella tidning.

5

Europeiska unionens officiella tidning

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/25

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2457

av den 18 december 2017

om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 186 jämförd med artikel 218.6 andra stycket a v,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater.

| (2) | Arabrepubliken Egypten (nedan kallad Egypten) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima. |
| --- | --- |

(2)

Arabrepubliken Egypten (nedan kallad Egypten) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima.

| (3) | I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Egypten bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Egyptens deltagande i Prima. |
| --- | --- |

(3)

I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Egypten bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Egyptens deltagande i Prima.

| (4) | I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2210 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (nedan kallat avtalet) den 27 oktober 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2210 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (nedan kallat avtalet) den 27 oktober 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt.

| (5) | Avtalet bör godkännas. |
| --- | --- |

(5)

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) godkänns härmed på unionens vägnar (4).

Artikel 2

Rådets ordförande ska på unionens vägnar göra den anmälan som anges i artikel 4.2 i avtalet (5).

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Godkännande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 av den 4 juli 2017 om unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater (EUT L 185, 18.7.2017, s. 1).

2

(3)  Rådets beslut (EU) 2017/2210 av den 25 september 2017 om undertecknande, på unionens vägnar, och provisorisk tillämpning av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Arabrepubliken Egypten som fastställer villkoren för Arabrepubliken Egyptens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (EUT L 316, 1.12.2017, s. 7).

3

(4)  Avtalet har offentliggjorts i EUT L 316, 1.12.2017, s. 9 tillsammans med beslutet om dess undertecknande.

4

(5)  Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras av rådets generalsekretariat i Europeiska unionens officiella tidning.

5

Europeiska unionens officiella tidning

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/27

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2458

av den 18 december 2017

om ingående av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 186 jämförd med artikel 218.6 andra stycket a v,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (2) föreskriver unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater.

| (2) | Hashemitiska konungariket Jordanien (nedan kallat Jordanien) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima. |
| --- | --- |

(2)

Hashemitiska konungariket Jordanien (nedan kallat Jordanien) har uttryckt sin önskan att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som medlemsstaterna och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och som deltar i Prima.

| (3) | I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Jordanien bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Jordaniens deltagande i Prima. |
| --- | --- |

(3)

I enlighet med artikel 1.2 i beslut (EU) 2017/1324 ska Jordanien bli en deltagande stat i Prima under förutsättning att det ingås ett internationellt avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Jordaniens deltagande i Prima.

| (4) | I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2211 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat avtalet) den 10 november 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2211 (3) undertecknades avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat avtalet) den 10 november 2017, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt.

| (5) | Avtalet bör godkännas. |
| --- | --- |

(5)

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) godkänns härmed på unionens vägnar.

Texten till avtalet åtföljer detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande ska på unionens vägnar göra den anmälan som anges i artikel 4.2 i avtalet (4).

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Godkännande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 av den 4 juli 2017 om unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater (EUT L 185, 18.7.2017, s. 1).

2

(3)  Rådets beslut (EU) 2017/2211 av den 25 september 2017 om undertecknande, på unionens vägnar, av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) (EUT L 316, 1.12.2017, s. 13).

3

(4)  Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras av rådets generalsekretariat i Europeiska unionens officiella tidning.

4

Europeiska unionens officiella tidning

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/29

---

AVTAL

om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Hashemitiska konungariket Jordanien som fastställer villkoren för Hashemitiska konungariket Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima)

EUROPEISKA UNIONEN (nedan kallad unionen),

å ena sidan,

och

HASHEMITISKA KONUNGARIKET JORDANIEN (nedan kallat Jordanien),

å andra sidan,

(nedan kallade parterna),

SOM BEAKTAR att Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Hashemitiska konungariket Jordanien, å andra sidan (1) (nedan kallad Europa-Medelhavsavtalet), som trädde i kraft den 1 maj 2002, innehåller bestämmelser om vetenskapligt och tekniskt samarbete,

SOM BEAKTAR att avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Hashemitiska konungariket Jordanien om vetenskapligt och tekniskt samarbete (2), som trädde i kraft den 29 mars 2011, upprättar en formell ram för samarbetet mellan parterna inom vetenskaplig och teknisk forskning,

SOM BEAKTAR att Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 (3) fastställer villkoren för deltagande av unionens medlemsstater och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (nedan kallat Horisont 2020) som är deltagande stater i initiativet, särskilt deras ekonomiska skyldigheter och deltagande i initiativets styrformer,

SOM BEAKTAR att Jordanien, i enlighet med beslut (EU) 2017/1324 ska bli en deltagande stat i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima) under förutsättning att ett internationellt avtal ingås om vetenskapligt och tekniskt samarbete med unionen som fastställer villkoren för Jordaniens deltagande i Prima,

SOM BEAKTAR att Jordanien har uttryckt sin önskan om att ansluta sig till Prima som deltagande stat och på samma villkor som unionens medlemsstater och de tredjeländer som är associerade till Horisont 2020 och som deltar i Prima,

SOM BEAKTAR att ett internationellt avtal mellan unionen och Jordanien krävs för ett reglera Jordaniens rättigheter och skyldigheter i egenskap av deltagande stat i Prima,

HAR ENATS OM FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta avtal är att fastställa villkoren för Jordaniens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (nedan kallat Prima).

Prima

Artikel 2

Villkor för Jordaniens deltagande i Prima

Villkoren för Jordaniens deltagande i Prima ska vara de som fastställs i beslut (EU) 2017/1324. Parterna ska fullgöra de skyldigheter som anges i beslut (EU) 2017/1324 och anta lämpliga åtgärder, särskilt för att tillhandahålla all nödvändig hjälp för att säkerställa tillämpningen av artiklarna 10.2, 11.3 och 11.4 i det beslutet. De närmare arrangemangen för hjälp ska överenskommas mellan parterna, eftersom dessa är centrala för deras samarbete enligt detta avtal.

Artikel 3

Territoriell tillämpning

Detta avtal ska tillämpas, å ena sidan, på de territorier där fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är tillämpliga och, å andra sidan, på Jordaniens territorium.

Artikel 4

Ikraftträdande och giltighetstid

1.   Detta avtal ska godkännas av parterna i enlighet med deras respektive förfaranden.

2.   Detta avtal ska träda i kraft den dag som de båda parterna har meddelat varandra genom diplomatiska kanaler, att de förfaranden som avses i punkt 1 har avslutats.

3.   Detta avtal ska förbli giltigt så länge som beslut (EU) 2017/1324 är i kraft, såvida inte endera parten säger upp avtalet i enlighet med artikel 5.

Artikel 5

Uppsägning

1.   Endera parten får när som helst säga upp detta avtal genom att skriftligen underrätta den andra parten om sin avsikt att säga upp det.

Uppsägningen ska träda i kraft sex månader efter den dag som det skriftliga meddelandet nått adressaten.

2.   De projekt och aktiviteter som pågår vid tidpunkten för uppsägningen ska fortsätta i enlighet med villkoren i detta avtal tills de är avslutade.

3.   Parterna ska i samförstånd träffa överenskommelser om alla andra eventuella följder av uppsägningen.

Artikel 6

Tvistlösning

Den tvistlösningsmekanism som anges i artikel 97 i Europa–Medelhavsavtalet ska tillämpas på alla tvister som rör tillämpningen eller tolkningen av detta avtal.

Detta avtal ska upprättas i två exemplar på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, kroatiska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska, ungerska och arabiska, vilka alla texter är lika giltiga.

Съставено в Суейме на десети ноември две хиляди и седемнадесета година.

Hecho en Sweimeh el diez de noviembre de dos mil diecisiete.

Ve Sweimehu dne desátého listopadu dva tisíce sedmnáct.

Udfærdiget i Sweimeh den tiende november i år to tusind og sytten.

Geschehen zu Sweimeh am zehnten November zweitausendsiebzehn.

Kahe tuhande seitsmeteistkümnenda aasta novembrikuu kümnendal päeval Sweimeh’s.

Sweimeh, τη δέκατη ημέρα του Νοεμβρίου του έτους δύο χιλιάδες δεκαεπτά.

Done at Sweimeh on the tenth day of November in the year two thousand and seventeen.

Fait à Sweimeh, le dix novembre deux mille dix-sept.

Sastavljeno u Sweimehu desetog studenoga dvije tisuće sedamnaeste.

Fatto a Sweimeh, addì 10 novembre duemiladiciassette.

Sveimē, divi tūkstoši septiņpadsmitā gada desmitajā novembrī.

Priimta du tūkstančiai septynioliktųjų metų lapkričio dešimtą dieną Sveimoje.

Kelt Sweimehben, a kétezer-tizenhetedik év november havának tizedik napján.

Magħmul fi Sweimeh fl-għaxar jum ta' Novembru fis-sena elfejn u sbatax.

Gedaan te Sweimeh, tien november tweeduizend zeventien.

Sporządzono w Sweimeh w dniu dziesiątego listopada dwa tysiące siedemnastego roku.

Feito em Sweimeh, aos dez dias do mês de novembro do ano dois mil e dezassete.

Întocmit la Sweimeh, la zece noiembrie două mii șaptesprezece.

V meste Sweimeh, desiateho novembra dvetisícsedemnásť.

V Sweimehu, dne desetega novembra leta dva tisoč sedemnajst.

Tehty Sweimehissä kymmenentenä päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista.

Utfärdat i Sweimeh den tionde november år tjugohundrasjutton.

Image 1

За Европейския съюз

Рог la Unión Europea

Za Evropskou unii

For Den Europæiske Union

Für die Europäische Union

Euroopa Liidu nimel

Για την Ευρωπαϊκή Ένωση

For the European Union

Pour l'Union européenne

Za Europsku uniju

Per l'Unione europea

Eiropas Savienības vārdā –

Europos Sąjungos vardu

Az Európai Unió részéről

Għall-Unjoni Ewropea

Voor de Europese Unie

W imieniu Unii Europejskiej

Pela União Europeia

Pentru Uniunea Europeană

Za Európsku úniu

Za Evropsko unijo

Euroopan unionin puolesta

För Europeiska unionen

Image 2

Image 3

За Хашемитското кралство Йордания

Por el Reino Hachemí de Jordania

Za Jordánské hášimovské království

For Det Hashemitiske Kongerige Jordan

Für das Haschemitische Königreich Jordanien

Jordaania Hašimiidi Kuningriigi nimel

Για το Χασεμιτικό Βασίλειο της Ιορδανίας

For the Hashemite Kingdom of Jordan

Pour le Royaume hachémite de Jordanie

Za Hašemitsku Kraljevinu Jordan

Per il Regno hascemita di Giordania

Jordānijas Hāšimītu Karalistes vārdā –

Jordanijos Hašimitų Karalystės vardu

A Jordán Hásimita Királyság részéről

Għar-Renju Ħaxemita tal-Ġordan

Voor het Hasjemitisch Koninkrijk Jordanië

W imieniu Jordańskiego Królestwa Haszymidzkiego

Pelo Reino Hachemita da Jordânia

Pentru Regatul Hașemit al Iordaniei

Za Jordánske hášimovské král'ovstvo

Za Hašemitsko kraljevino Jordanijo

Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan puolesta

För Hashemitiska konungariket Jordanien

Image 4

Image 5

---

(1)  
  EGT L 129, 15.5.2002, s. 3.

1

(2)  
  EUT L 159, 17.6.2011, s. 108.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2017/1324 av den 4 juli 2017 om unionens deltagande i partnerskapet för forskning och innovation i Medelhavsområdet (Prima) som genomförs gemensamt av flera medlemsstater (EUT L 185, 18.7.2017, s. 1).

3

---

FÖRORDNINGAR

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/32

---

RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2017/2459

av den 5 december 2017

om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1), särskilt artikel 397,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 (2) fastställer närmare bestämmelser om presumtion av köparens placering för fastställande av platsen för tillhandahållande av telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg som tillhandahålls icke beskattningsbara personer. |
| --- | --- |

(1)

Rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 (2) fastställer närmare bestämmelser om presumtion av köparens placering för fastställande av platsen för tillhandahållande av telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg som tillhandahålls icke beskattningsbara personer.

| (2) | Utvärderingen av kraven för tillämpning av dessa presumtioner har visat att det under vissa omständigheter är extremt betungande för en beskattningsbar person som är etablerad i en medlemsstat och som tillhandahåller sådana tjänster till icke beskattningsbara personer i andra medlemsstater att erhålla två icke motstridiga bevishandlingar för den plats där kunden är etablerad eller där denne är bosatt eller stadigvarande vistas. |
| --- | --- |

(2)

Utvärderingen av kraven för tillämpning av dessa presumtioner har visat att det under vissa omständigheter är extremt betungande för en beskattningsbar person som är etablerad i en medlemsstat och som tillhandahåller sådana tjänster till icke beskattningsbara personer i andra medlemsstater att erhålla två icke motstridiga bevishandlingar för den plats där kunden är etablerad eller där denne är bosatt eller stadigvarande vistas.

| (3) | Det är särskilt betungande för små och medelstora företag. Kravet på en bevishandling bör förenkla skyldigheterna för sådana företag vars gemenskapsinterna tillhandahållanden till konsumenter i andra medlemsstater understiger ett visst tröskelvärde. |
| --- | --- |

(3)

Det är särskilt betungande för små och medelstora företag. Kravet på en bevishandling bör förenkla skyldigheterna för sådana företag vars gemenskapsinterna tillhandahållanden till konsumenter i andra medlemsstater understiger ett visst tröskelvärde.

| (4) | Förenklingen av kravet på att bevisa köparens placering är ett komplement till de ändringar av de särskilda ordningar som anges i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG som införts genom artikel 1 i rådets direktiv (EU) 2017/2455 (3) och bör därför tillämpas från och med samma dag. |
| --- | --- |

(4)

Förenklingen av kravet på att bevisa köparens placering är ett komplement till de ändringar av de särskilda ordningar som anges i kapitel 6 i avdelning XII i direktiv 2006/112/EG som införts genom artikel 1 i rådets direktiv (EU) 2017/2455 (3) och bör därför tillämpas från och med samma dag.

| (5) | Genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 24b i genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 ska ersättas med följande:

”Artikel 24b

Vid tillämpningen av artikel 58 i direktiv 2006/112/EG ska det, om en icke beskattningsbar person tillhandahålls telekommunikationstjänster, sändningstjänster eller tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg

| a) | via dennes fasta marklinje, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats där den fasta marklinjen är installerad, |
| --- | --- |

a)

via dennes fasta marklinje, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats där den fasta marklinjen är installerad,

| b) | via mobila nät, presumeras att den plats där förvärvaren är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas, är det land som identifieras genom det mobila landsnumret för det SIM-kort som används när tjänsterna tas emot, |
| --- | --- |

b)

via mobila nät, presumeras att den plats där förvärvaren är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas, är det land som identifieras genom det mobila landsnumret för det SIM-kort som används när tjänsterna tas emot,

| c) | för vilka det är nödvändigt att använda en dekoder eller en liknande anordning eller ett programkort och det inte används någon fast marklinje, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats där dekodern eller den liknande anordningen finns eller, om den platsen inte är känd, den plats dit programkortet skickas för att användas där, |
| --- | --- |

c)

för vilka det är nödvändigt att använda en dekoder eller en liknande anordning eller ett programkort och det inte används någon fast marklinje, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats där dekodern eller den liknande anordningen finns eller, om den platsen inte är känd, den plats dit programkortet skickas för att användas där,

| d) | under andra omständigheter än de som avses i artikel 24a och i leden a, b och c i den här artikeln, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats som identifieras som sådan av tillhandahållaren på grundval av två, icke motstridiga bevishandlingar enligt förteckningen i artikel 24f i denna förordning. |
| --- | --- |

d)

under andra omständigheter än de som avses i artikel 24a och i leden a, b och c i den här artikeln, presumeras att förvärvaren är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas på den plats som identifieras som sådan av tillhandahållaren på grundval av två, icke motstridiga bevishandlingar enligt förteckningen i artikel 24f i denna förordning.

Utan att det påverkar tillämpningen av första stycket d ska – vid tillhandahållanden av tjänster som omfattas av det ledet vars sammanlagda värde, exklusive mervärdesskatt, inte överstiger 100 000 EUR eller motsvarande belopp i nationell valuta under det innevarande och det föregående kalenderåret och vilka utförts av en beskattningsbar person från den plats där han etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller från ett fast etableringsställe i en medlemsstat – presumtionen vara att förvärvaren är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas på den plats som identifieras som sådan av tillhandahållaren på grundval av en bevishandling enligt förteckningen i artikel 24f a–e som tillhandahålls av en person som medverkar i tillhandahållandet av tjänsterna och som är någon annan än tillhandahållaren eller förvärvaren.

Om det tröskelvärde som anges i andra stycket har överskridits under ett kalenderår ska det stycket inte tillämpas från och med den tidpunkten och fram till dess att villkoren i det stycket åter är uppfyllda.

Beloppets värde i nationell valuta ska beräknas genom tillämpning av den av Europeiska centralbanken offentliggjorda växelkursen på dagen för antagandet av förordning (EU) 2017/2459 (*1).

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2019.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 5 december 2017.

På rådets vägnar

T. TÕNISTE

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.

1

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av den 15 mars 2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 77, 23.3.2011, s. 1).

2

(3)  Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av den 5 december 2017 om ändring av direktiv 2006/112/EG och direktiv 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållande av tjänster och distansförsäljning av varor (EUT L 348, 29.12.2017, s. 7).

3

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/34

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) 2017/2460

av den 30 oktober 2017

om ändring av bilaga VII till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd, vad gäller förteckningen över unionens referenslaboratorier

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 32.5, och

av följande skäl:

| (1) | I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bland annat bestämmelserna om livsmedelshygien. Enligt den förordningen ska Europeiska unionens referenslaboratorier (nedan kallade EU:s referenslaboratorier) särskilt ansvara för att förse nationella referenslaboratorier med uppgifter om analysmetoder och samordna tillämpningen av dessa metoder. EU:s referenslaboratorier förtecknas i bilaga VII till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bland annat bestämmelserna om livsmedelshygien. Enligt den förordningen ska Europeiska unionens referenslaboratorier (nedan kallade EU:s referenslaboratorier) särskilt ansvara för att förse nationella referenslaboratorier med uppgifter om analysmetoder och samordna tillämpningen av dessa metoder. EU:s referenslaboratorier förtecknas i bilaga VII till den förordningen.

| (2) | Arbetsprogrammet för EU:s referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter syftar huvudsakligen till att tillhandahålla analysmetoder och säkerställa ett gemensamt tillvägagångssätt för de kvalifikationsprövningar mellan olika laboratorier som de nationella referenslaboratorierna utför när det gäller kvalitetsindikatorer såsom somatiska celltal och bakterier. Den aktuella expertisen om hur man på ett korrekt sätt utför dessa analyser är nu väletablerad, både hos de officiella laboratorier som utför den offentliga kontrollen och hos de laboratorier som livsmedelsföretagen i allt högre utsträckning använder för att analysera dessa indikatorer, som utgör en faktor som bestämmer priset på den mjölk som hämtas från gårdar. |
| --- | --- |

(2)

Arbetsprogrammet för EU:s referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter syftar huvudsakligen till att tillhandahålla analysmetoder och säkerställa ett gemensamt tillvägagångssätt för de kvalifikationsprövningar mellan olika laboratorier som de nationella referenslaboratorierna utför när det gäller kvalitetsindikatorer såsom somatiska celltal och bakterier. Den aktuella expertisen om hur man på ett korrekt sätt utför dessa analyser är nu väletablerad, både hos de officiella laboratorier som utför den offentliga kontrollen och hos de laboratorier som livsmedelsföretagen i allt högre utsträckning använder för att analysera dessa indikatorer, som utgör en faktor som bestämmer priset på den mjölk som hämtas från gårdar.

| (3) | EU:s referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter behövs inte längre inom unionen. Det bör därför utgå ur förteckningen över EU:s referenslaboratorier i bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004. |
| --- | --- |

(3)

EU:s referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter behövs inte längre inom unionen. Det bör därför utgå ur förteckningen över EU:s referenslaboratorier i bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004.

| (4) | Bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I del I i bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004 ska punkt 1 utgå.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 oktober 2017.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

---

BESLUT

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/36 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/36

---

RÅDETS BESLUT (EU, Euratom) 2017/2461

av den 12 december 2017

om ändring av rådets arbetsordning

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,

med beaktande av artikel 11.6 i rådets arbetsordning, och (1)

av följande skäl:

| (1) | När en akt ska antas av rådet med kvalificerad majoritet, måste det kontrolleras att de medlemsstater som utgör denna kvalificerade majoritet motsvarar minst 65 % av unionens befolkning. |
| --- | --- |

(1)

När en akt ska antas av rådet med kvalificerad majoritet, måste det kontrolleras att de medlemsstater som utgör denna kvalificerade majoritet motsvarar minst 65 % av unionens befolkning.

| (2) | Denna procentandel beräknas i enlighet med befolkningssiffrorna i bilaga III till rådets arbetsordning (nedan kallad arbetsordningen). |
| --- | --- |

(2)

Denna procentandel beräknas i enlighet med befolkningssiffrorna i bilaga III till rådets arbetsordning (nedan kallad arbetsordningen).

| (3) | I artikel 11.6 i arbetsordningen föreskrivs det att rådet, med verkan från och med den 1 januari varje år, ska anpassa sifferuppgifterna i den bilagan i enlighet med de uppgifter som Europeiska unionens statistikkontor innehar den 30 september föregående år. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 11.6 i arbetsordningen föreskrivs det att rådet, med verkan från och med den 1 januari varje år, ska anpassa sifferuppgifterna i den bilagan i enlighet med de uppgifter som Europeiska unionens statistikkontor innehar den 30 september föregående år.

| (4) | Arbetsordningen bör därför ändras i enlighet med detta för år 2018. |
| --- | --- |

(4)

Arbetsordningen bör därför ändras i enlighet med detta för år 2018.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga III till arbetsordningen ska ersättas med följande:

”BILAGA III

Sifferuppgifter om unionens befolkning och befolkningen i varje medlemsstat för tillämpning av bestämmelserna om omröstning med kvalificerad majoritet i rådet

Vid genomförande av artikel 16.4 i EU-fördraget samt artikel 238.2 och 238.3 i EUF-fördraget ska unionens befolkning och befolkningen i varje medlemsstat samt den procentandel som varje enskild medlemsstats befolkning utgör av unionens befolkning under perioden 1 januari 2018-31 december 2018 vara följande:

| Medlemsstat | Befolkning | Procentandel av unionens befolkning (%) |
| --- | --- | --- |
| Tyskland | 82 437 641 | 16,10 |
| Frankrike | 67 024 633 | 13,09 |
| Förenade kungariket | 65 808 573 | 12,85 |
| Italien | 61 219 113 | 11,95 |
| Spanien | 46 528 966 | 9,08 |
| Polen | 37 972 964 | 7,41 |
| Rumänien | 19 638 309 | 3,83 |
| Nederländerna | 17 220 721 | 3,36 |
| Belgien | 11 365 834 | 2,22 |
| Grekland | 10 757 293 | 2,10 |
| Republiken Tjeckien | 10 467 628 | 2,04 |
| Portugal | 10 309 573 | 2,01 |
| Sverige | 10 080 000 | 1,97 |
| Ungern | 9 797 561 | 1,91 |
| Österrike | 8 752 500 | 1,71 |
| Bulgarien | 7 101 859 | 1,39 |
| Danmark | 5 743 947 | 1,12 |
| Finland | 5 499 447 | 1,07 |
| Slovakien | 5 435 343 | 1,06 |
| Irland | 4 774 833 | 0,93 |
| Kroatien | 4 154 213 | 0,81 |
| Litauen | 2 847 904 | 0,56 |
| Slovenien | 2 065 895 | 0,40 |
| Lettland | 1 950 116 | 0,38 |
| Estland | 1 315 635 | 0,26 |
| Cyprus | 854 802 | 0,17 |
| Luxembourg | 589 370 | 0,12 |
| Malta | 440 433 | 0,09 |
| EU 28 | 512 155 106 | |
| Tröskel (65 %) | 332 900 819 | |

Medlemsstat

Befolkning

Procentandel av unionens befolkning (%)

Tyskland

82 437 641

16,10

Frankrike

67 024 633

13,09

Förenade kungariket

65 808 573

12,85

Italien

61 219 113

11,95

Spanien

46 528 966

9,08

Polen

37 972 964

7,41

Rumänien

19 638 309

3,83

Nederländerna

17 220 721

3,36

Belgien

11 365 834

2,22

Grekland

10 757 293

2,10

Republiken Tjeckien

10 467 628

2,04

Portugal

10 309 573

2,01

Sverige

10 080 000

1,97

Ungern

9 797 561

1,91

Österrike

8 752 500

1,71

Bulgarien

7 101 859

1,39

Danmark

5 743 947

1,12

Finland

5 499 447

1,07

Slovakien

5 435 343

1,06

Irland

4 774 833

0,93

Kroatien

4 154 213

0,81

Litauen

2 847 904

0,56

Slovenien

2 065 895

0,40

Lettland

1 950 116

0,38

Estland

1 315 635

0,26

Cyprus

854 802

0,17

Luxembourg

589 370

0,12

Malta

440 433

0,09

EU 28

512 155 106

Tröskel (65 %)

332 900 819

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2018.

Utfärdat i Bryssel den 12 december 2017.

På rådets vägnar

S. MIKSER

Ordförande

---

(1)  Rådets beslut 2009/937/EU av den 1 december 2009 om antagande av rådets arbetsordning (EUT L 325, 11.12.2009, s. 35).

1

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/38

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2462

av den 18 december 2017

om bemyndigande för Luxemburg och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81.3 jämförd med artikel 218,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik. |
| --- | --- |

(1)

Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik.

| (2) | Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad. |
| --- | --- |

(2)

Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad.

| (3) | Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan fördragsslutande stater och mellan centrala myndigheter och syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt. |
| --- | --- |

(3)

Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan fördragsslutande stater och mellan centrala myndigheter och syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt.

| (4) | Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(4)

Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention.

| (5) | Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt. |
| --- | --- |

(5)

Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt.

| (6) | En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn. |
| --- | --- |

(6)

En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn.

| (7) | I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de fördragsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen. |
| --- | --- |

(7)

I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de fördragsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen.

| (8) | 1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat. |
| --- | --- |

(8)

1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat.

| (9) | Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet. |
| --- | --- |

(9)

Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet.

| (10) | Georgien deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 24 juli 1997. För Georgien trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 oktober 1997. |
| --- | --- |

(10)

Georgien deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 24 juli 1997. För Georgien trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 oktober 1997.

| (11) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Danmark, Luxemburg och Rumänien, har redan godtagit Georgiens anslutning till 1980 års Haagkonvention. Georgien har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Georgien har lett till slutsatsen att Luxemburg och Rumänien i unionens intresse kan godta Georgiens anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(11)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Danmark, Luxemburg och Rumänien, har redan godtagit Georgiens anslutning till 1980 års Haagkonvention. Georgien har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Georgien har lett till slutsatsen att Luxemburg och Rumänien i unionens intresse kan godta Georgiens anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (12) | Sydafrika deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 8 juli 1997. För Sydafrika trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 oktober 1997. |
| --- | --- |

(12)

Sydafrika deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 8 juli 1997. För Sydafrika trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 oktober 1997.

| (13) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Luxemburg och Rumänien, har redan godtagit Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention. Sydafrika har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Sydafrika har lett till slutsatsen att Luxemburg och Rumänien i unionens intresse kan godta Sydafrikas anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(13)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Luxemburg och Rumänien, har redan godtagit Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention. Sydafrika har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Sydafrika har lett till slutsatsen att Luxemburg och Rumänien i unionens intresse kan godta Sydafrikas anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (14) | Luxemburg och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten. |
| --- | --- |

(14)

Luxemburg och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten.

| (15) | Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar därför i antagandet och tillämpningen av detta beslut. |
| --- | --- |

(15)

Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar därför i antagandet och tillämpningen av detta beslut.

| (16) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Luxemburg och Rumänien bemyndigas härmed att i unionens intresse godta Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention.

2.   Luxemburg och Rumänien ska senast den 19 december 2018 i unionens intresse deponera en förklaring om godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention, som ska ha följande lydelse:

”[MEDLEMSSTATENS fullständiga namn] förklarar sitt godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn, i enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2462.”

3.   Luxemburg och Rumänien ska informera rådet och kommissionen om deponeringen av sina förklaringar om godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention och ska meddela kommissionen texten till dessa förklaringar inom två månader från sin deponering.

Artikel 2

De medlemsstater som har deponerat sina förklaringar om godtagande av Georgiens och Sydafrikas anslutning till 1980 års Haagkonvention före den dag då detta beslut antas ska inte deponera några nya förklaringar.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det meddelas.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Luxemburg och Rumänien.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, 23.12.2003, s. 1).

2

(3)  ECLI:EU:C:2014:2303.

3

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/41

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2463

av den 18 december 2017

om bemyndigande för Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81.3 jämförd med artikel 218,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik. |
| --- | --- |

(1)

Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik.

| (2) | Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad. |
| --- | --- |

(2)

Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad.

| (3) | Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan avtalsslutande stater och mellan centrala myndigheter och syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt. |
| --- | --- |

(3)

Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan avtalsslutande stater och mellan centrala myndigheter och syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt.

| (4) | Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(4)

Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention.

| (5) | Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt. |
| --- | --- |

(5)

Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt.

| (6) | En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn. |
| --- | --- |

(6)

En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn.

| (7) | I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de avtalsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen. |
| --- | --- |

(7)

I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de avtalsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen.

| (8) | 1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat. |
| --- | --- |

(8)

1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat.

| (9) | Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet. |
| --- | --- |

(9)

Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet.

| (10) | San Marino deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 14 december 2006. För San Marino trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 mars 2007. |
| --- | --- |

(10)

San Marino deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 14 december 2006. För San Marino trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 mars 2007.

| (11) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Kroatien, Danmark, Nederländerna, Portugal och Rumänien, har redan godtagit San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i San Marino har lett till slutsatsen att Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien i unionens intresse kan godta San Marinos anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(11)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Kroatien, Danmark, Nederländerna, Portugal och Rumänien, har redan godtagit San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i San Marino har lett till slutsatsen att Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien i unionens intresse kan godta San Marinos anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (12) | Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten. |
| --- | --- |

(12)

Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten.

| (13) | Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar i antagandet och tillämpningen av detta beslut. |
| --- | --- |

(13)

Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar i antagandet och tillämpningen av detta beslut.

| (14) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. |
| --- | --- |

(14)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien bemyndigas härmed att i unionens intresse godta San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention.

2.   De medlemsstater som avses i punkt 1 ska senast den 19 december 2018 i unionens intresse deponera en förklaring om godtagande av San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention, som ska ha följande lydelse:

”[MEDLEMSSTATENS fullständiga namn] förklarar sitt godtagande av San Marinos anslutning till Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn, i enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2463.”

3.   De medlemsstater som avses i punkt 1 ska informera rådet och kommissionen om deponeringen av sin förklaring om godtagande av San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention och ska meddela kommissionen texten till dessa förklaringar inom två månader från sin deponering.

Artikel 2

De medlemsstater som har deponerat sina förklaringar om godtagande av San Marinos anslutning till 1980 års Haagkonvention före den dag då detta beslut antas ska inte deponera några nya förklaringar.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det meddelas.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Kroatien, Nederländerna, Portugal och Rumänien.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT).

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, 23.12.2003, s. 1).

2

(3)  ECLI:EU:C:2014:2303.

3

---

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/43

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2017/2464

av den 18 december 2017

om bemyndigande för Österrike och Rumänien att i Europeiska unionens intresse godta Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81.3 jämförd med artikel 218,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik. |
| --- | --- |

(1)

Ett av Europeiska unionens mål är främjandet av skyddet av barnets rättigheter, såsom anges i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Åtgärder för att skydda barn mot olovligt bortförande eller kvarhållande är en väsentlig del av denna politik.

| (2) | Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad. |
| --- | --- |

(2)

Rådet har antagit förordning (EG) nr 2201/2003 (2) (nedan kallad Bryssel IIa-förordningen) som syftar till att skydda barn från de skadliga verkningarna av olagligt bortförande eller kvarhållande, att inrätta förfaranden för att säkerställa ett snabbt återförande av dem till den stat där de har sin hemvist samt att säkerställa skyddet för rätten till umgänge och rätten till vårdnad.

| (3) | Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan avtalsslutande stater och mellan centrala myndigheter och som syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt. |
| --- | --- |

(3)

Bryssel IIa-förordningen kompletterar och förstärker Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn (nedan kallad 1980 års Haagkonvention), genom vilken det på internationell nivå inrättas ett system för skyldigheter och samarbete mellan avtalsslutande stater och mellan centrala myndigheter och som syftar till att snabbt återföra barn som bortförts eller kvarhållits olovligt.

| (4) | Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(4)

Alla unionens medlemsstater är parter i 1980 års Haagkonvention.

| (5) | Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt. |
| --- | --- |

(5)

Unionen uppmuntrar tredjestater att ansluta sig till 1980 års Haagkonvention och stöder det korrekta genomförandet av 1980 års Haagkonvention bland annat genom att tillsammans med medlemsstaterna delta i de särskilda kommittéer som regelbundet sammankallas av Haagkonferensen för internationell privaträtt.

| (6) | En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn. |
| --- | --- |

(6)

En gemensam rättslig ram som är tillämplig mellan unionens medlemsstater och tredjestater kunde vara den bästa lösningen i känsliga fall av internationella bortföranden av barn.

| (7) | I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de avtalsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen. |
| --- | --- |

(7)

I 1980 års Haagkonvention anges att den är tillämplig mellan den anslutande staten och de avtalsslutande stater som har förklarat att de godtar anslutningen.

| (8) | 1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat. |
| --- | --- |

(8)

1980 års Haagkonvention tillåter inte att regionala organisationer för ekonomisk integration, såsom unionen, ansluter sig till den. Därför kan unionen inte ansluta sig till konventionen och inte heller deponera en förklaring om godtagande av en anslutande stat.

| (9) | Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet. |
| --- | --- |

(9)

Enligt yttrande 1/13 från Europeiska unionens domstol (3) omfattas förklaringar om godtagande enligt 1980 års Haagkonvention av unionens exklusiva externa befogenhet.

| (10) | Panama deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 2 februari 1994. För Panama trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 maj 1994. |
| --- | --- |

(10)

Panama deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 2 februari 1994. För Panama trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 maj 1994.

| (11) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Panamas anslutning till 1980 års Haagkonvention. Panama har godtagit Bulgariens, Cyperns, Estlands, Lettlands, Litauens, Maltas och Sloveniens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Panama har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Panamas anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(11)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Panamas anslutning till 1980 års Haagkonvention. Panama har godtagit Bulgariens, Cyperns, Estlands, Lettlands, Litauens, Maltas och Sloveniens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Panama har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Panamas anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (12) | Uruguay deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 18 november 1999. För Uruguay trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 februari 2000. |
| --- | --- |

(12)

Uruguay deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 18 november 1999. För Uruguay trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 februari 2000.

| (13) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Uruguays anslutning till 1980 års Haagkonvention. Uruguay har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands och Litauens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Uruguay har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Uruguays anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(13)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Uruguays anslutning till 1980 års Haagkonvention. Uruguay har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands och Litauens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Uruguay har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Uruguays anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (14) | Colombia deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 13 december 1995. För Colombia trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 mars 1996. |
| --- | --- |

(14)

Colombia deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 13 december 1995. För Colombia trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 mars 1996.

| (15) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Colombias anslutning till 1980 års Haagkonvention. Colombia har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Colombia har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Colombias anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(15)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit Colombias anslutning till 1980 års Haagkonvention. Colombia har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands, Litauens och Maltas anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i Colombia har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta Colombias anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (16) | El Salvador deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 5 februari 2001. För El Salvador trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 maj 2001. |
| --- | --- |

(16)

El Salvador deponerade sitt anslutningsinstrument för 1980 års Haagkonvention den 5 februari 2001. För El Salvador trädde 1980 års Haagkonvention i kraft den 1 maj 2001.

| (17) | Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention. El Salvador har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands och Litauens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i El Salvador har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta El Salvadors anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention. |
| --- | --- |

(17)

Alla berörda medlemsstater, med undantag av Österrike och Rumänien, har redan godtagit El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention. El Salvador har godtagit Bulgariens, Estlands, Lettlands och Litauens anslutning till 1980 års Haagkonvention. En bedömning av situationen i El Salvador har lett till slutsatsen att Österrike och Rumänien i unionens intresse kan godta El Salvadors anslutning i enlighet med 1980 års Haagkonvention.

| (18) | Österrike och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten. |
| --- | --- |

(18)

Österrike och Rumänien bör därför bemyndigas att deponera sina förklaringar om godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention i unionens intresse i enlighet med villkoren i detta beslut. Unionens övriga medlemsstater som redan godtagit Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention bör inte deponera nya förklaringar om godtagande eftersom de befintliga förklaringarna är giltiga enligt folkrätten.

| (19) | Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar därför i antagandet och tillämpningen av detta beslut. |
| --- | --- |

(19)

Förenade kungariket och Irland är bundna av Bryssel IIa-förordningen och deltar därför i antagandet och tillämpningen av detta beslut.

| (20) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Österrike och Rumänien bemyndigas härmed att i unionens intresse godta Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention.

2.   Österrike och Rumänien ska senast den 19 december 2018 i unionens intresse deponera en förklaring om godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention, som ska ha följande lydelse:

”[MEDLEMSSTATENS fullständiga namn] förklarar sitt godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till Haagkonventionen av den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn, i enlighet med rådets beslut (EU) 2017/2464.”

3.   Österrike och Rumänien ska informera rådet och kommissionen om deponeringen av sin förklaring om godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention och ska meddela kommissionen texten till dessa förklaringar inom två månader från sin deponering.

Artikel 2

De medlemsstater som har deponerat sina förklaringar om godtagande av Panamas, Uruguays, Colombias och El Salvadors anslutning till 1980 års Haagkonvention före den dag då detta beslut antas ska inte deponera några nya förklaringar.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det meddelas.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Österrike och Rumänien.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2017.

På rådets vägnar

K. SIMSON

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 30 november 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT).

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, 23.12.2003, s. 1).

2

(3)  ECLI:EU:C:2014:2303.

3

---

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 29.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 348/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 348/46

---

BESLUT nr 1/2017 AV EUROPEISKA UNIONENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ INRÄTTAD I ENLIGHET MED AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET OM LUFTFART

av den 29 november 2017

om ersättning av bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart [2017/2465]

EUROPEISKA UNIONENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 23.4.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Bilagan till detta beslut ska från och med den 1 februari 2018 ersätta bilagan till avtalet.

Utfärdat i Bryssel den 29 november 2017.

På gemensamma kommitténs vägnar

Filip CORNELIS

Chefen för Europeiska unionens delegation

Christian HEGNER

Chefen för Schweiz delegation

---

BILAGA

I detta avtal gäller följande definitioner:

| — | Enligt Lissabonfördraget, som trädde i kraft den 1 december 2009, ska Europeiska unionen ersätta och efterträda Europeiska gemenskapen. |
| --- | --- |

—

Enligt Lissabonfördraget, som trädde i kraft den 1 december 2009, ska Europeiska unionen ersätta och efterträda Europeiska gemenskapen.

| — | När det i rättsakter, som ingår i förteckningen i denna bilaga, hänvisas till medlemsstater i Europeiska gemenskapen, som ersatts av Europeiska unionen, eller krav på en förbindelse med dessa, ska dessa hänvisningar anses gälla även Schweiz eller krav på en förbindelse med Schweiz. |
| --- | --- |

—

När det i rättsakter, som ingår i förteckningen i denna bilaga, hänvisas till medlemsstater i Europeiska gemenskapen, som ersatts av Europeiska unionen, eller krav på en förbindelse med dessa, ska dessa hänvisningar anses gälla även Schweiz eller krav på en förbindelse med Schweiz.

| — | Hänvisningarna till rådets förordningar (EEG) nr 2407/92 och (EEG) nr 2408/92 i artiklarna 4, 15, 18, 27 och 35 i avtalet ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008. |
| --- | --- |

—

Hänvisningarna till rådets förordningar (EEG) nr 2407/92 och (EEG) nr 2408/92 i artiklarna 4, 15, 18, 27 och 35 i avtalet ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008.

| — | Utan att det påverkar tolkningen av artikel 15 i detta avtal ska begreppet EG-lufttrafikföretag, som förekommer i nedanstående gemenskapsdirektiv och gemenskapsförordningar, inbegripa lufttrafikföretag som innehar tillstånd och som har sin huvudsakliga verksamhet och, i förekommande fall, sitt säte i Schweiz i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1008/2008. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 2407/92 ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008. |
| --- | --- |

—

Utan att det påverkar tolkningen av artikel 15 i detta avtal ska begreppet EG-lufttrafikföretag, som förekommer i nedanstående gemenskapsdirektiv och gemenskapsförordningar, inbegripa lufttrafikföretag som innehar tillstånd och som har sin huvudsakliga verksamhet och, i förekommande fall, sitt säte i Schweiz i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1008/2008. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 2407/92 ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008.

| — | I följande rättsakter ska alla hänvisningar till artiklarna 81 och 82 i fördraget eller till artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt förstås som en hänvisning till artiklarna 8 respektive 9 i detta avtal. |
| --- | --- |

—

I följande rättsakter ska alla hänvisningar till artiklarna 81 och 82 i fördraget eller till artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt förstås som en hänvisning till artiklarna 8 respektive 9 i detta avtal.

1.   Liberalisering av luftfarten och andra bestämmelser om civil luftfart

Nr 1008/2008

Europaparlamentets och rådets förordning av den 24 september 2008 om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen.

Nr 2000/79

Rådets direktiv av den 27 november 2000 om genomförande av det europeiska avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of European Airlines (AEA), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), European Cockpit Association (ECA), European Regions Airline Association (ERA) och International Air Carrier Association (IACA).

Nr 93/104

Rådets direktiv av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ändrat genom

| — | direktiv 2000/34/EG. |
| --- | --- |

—

direktiv 2000/34/EG.

Nr 437/2003

Europaparlamentets och rådets förordning av den 27 februari 2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post.

Nr 1358/2003

Kommissionens förordning av den 31 juli 2003 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 437/2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post, och om ändring av bilagorna I och II till den förordningen, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EG) nr 158/2007. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 158/2007.

Nr 785/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 21 april 2004 om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygsoperatörer, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 285/2010. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 285/2010.

Nr 95/93

Rådets förordning av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser (artiklarna 1–12), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 793/2004. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 793/2004.

Nr 2009/12

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 11 mars 2009 om flygplatsavgifter.

Nr 96/67

Rådets direktiv av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen

(artiklarna 1–9, 11–23, 25).

Nr 80/2009

Europaparlamentets och rådets förordning av den 14 januari 2009 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2299/89.

2.   Konkurrensregler

Nr 1/2003

Rådets förordning av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (artiklarna 1–13, 15–45).

(I den utsträckning som den förordningen berör tillämpningen av detta avtal. Införandet av den förordningen påverkar inte ansvarsfördelningen enligt detta avtal.)

Nr 773/2004

Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006,

| — | kommissionens förordning (EG) nr 622/2008. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 622/2008.

Nr 139/2004

Rådets förordning av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”)

(artiklarna 1–18, artikel 19.1 och 19.2, artiklarna 20–23).

Med avseende på artikel 4.5 i koncentrationsförordningen ska följande gälla mellan Europeiska gemenskapen och Schweiz:

| 1) | När det gäller en koncentration enligt definitionen i artikel 3 i förordning (EG) nr 139/2004 som inte har en gemenskapsdimension enligt definitionen i artikel 1 i den förordningen och som får prövas enligt den nationella konkurrenslagstiftningen i minst tre EG-medlemsstater och Schweiziska edsförbundet, får de personer eller företag som avses i artikel 4.2 i förordningen före varje anmälan till de behöriga myndigheterna genom en motiverad skrivelse underrätta kommissionen om att koncentrationen bör undersökas av kommissionen. |
| --- | --- |

1)

När det gäller en koncentration enligt definitionen i artikel 3 i förordning (EG) nr 139/2004 som inte har en gemenskapsdimension enligt definitionen i artikel 1 i den förordningen och som får prövas enligt den nationella konkurrenslagstiftningen i minst tre EG-medlemsstater och Schweiziska edsförbundet, får de personer eller företag som avses i artikel 4.2 i förordningen före varje anmälan till de behöriga myndigheterna genom en motiverad skrivelse underrätta kommissionen om att koncentrationen bör undersökas av kommissionen.

| 2) | Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla skrivelser enligt artikel 4.5 i förordning (EG) nr 139/2004 och enligt föregående punkt till Schweiziska edsförbundet. |
| --- | --- |

2)

Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla skrivelser enligt artikel 4.5 i förordning (EG) nr 139/2004 och enligt föregående punkt till Schweiziska edsförbundet.

| 3) | I de fall då Schweiziska edsförbundet invänder mot begäran om hänskjutande av ärendet ska den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten behålla sin behörighet och ärendet inte hänskjutas från Schweiziska edsförbundet i enlighet med denna punkt. |
| --- | --- |

3)

I de fall då Schweiziska edsförbundet invänder mot begäran om hänskjutande av ärendet ska den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten behålla sin behörighet och ärendet inte hänskjutas från Schweiziska edsförbundet i enlighet med denna punkt.

När det gäller de tidsgränser som avses i artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 i koncentrationsförordningen ska följande gälla:

| 1) | Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla relevanta handlingar enligt artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten. |
| --- | --- |

1)

Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla relevanta handlingar enligt artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.

| 2) | De tidsfrister som avses i artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 i förordning (EG) nr 139/2004 ska när det gäller Schweiziska edsförbundet börja löpa den dag då handlingarna inkommer till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten. |
| --- | --- |

2)

De tidsfrister som avses i artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 i förordning (EG) nr 139/2004 ska när det gäller Schweiziska edsförbundet börja löpa den dag då handlingarna inkommer till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.

Nr 802/2004

Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om tillämpning av rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer (artiklarna 1–24), senast ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006,

| — | kommissionens förordning (EG) nr 1033/2008, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 1033/2008,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1269/2013. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1269/2013.

Nr 2006/111

Kommissionens direktiv av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet.

Nr 487/2009

Rådets förordning av den 25 maj 2009 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på vissa kategorier av avtal och samordnade förfaranden inom luftfartssektorn.

3.   Flygsäkerhet

Nr 216/2008

Europaparlamentets och rådets förordning av den 20 februari 2008 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, och om upphävande av rådets direktiv 91/670/EEG, förordning (EG) nr 1592/2002 och direktiv 2004/36/EG, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EG) nr 690/2009, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 690/2009,

| — | förordning (EG) nr 1108/2009, |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1108/2009,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 6/2013, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 6/2013,

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/4. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/4.

Byrån ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom förordningen.

Kommissionen ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom beslut som antagits enligt artiklarna 11.2, 14.5, 14.7, 24.5, 25.1, 38.3 i, 39.1, 40.3, 41.3, 41.5, 42.4, 54.1 och 61.3.

De hänvisningar till ”medlemsstaterna” i artikel 65 i förordningen eller i bestämmelserna i beslut 1999/468/EG som anges i den bestämmelsen ska inte gälla Schweiz; detta påverkar dock inte den horisontella anpassning som anges i andra strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart.

Denna förordning ska inte på något sätt bemyndiga Europeiska byrån för luftfartssäkerhet att agera på Schweiz vägnar inom ramen för internationella avtal annat än för att bistå Schweiz vid fullgörandet av landets åtaganden enligt sådana avtal.

Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:

| a) | Artikel 12 ska ändras på följande sätt:






  i) | I punkt 1 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- | --- |

a)

Artikel 12 ska ändras på följande sätt:

i)

I punkt 1 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| ii) | I punkt 2 a ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

ii)

I punkt 2 a ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| iii) | I punkt 2 ska leden b och c utgå. |
| --- | --- |

iii)

I punkt 2 ska leden b och c utgå.

| iv) | Följande punkt ska läggas till:

  ”3.   När gemenskapen förhandlar med ett tredjeland för att ingå avtal om att en medlemsstat eller byrån ska få utfärda certifikat på grundval av certifikat som utfärdats av luftfartsmyndigheterna i det tredjelandet, ska den eftersträva att Schweiz erbjuds ett liknande avtal med det aktuella tredjelandet. Schweiz ska i sin tur eftersträva att ingå sådana avtal med tredjeländer som motsvarar gemenskapens avtal.” |
| --- | --- |

iv)

Följande punkt ska läggas till:

”3.   När gemenskapen förhandlar med ett tredjeland för att ingå avtal om att en medlemsstat eller byrån ska få utfärda certifikat på grundval av certifikat som utfärdats av luftfartsmyndigheterna i det tredjelandet, ska den eftersträva att Schweiz erbjuds ett liknande avtal med det aktuella tredjelandet. Schweiz ska i sin tur eftersträva att ingå sådana avtal med tredjeländer som motsvarar gemenskapens avtal.”

| b) | I artikel 29 ska följande punkt läggas till:

  ”4.   Genom undantag från artikel 12.2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna kan schweiziska medborgare som åtnjuter fulla medborgerliga rättigheter få anställas på kontrakt av byråns verkställande direktör.” |
| --- | --- |

b)

I artikel 29 ska följande punkt läggas till:

”4.   Genom undantag från artikel 12.2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna kan schweiziska medborgare som åtnjuter fulla medborgerliga rättigheter få anställas på kontrakt av byråns verkställande direktör.”

| c) | I artikel 30 ska följande stycke läggas till:
  ”Protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska tillämpas av Schweiz när det gäller byrån; protokollet är bifogat som bilaga A till den nuvarande bilagan, i enlighet med tillägget till bilaga A.” |
| --- | --- |

c)

I artikel 30 ska följande stycke läggas till:

”Protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska tillämpas av Schweiz när det gäller byrån; protokollet är bifogat som bilaga A till den nuvarande bilagan, i enlighet med tillägget till bilaga A.”

| d) | I artikel 37 ska följande stycke läggas till:
  ”Schweiz ska delta oinskränkt i styrelsen och ska ha samma rättigheter och skyldigheter som EU:s medlemsstater, med undantag av rösträtt.” |
| --- | --- |

d)

I artikel 37 ska följande stycke läggas till:

”Schweiz ska delta oinskränkt i styrelsen och ska ha samma rättigheter och skyldigheter som EU:s medlemsstater, med undantag av rösträtt.”

| e) | I artikel 59 ska följande punkt läggas till:

  ”12.   Schweiz ska svara för en del av det ekonomiska bidrag som avses i punkt 1 b enligt följande formel: | S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
  där







  S | = | den del av byråns budget som inte omfattas av de arvoden och avgifter som anges i punkt 1 c och d, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| a | = | antalet associerade stater, |
| b | = | antalet EU-medlemsstater, |
| c | = | Schweiz bidrag till Icao-budgeten, |
| C | = | det totala bidraget från EU:s medlemsstater och de associerade staterna till Icao-budgeten.” |

e)

I artikel 59 ska följande punkt läggas till:

”12.   Schweiz ska svara för en del av det ekonomiska bidrag som avses i punkt 1 b enligt följande formel:

S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C

där

S

=

den del av byråns budget som inte omfattas av de arvoden och avgifter som anges i punkt 1 c och d,

a

=

antalet associerade stater,

b

=

antalet EU-medlemsstater,

c

=

Schweiz bidrag till Icao-budgeten,

C

=

det totala bidraget från EU:s medlemsstater och de associerade staterna till Icao-budgeten.”

| f) | I artikel 61 ska följande stycke läggas till:
  ”De bestämmelser som gäller gemenskapens finansiella kontroll i Schweiz avseende deltagarna i byråns verksamhet återfinns i bilaga B till den nuvarande bilagan.” |
| --- | --- |

f)

I artikel 61 ska följande stycke läggas till:

”De bestämmelser som gäller gemenskapens finansiella kontroll i Schweiz avseende deltagarna i byråns verksamhet återfinns i bilaga B till den nuvarande bilagan.”

| g) | Bilaga II till förordningen ska utvidgas till följande typer av luftfartyg i deras egenskap av produkter som omfattas av artikel 2.3 a ii i kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (1): | A/c – [HB-IMY, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV. |
| --- | --- | --- |

g)

Bilaga II till förordningen ska utvidgas till följande typer av luftfartyg i deras egenskap av produkter som omfattas av artikel 2.3 a ii i kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (1):

1

A/c – [HB-IMY, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV.

| | A/c – [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V. |
| --- | --- |

A/c – [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V.

| | A/c – [HB-ZCW, HB-ZDF] – typ MD900. |
| --- | --- |

A/c – [HB-ZCW, HB-ZDF] – typ MD900.

Nr 1178/2011

Nr 1178/2011

Kommissionens förordning av den 3 november 2011 om tekniska krav och administrativa förfaranden avseende flygbesättningar inom den civila luftfarten i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 290/2012, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 290/2012,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 70/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 70/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 245/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 245/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/445, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/445,

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/539. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/539.

Nr 3922/91

Nr 3922/91

Rådets förordning av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (artiklarna 1–3, 4.2, 5–11 och 13), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 1899/2006, |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1899/2006,

| — | förordning (EG) nr 1900/2006, |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1900/2006,

| — | kommissionens förordning (EG) nr 8/2008, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 8/2008,

| — | kommissionens förordning (EG) nr 859/2008. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 859/2008.

Nr 996/2010

Nr 996/2010

Europaparlamentets och rådets förordning av den 20 oktober 2010 om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv 94/56/EG, ändrad genom

| — | förordning (EU) nr 376/2014. |
| --- | --- |

—

förordning (EU) nr 376/2014.

Nr 104/2004

Nr 104/2004

Kommissionens förordning av den 22 januari 2004 om fastställande av bestämmelser för organisationen och sammansättningen av överklagandenämnden för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet.

Nr 2111/2005

Nr 2111/2005

Europaparlamentets och rådets förordning av den 14 december 2005 om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemenskapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafikföretag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv 2004/36/EG.

Nr 473/2006

Nr 473/2006

Kommissionens förordning av den 22 mars 2006 om genomförandebestämmelser för gemenskapsförteckningen enligt kapitel II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 över de lufttrafikföretag som har belagts med verksamhetsförbud i gemenskapen.

Nr 474/2006

Nr 474/2006

Kommissionens förordning av den 22 mars 2006 om upprättande av en gemenskapsförteckning enligt kapitel II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 över de lufttrafikföretag som har belagts med verksamhetsförbud i gemenskapen, senast ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/830. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/830.

Nr 1332/2011

Nr 1332/2011

Kommissionens förordning av den 16 december 2011 om gemensamma krav för användning av luftrummet och operativa förfaranden för avvärjande av kollisioner i luften, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/583. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/583.

Nr 646/2012

Nr 646/2012

Kommissionens genomförandeförordning av den 16 juli 2012 med närmare bestämmelser om böter och viten vid bristande överensstämmelse med bestämmelser i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008.

Nr 748/2012

Nr 748/2012

Kommissionens förordning av den 3 augusti 2012 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 7/2013, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 7/2013,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 69/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 69/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/1039, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/1039,

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/5. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/5.

Nr 965/2012

Nr 965/2012

Kommissionens förordning av den 5 oktober 2012 om tekniska krav och administrativa förfaranden i samband med flygdrift enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 800/2013, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 800/2013,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 71/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 71/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 83/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 83/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 379/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 379/2014,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/140, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/140,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/1329, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/1329,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/640, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/640,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/2338, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/2338,

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/1199, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/1199,

| — | kommissionens förordning (EU) 2017/363. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2017/363.

Nr 2012/780

Nr 2012/780

Kommissionens beslut av den 5 december 2012 om rätt till tillgång till det europeiska centrala upplag med säkerhetsrekommendationer och svaren på dessa som inrättats enligt artikel 18.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 996/2010 om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv 94/56/EG.

Nr 628/2013

Nr 628/2013

Kommissionens genomförandeförordning av den 28 juni 2013 om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner och vid övervakning av tillämpningen av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008 och om upphävande av kommissionens förordning (EG) nr 736/2006.

Nr 139/2014

Nr 139/2014

Kommissionens förordning av den 12 februari 2014 om krav och administrativa rutiner för flygplatser enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom

| — | kommissionens förordning 2017/161. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning 2017/161.

Nr 319/2014

Nr 319/2014

Kommissionens förordning av den 27 mars 2014 om de certifikatavgifter och tjänsteavgifter som tas ut av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet, och om upphävande av förordning (EG) nr 593/2007.

Nr 376/2014

Nr 376/2014

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) av den 3 april 2014 om rapportering, analys och uppföljning av händelser inom civil luftfart om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 996/2010 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/42/EG, kommissionens förordningar (EG) nr 1321/2007 och (EG) nr 1330/2007.

Nr 452/2014

Nr 452/2014

Kommissionens förordning av den 29 april 2014 om tekniska krav och administrativa förfaranden avseende flygdrift som utförs av operatörer från tredjeland i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/1158. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/1158.

Nr 1321/2014

Nr 1321/2014

Kommissionens förordning av den 26 november 2014 om fortsatt luftvärdighet för luftfartyg och luftfartygsprodukter, delar och utrustning och om godkännande av organisationer och personal som arbetar med dessa arbetsuppgifter, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/1088, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/1088,

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/1536, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/1536,

| — | kommissionens förordning (EU) 2017/334. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2017/334.

Nr 2015/340

Nr 2015/340

Kommissionens förordning av den 20 februari 2015 om tekniska krav och administrativa förfaranden avseende flygledarcertifikat samt andra certifikat och intyg enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012 och upphävande av kommissionens förordning (EU) nr 805/2011.

Nr 2015/640

Nr 2015/640

Kommissionens förordning av den 23 april 2015 om ytterligare luftvärdighetsspecifikationer för en viss typ av drift och om ändring av förordning (EU) nr 965/2012.

Nr 2015/1018

Nr 2015/1018

Kommissionens genomförandeförordning av den 29 juni 2015 om fastställande av en förteckning som klassificerar händelser inom civil luftfart som obligatoriskt måste rapporteras enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 376/2014.

Nr 2016/2357

Nr 2016/2357

Kommissionens beslut av den 19 december 2016 beträffande bristande överensstämmelse med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008 och dess genomförandebestämmelser i samband med certifikat utfärdade av Hellenic Aviation Training Academy (HATA) och de del-66-tillstånd som utfärdats på grundval av denna förordning.

4.   Luftfartsskydd

Luftfartsskydd

Nr 300/2008

Nr 300/2008

Europaparlamentets och rådets förordning av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002.

Nr 272/2009

Nr 272/2009

Kommissionens förordning av den 2 april 2009 om komplettering av de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 297/2010, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 297/2010,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 720/2011, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 720/2011,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 1141/2011, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 1141/2011,

| — | kommissionens förordning (EU) nr 245/2013. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 245/2013.

Nr 1254/2009

Nr 1254/2009

Kommissionens förordning av den 18 december 2009 om kriterier för hur medlemsstaterna kan bevilja undantag från de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart och anta alternativa säkerhetsåtgärder, ändrad genom

kommissionens förordning (EU) 2016/2096.

Nr 18/2010

Nr 18/2010

Kommissionens förordning av den 8 januari 2010 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 vad gäller specifikationer för nationella program för verksamhetskontroll för skyddet av den civila luftfarten.

Nr 72/2010

Nr 72/2010

Kommissionens förordning av den 26 januari 2010 om fastställande av förfaranden för utförandet av kommissionens inspektioner på luftfartsskyddsområdet, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/472. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/472.

Nr 2015/1998

Nr 2015/1998

Kommissionens genomförandeförordning av den 5 november 2015 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2426, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2426,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/815. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/815.

Nr C(2015) 8005

Nr C(2015) 8005

Kommissionens beslut av den 16 november 2015 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd och de uppgifter som avses i artikel 18 a i förordning (EG) nr 300/2008, ändrat genom

| — | kommissionens genomförandebeslut C(2017) 3030. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandebeslut C(2017) 3030.

5.   Flygtrafikledning

Flygtrafikledning

Nr 549/2004

Nr 549/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om ramen för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet (”ramförordning”), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 1070/2009. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1070/2009.

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 6, 8, 10, 11 och 12.

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

I punkt 2 ska ”på gemenskapsnivå” ersättas med ”på gemenskapsnivå, med Schweiz”.

Trots den horisontella anpassning som avses i andra strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart ska hänvisningen till medlemsstaterna i artikel 5 i förordning (EG) nr 549/2004 och i beslut 1999/468/EG i den artikeln inte anses omfatta Schweiz.

Nr 550/2004

Nr 550/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om tillhandahållande av flygtrafiktjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet (”förordning om tillhandahållande av tjänster”), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 1070/2009. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1070/2009.

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 9a, 9b, 15, 15a, 16 och 17.

Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, ändras på följande sätt:

| a) | Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
  I punkt 2 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

a)

Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

I punkt 2 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| b) | Artikel 7 ska ändras på följande sätt:
  I punkterna 1 och 6 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

b)

Artikel 7 ska ändras på följande sätt:

I punkterna 1 och 6 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| c) | Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
  I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

c)

Artikel 8 ska ändras på följande sätt:

I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| d) | Artikel 10 ska ändras på följande sätt:
  I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

d)

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| e) | Artikel 16.3 ska ersättas med följande:

  ”3.   Kommissionen ska rikta sitt beslut till medlemsstaterna och informera tjänsteleverantören, i den mån denne är rättsligt berörd, om sitt beslut.” |
| --- | --- |

e)

Artikel 16.3 ska ersättas med följande:

”3.   Kommissionen ska rikta sitt beslut till medlemsstaterna och informera tjänsteleverantören, i den mån denne är rättsligt berörd, om sitt beslut.”

Nr 551/2004

Nr 551/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om organisation och användning av det gemensamma europeiska luftrummet (”förordning om luftrummet”), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 1070/2009. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1070/2009.

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 3a, 6 och 10.

Nr 552/2004

Nr 552/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om driftskompatibiliteten hos det europeiska nätverket för flygledningstjänst (”förordning om driftskompatibilitet”), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 1070/2009. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 1070/2009.

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 4, 7 och 10.3.

Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, ändras på följande sätt:

| a) | Artikel 5 ska ändras på följande sätt:
  I punkt 2 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

a)

Artikel 5 ska ändras på följande sätt:

I punkt 2 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| b) | Artikel 7 ska ändras på följande sätt:
  I punkt 4 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

b)

Artikel 7 ska ändras på följande sätt:

I punkt 4 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

| c) | Bilaga III ska ändras på följande sätt:
  I avsnitt 3 andra och sista strecksatsen ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”. |
| --- | --- |

c)

Bilaga III ska ändras på följande sätt:

I avsnitt 3 andra och sista strecksatsen ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

Nr 2150/2005

Nr 2150/2005

Kommissionens förordning av den 23 december 2005 om gemensamma regler för en flexibel användning av luftrummet.

Nr 1033/2006

Nr 1033/2006

Kommissionens förordning av den 4 juli 2006 om krav på förfaranden för färdplaner före flygning inom det gemensamma europeiska luftrummet, senast ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 428/2013, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 428/2013,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/2120. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/2120.

Nr 1032/2006

Nr 1032/2006

Kommissionens förordning av den 6 juli 2006 om krav avseende automatiska system för utbyte av färdplansdata för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EG) nr 30/2009. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EG) nr 30/2009.

Nr 219/2007

Nr 219/2007

Rådets förordning av den 27 februari 2007 om bildande av ett gemensamt företag för utveckling av en ny generation av det europeiska systemet för flygledningstjänsten (SESAR), ändrad genom

| — | rådets förordning (EG) nr 1361/2008, |
| --- | --- |

—

rådets förordning (EG) nr 1361/2008,

| — | rådets förordning (EU) 721/2014. |
| --- | --- |

—

rådets förordning (EU) 721/2014.

Nr 633/2007

Nr 633/2007

Kommissionens förordning av den 7 juni 2007 om krav avseende tillämpningen av ett protokoll för överföring av färdplansdata, för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) nr 283/2011. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) nr 283/2011.

Nr 2017/373
   (2)

Nr 2017/373

2

| — | Kommissionens genomförandeförordning av den 1 mars 2017 om gemensamma krav för leverantörer av flygledningstjänst/flygtrafiktjänster och övriga nätverksfunktioner för flygledningstjänst, om tillsyn över dessa leverantörer samt om upphävande av förordning (EG) nr 482/2008, genomförandeförordningarna (EU) nr 1034/2011, (EU) nr 1035/2011 och (EU) 2016/1377 och ändring av förordning (EU) nr 677/2011. |
| --- | --- |

—

Kommissionens genomförandeförordning av den 1 mars 2017 om gemensamma krav för leverantörer av flygledningstjänst/flygtrafiktjänster och övriga nätverksfunktioner för flygledningstjänst, om tillsyn över dessa leverantörer samt om upphävande av förordning (EG) nr 482/2008, genomförandeförordningarna (EU) nr 1034/2011, (EU) nr 1035/2011 och (EU) 2016/1377 och ändring av förordning (EU) nr 677/2011.

Nr 29/2009

Nr 29/2009

Kommissionens förordning av den 16 januari 2009 om krav på datalänktjänster för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/310. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/310.

Texten i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:

”Schweiz UIR” ska läggas till i bilaga I, del A.

Nr 262/2009

Nr 262/2009

Kommissionens förordning av den 30 mars 2009 om fastställande av krav för en samordnad tilldelning och användning av Mod S-interrogatorkoder för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/2345.

Nr 73/2010

Nr 73/2010

Kommissionens förordning av den 26 januari 2010 om kvalitetskraven på flygdata och flyginformation för ett gemensamt europeiskt luftrum, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1029/2014. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1029/2014.

Nr 255/2010

Nr 255/2010

Kommissionens förordning av den 25 mars 2010 om fastställande av gemensamma regler för flödesplanering (ATFM), ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1006. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1006.

Nr K(2010) 5134

Nr K(2010) 5134

Kommissionens beslut av den 29 juli 2010 om utnämnandet av ett organ för kvalitetsgranskning för det gemensamma europeiska luftrummet.

Nr 176/2011

Nr 176/2011

Kommissionens förordning av den 24 februari 2011 om de uppgifter som ska lämnas innan ett funktionellt luftrumsblock inrättas och ändras.

Nr 677/2011

Nr 677/2011

Kommissionens förordning av den 7 juli 2011 om genomförandebestämmelser för nätverksfunktioner för flygledningstjänst (ATM) och om ändring av förordning (EU) nr 691/2010, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 970/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 970/2014,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/373. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/373.

Nr 2011/4130

Nr 2011/4130

Kommissionens beslut av den 7 juli 2011 om utnämningen av nätverksförvaltaren för flygledningstjänstens (ATM) funktioner inom det gemensamma europeiska luftrummet.

Nr 1034/2011

Nr 1034/2011

Kommissionens genomförandeförordning av den 17 oktober 2011 om säkerhetstillsyn inom flygledningstjänst och flygtrafiktjänster och om ändring av kommissionens förordning (EU) nr 691/2010.

Nr 1035/2011

Nr 1035/2011

Kommissionens genomförandeförordning av den 17 oktober 2011 om gemensamma krav för tillhandahållande av flygtrafiktjänster och om ändring av förordningarna (EG) nr 482/2008 och (EU) nr 691/2010, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 448/2014. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 448/2014.

Nr 1206/2011

Nr 1206/2011

Kommissionens genomförandeförordning av den 22 november 2011 om fastställande av krav på identifiering av luftfartyg för övervakning av det gemensamma europeiska luftrummet.

Texten i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:

”Schweiz UIR” ska läggas till i bilaga I.

Nr 1207/2011

Nr 1207/2011

Kommissionens genomförandeförordning av den 22 november 2011 om krav på övervakningens prestanda och driftskompatibilitet för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1028/2014, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1028/2014,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/386. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/386.

Nr 923/2012

Nr 923/2012

Kommissionens genomförandeförordning av den 26 september 2012 om gemensamma luftfarts- och driftsbestämmelser för tjänster och förfaranden inom flygtrafiken och om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 1035/2011 och förordningarna (EG) nr 1265/2007, (EG) nr 1794/2006, (EG) nr 730/2006, (EG) nr 1033/2006 och (EU) nr 255/2010, ändrad genom

| — | kommissionens förordning (EU) 2015/340, |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2015/340,

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1185. |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1185.

Nr 1079/2012

Nr 1079/2012

Kommissionens genomförandeförordning av den 16 november 2012 om fastställande av krav i fråga om kanalseparation vid röstkommunikation mellan mark och luftfartyg för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom

| — | kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 657/2013, |
| --- | --- |

—

kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 657/2013,

| — | kommissionens förordning (EU) 2016/2345. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EU) 2016/2345.

Nr 390/2013

Nr 390/2013

Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om inrättande av ett prestationssystem för flygtrafiktjänster och nätverksfunktioner.

Nr 391/2013

Nr 391/2013

Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster.

Nr 409/2013

Nr 409/2013

Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om definition av gemensamma projekt, fastställande av styrelseformer och identifiering av incitament till stöd för genomförandet av den europeiska generalplanen för flygledningstjänst.

Nr 2014/132

Nr 2014/132

Kommissionens genomförandebeslut av den 11 mars 2014 om fastställande av unionstäckande prestationsmål för nätet för flygledningstjänst och gränsvärden för varning för den andra referensperioden 2015–2019.

Nr 716/2014

Nr 716/2014

Kommissionens genomförandeförordning av den 27 juni 2014 om inrättandet av det gemensamma pilotprojektet till stöd för generalplanen för det europeiska nätverket för flygledningstjänst.

Nr 2015/2224

Nr 2015/2224

Kommissionens genomförandebeslut av den 27 november 2015 om utnämnande av ordförande, ledamöter och suppleanter i nätverksstyrelsen för nätverksfunktionerna för flygledningstjänst för andra referensperioden (2015–2019).

Nr 2016/1373

Nr 2016/1373

Kommissionens genomförandebeslut av den 11 augusti 2016 om godkännande av prestationsplanen för nätverket för den andra referensperioden avseende prestationssystemet för det gemensamma europeiska luftrummet (2015–2019).

6.   Miljö och buller

Miljö och buller

Nr 2002/30

Nr 2002/30

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (artiklarna 1–12 och 14–18).

(De ändringar av bilaga I som härrör från bilaga II kapitel 8 [Transportpolitik] avsnitt G [Luftfart] punkt 2 i akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen är tillämpliga.)

Nr 89/629

Nr 89/629

Rådets direktiv av den 4 december 1989 om begränsning av buller från civila jetmotordrivna underljudsflygplan

(artiklarna 1–8).

Nr 2006/93

Nr 2006/93

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 12 december 2006 om reglering av utnyttjandet av flygplan som omfattas av volym 1, del II, kapitel 3 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, andra upplagan (1988).

7.   Konsumentskydd

Konsumentskydd

Nr 90/314

Nr 90/314

Rådets direktiv av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang

(artiklarna 1–10).

Nr 93/13

Nr 93/13

Rådets direktiv av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal

(artiklarna 1–11).

Nr 2027/97

Nr 2027/97

Rådets förordning av den 9 oktober 1997 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor (artiklarna 1–8), ändrad genom

| — | förordning (EG) nr 889/2002. |
| --- | --- |

—

förordning (EG) nr 889/2002.

Nr 261/2004

Nr 261/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91

(artiklarna 1–18).

Nr 1107/2006

Nr 1107/2006

Europaparlamentets och rådets förordning av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet.

8.   Övrigt

Övrigt

Nr 2003/96

Nr 2003/96

Rådets direktiv av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet

(artiklarna 14.1 b och 14.2).

9.   Bilagor

Bilagor

| A | : | Protokoll om Europeiska unionens privilegier och immuniteter. |
| --- | --- | --- |
| B | : | Bestämmelser om Europeiska unionens finansiella kontroll avseende schweiziska deltagare i EASA:s verksamhet. |

A

:

Protokoll om Europeiska unionens privilegier och immuniteter.

B

:

Bestämmelser om Europeiska unionens finansiella kontroll avseende schweiziska deltagare i EASA:s verksamhet.

---

(1)  
  EUT L 243, 27.9.2003, s. 6.

1

(2)  Förordning 2017/373 är tillämplig endast från och med januari 2020. Artikel 9.2 ska dock tillämpas från och med den dag då förordning 2017/373 trädde i kraft. I fråga om byrån kommer artikel 4.1, 4.2, 4.5, 4.6, 4.8 och artikel 5 att vara tillämpliga från och med dagen för ikraftträdandet. När det gäller datatjänstleverantörer ska artikel 6 tillämpas från och med den 1 januari 2019 och, om en sådan leverantör ansöker om och beviljas ett certifikat i enlighet med artikel 6, från och med dagen för ikraftträdandet för förordning 2017/373. Under tiden fortsätter de relevanta artiklarna i förordning 482/2008 att gälla.

2

---

BILAGA A

PROTOKOLL OM EUROPEISKA UNIONENS IMMUNITET OCH PRIVILEGIER

DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA

SOM BEAKTAR att, i enlighet med artikel 343 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 191 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, ska Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen åtnjuta sådan immunitet och sådana privilegier inom medlemsstaternas territorium som behövs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter,

HAR ENATS OM följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.

KAPITEL I

EUROPEISKA UNIONENS EGENDOM, MEDEL, TILLGÅNGAR OCH TRANSAKTIONER

Artikel 1

Unionens lokaler och byggnader ska vara okränkbara. De får inte genomsökas, beslagtas, konfiskeras eller exproprieras. Unionens egendom och tillgångar får inte utan tillstånd från domstolen bli föremål för några administrativa eller rättsliga tvångsåtgärder.

Artikel 2

Unionens arkiv ska vara okränkbara.

Artikel 3

Unionen, dess tillgångar, inkomster och övrig egendom ska vara befriade från alla direkta skatter.

Medlemsstaternas regeringar ska i alla de fall där så är möjligt vidta lämpliga åtgärder för att efterskänka eller betala tillbaka summan av de indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller fast egendom när unionen för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av skatter och avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte tillämpas på ett sådant sätt att konkurrensen inom unionen snedvrids.

Ingen befrielse ska beviljas för sådana skatter och avgifter som utgör betalning för allmännyttiga tjänster.

Artikel 4

Unionen ska vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av varor som är avsedda för tjänstebruk. Varor som på detta sätt har förts in i en stat får inte avyttras – vare sig detta sker mot betalning eller inte – inom denna stats territorium, om det inte sker på villkor som godkänts av den statens regering.

Unionen ska också vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av unionens publikationer.

KAPITEL II

MEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGAR (LAISSEZ-PASSER)

MEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGAR (LAISSEZ-PASSER)

Artikel 5

Vad avser unionens officiella meddelanden och översändandet av alla dess dokument ska unionens institutioner inom varje medlemsstats territorium åtnjuta samma behandling som staten i fråga ger diplomatiska beskickningar.

Officiell korrespondens och andra former av officiella meddelanden som unionens institutioner skickar får inte censureras.

Artikel 6

Identitetshandling i den form som rådet, med enkel majoritet, ska fastställa kan av ordförandena för unionens institutioner utställas till ledamöter, medlemmar och anställda i unionens institutioner och ska godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Dessa identitetshandlingar ska utställas till tjänstemän och övriga anställda enligt de villkor som fastställts i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen och anställningsvillkoren för övriga anställda i unionen.

Kommissionen får sluta avtal om att dessa identitetshandlingar ska gälla som giltiga resehandlingar inom tredjelands territorium.

KAPITEL III

EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER

EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER

Artikel 7

Europaparlamentets ledamöter får inte underkastas någon begränsning av administrativ eller annan natur i sin rörelsefrihet under resa till eller från Europaparlamentets mötesplats.

Europaparlamentets ledamöter ska, vad avser tull- och valutakontroll,

| a) | av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utomlands i offentligt uppdrag, |
| --- | --- |

a)

av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utomlands i offentligt uppdrag,

| b) | av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag. |
| --- | --- |

b)

av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag.

Artikel 8

Europaparlamentets ledamöter får inte förhöras, kvarhållas eller lagföras på grund av yttranden de gjort eller röster de avlagt under utövandet av sitt ämbete.

Artikel 9

Under Europaparlamentets sessioner ska dess ledamöter åtnjuta

| a) | vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land, |
| --- | --- |

a)

vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land,

| b) | vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande och lagföring. |
| --- | --- |

b)

vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande och lagföring.

Immuniteten ska även gälla under resan till och från Europaparlamentets mötesplats.

Immuniteten kan inte åberopas av en ledamot som tas på bar gärning och kan inte hindra Europaparlamentet att utöva sin rätt att upphäva en av dess ledamöters immunitet.

KAPITEL IV

FÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELTAR I ARBETET I EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER

FÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELTAR I ARBETET I EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER

Artikel 10

Företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i unionens institutioner, deras rådgivare och tekniska experter ska i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sedvanliga privilegier, immunitet och lättnader.

Denna artikel ska även vara tillämplig på ledamöter av unionens rådgivande organ.

KAPITEL V

TJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA UNIONEN

TJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA UNIONEN

Artikel 11

Inom varje medlemsstats territorium och oberoende av statstillhörighet ska tjänstemän och övriga anställda i unionen

| a) | åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjänsteutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot unionen, dels Europeiska unionens domstols behörighet att döma i tvister mellan unionen och dess tjänstemän och övriga anställda; de ska åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört, |
| --- | --- |

a)

åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjänsteutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot unionen, dels Europeiska unionens domstols behörighet att döma i tvister mellan unionen och dess tjänstemän och övriga anställda; de ska åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört,

| b) | tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar, |
| --- | --- |

b)

tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar,

| c) | beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas tjänstemän i internationella organisationer, |
| --- | --- |

c)

beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas tjänstemän i internationella organisationer,

| d) | då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga, |
| --- | --- |

d)

då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga,

| e) | ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga. |
| --- | --- |

e)

ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga.

Artikel 12

Unionens tjänstemän och övriga anställda ska vara skyldiga att betala skatt till unionen på de löner och arvoden de får av unionen enligt de villkor och det förfarande som fastställts av Europaparlamentet och rådet, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter samråd med berörda institutioner.

De ska vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av unionen.

Artikel 13

Unionens tjänstemän och övriga anställda som enbart på grund av sin tjänsteutövning i unionen bosätter sig inom territoriet för en annan medlemsstat än den i vilken de vid tiden för sitt tjänstetillträde vid unionen var skatterättsligt bosatta, ska – vad avser inkomst- och förmögenhetsbeskattning samt arvsskatt och tillämpningen av avtal om undvikande av dubbelbeskattning som ingåtts mellan unionens medlemsstater – i båda länderna behandlas som om de fortfarande var bosatta på sin tidigare bostadsort, förutsatt att denna befinner sig inom en av unionens medlemsstater. Detta gäller även för äkta makar, förutsatt att de inte utövar någon egen yrkesverksamhet, och för barn som de personer som avses i denna artikel försörjer och har hand om.

Lös egendom som tillhör de personer som avses i föregående stycke och som finns inom den stats territorium i vilken de uppehåller sig, ska vara befriad från arvsskatt i den staten. Vid fastställande av sådan skatt ska den lösa egendomen anses finnas i den stat där personerna skatterättsligt är bosatta, om inte annat följer av tredjelands rätt och eventuell tillämpning av bestämmelser i internationella avtal om dubbelbeskattning.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel ska inte hänsyn tas till en bostadsort som enbart beror på tjänsteutövning inom andra internationella organisationer.

Artikel 14

Europaparlamentet och rådet ska, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter att ha hört de berörda institutionerna, fastställa ordningen för sociala förmåner för unionens tjänstemän och övriga anställda.

Artikel 15

Europaparlamentet och rådet ska, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter samråd med berörda institutioner, besluta vilka grupper av unionens tjänstemän och övriga anställda bestämmelserna i artikel 11, artikel 12 andra stycket och artikel 13 helt eller delvis ska tillämpas på.

Medlemsstaternas regeringar ska regelbundet underrättas om namn, ställning och adress på de tjänstemän och övriga anställda som ingår i dessa grupper.

KAPITEL VI

IMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJELANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS EUROPEISKA UNIONEN

IMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJELANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS EUROPEISKA UNIONEN

Artikel 16

Den medlemsstat på vars territorium unionen har sitt säte ska bevilja tredjelands beskickning som är ackrediterad hos unionen immunitet och privilegier enligt diplomatisk sedvänja.

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 17

Privilegier, immunitet och lättnader ska endast beviljas unionens tjänstemän och övriga anställda om det ligger i unionens intresse.

Var och en av unionens institutioner ska upphäva den immunitet som har beviljats en tjänsteman eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot unionens intresse.

Artikel 18

Unionens institutioner ska vid tillämpningen av detta protokoll samarbeta med de berörda medlemsstaternas ansvariga myndigheter.

Artikel 19

Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på kommissionens ledamöter.

Artikel 20

Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på Europeiska unionens domstols domare, generaladvokater, justitiesekreterare och biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3 i protokollet om Europeiska unionens domstols stadga vad avser immunitet mot rättsliga förfaranden för domare och generaladvokater.

Artikel 21

Detta protokoll ska även vara tillämpligt på Europeiska investeringsbanken, på ledamöterna av dess organ, dess personal och de företrädare för medlemsstaterna som deltar i bankens arbete, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om bankens stadga.

Europeiska investeringsbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter eller liknande avgifter vid de tillfällen då dess kapital utökas och från de olika formaliteter som kan vara förknippade därmed i den stat där banken har sitt säte. På samma sätt ska dess upplösning eller likvidation inte medföra några skatter eller avgifter. Slutligen ska den verksamhet som banken och dess organ bedriver i enlighet med dess stadga inte vara föremål för någon omsättningsskatt.

Artikel 22

Detta protokoll ska också tillämpas på Europeiska centralbanken, medlemmarna av dess beslutande organ och dess personal, dock utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.

Europeiska centralbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter och liknande avgifter på grund av en ökning av dess kapital och från olika formaliteter som kan vara förenade därmed i den stat där banken har sitt säte. Bankens och dess beslutande organs verksamhet enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska inte påföras någon omsättningsskatt.

Tillägg

Bestämmelser för hur protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska tillämpas på Schweiz

1.   Tillämpningsområdet utsträcks till att omfatta Schweiz

Alla hänvisningar till medlemsstaterna i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier (nedan kallat protokollet) ska även omfatta Schweiz, såvida inget annat sägs i följande bestämmelser.

2.   Byrån är befriad från indirekta skatter, däribland mervärdesskatt

Varor och tjänster som exporteras från Schweiz ska befrias från schweizisk mervärdesskatt. För varor och tjänster som levereras till byrån i Schweiz för byråns verksamhet ska befrielsen från mervärdesskatt, i enlighet med artikel 3 andra stycket i protokollet, ske genom restitution. Befrielse från mervärdesskatt ska beviljas om det faktiska inköpspris som är angivet i fakturan eller motsvarande dokument för varan eller tjänsten uppgår till minst 100 schweizerfranc, inklusive skatter och avgifter.

Mervärdesskatten ska restitueras efter insändande av erforderliga schweiziska ansökningsformulär till Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA (schweiziska federala skattemyndighetens centralenhet för mervärdesskatteärenden). Som regel ska handläggningen vara klar inom tre månader från det att restitutionsansökan ingetts tillsammans med erforderliga underlag.

3.   Hur reglerna för byråns personal ska tillämpas

Beträffande artikel 12 andra stycket i protokollet ska Schweiz, i överensstämmelse med principerna i sin nationella rätt, befria tjänstemän och övriga anställda vid byrån, såsom de definieras i artikel 2 i rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 (1) från federala, kantonala och kommunala skatter på löner, vederlag och arvoden som utbetalas av unionen vilka omfattas av en intern skatt som uppbärs av unionen och tillfaller denna.

Schweiz ska inte betraktas som en medlemsstat enligt punkt 1 ovan vid tillämpningen av artikel 13 i protokollet.

Tjänstemän och övriga anställda vid byrån, liksom deras familjemedlemmar som är anslutna till det socialförsäkringssystem som gäller för Europeiska unionens tjänstemän och övriga anställda, är inte skyldiga att vara anslutna till det schweiziska socialförsäkringssystemet.

Europeiska unionens domstol ska ha exklusiv behörighet i alla ärenden som rör förbindelserna mellan å ena sidan byrån och kommissionen och å andra sidan byråns personal när det gäller tillämpningen av rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (2) och EU-lagstiftningens övriga bestämmelser om arbetsvillkor.

---

(1)  Rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 av den 25 mars 1969 om fastställande av de grupper av tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna som ska omfattas av bestämmelserna i artikel 12, artikel 13 andra stycket samt artikel 14 i protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna (EGT L 74, 27.3.1969, s. 1).

(2)  Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (anställningsvillkor för övriga anställda) (EGT L 56, 4.3.1968, s. 1).

---

BILAGA B

FINANSIELL KONTROLL AVSEENDE SCHWEIZISKA DELTAGARE I EUROPEISKA BYRÅN FÖR LUFTFARTSSÄKERHET

Artikel 1

Direkt förbindelse

Byrån och kommissionen ska stå i direkt förbindelse med alla fysiska och juridiska personer som har skatterättslig hemvist i Schweiz och som deltar i byråns verksamhet i egenskap av avtalsparter, deltagare i något av byråns program, underleverantörer eller mottagare av utbetalningar från byråns eller kommissionens budget. Nämnda personer äger rätt att direkt till kommissionen och byrån överlämna alla relevanta uppgifter och underlag som de är skyldiga att tillhandahålla enligt de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet och enligt de kontrakt och överenskommelser som ingåtts för tillämpningen av rättsakterna liksom i de beslut som fattats inom ramen för dem.

Artikel 2

Kontroller

1.   Med stöd av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (1) och den budgetförordning som antogs av byrån den 26 mars 2003 i enlighet med kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 19 november 2002 med rambudgetförordning för de gemenskapsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (2), liksom med stöd av de övriga rättsakter som det hänvisas till i detta beslut, får det i kontrakt och överenskommelser som ingås med mottagare som har skatterättslig hemvist i Schweiz, liksom i beslut som fattas gemensamt med dem, föreskrivas att vetenskapliga, ekonomiska och tekniska revisioner, liksom revisioner av andra slag, får genomföras när som helst hos dem och deras underentreprenörer av anställda vid byrån och kommissionen, liksom av andra personer som byrån och kommissionen bemyndigat.

2.   De anställda vid byrån och kommissionen och andra personer som byrån och kommissionen bemyndigat ska i rimlig omfattning ges tillträde till anläggningar, arbetsplatser och dokumentation samt till alla data, däribland i elektronisk form, som erfordras för genomförandet av revisionerna. Tillträdesrätten ska vara uttryckligen fastställd i kontrakt och överenskommelser som ingås inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet.

3.   Europeiska revisionsrätten ska ha samma rättigheter som kommissionen.

4.   Revisionerna får genomföras fem år efter det att det här beslutet löpt ut eller enligt de villkor som fastställs i kontrakt och överenskommelser, liksom enligt beslut av betydelse i sammanhanget.

5.   Den schweiziska federala revisionsmyndigheten ska underrättas i förväg om revisioner som genomförs på schweiziskt territorium. En sådan underrättelse utgör inte ett rättsligt krav för att dessa revisioner ska kunna genomföras.

Artikel 3

Kontroller på plats

1.   Inom ramen för det här avtalet har kommissionen genom Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) rätt att genomföra kontroller och inspektioner på plats inom schweiziskt territorium, i enlighet med villkoren och bestämmelserna i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på plats som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (3).

2.   Dessa kontroller och inspektioner på plats ska förberedas och utföras av kommissionen i nära samverkan med den schweiziska federala revisionsmyndigheten eller med andra behöriga schweiziska myndigheter som utsetts av den schweiziska federala revisionsmyndigheten; sistnämnda myndigheter ska underrättas i god tid om föremålet för, syftet med och den rättsliga grunden för kontrollerna och inspektionerna, så att de kan tillhandahålla erforderlig hjälp. För detta ändamål får tjänstemän från de behöriga schweiziska myndigheterna delta i kontrollerna och inspektionerna på plats.

3.   Om berörda schweiziska myndigheter så önskar, ska kontrollerna och inspektionerna på plats genomföras av kommissionen tillsammans med dessa myndigheter.

4.   Om deltagarna i programmet motsätter sig en kontroll eller en inspektion på plats, ska de schweiziska myndigheterna, inom ramen för sina nationella bestämmelser, lämna kommissionens inspektörer erforderligt bistånd så att de kan genomföra den kontroll eller inspektion på plats som de blivit ålagda att göra.

5.   Kommissionen ska snarast möjligt underrätta den schweiziska federala revisionsmyndigheten om alla omständigheter eller misstankar rörande någon oegentlighet som kommissionen har fått kännedom om i samband med genomförandet av kontrollen eller inspektionen på plats. Kommissionen ska under alla omständigheter informera ovannämnda myndighet om resultatet av dessa kontroller och inspektioner.

Artikel 4

Information och samråd

1.   För att denna bilaga ska tillämpas väl ska berörda schweiziska myndigheter och gemenskapens myndigheter regelbundet utbyta information och på begäran av någon av parterna inleda samråd.

2.   Berörda schweiziska myndigheter ska utan dröjsmål underrätta byrån och kommissionen om alla omständigheter som kommer till deras kännedom och som kan leda till förmodan om att det förekommer oegentligheter i fråga om ingåenden och genomföranden av kontrakt och överenskommelser som sluts inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet.

Artikel 5

Sekretess

Uppgifter som meddelats eller erhållits i enlighet med denna bilaga, oavsett form, ska omfattas av tystnadsplikt och ges samma skydd som motsvarande uppgifter har enligt schweizisk lagstiftning, samt enligt de motsvarande bestämmelser som är tillämpliga på gemenskapsinstitutioner. Uppgifterna får endast överlämnas till personer inom gemenskapsinstitutionerna, i medlemsstaterna eller i Schweiz som i kraft av sin befattning ska ha vetskap om dem, och de får inte användas i andra syften än att säkerställa ett effektivt skydd av parternas finansiella intressen.

Artikel 6

Administrativa åtgärder och påföljder

Utan att det påverkar tillämpningen av den schweiziska strafflagen, får byrån och kommissionen tillgripa administrativa åtgärder och påföljder i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 och kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (4) och rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (5).

Artikel 7

Indrivning och verkställighet

Beslut som fattas av byrån eller kommissionen inom ramen för tillämpningsområdet för det här beslutet, och som innebär betalningsskyldighet för andra personer än stater, ska vara verkställbara i Schweiz.

Beslutet om verkställighet måste utfärdas – utan annan kontroll än att den är äkta – av den myndighet som utses av den schweiziska regeringen, som i sin tur ska underrätta byrån eller kommissionen. Verkställigheten ska ske i enlighet med de civilprocessrättsliga regler som gäller i Schweiz. Det är Europeiska unionens domstol som ansvarar för kontrollen av att det verkställbara beslutet är lagligt.

Domar som Europeiska unionens domstol utfärdar på grundval av en skiljedomsklausul ska vara verkställbara på samma villkor som ovan.

---

(1)  
  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

1

(2)  
  EGT L 357, 31.12.2002, s. 72.

2

(3)  
  EGT L 292, 15.11.1996, s. 2.

3

(4)  
  EGT L 357, 31.12.2002, s. 1.

4

(5)  
  EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.

5

---