# Europeiska unionens L 332/2017

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 332 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 60 årgången14 december 2017 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 332

Svensk utgåva

Lagstiftning

60 årgången14 december 2017

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2017/2115 av den 27 juli 2017 om den stödordning SA.38393 (2016/C, f.d. 2015/E) som Belgien har genomfört – Hamnbeskattning i Belgien
  [delgivet med nr C(2017) 5174]

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2017/2116 av den 27 juli 2017 om stödordning SA.38398 (2016/C, f.d. 2015/E) som Frankrike har genomfört – Beskattning av hamnar i Frankrike
  [delgivet med nr C(2017) 5176]

   (
  1
  ) | 24 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

BESLUT

*

Kommissionens beslut (EU) 2017/2115 av den 27 juli 2017 om den stödordning SA.38393 (2016/C, f.d. 2015/E) som Belgien har genomfört – Hamnbeskattning i Belgien
  [delgivet med nr C(2017) 5174]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2017) 5174]

1

1

*

Kommissionens beslut (EU) 2017/2116 av den 27 juli 2017 om stödordning SA.38398 (2016/C, f.d. 2015/E) som Frankrike har genomfört – Beskattning av hamnar i Frankrike
  [delgivet med nr C(2017) 5176]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2017) 5176]

1

24

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

BESLUT

| 14.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 332/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 332/1

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2017/2115

av den 27 juli 2017

om den stödordning SA.38393 (2016/C, f.d. 2015/E) som Belgien har genomfört – Hamnbeskattning i Belgien

[delgivet med nr C(2017) 5174]

(Endast de franska och nederländska texterna är giltiga)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

1.1   FRÅGEFORMULÄR OM HAMNARNAS FUNKTIONSSÄTT OCH BESKATTNING OCH SAMARBETSFÖRFARANDE

FRÅGEFORMULÄR OM HAMNARNAS FUNKTIONSSÄTT OCH BESKATTNING OCH SAMARBETSFÖRFARANDE

| (1) | Den 3 juli 2013 skickade kommissionen ut ett frågeformulär till samtliga medlemsstater om hur deras hamnar fungerade och hur de var beskattade för att få en helhetsbild och för att klargöra hamnarnas situation mot bakgrund av Europeiska unionens bestämmelser om statligt stöd som anges i artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). De belgiska myndigheterna svarade genom skrivelser av den 30 september och den 9 oktober 2013. Genom en skrivelse av den 20 januari 2014 begärde kommissionen ytterligare upplysningar om reglerna för beskattning av hamnar. De belgiska myndigheterna lämnade ett svar genom en skrivelse av den 13 mars 2014 och Bryssels hamn skickade sina synpunkter genom en skrivelse som mottogs den 18 mars 2014. |
| --- | --- |

(1)

Den 3 juli 2013 skickade kommissionen ut ett frågeformulär till samtliga medlemsstater om hur deras hamnar fungerade och hur de var beskattade för att få en helhetsbild och för att klargöra hamnarnas situation mot bakgrund av Europeiska unionens bestämmelser om statligt stöd som anges i artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). De belgiska myndigheterna svarade genom skrivelser av den 30 september och den 9 oktober 2013. Genom en skrivelse av den 20 januari 2014 begärde kommissionen ytterligare upplysningar om reglerna för beskattning av hamnar. De belgiska myndigheterna lämnade ett svar genom en skrivelse av den 13 mars 2014 och Bryssels hamn skickade sina synpunkter genom en skrivelse som mottogs den 18 mars 2014.

EUF-fördraget

| (2) | Genom en skrivelse av den 9 juli 2014 informerade kommissionen Belgien, i enlighet med artikel 21 i rådets förordning (EU) 2015/1589 (2) (nedan kallad procedurförordningen), om sin preliminära uppfattning att undantaget från bolagsskatt till förmån för vissa belgiska hamnar (nedan kallade de belgiska hamnarna) utgör statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och detta stöd utgör befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b i förordningen. Ett möte med de belgiska myndigheterna ägde rum den 23 september 2014. Regionen Vallonien och Bryssels hamn lämnade sina respektive synpunkter genom skrivelser av den 30 september 2014 medan regionen Flandern delgav sina synpunkter genom en skrivelse av den 1 oktober 2014. Genom en skrivelse av den 1 juni 2015 meddelade kommissionen Belgien att den hade beaktat alla de synpunkter som lagts fram av Belgienoch att den fortfarande ansåg att undantaget från bolagsskatt till förmån för ett antal hamnar utgjorde ett stöd som är oförenligt med den inre marknaden, om och i den mån som dessa hamnar har ekonomisk verksamhet. En talan (3) väcktes mot denna skrivelse den 3 augusti 2015 och avvisades genom tribunalens beslut av den 9 mars 2016 (4). |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse av den 9 juli 2014 informerade kommissionen Belgien, i enlighet med artikel 21 i rådets förordning (EU) 2015/1589 (2) (nedan kallad procedurförordningen), om sin preliminära uppfattning att undantaget från bolagsskatt till förmån för vissa belgiska hamnar (nedan kallade de belgiska hamnarna) utgör statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och detta stöd utgör befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b i förordningen. Ett möte med de belgiska myndigheterna ägde rum den 23 september 2014. Regionen Vallonien och Bryssels hamn lämnade sina respektive synpunkter genom skrivelser av den 30 september 2014 medan regionen Flandern delgav sina synpunkter genom en skrivelse av den 1 oktober 2014. Genom en skrivelse av den 1 juni 2015 meddelade kommissionen Belgien att den hade beaktat alla de synpunkter som lagts fram av Belgienoch att den fortfarande ansåg att undantaget från bolagsskatt till förmån för ett antal hamnar utgjorde ett stöd som är oförenligt med den inre marknaden, om och i den mån som dessa hamnar har ekonomisk verksamhet. En talan (3) väcktes mot denna skrivelse den 3 augusti 2015 och avvisades genom tribunalens beslut av den 9 mars 2016 (4).

2

procedurförordningen

de belgiska hamnarna

3

4

1.2   KOMMISSIONENS FÖRSLAG PÅ LÄMPLIGA ÅTGÄRDER OCH SVAR FRÅN DE BELGISKA MYNDIGHETERNA

KOMMISSIONENS FÖRSLAG PÅ LÄMPLIGA ÅTGÄRDER OCH SVAR FRÅN DE BELGISKA MYNDIGHETERNA

| (3) | Genom en skrivelse av den 21 januari 2016 upprepade kommissionen sin ståndpunkt att det undantag från bolagsskatt som beviljats hamnarna utgör en statlig stödordning som är oförenlig med fördraget och föreslår att de belgiska myndigheterna, inom ramen för lämpliga åtgärder, i enlighet med artikel 108.1 i EUF-fördraget och artikel 22 i procedurförordningen, ska avskaffa undantaget från bolagsskatt för de belgiska hamnarna, i den mån som dessa bedriver ekonomisk verksamhet. De belgiska myndigheterna uppmanades att anpassa lagstiftningen inom 10 månader från och med att beslutet fattades, eftersom denna ändring bör tillämpas senast på de intäkter som genererats av ekonomisk verksamhet från och med början av beskattningsåret 2017. De belgiska myndigheterna uppmanades att skriftligen meddela kommissionen att Belgien villkorslöst och utan förbehåll, i enlighet med artikel 23.1 i procedurförordningen, godtog dessa lämpliga åtgärder i deras helhet inom 2 månader från mottagandet av beslutet. En talan (5) väcktes mot detta förslag på lämpliga åtgärder den 18 mars 2016 och avvisades genom tribunalens beslut av den 27 oktober 2016 (6). |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 21 januari 2016 upprepade kommissionen sin ståndpunkt att det undantag från bolagsskatt som beviljats hamnarna utgör en statlig stödordning som är oförenlig med fördraget och föreslår att de belgiska myndigheterna, inom ramen för lämpliga åtgärder, i enlighet med artikel 108.1 i EUF-fördraget och artikel 22 i procedurförordningen, ska avskaffa undantaget från bolagsskatt för de belgiska hamnarna, i den mån som dessa bedriver ekonomisk verksamhet. De belgiska myndigheterna uppmanades att anpassa lagstiftningen inom 10 månader från och med att beslutet fattades, eftersom denna ändring bör tillämpas senast på de intäkter som genererats av ekonomisk verksamhet från och med början av beskattningsåret 2017. De belgiska myndigheterna uppmanades att skriftligen meddela kommissionen att Belgien villkorslöst och utan förbehåll, i enlighet med artikel 23.1 i procedurförordningen, godtog dessa lämpliga åtgärder i deras helhet inom 2 månader från mottagandet av beslutet. En talan (5) väcktes mot detta förslag på lämpliga åtgärder den 18 mars 2016 och avvisades genom tribunalens beslut av den 27 oktober 2016 (6).

5

6

| (4) | Genom en skrivelse av den 21 mars 2016 överlämnade de belgiska myndigheterna sina synpunkter på de föreslagna lämpliga åtgärderna. |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 21 mars 2016 överlämnade de belgiska myndigheterna sina synpunkter på de föreslagna lämpliga åtgärderna.

1.3   INLEDANDE AV DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

INLEDANDE AV DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (5) | Genom en skrivelse av den 8 juli 2016 beslutade kommissionen att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen. |
| --- | --- |

(5)

Genom en skrivelse av den 8 juli 2016 beslutade kommissionen att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen.

| (6) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (7). Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på åtgärden i fråga. Den 24 augusti 2016 hölls ett möte med företrädare för vissa belgiska hamnar som berörs av åtgärden. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (7). Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på åtgärden i fråga. Den 24 augusti 2016 hölls ett möte med företrädare för vissa belgiska hamnar som berörs av åtgärden.

Europeiska unionens officiella tidning

7

| (7) | Belgien lade fram sina synpunkter genom skrivelser av den 9 september 2016 (den federala finansministern) och den 16 september 2016 (regionen Vallonien och de vallonska hamnarna). |
| --- | --- |

(7)

Belgien lade fram sina synpunkter genom skrivelser av den 9 september 2016 (den federala finansministern) och den 16 september 2016 (regionen Vallonien och de vallonska hamnarna).

| (8) | Kommissionen mottog synpunkter från följande berörda parter: Sea Invest, användare av Antwerpens, Gents och Zeebrugges hamnar (den 14 september 2016), Rotterdams hamn, som agerar på de fem nederländska offentliga hamnarnas vägnar (den 16 september 2016), Bryssels hamn (den 16 september 2016), den flamländska hamnkommissionen (Vlaamse Havencommissie) (den 19 september 2016) och, efter en förlängning av tidsfristen för att inkomma med synpunkter, Antwerpens och Zeebrugges hamnar (den 4 oktober 2016). |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen mottog synpunkter från följande berörda parter: Sea Invest, användare av Antwerpens, Gents och Zeebrugges hamnar (den 14 september 2016), Rotterdams hamn, som agerar på de fem nederländska offentliga hamnarnas vägnar (den 16 september 2016), Bryssels hamn (den 16 september 2016), den flamländska hamnkommissionen (Vlaamse Havencommissie) (den 19 september 2016) och, efter en förlängning av tidsfristen för att inkomma med synpunkter, Antwerpens och Zeebrugges hamnar (den 4 oktober 2016).

| (9) | Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till Belgien, som gavs möjlighet att svara. Kommissionen mottog Belgiens synpunkter genom en skrivelse av den 14 november 2016. Den 19 december 2016 hölls ett möte mellan de belgiska myndigheterna och kommissionen vid vilket ytterligare synpunkter överlämnades till kommissionen. Ytterligare ett möte hölls mellan de belgiska federala myndigheterna och regionmyndigheterna, vissa stödmottagare och kommissionen den 10 januari 2017. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till Belgien, som gavs möjlighet att svara. Kommissionen mottog Belgiens synpunkter genom en skrivelse av den 14 november 2016. Den 19 december 2016 hölls ett möte mellan de belgiska myndigheterna och kommissionen vid vilket ytterligare synpunkter överlämnades till kommissionen. Ytterligare ett möte hölls mellan de belgiska federala myndigheterna och regionmyndigheterna, vissa stödmottagare och kommissionen den 10 januari 2017.

2.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH DESS SAMMANHANG

BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH DESS SAMMANHANG

2.1   ÄGANDE OCH FÖRVALTNING AV HAMNARNA I BELGIEN

ÄGANDE OCH FÖRVALTNING AV HAMNARNA I BELGIEN

| (10) | I Belgien är den mark som används av hamnarna allmän egendom. Under 1990-talet överfördes driften av de största belgiska hamnarna till decentraliserade enheter. Vissa hamnar drivs av autonoma kommunala hamnförvaltningar (t.ex. Gents, Oostendes och Antwerpens hamnar). Andra hamnar drivs av offentligrättsliga juridiska personer (t.ex. de autonoma hamnarna SCRL Port autonome du Centre et de l'Ouest, Liège, Charleroi och Namur) eller av ett offentligt aktiebolag som i fallet med Zeebrugges hamn. |
| --- | --- |

(10)

I Belgien är den mark som används av hamnarna allmän egendom. Under 1990-talet överfördes driften av de största belgiska hamnarna till decentraliserade enheter. Vissa hamnar drivs av autonoma kommunala hamnförvaltningar (t.ex. Gents, Oostendes och Antwerpens hamnar). Andra hamnar drivs av offentligrättsliga juridiska personer (t.ex. de autonoma hamnarna SCRL Port autonome du Centre et de l'Ouest, Liège, Charleroi och Namur) eller av ett offentligt aktiebolag som i fallet med Zeebrugges hamn.

| (11) | Hamnarna drivs av offentliga enheter, hamnförvaltningarna. |
| --- | --- |

(11)

Hamnarna drivs av offentliga enheter, hamnförvaltningarna.

2.2   FÖRESKRIFTER OM INKOMSTSKATT FÖR HAMNAR

FÖRESKRIFTER OM INKOMSTSKATT FÖR HAMNAR

| (12) | I enlighet med artikel 1 i den belgiska inkomstskattelagen (code des impôts sur les revenus coordonné en 1992 (8), nedan kallad CIR) ska bolag med säte i landet betala inkomstskatt i form av bolagsskatt (”impôt des sociétés”) (9). Andra juridiska personer med säte i landet än bolag ska däremot betala inkomstskatt i form av skatt för juridiska personer (10). I artikel 2 i CIR definieras ”bolag” som varje bolag, sammanslutning, institut eller organ som har inrättats i enlighet med reglerna och som är en juridisk person samt bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär. |
| --- | --- |

(12)

I enlighet med artikel 1 i den belgiska inkomstskattelagen (code des impôts sur les revenus coordonné en 1992 (8), nedan kallad CIR) ska bolag med säte i landet betala inkomstskatt i form av bolagsskatt (”impôt des sociétés”) (9). Andra juridiska personer med säte i landet än bolag ska däremot betala inkomstskatt i form av skatt för juridiska personer (10). I artikel 2 i CIR definieras ”bolag” som varje bolag, sammanslutning, institut eller organ som har inrättats i enlighet med reglerna och som är en juridisk person samt bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär.

8

CIR

9

10

| (13) | I artikel 180.2 i CIR anges att ett visst antal belgiska hamnar inte behöver betala bolagsskatt (11). I artikel 220.2 i CIR föreskrivs att juridiska personer som inte ska betala bolagsskatt i enlighet med artikel 180 i CIR ska betala skatt för juridiska personer (12). Skatten för juridiska personer omfattar inte den totala inkomsten eller vinsten, utan endast vissa typer av inkomster. I enlighet med artikel 221 i CIR är juridiska personer som är skyldiga att betala skatt för juridiska personer beskattningsbara enbart i förhållande till den skattegrundande inkomsten beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien och inkomst och avkastning av kapital samt lös egendom (13). Dessutom motsvarar de satser som är tillämpliga för de olika typer av intäkter som omfattas av skatt för juridiska personer vanligtvis satserna för fastighetsskatt eller förskottsskatt (14) och är i allmänhet lägre än satserna för bolagsskatt (33,99 %). |
| --- | --- |

(13)

I artikel 180.2 i CIR anges att ett visst antal belgiska hamnar inte behöver betala bolagsskatt (11). I artikel 220.2 i CIR föreskrivs att juridiska personer som inte ska betala bolagsskatt i enlighet med artikel 180 i CIR ska betala skatt för juridiska personer (12). Skatten för juridiska personer omfattar inte den totala inkomsten eller vinsten, utan endast vissa typer av inkomster. I enlighet med artikel 221 i CIR är juridiska personer som är skyldiga att betala skatt för juridiska personer beskattningsbara enbart i förhållande till den skattegrundande inkomsten beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien och inkomst och avkastning av kapital samt lös egendom (13). Dessutom motsvarar de satser som är tillämpliga för de olika typer av intäkter som omfattas av skatt för juridiska personer vanligtvis satserna för fastighetsskatt eller förskottsskatt (14) och är i allmänhet lägre än satserna för bolagsskatt (33,99 %).

11

12

13

14

3.   BESKRIVNING AV ORSAKERNA TILL ATT DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET INLEDDES

BESKRIVNING AV ORSAKERNA TILL ATT DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET INLEDDES

| (14) | I en skrivelse av den 8 juli 2016 uttryckte kommissionen uppfattningen att de belgiska myndigheterna inte hade godtagit den tidsplan för genomförandet av de lämpliga åtgärderna som framförts av kommissionen i dess skrivelse av den 21 januari 2016 och att den belgiska regeringen varken tycktes godta själva principen om beskattning av hamnar med bolagsskatt eller åta sig att avskaffa den befrielse från bolagsskatt som de belgiska hamnarna åtnjuter. Kommissionen drog därmed slutsatsen att de belgiska myndigheterna inte godtog de lämpliga åtgärder som föreslagits av kommissionen den 21 januari 2016 villkorslöst, utan förbehåll och i deras helhet. |
| --- | --- |

(14)

I en skrivelse av den 8 juli 2016 uttryckte kommissionen uppfattningen att de belgiska myndigheterna inte hade godtagit den tidsplan för genomförandet av de lämpliga åtgärderna som framförts av kommissionen i dess skrivelse av den 21 januari 2016 och att den belgiska regeringen varken tycktes godta själva principen om beskattning av hamnar med bolagsskatt eller åta sig att avskaffa den befrielse från bolagsskatt som de belgiska hamnarna åtnjuter. Kommissionen drog därmed slutsatsen att de belgiska myndigheterna inte godtog de lämpliga åtgärder som föreslagits av kommissionen den 21 januari 2016 villkorslöst, utan förbehåll och i deras helhet.

| (15) | Eftersom kommissionen fortfarande ansåg att den befrielse från bolagsskatt som belgiska hamnar åtnjuter när de bedriver ekonomisk verksamhet utgjorde en befintlig statlig stödordning och hyste tvivel om huruvida denna stödordning var förenlig med den inre marknaden beslutade kommissionen att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen. |
| --- | --- |

(15)

Eftersom kommissionen fortfarande ansåg att den befrielse från bolagsskatt som belgiska hamnar åtnjuter när de bedriver ekonomisk verksamhet utgjorde en befintlig statlig stödordning och hyste tvivel om huruvida denna stödordning var förenlig med den inre marknaden beslutade kommissionen att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen.

4.   SYNPUNKTER SOM INKOMMIT SEDAN DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET INLEDDES

SYNPUNKTER SOM INKOMMIT SEDAN DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET INLEDDES

4.1   FÖRETAG/EKONOMISK VERKSAMHET

FÖRETAG/EKONOMISK VERKSAMHET

| (16) | De belgiska hamnarna och myndigheterna anser att hamnarna inte är ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget eftersom deras uppgifter, i synnerhet administrativ förvaltning av allmän och privat egendom, inte är av ekonomisk art. De understryker att dessa uppgifter är av allmänt intresse och åläggs eller tilldelas hamnarna av myndigheterna som har rätt att fastställa omfattningen av icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse. De påpekar att hamnförvaltningarna har särskilda befogenheter att utföra dessa uppgifter, står under myndigheternas kontroll och inte har som mål att göra vinst, då överskottet återinvesteras i hamninfrastrukturen och, för vissa hamnar, betalas ut till kommunen som är aktieägare. |
| --- | --- |

(16)

De belgiska hamnarna och myndigheterna anser att hamnarna inte är ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget eftersom deras uppgifter, i synnerhet administrativ förvaltning av allmän och privat egendom, inte är av ekonomisk art. De understryker att dessa uppgifter är av allmänt intresse och åläggs eller tilldelas hamnarna av myndigheterna som har rätt att fastställa omfattningen av icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse. De påpekar att hamnförvaltningarna har särskilda befogenheter att utföra dessa uppgifter, står under myndigheternas kontroll och inte har som mål att göra vinst, då överskottet återinvesteras i hamninfrastrukturen och, för vissa hamnar, betalas ut till kommunen som är aktieägare.

| (17) | Hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge och de belgiska myndigheterna anser att domstolens rättspraxis i fråga om flygplatser (ärende C-82/01 Aéroports de Paris (15)) inte är tillämplig på hamnar, som är en annan typ av infrastruktur. De påpekar särskilt att hamnarnas monopol följer av en administrativ decentralisering till förmån för en offentligrättslig enhet utan vinstintresse medan flygplatsledningen har överlåtits till privatpersoner inom ramen för den exklusiva koncessionen av en ekonomisk verksamhet med överföring av operativ risk av ekonomisk art. De anser även att den tvist som granskats av domstolen i ärendet Aéroports de Paris inte rörde tillhandahållande av infrastrukturtjänster, vilket innebär att jämförelsen med tillhandahållande av hamnområdet av de belgiska hamnförvaltningarna är felaktig. |
| --- | --- |

(17)

Hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge och de belgiska myndigheterna anser att domstolens rättspraxis i fråga om flygplatser (ärende C-82/01 Aéroports de Paris (15)) inte är tillämplig på hamnar, som är en annan typ av infrastruktur. De påpekar särskilt att hamnarnas monopol följer av en administrativ decentralisering till förmån för en offentligrättslig enhet utan vinstintresse medan flygplatsledningen har överlåtits till privatpersoner inom ramen för den exklusiva koncessionen av en ekonomisk verksamhet med överföring av operativ risk av ekonomisk art. De anser även att den tvist som granskats av domstolen i ärendet Aéroports de Paris inte rörde tillhandahållande av infrastrukturtjänster, vilket innebär att jämförelsen med tillhandahållande av hamnområdet av de belgiska hamnförvaltningarna är felaktig.

15

| (18) | Majoriteten av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna ifrågasätter den ekonomiska arten hos den verksamhet som nämns av kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet, bland annat tillhandahållande av hamninfrastruktur till fartyg och uthyrning av mark och infrastruktur till företag, genom att hävda att avgifterna för uthyrning av mark, koncession av infrastruktur och tillträde till hamninfrastruktur (hamnavgifter) är offentliga, icke-diskriminerande, på förhand fastställda ensidigt av hamnförvaltningarna och inte bestämda av tillgång och efterfrågan. De hänvisar i synnerhet till en dom från den belgiska författningsdomstolen av den 19 november 2015 (16) i vilken det anges att hamnavgifter utgör ren ersättning från tredje man för hamnförvaltningarnas åtgärder. De hänvisar även till det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 avseende politik för och förvaltning av havshamnar (17) (nedan kallat det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999
  ) i vilket det föreskrivs att hamnavgifterna bör fastställas så att de står ”i proportion till vad som är rimligt” i förhållande till värdet av ersättningen. De anger dessutom att koncessionsavgifterna proportionellt sett är mindre för mark som genererar ett högre mervärde, grundar sig på objektiva parametrar (för den berörda marken) och återspeglar det realvärde som genereras av den tjänst som tillhandahålls. På samma sätt anser regionen Vallonien och de vallonska hamnarna att betalningen av avgifter för användningen av infrastruktur inte nödvändigtvis är en indikation på hamnverksamhetens ekonomiska art, då det faktum att dessa avgifter inte täcker återbetalningen av det investerade kapitalet indikerar att hamnverksamheten är en tjänst av allmänt intresse. |
| --- | --- |

(18)

Majoriteten av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna ifrågasätter den ekonomiska arten hos den verksamhet som nämns av kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet, bland annat tillhandahållande av hamninfrastruktur till fartyg och uthyrning av mark och infrastruktur till företag, genom att hävda att avgifterna för uthyrning av mark, koncession av infrastruktur och tillträde till hamninfrastruktur (hamnavgifter) är offentliga, icke-diskriminerande, på förhand fastställda ensidigt av hamnförvaltningarna och inte bestämda av tillgång och efterfrågan. De hänvisar i synnerhet till en dom från den belgiska författningsdomstolen av den 19 november 2015 (16) i vilken det anges att hamnavgifter utgör ren ersättning från tredje man för hamnförvaltningarnas åtgärder. De hänvisar även till det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 avseende politik för och förvaltning av havshamnar (17) (nedan kallat det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999
  ) i vilket det föreskrivs att hamnavgifterna bör fastställas så att de står ”i proportion till vad som är rimligt” i förhållande till värdet av ersättningen. De anger dessutom att koncessionsavgifterna proportionellt sett är mindre för mark som genererar ett högre mervärde, grundar sig på objektiva parametrar (för den berörda marken) och återspeglar det realvärde som genereras av den tjänst som tillhandahålls. På samma sätt anser regionen Vallonien och de vallonska hamnarna att betalningen av avgifter för användningen av infrastruktur inte nödvändigtvis är en indikation på hamnverksamhetens ekonomiska art, då det faktum att dessa avgifter inte täcker återbetalningen av det investerade kapitalet indikerar att hamnverksamheten är en tjänst av allmänt intresse.

16

17

det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999

| (19) | Enligt dem står de koncessionshavare som utför lasthantering (lastning och lossning) för den huvudsakliga ekonomiska verksamheten i hamnarna, då hamnförvaltningarna inte har något att göra med de affärsavtal som ingåtts mellan koncessionsföretag och redare. Hamnarna utnyttjas alltså inte kommersiellt av hamnförvaltningarna utan av bolag till vilka infrastrukturen har överlåtits och på vilken dessa bolag själva måste bygga de överbyggnader (kranar, hangarer m.m.) som behövs för att utföra lasthanteringstjänster. |
| --- | --- |

(19)

Enligt dem står de koncessionshavare som utför lasthantering (lastning och lossning) för den huvudsakliga ekonomiska verksamheten i hamnarna, då hamnförvaltningarna inte har något att göra med de affärsavtal som ingåtts mellan koncessionsföretag och redare. Hamnarna utnyttjas alltså inte kommersiellt av hamnförvaltningarna utan av bolag till vilka infrastrukturen har överlåtits och på vilken dessa bolag själva måste bygga de överbyggnader (kranar, hangarer m.m.) som behövs för att utföra lasthanteringstjänster.

| (20) | De tillägger att hamnförvaltningarna i allt större utsträckning måste finansiera icke-ekonomisk verksamhet som faller under regionernas ansvar, eller till och med verksamhet utan koppling till hamndrift (18). De hänvisar till flera beslut från kommissionen och domar från domstolen i vilka det, enligt dem, fastställs att varken tillhandahållande av infrastruktur som är öppen för alla potentiella användare på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt eller förvaltning och utnyttjande av en offentlig myndighets mark för att främja utvecklingen av industriell och kommersiell verksamhet för den privata sektorn utgör ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(20)

De tillägger att hamnförvaltningarna i allt större utsträckning måste finansiera icke-ekonomisk verksamhet som faller under regionernas ansvar, eller till och med verksamhet utan koppling till hamndrift (18). De hänvisar till flera beslut från kommissionen och domar från domstolen i vilka det, enligt dem, fastställs att varken tillhandahållande av infrastruktur som är öppen för alla potentiella användare på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt eller förvaltning och utnyttjande av en offentlig myndighets mark för att främja utvecklingen av industriell och kommersiell verksamhet för den privata sektorn utgör ekonomisk verksamhet.

18

| (21) | De anser slutligen att hamnarnas ekonomiska verksamhet, såsom lyftning (krantjänster) och bogsering, enbart har en kompletterande funktion. |
| --- | --- |

(21)

De anser slutligen att hamnarnas ekonomiska verksamhet, såsom lyftning (krantjänster) och bogsering, enbart har en kompletterande funktion.

4.2   EKONOMISK FÖRDEL SOM BEVILJAS MED HJÄLP AV STATLIGA MEDEL

EKONOMISK FÖRDEL SOM BEVILJAS MED HJÄLP AV STATLIGA MEDEL

| (22) | Den flamländska hamnkommissionen anser att eftersom hamnförvaltningarna i allt större utsträckning måste finansiera icke-ekonomisk infrastruktur som faller under regionernas ansvar utgör befrielsen från bolagsskatt inte någon fördel. |
| --- | --- |

(22)

Den flamländska hamnkommissionen anser att eftersom hamnförvaltningarna i allt större utsträckning måste finansiera icke-ekonomisk infrastruktur som faller under regionernas ansvar utgör befrielsen från bolagsskatt inte någon fördel.

| (23) | Rotterdams hamn anger att hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent har en effektiv skattesats som är mindre än 1 % av den bokföringsmässiga vinsten. |
| --- | --- |

(23)

Rotterdams hamn anger att hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent har en effektiv skattesats som är mindre än 1 % av den bokföringsmässiga vinsten.

| (24) | De belgiska myndigheterna hävdar att i den mån hamnarna betalar skatt för juridiska personer är det villkor enligt vilket fördelen måste beviljas med hjälp av statliga medel inte uppfyllt. |
| --- | --- |

(24)

De belgiska myndigheterna hävdar att i den mån hamnarna betalar skatt för juridiska personer är det villkor enligt vilket fördelen måste beviljas med hjälp av statliga medel inte uppfyllt.

4.3   SELEKTIVITET

SELEKTIVITET

| (25) | Majoriteten av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna anser att referenssystemet för beskattning av juridiska personer inte är bolagsskatt (såsom fastställs i beslutet om att inleda förfarandet) utan artikel 1 i CIR, i vilken två parallella beskattningssystem fastställs för juridiska personer med säte i landet (bolagsskatt och skatt för juridiska personer) enligt de kriterier som definieras i artikel 2 i CIR (huruvida den juridiska personens verksamhet är av vinstgenererande karaktär eller inte). De tillägger att artikel 180 i CIR, i vilken det föreskrivs att hamnar inte omfattas av bolagsskatt, endast förtydligar och tillämpar artikel 1 i CIR. Vissa berörda parter och de belgiska myndigheterna anser även att skatt för juridiska personer utgör referenssystemet för hamnar som inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR, eftersom artikel 180.2 i CIR inte avviker från de allmänna reglerna för beskattning av juridiska personer utan endast tillämpar dessa allmänna regler. De hävdar således att även om artikel 180.2 ströks skulle hamnar inte nödvändigtvis omfattas av bolagsskatt eftersom myndigheten skulle behöva göra en individuell prövning av deras situation med hänsyn till de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR och eftersom hamnar inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR skulle de inte omfattas av bolagsskatt. |
| --- | --- |

(25)

Majoriteten av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna anser att referenssystemet för beskattning av juridiska personer inte är bolagsskatt (såsom fastställs i beslutet om att inleda förfarandet) utan artikel 1 i CIR, i vilken två parallella beskattningssystem fastställs för juridiska personer med säte i landet (bolagsskatt och skatt för juridiska personer) enligt de kriterier som definieras i artikel 2 i CIR (huruvida den juridiska personens verksamhet är av vinstgenererande karaktär eller inte). De tillägger att artikel 180 i CIR, i vilken det föreskrivs att hamnar inte omfattas av bolagsskatt, endast förtydligar och tillämpar artikel 1 i CIR. Vissa berörda parter och de belgiska myndigheterna anser även att skatt för juridiska personer utgör referenssystemet för hamnar som inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR, eftersom artikel 180.2 i CIR inte avviker från de allmänna reglerna för beskattning av juridiska personer utan endast tillämpar dessa allmänna regler. De hävdar således att även om artikel 180.2 ströks skulle hamnar inte nödvändigtvis omfattas av bolagsskatt eftersom myndigheten skulle behöva göra en individuell prövning av deras situation med hänsyn till de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR och eftersom hamnar inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR skulle de inte omfattas av bolagsskatt.

| (26) | Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna tillägger att denna dubbelhet (förekomsten av två system för beskattning av inkomster, bolagsskatt och skatt för juridiska personer) är grundläggande och inbyggd i systemet för beskattning av inkomster och följer av den belgiska konstitutionen. Dessutom skulle den belgiska konstitutionen inte ålägga lagstiftaren att beskatta viss verksamhet och för myndigheter som är offentliga på grund av sin karaktär (staten, gemenskaperna, regioner, provinser och kommuner) skulle allmän eller privat egendom som används i statlig drift vara befriad från skatt enligt en allmän rättsprincip. De belgiska myndigheterna anger även att enligt de nationella domstolarnas rättspraxis är offentliga tjänster och nyttigheter inte skattskyldiga såvida det inte föreskrivs uttryckligen i lagen. |
| --- | --- |

(26)

Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna tillägger att denna dubbelhet (förekomsten av två system för beskattning av inkomster, bolagsskatt och skatt för juridiska personer) är grundläggande och inbyggd i systemet för beskattning av inkomster och följer av den belgiska konstitutionen. Dessutom skulle den belgiska konstitutionen inte ålägga lagstiftaren att beskatta viss verksamhet och för myndigheter som är offentliga på grund av sin karaktär (staten, gemenskaperna, regioner, provinser och kommuner) skulle allmän eller privat egendom som används i statlig drift vara befriad från skatt enligt en allmän rättsprincip. De belgiska myndigheterna anger även att enligt de nationella domstolarnas rättspraxis är offentliga tjänster och nyttigheter inte skattskyldiga såvida det inte föreskrivs uttryckligen i lagen.

| (27) | För hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge och de belgiska myndigheterna omfattas de enheter som, liksom hamnarna, inte delar ut sin vinst utan återinvesterar den eller som har mål som går utöver deras egna intressen av skatt för juridiska personer, vilket överensstämmer med systemets logik. |
| --- | --- |

(27)

För hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge och de belgiska myndigheterna omfattas de enheter som, liksom hamnarna, inte delar ut sin vinst utan återinvesterar den eller som har mål som går utöver deras egna intressen av skatt för juridiska personer, vilket överensstämmer med systemets logik.

| (28) | De gör även gällande att de befinner sig i en annan situation än andra företag som omfattas av bolagsskatt. Trots att de är relativt autonoma och även om det förekommer eventuell ekonomisk verksamhet är hamnförvaltningarna en del av statsmakterna och utför uppgifter av allmänt intresse, utan vinstsyfte, såsom följer av deras stadgar. De använder inte några industriella eller kommersiella metoder och deras agerande styrs inte av kortsiktig avkastning på investeringar. Koncessionsavgifterna och hamnavgifterna täcker inte alltid de kostnader som de bär. De utför uppgifter av allmänt intresse för vilka nettokostnaden inte skulle vara avdragsgill från bolagsskatten i enlighet med artikel 49 i CIR, vilket, vid beskattning med bolagsskatt, skulle leda till en diskriminering i förhållande till andra företag och en minskad investeringskapacitet för hamnarna. |
| --- | --- |

(28)

De gör även gällande att de befinner sig i en annan situation än andra företag som omfattas av bolagsskatt. Trots att de är relativt autonoma och även om det förekommer eventuell ekonomisk verksamhet är hamnförvaltningarna en del av statsmakterna och utför uppgifter av allmänt intresse, utan vinstsyfte, såsom följer av deras stadgar. De använder inte några industriella eller kommersiella metoder och deras agerande styrs inte av kortsiktig avkastning på investeringar. Koncessionsavgifterna och hamnavgifterna täcker inte alltid de kostnader som de bär. De utför uppgifter av allmänt intresse för vilka nettokostnaden inte skulle vara avdragsgill från bolagsskatten i enlighet med artikel 49 i CIR, vilket, vid beskattning med bolagsskatt, skulle leda till en diskriminering i förhållande till andra företag och en minskad investeringskapacitet för hamnarna.

| (29) | De belgiska myndigheterna anger att den belgiska författningsdomstolen i en dom av den 1 december 2016 (19) bekräftade lagstiftarens val att befria hamnarna från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(29)

De belgiska myndigheterna anger att den belgiska författningsdomstolen i en dom av den 1 december 2016 (19) bekräftade lagstiftarens val att befria hamnarna från bolagsskatt.

19

4.4   SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN

SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN

| (30) | Den flamländska hamnkommissionen hävdar att i andra medlemsstater – i synnerhet Nederländerna – finansieras samma hamnverksamhet av myndigheterna, med resultatet att konkurrensvillkoren inte snedvrids. |
| --- | --- |

(30)

Den flamländska hamnkommissionen hävdar att i andra medlemsstater – i synnerhet Nederländerna – finansieras samma hamnverksamhet av myndigheterna, med resultatet att konkurrensvillkoren inte snedvrids.

| (31) | Med hänvisning till punkt 188 i kommissionens tillkännagivande om begreppet statligt stöd (20) (nedan kallat tillkännagivandet av den 19 juli 2016
  ) gör hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge gällande att varje hamn har ett lagstadgat monopol på sitt hamnområde, då detta monopol inte bara utesluter ”konkurrens på marknaden utan också om marknaden”. De drar därför slutsatsen att åtgärden inte medför någon snedvridning av konkurrensen. De hänvisar även till ett yttrande från den nederländska konkurrensmyndigheten (21) enligt vilken Rotterdams hamn inte konkurrerar med operatörerna för andra hamnar eftersom hamnavgifterna endast utgör en begränsad bråkdel av redarnas kostnader för transport, vilket innebär att en ökning eller minskning av dessa avgifter inte skulle ha någon inverkan på hamntrafiken. |
| --- | --- |

(31)

Med hänvisning till punkt 188 i kommissionens tillkännagivande om begreppet statligt stöd (20) (nedan kallat tillkännagivandet av den 19 juli 2016
  ) gör hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge gällande att varje hamn har ett lagstadgat monopol på sitt hamnområde, då detta monopol inte bara utesluter ”konkurrens på marknaden utan också om marknaden”. De drar därför slutsatsen att åtgärden inte medför någon snedvridning av konkurrensen. De hänvisar även till ett yttrande från den nederländska konkurrensmyndigheten (21) enligt vilken Rotterdams hamn inte konkurrerar med operatörerna för andra hamnar eftersom hamnavgifterna endast utgör en begränsad bråkdel av redarnas kostnader för transport, vilket innebär att en ökning eller minskning av dessa avgifter inte skulle ha någon inverkan på hamntrafiken.

20

tillkännagivandet av den 19 juli 2016

21

| (32) | De anger att enligt tillkännagivandet av den 19 juli 2016 kompletterar de olika delarna av nätet i en nätinfrastruktur varandra i stället för att konkurrera med varandra (punkt 211 och fotnot 311), vilket medför att en snedvridning av konkurrensen är utesluten. De påpekar att kommissionen i detta tillkännagivande tillämpar denna princip på byggandet av järnvägsinfrastruktur (punkt 219) och byggandet av väginfrastruktur, inbegripet tullbelagda vägar (punkt 220), men anser att den även går att tillämpa på hamnar. |
| --- | --- |

(32)

De anger att enligt tillkännagivandet av den 19 juli 2016 kompletterar de olika delarna av nätet i en nätinfrastruktur varandra i stället för att konkurrera med varandra (punkt 211 och fotnot 311), vilket medför att en snedvridning av konkurrensen är utesluten. De påpekar att kommissionen i detta tillkännagivande tillämpar denna princip på byggandet av järnvägsinfrastruktur (punkt 219) och byggandet av väginfrastruktur, inbegripet tullbelagda vägar (punkt 220), men anser att den även går att tillämpa på hamnar.

| (33) | Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna noterar framför allt att de inlandshamnar som befriats från bolagsskatt inte konkurrerar med andra privata inlandshamnar som skulle tillhandahålla samma infrastruktur som är tillgänglig för allmänheten. De federala myndigheterna tillägger att inlandshamnar, som är av ringa storlek, kompletterar andra hamnar och endast konkurrerar med vägtransporter. |
| --- | --- |

(33)

Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna noterar framför allt att de inlandshamnar som befriats från bolagsskatt inte konkurrerar med andra privata inlandshamnar som skulle tillhandahålla samma infrastruktur som är tillgänglig för allmänheten. De federala myndigheterna tillägger att inlandshamnar, som är av ringa storlek, kompletterar andra hamnar och endast konkurrerar med vägtransporter.

| (34) | Rotterdams hamn anger att de offentliga nederländska hamnarna framför allt konkurrerar med hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent. |
| --- | --- |

(34)

Rotterdams hamn anger att de offentliga nederländska hamnarna framför allt konkurrerar med hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent.

4.5   FÖRENLIGHET

FÖRENLIGHET

| (35) | Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anser att artikel 106.2 i EUF-fördraget utgör en lämplig bas för åtgärdens förenlighet. Hamnarna har ett tydligt rättsligt mandat och det går inte att invända mot att hamnarna uppfyller alla villkor som anges i denna artikel. De betonar att förenligheten enligt artikel 93 i EUF-fördraget, vars tillämpningsvillkor inte innefattar avsaknad av påverkan på handeln, måste utvärderas på ett omfattande sätt. |
| --- | --- |

(35)

Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anser att artikel 106.2 i EUF-fördraget utgör en lämplig bas för åtgärdens förenlighet. Hamnarna har ett tydligt rättsligt mandat och det går inte att invända mot att hamnarna uppfyller alla villkor som anges i denna artikel. De betonar att förenligheten enligt artikel 93 i EUF-fördraget, vars tillämpningsvillkor inte innefattar avsaknad av påverkan på handeln, måste utvärderas på ett omfattande sätt.

| (36) | Hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge anser att kommissionen inte har besvarat de argument som lagts fram när det gäller åtgärdens förenlighet på ett tillräckligt välgrundat sätt. De tillägger att artikel 93 i EUF-fördraget skulle kunna användas som grund för åtgärdens förenlighet, eftersom hamnarna ska finansiera infrastruktur som bidrar till transeuropeiska transportnät. |
| --- | --- |

(36)

Hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge anser att kommissionen inte har besvarat de argument som lagts fram när det gäller åtgärdens förenlighet på ett tillräckligt välgrundat sätt. De tillägger att artikel 93 i EUF-fördraget skulle kunna användas som grund för åtgärdens förenlighet, eftersom hamnarna ska finansiera infrastruktur som bidrar till transeuropeiska transportnät.

4.6   BEHOV AV EN ÖVERGÅNGSPERIOD

BEHOV AV EN ÖVERGÅNGSPERIOD

| (37) | De belgiska myndigheterna begär en övergångsperiod av kommissionen när det gäller beskattningen av hamnar med bolagsskatt. De understryker att den tidsfrist som föreskrivs i beslutet om att inleda förfarandet av den 8 juli 2016 (beskattning av hamnarna med bolagsskatt från och med den 1 januari 2017) är alltför kort, särskilt i förhållande till den tidfrist som Nederländerna fick inom ramen för ärendet SA.25338. De betonar att strykningen av artikel 180.2 i CIR innebär ett lagstiftningsförfarande som i regel varar åtminstone tre till sex månader. Enligt de belgiska myndigheterna bör lagstiftningen ändras på ett långt mer komplext sätt än en genom en enkel strykning av artikel 180.2 i CIR, eftersom i) denna strykning inte nödvändigtvis skulle leda till att hamnar omfattas av bolagsskatt, ii) utarbetandet av ett nytt skattesystem för hamnar bör göras med beaktande av den författningsenliga principen om jämlikhet och iii) en juridisk persons övergång från skatt för juridiska personer till bolagsskatt inte regleras uttryckligen i den belgiska skattelagstiftningen. De tillägger att kommissionen, i det fall en stödordning som antas vara befintlig upphör att gälla, måste skydda de berättigade intressen som en medlemsstat har i att rättssäkerheten för stödmottagarna garanteras. |
| --- | --- |

(37)

De belgiska myndigheterna begär en övergångsperiod av kommissionen när det gäller beskattningen av hamnar med bolagsskatt. De understryker att den tidsfrist som föreskrivs i beslutet om att inleda förfarandet av den 8 juli 2016 (beskattning av hamnarna med bolagsskatt från och med den 1 januari 2017) är alltför kort, särskilt i förhållande till den tidfrist som Nederländerna fick inom ramen för ärendet SA.25338. De betonar att strykningen av artikel 180.2 i CIR innebär ett lagstiftningsförfarande som i regel varar åtminstone tre till sex månader. Enligt de belgiska myndigheterna bör lagstiftningen ändras på ett långt mer komplext sätt än en genom en enkel strykning av artikel 180.2 i CIR, eftersom i) denna strykning inte nödvändigtvis skulle leda till att hamnar omfattas av bolagsskatt, ii) utarbetandet av ett nytt skattesystem för hamnar bör göras med beaktande av den författningsenliga principen om jämlikhet och iii) en juridisk persons övergång från skatt för juridiska personer till bolagsskatt inte regleras uttryckligen i den belgiska skattelagstiftningen. De tillägger att kommissionen, i det fall en stödordning som antas vara befintlig upphör att gälla, måste skydda de berättigade intressen som en medlemsstat har i att rättssäkerheten för stödmottagarna garanteras.

| (38) | Rotterdams hamn uppmanar kommissionen att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt fram till dess att en branschutredning gjorts och alla havshamnar i det norra området börjat beskattas samtidigt eller, åtminstone, att på ett snabbt och simultant sätt se till att belgiska och franska hamnar omfattas av bolagsskatt. |
| --- | --- |

(38)

Rotterdams hamn uppmanar kommissionen att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt fram till dess att en branschutredning gjorts och alla havshamnar i det norra området börjat beskattas samtidigt eller, åtminstone, att på ett snabbt och simultant sätt se till att belgiska och franska hamnar omfattas av bolagsskatt.

5.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

5.1   FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET

FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET

| (39) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

(39)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

5.1.1   FÖRETAG/EKONOMISK VERKSAMHET

5.1.1.1   
  Allmänna anmärkningar

Allmänna anmärkningar

| (40) | Enligt domstolen utgörs ”ekonomisk verksamhet [...] av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad” (22). Begreppet företag omfattar ”varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras” (23). |
| --- | --- |

(40)

Enligt domstolen utgörs ”ekonomisk verksamhet [...] av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad” (22). Begreppet företag omfattar ”varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras” (23).

22

23

| (41) | I enlighet med rättspraxis i fråga om den ekonomiska arten hos utnyttjande av infrastruktur (24) har kommissionen, i en rad beslut, dessutom fastställt att kommersiellt utnyttjande och anläggning av hamninfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (25). Kommersiellt utnyttjande av en hamnterminal som tillhandahålls användare mot betalning av en avgift utgör exempelvis ekonomisk verksamhet (26). Domstolen har, på ett underförstått men bestämt sätt, redan erkänt den ekonomiska arten hos vissa hamnoperationer, i synnerhet lastning, lossning, omlastning, lagring och förflyttning i allmänhet av varor eller någon form av materiel i hamnen (27). Kommissionen tillämpar inte bara dessa regler på havshamnar, utan även på inlandshamnar (28). |
| --- | --- |

(41)

I enlighet med rättspraxis i fråga om den ekonomiska arten hos utnyttjande av infrastruktur (24) har kommissionen, i en rad beslut, dessutom fastställt att kommersiellt utnyttjande och anläggning av hamninfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (25). Kommersiellt utnyttjande av en hamnterminal som tillhandahålls användare mot betalning av en avgift utgör exempelvis ekonomisk verksamhet (26). Domstolen har, på ett underförstått men bestämt sätt, redan erkänt den ekonomiska arten hos vissa hamnoperationer, i synnerhet lastning, lossning, omlastning, lagring och förflyttning i allmänhet av varor eller någon form av materiel i hamnen (27). Kommissionen tillämpar inte bara dessa regler på havshamnar, utan även på inlandshamnar (28).

24

25

26

27

28

| (42) | I detta avseende och till skillnad från de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter anser kommissionen att domstolens rättspraxis rörande flygplatser bör tillämpas på hamnar, som endast är en annan typ av infrastruktur. De skillnader mellan hamnar och flygplatser som konstaterats av vissa berörda parter – i synnerhet skillnaderna i juridisk form eller det faktum att hamnar är offentligrättsliga enheter utan vinstintresse – är inte relevanta med avseende på det allmänna kriterium om tillhandahållande av en vara eller en tjänst på en marknad som ligger till grund för domstolens rättspraxis. Kommissionen konstaterar på liknande sätt att domstolen, i punkt 90 i domen i målet Aéroports de Paris, erinrar om att tribunalen ”rätteligen ansett att de aktuella omsättningsbaserade avgifterna utgjorde ersättning för flygplatsledningstjänster”. Det är således oriktigt att påstå att detta ärende inte rörde tillhandahållande av infrastrukturtjänster, såsom de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter hävdar. |
| --- | --- |

(42)

I detta avseende och till skillnad från de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter anser kommissionen att domstolens rättspraxis rörande flygplatser bör tillämpas på hamnar, som endast är en annan typ av infrastruktur. De skillnader mellan hamnar och flygplatser som konstaterats av vissa berörda parter – i synnerhet skillnaderna i juridisk form eller det faktum att hamnar är offentligrättsliga enheter utan vinstintresse – är inte relevanta med avseende på det allmänna kriterium om tillhandahållande av en vara eller en tjänst på en marknad som ligger till grund för domstolens rättspraxis. Kommissionen konstaterar på liknande sätt att domstolen, i punkt 90 i domen i målet Aéroports de Paris, erinrar om att tribunalen ”rätteligen ansett att de aktuella omsättningsbaserade avgifterna utgjorde ersättning för flygplatsledningstjänster”. Det är således oriktigt att påstå att detta ärende inte rörde tillhandahållande av infrastrukturtjänster, såsom de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter hävdar.

| (43) | För att fastställa huruvida de belgiska hamnarna utgör företag är det inte nödvändigt att utvärdera den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos var och en av deras verksamheter. Det är tillräckligt att fastställa att de enheter som omfattas av åtgärden i fråga faktiskt bedriver en eller flera ekonomiska verksamheter och därför ska betraktas som företag. I detta avseende gör inte det faktum att en enhet bedriver en eller flera statliga eller icke-ekonomiska verksamheter det möjligt att allmänt återkalla dess klassificering som företag. |
| --- | --- |

(43)

För att fastställa huruvida de belgiska hamnarna utgör företag är det inte nödvändigt att utvärdera den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos var och en av deras verksamheter. Det är tillräckligt att fastställa att de enheter som omfattas av åtgärden i fråga faktiskt bedriver en eller flera ekonomiska verksamheter och därför ska betraktas som företag. I detta avseende gör inte det faktum att en enhet bedriver en eller flera statliga eller icke-ekonomiska verksamheter det möjligt att allmänt återkalla dess klassificering som företag.

| (44) | De belgiska hamnarna kan bedriva flera olika typer av ekonomisk verksamhet som motsvarar tillhandahållande av olika tjänster på olika marknader. I första hand tillhandahåller hamnarna en allmän tjänst till sina användare (huvudsakligen redare, mer allmänt alla fartygsoperatörer) genom att ge fartyg tillträde till hamninfrastrukturen i utbyte mot en betalning, i allmänhet betecknad som hamnavgift (29). I andra hand tillhandahåller vissa hamnar specifika tjänster för fartyg, som t.ex. lotsning, lyftning, lasthantering och förtöjning, även det i utbyte mot betalning (30). I tredje hand tillhandahåller hamnarna, mot betalning, viss infrastruktur eller viss mark till företag som använder dessa områden för eget bruk eller för att tillhandahålla fartyg vissa av de specifika tjänster som anges ovan. |
| --- | --- |

(44)

De belgiska hamnarna kan bedriva flera olika typer av ekonomisk verksamhet som motsvarar tillhandahållande av olika tjänster på olika marknader. I första hand tillhandahåller hamnarna en allmän tjänst till sina användare (huvudsakligen redare, mer allmänt alla fartygsoperatörer) genom att ge fartyg tillträde till hamninfrastrukturen i utbyte mot en betalning, i allmänhet betecknad som hamnavgift (29). I andra hand tillhandahåller vissa hamnar specifika tjänster för fartyg, som t.ex. lotsning, lyftning, lasthantering och förtöjning, även det i utbyte mot betalning (30). I tredje hand tillhandahåller hamnarna, mot betalning, viss infrastruktur eller viss mark till företag som använder dessa områden för eget bruk eller för att tillhandahålla fartyg vissa av de specifika tjänster som anges ovan.

29

30

| (45) | Det faktum att utomstående företag använder viss mark och hamninfrastruktur för att erbjuda tjänster till redare eller fartyg utesluter inte att den förvaltningsverksamhet som bedrivs av hamnförvaltningarna, däribland uthyrning av nämnda mark till dessa utomstående företag, också är av ekonomisk art. |
| --- | --- |

(45)

Det faktum att utomstående företag använder viss mark och hamninfrastruktur för att erbjuda tjänster till redare eller fartyg utesluter inte att den förvaltningsverksamhet som bedrivs av hamnförvaltningarna, däribland uthyrning av nämnda mark till dessa utomstående företag, också är av ekonomisk art.

| (46) | Kommissionen hävdar också att det även i den belgiska nationella lagstiftningen finns indikationer på hamnverksamhetens industriella och/eller kommersiella natur (31). I synnerhet innebär den officiella kommentaren till CIR med nödvändighet att hamnar driver vilket industriellt, kommersiellt eller jordbruksrelaterat företag som helst (32) eller att de, även utan att ha ett vinstsyfte, bedriver en permanent yrkesverksamhet som omfattar tillräckligt frekvent upprepning för att utgöra en sysselsättning, industriell, kommersiell eller jordbruksrelaterad verksamhet samt tillämpning av industriella eller kommersiella metoder (33) (34). |
| --- | --- |

(46)

Kommissionen hävdar också att det även i den belgiska nationella lagstiftningen finns indikationer på hamnverksamhetens industriella och/eller kommersiella natur (31). I synnerhet innebär den officiella kommentaren till CIR med nödvändighet att hamnar driver vilket industriellt, kommersiellt eller jordbruksrelaterat företag som helst (32) eller att de, även utan att ha ett vinstsyfte, bedriver en permanent yrkesverksamhet som omfattar tillräckligt frekvent upprepning för att utgöra en sysselsättning, industriell, kommersiell eller jordbruksrelaterad verksamhet samt tillämpning av industriella eller kommersiella metoder (33) (34).

31

32

33

34

| (47) | Kommissionen ifrågasätter dessutom inte att en del av hamnarnas verksamhet kan vara av icke-ekonomisk art, i synnerhet vissa av de tjänster som tillhandahålls av hamnkontor, såsom kontroll av sjötrafiken och sjötrafiksäkerhet (35) eller föroreningsbegränsande övervakning (36). I detta fall är de verksamheter som betraktas som ekonomiska av kommissionen dock åtskilda från de (andra) verksamheter som nämns i föregående mening. |
| --- | --- |

(47)

Kommissionen ifrågasätter dessutom inte att en del av hamnarnas verksamhet kan vara av icke-ekonomisk art, i synnerhet vissa av de tjänster som tillhandahålls av hamnkontor, såsom kontroll av sjötrafiken och sjötrafiksäkerhet (35) eller föroreningsbegränsande övervakning (36). I detta fall är de verksamheter som betraktas som ekonomiska av kommissionen dock åtskilda från de (andra) verksamheter som nämns i föregående mening.

35

36

| (48) | Kommissionen noterar också att de nationella myndigheternas ”stora handlingsutrymme när det gäller att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse så nära användarnas behov som möjligt” (37) inte utesluter att denna verksamhet är av ekonomisk art. Enligt fast rättspraxis härrör begreppet ”ekonomisk verksamhet” dock från faktiska omständigheter, i synnerhet förekomsten av en marknad för de berörda tjänsterna (38), och är inte beroende av nationella val eller bedömningar. Kommissionen har således befogenhet att beteckna vissa hamnverksamheter som ekonomiska, även om de nationella myndigheterna anser att dessa verksamheter utgör icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse. |
| --- | --- |

(48)

Kommissionen noterar också att de nationella myndigheternas ”stora handlingsutrymme när det gäller att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse så nära användarnas behov som möjligt” (37) inte utesluter att denna verksamhet är av ekonomisk art. Enligt fast rättspraxis härrör begreppet ”ekonomisk verksamhet” dock från faktiska omständigheter, i synnerhet förekomsten av en marknad för de berörda tjänsterna (38), och är inte beroende av nationella val eller bedömningar. Kommissionen har således befogenhet att beteckna vissa hamnverksamheter som ekonomiska, även om de nationella myndigheterna anser att dessa verksamheter utgör icke-ekonomiska tjänster av allmänt intresse.

37

38

| (49) | Slutligen ska följande faktorer som sådana inte ge upphov till ett ifrågasättande av den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos den verksamhet som bedrivs:






  — | Det faktum att hamnarnas uppgifter skulle vara av allmänt intresse och ha ålagts eller tilldelats dem av myndigheterna. Så är nämligen fallet med alla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, vilka ändå utgör ekonomisk verksamhet. Mer allmänt har det faktum att en särskild tjänst tillhandahålls internt ingen betydelse för verksamhetens ekonomiska art (39). Allmänintresset kan däremot tas i beaktande för att vid behov utvärdera förenligheten hos ett stöd som en stat beviljat ett företag för att stödja dess ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- | --- |

(49)

Slutligen ska följande faktorer som sådana inte ge upphov till ett ifrågasättande av den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos den verksamhet som bedrivs:

—

Det faktum att hamnarnas uppgifter skulle vara av allmänt intresse och ha ålagts eller tilldelats dem av myndigheterna. Så är nämligen fallet med alla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, vilka ändå utgör ekonomisk verksamhet. Mer allmänt har det faktum att en särskild tjänst tillhandahålls internt ingen betydelse för verksamhetens ekonomiska art (39). Allmänintresset kan däremot tas i beaktande för att vid behov utvärdera förenligheten hos ett stöd som en stat beviljat ett företag för att stödja dess ekonomiska verksamhet.

39

| — | Det faktum att hamnförvaltningarna har särskilda befogenheter att utföra dessa uppgifter (40). Sådana särskilda befogenheter utesluter inte att hamnförvaltningarna kan bedriva ekonomisk verksamhet genom att erbjuda varor eller tjänster på en marknad. Dessa befogenheter kan i förekommande fall utgöra en interventionsmöjlighet på den aktuella marknaden. |
| --- | --- |

—

Det faktum att hamnförvaltningarna har särskilda befogenheter att utföra dessa uppgifter (40). Sådana särskilda befogenheter utesluter inte att hamnförvaltningarna kan bedriva ekonomisk verksamhet genom att erbjuda varor eller tjänster på en marknad. Dessa befogenheter kan i förekommande fall utgöra en interventionsmöjlighet på den aktuella marknaden.

40

| — | Det faktum att hamnförvaltningarna i allt större utsträckning själva bör finansiera icke-ekonomisk verksamhet som faller under regionernas ansvar, eller till och med verksamhet utan koppling till hamndrift. En sådan egenskap påverkar inte den ekonomiska arten hos hamnarnas verksamhet som består i att erbjuda varor och tjänster på en marknad. Avsaknad av ersättning eller bristfällig ersättning av staten av de kostnader i samband med icke-ekonomisk verksamhet som staten ålägger hamnarna bekräftar snarare än motsäger det faktum att hamnarna, utöver viss icke-ekonomisk verksamhet, bedriver ekonomisk verksamhet. Den skatteförmån som en hamn erhåller av den aktuella ordningen står i proportion till den vinst som gjorts av denna hamn och är inte kopplad till (den icke-kompenserade) kostnaden för den icke-ekonomiska verksamhet som staten eventuellt har ålagt den. Kommissionen kan således inte ta hänsyn till detta i sin utvärdering av ordningen. |
| --- | --- |

—

Det faktum att hamnförvaltningarna i allt större utsträckning själva bör finansiera icke-ekonomisk verksamhet som faller under regionernas ansvar, eller till och med verksamhet utan koppling till hamndrift. En sådan egenskap påverkar inte den ekonomiska arten hos hamnarnas verksamhet som består i att erbjuda varor och tjänster på en marknad. Avsaknad av ersättning eller bristfällig ersättning av staten av de kostnader i samband med icke-ekonomisk verksamhet som staten ålägger hamnarna bekräftar snarare än motsäger det faktum att hamnarna, utöver viss icke-ekonomisk verksamhet, bedriver ekonomisk verksamhet. Den skatteförmån som en hamn erhåller av den aktuella ordningen står i proportion till den vinst som gjorts av denna hamn och är inte kopplad till (den icke-kompenserade) kostnaden för den icke-ekonomiska verksamhet som staten eventuellt har ålagt den. Kommissionen kan således inte ta hänsyn till detta i sin utvärdering av ordningen.

| — | Det faktum, om det anses styrkt (41), att hamnarna inte skulle ha något vinstsyfte och systematiskt skulle återinvestea sin vinst. Enligt fast rättspraxis betyder avsaknad av vinstsyfte hos den som tillhadahåller en tjänst inte att denna tjänst är av icke-ekonomisk art (42). På samma sätt är en systematisk återinvestering av vinsten i verksamheten inte avgörande för att särskilja en ekonomisk verksamhet från en icke-ekonomisk verksamhet. Alla företag har dessutom möjlighet att välja mellan att dela ut eller återinvestera en del av eller hela den vinst som de har gjort. |
| --- | --- |

—

Det faktum, om det anses styrkt (41), att hamnarna inte skulle ha något vinstsyfte och systematiskt skulle återinvestea sin vinst. Enligt fast rättspraxis betyder avsaknad av vinstsyfte hos den som tillhadahåller en tjänst inte att denna tjänst är av icke-ekonomisk art (42). På samma sätt är en systematisk återinvestering av vinsten i verksamheten inte avgörande för att särskilja en ekonomisk verksamhet från en icke-ekonomisk verksamhet. Alla företag har dessutom möjlighet att välja mellan att dela ut eller återinvestera en del av eller hela den vinst som de har gjort.

41

42

5.1.1.2   
  Om de avgifter som tas ut

Om de avgifter som tas ut

| (50) | När det gäller klassificeringen som ”företag” är det argument som lagts fram av de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter enligt vilket avgifterna för de tjänster som tillhandahålls av hamnförvaltningarna är offentliga, icke-diskriminerande och på förhand fastställda ensidigt av hamnförvaltningarna samt att de inte direkt bestäms av tillgång och efterfrågan också irrelevant (43). |
| --- | --- |

(50)

När det gäller klassificeringen som ”företag” är det argument som lagts fram av de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter enligt vilket avgifterna för de tjänster som tillhandahålls av hamnförvaltningarna är offentliga, icke-diskriminerande och på förhand fastställda ensidigt av hamnförvaltningarna samt att de inte direkt bestäms av tillgång och efterfrågan också irrelevant (43).

43

| (51) | Kommissionen noterar för det första att de egenskaper som utmärker avgifterna som tas ut av hamnarna (offentlighet, icke-diskriminering m.m.) liknar egenskaperna hos de avgifter som tas ut inom ramen för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (44) och som utgör ekonomisk verksamhet och omfattas av bestämmelserna om statligt stöd. På samma sätt är priserna också offentliga, icke-diskriminerande och på förhand fastställda ensidigt av leverantören i det stora flertalet ekonomiska verksamheter. |
| --- | --- |

(51)

Kommissionen noterar för det första att de egenskaper som utmärker avgifterna som tas ut av hamnarna (offentlighet, icke-diskriminering m.m.) liknar egenskaperna hos de avgifter som tas ut inom ramen för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (44) och som utgör ekonomisk verksamhet och omfattas av bestämmelserna om statligt stöd. På samma sätt är priserna också offentliga, icke-diskriminerande och på förhand fastställda ensidigt av leverantören i det stora flertalet ekonomiska verksamheter.

44

| (52) | Även om den andel utgifter i samband med en verksamhet som täcks av de avgifter som tas ut av användarna och, tvärtom, andelen utgifter som täcks av skatt (skattebetalaren) ibland kan utgöra en indikator på förekomsten av en marknad och en ekonomisk verksamhet är systemet för prissättning i sig inte avgörande i detta avseende. |
| --- | --- |

(52)

Även om den andel utgifter i samband med en verksamhet som täcks av de avgifter som tas ut av användarna och, tvärtom, andelen utgifter som täcks av skatt (skattebetalaren) ibland kan utgöra en indikator på förekomsten av en marknad och en ekonomisk verksamhet är systemet för prissättning i sig inte avgörande i detta avseende.

| (53) | Det råder för övrigt inget tvivel om att de priser som betalas av hamnarnas användare och kunder (allmänna och särskilda hamnavgifter och koncessionsavgifter) täcker åtminstone huvuddelen av de kostnader som bärs av hamnförvaltningarna när de erbjuder sina tjänster på marknaden (45). |
| --- | --- |

(53)

Det råder för övrigt inget tvivel om att de priser som betalas av hamnarnas användare och kunder (allmänna och särskilda hamnavgifter och koncessionsavgifter) täcker åtminstone huvuddelen av de kostnader som bärs av hamnförvaltningarna när de erbjuder sina tjänster på marknaden (45).

45

| (54) | Även om regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anger att avgifterna för användning av infrastrukturen inte täcker återbetalningen av det investerade kapitalet lägger de inte fram några bevis till stöd för sitt argument. |
| --- | --- |

(54)

Även om regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anger att avgifterna för användning av infrastrukturen inte täcker återbetalningen av det investerade kapitalet lägger de inte fram några bevis till stöd för sitt argument.

| (55) | Detta argument presenteras för övrigt som ett bevis för att hamnverksamheten är av allmänt intresse, vilket i sig inte är relevant för att fastställa hamnverksamhetens ekonomiska eller icke-ekonomiska art. Kommissionen noterar även att kostnaderna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (som är ekonomisk verksamhet) per definition i allmänhet inte täcks helt av de avgifter som tas ut av användarna, vilket innebär att förekomsten av ett likviditetsgap inte nödvändigtvis utesluter förekomsten av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(55)

Detta argument presenteras för övrigt som ett bevis för att hamnverksamheten är av allmänt intresse, vilket i sig inte är relevant för att fastställa hamnverksamhetens ekonomiska eller icke-ekonomiska art. Kommissionen noterar även att kostnaderna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (som är ekonomisk verksamhet) per definition i allmänhet inte täcks helt av de avgifter som tas ut av användarna, vilket innebär att förekomsten av ett likviditetsgap inte nödvändigtvis utesluter förekomsten av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget.

| (56) | Enbart det faktum att priserna har fastställts av hamnförvaltningarna betyder dessutom inte att efterfrågan inte har beaktats. Tvärtom tar hamnförvaltningarna verklig hänsyn till förhållandena på marknaden (utbud och efterfrågan, framför allt de priser som tas ut av konkurrenterna och användarnas och kundernas efterfrågemönster) när de fastställer sina avgifter, i synnerhet hamnavgifterna (46). Vad gäller koncessionsavgifterna anger hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge att avgifterna fastställs enligt objektiva parametrar för den aktuella markens eller verksamhetens art och återspeglar det realvärde och mervärde som genereras. Avgifterna är således väl knutna till karaktären hos den tjänst som tillhandahålls av hamnarna samt karaktären hos de företag eller den verksamhet som hamnen försöker attrahera. I detta avseende utgör avgifterna uppenbarligen ett viktigt instrument för den handelspolitik som genomförs av hamnen för att uppmuntra redare och avlastare att använda hamninfrastrukturen och företag att etablera sig där för att utveckla sin tillverknings- eller tjänsteverksamhet. |
| --- | --- |

(56)

Enbart det faktum att priserna har fastställts av hamnförvaltningarna betyder dessutom inte att efterfrågan inte har beaktats. Tvärtom tar hamnförvaltningarna verklig hänsyn till förhållandena på marknaden (utbud och efterfrågan, framför allt de priser som tas ut av konkurrenterna och användarnas och kundernas efterfrågemönster) när de fastställer sina avgifter, i synnerhet hamnavgifterna (46). Vad gäller koncessionsavgifterna anger hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge att avgifterna fastställs enligt objektiva parametrar för den aktuella markens eller verksamhetens art och återspeglar det realvärde och mervärde som genereras. Avgifterna är således väl knutna till karaktären hos den tjänst som tillhandahålls av hamnarna samt karaktären hos de företag eller den verksamhet som hamnen försöker attrahera. I detta avseende utgör avgifterna uppenbarligen ett viktigt instrument för den handelspolitik som genomförs av hamnen för att uppmuntra redare och avlastare att använda hamninfrastrukturen och företag att etablera sig där för att utveckla sin tillverknings- eller tjänsteverksamhet.

46

| (57) | Följaktligen utgör både tillhandahållande av hamninfrastruktur och tillhandahållande av mark i utbyte mot ersättning tjänster som erbjuds på en marknad och därmed ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(57)

Följaktligen utgör både tillhandahållande av hamninfrastruktur och tillhandahållande av mark i utbyte mot ersättning tjänster som erbjuds på en marknad och därmed ekonomisk verksamhet.

5.1.1.3   
  Om tillhandahållande av hamninfrastruktur till redare mot betalning och tillhandahållande av specifika tjänster av hamnförvaltningarna till förmån för redare mot betalning

Om tillhandahållande av hamninfrastruktur till redare mot betalning och tillhandahållande av specifika tjänster av hamnförvaltningarna till förmån för redare mot betalning

| (58) | När det gäller de tjänster som erbjuds av hamnar mot betalning av hamnavgifter (tillträde till hamninfrastrukturen i allmänhet och eventuella specifika tjänster) konstaterar kommissionen att den belgiska författningsdomstolens beslut av den 19 november 2015 (nr 162/2015) i vilket det anges att hamnavgifter utgör ren ersättning från tredje man för hamnförvaltningarnas åtgärder samt det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 i vilket det anges att hamnavgifter bör fastställas ”i proportion till vad som är rimligt” i förhållande till värdet för ersättningen bekräftar det faktum att hamnar erbjuder tjänster på en marknad mot betalning. Det faktum att denna betalning förväntas på ett rimligt sätt täcka värdet för ersättningen gör det möjligt att vid första påseendet utesluta att de tjänster som tillhandahålls användarna av hamnen huvudsakligen finansieras genom skatt snarare än genom en faktisk betalning för den tjänst som erhållits av dessa användare, vilket på nytt bekräftar både det ekonomiska synsätt som tillämpas av Belgien i relationen mellan hamnar och deras användare och den ekonomiska arten hos verksamheten i fråga. |
| --- | --- |

(58)

När det gäller de tjänster som erbjuds av hamnar mot betalning av hamnavgifter (tillträde till hamninfrastrukturen i allmänhet och eventuella specifika tjänster) konstaterar kommissionen att den belgiska författningsdomstolens beslut av den 19 november 2015 (nr 162/2015) i vilket det anges att hamnavgifter utgör ren ersättning från tredje man för hamnförvaltningarnas åtgärder samt det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 i vilket det anges att hamnavgifter bör fastställas ”i proportion till vad som är rimligt” i förhållande till värdet för ersättningen bekräftar det faktum att hamnar erbjuder tjänster på en marknad mot betalning. Det faktum att denna betalning förväntas på ett rimligt sätt täcka värdet för ersättningen gör det möjligt att vid första påseendet utesluta att de tjänster som tillhandahålls användarna av hamnen huvudsakligen finansieras genom skatt snarare än genom en faktisk betalning för den tjänst som erhållits av dessa användare, vilket på nytt bekräftar både det ekonomiska synsätt som tillämpas av Belgien i relationen mellan hamnar och deras användare och den ekonomiska arten hos verksamheten i fråga.

| (59) | Kommissionen konstaterar vidare att den flamländska regeringen, inför den belgiska författningsdomstolen, hävdade att allmänna hamnavgifter (ersättning för tillträde till den allmänna hamninfrastrukturen) var jämförbara med den tull som måste betalas för att få färdas längs en tullbelagd väg eller en tunnel (47). Det framgår dock av kommissionens beslutspraxis att driften av en tullbelagd väg eller tunnel utgör en ekonomisk verksamhet (48). Kommissionen noterar slutligen att hamnavgifterna i princip omfattas av mervärdesskatt i Belgien liksom andra tjänster (49). |
| --- | --- |

(59)

Kommissionen konstaterar vidare att den flamländska regeringen, inför den belgiska författningsdomstolen, hävdade att allmänna hamnavgifter (ersättning för tillträde till den allmänna hamninfrastrukturen) var jämförbara med den tull som måste betalas för att få färdas längs en tullbelagd väg eller en tunnel (47). Det framgår dock av kommissionens beslutspraxis att driften av en tullbelagd väg eller tunnel utgör en ekonomisk verksamhet (48). Kommissionen noterar slutligen att hamnavgifterna i princip omfattas av mervärdesskatt i Belgien liksom andra tjänster (49).

47

48

49

| (60) | De beslut av kommissionen eller domstolen som nämns av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna påverkar inte denna slutsats. I ärendet N110/2008 JadeWeserPort (50) har frågan om den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos verksamheten i fråga inte avgjorts av kommissionen men de skäl som nämns av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna till stöd för deras resonemang (skälen 52–63 i beslutet) följs av skäl i vilka det anges att verksamheten kunde betraktas som ekonomisk (skälen 64–66 i beslutet). När det gäller ärendena N390/2005, om byggande av omlastningsanläggningar vid järnvägslinjen Lanaken–Maastricht (51), och N478/2004, om Coras Iompair Eireann (52), konstaterar kommissionen att de gäller finansiering av byggande av järnvägsinfrastruktur och inte tillhandahållande av hamninfrastruktur mot betalning, och att kommissionens ståndpunkt i dessa fall ändå inte längre motsvarar domstolens rättspraxis (53) och inte heller kommissionens nuvarande beslutspraxis, enligt vilka byggandet av infrastruktur som är avsedd att utnyttjas ekonomiskt utgör ekonomisk verksamhet. Slutligen gäller domstolens dom i mål C-18/01 Korhonen (54) inte reglerna om statligt stöd utan rådets direktiv 92/50/EEG (55). |
| --- | --- |

(60)

De beslut av kommissionen eller domstolen som nämns av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna påverkar inte denna slutsats. I ärendet N110/2008 JadeWeserPort (50) har frågan om den ekonomiska eller icke-ekonomiska arten hos verksamheten i fråga inte avgjorts av kommissionen men de skäl som nämns av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna till stöd för deras resonemang (skälen 52–63 i beslutet) följs av skäl i vilka det anges att verksamheten kunde betraktas som ekonomisk (skälen 64–66 i beslutet). När det gäller ärendena N390/2005, om byggande av omlastningsanläggningar vid järnvägslinjen Lanaken–Maastricht (51), och N478/2004, om Coras Iompair Eireann (52), konstaterar kommissionen att de gäller finansiering av byggande av järnvägsinfrastruktur och inte tillhandahållande av hamninfrastruktur mot betalning, och att kommissionens ståndpunkt i dessa fall ändå inte längre motsvarar domstolens rättspraxis (53) och inte heller kommissionens nuvarande beslutspraxis, enligt vilka byggandet av infrastruktur som är avsedd att utnyttjas ekonomiskt utgör ekonomisk verksamhet. Slutligen gäller domstolens dom i mål C-18/01 Korhonen (54) inte reglerna om statligt stöd utan rådets direktiv 92/50/EEG (55).

50

51

52

53

54

55

5.1.1.4   
  Om tillhandahållande av mark och infrastruktur till företag mot betalning

Om tillhandahållande av mark och infrastruktur till företag mot betalning

| (61) | Kommissionens beslut i statligt stödärende SA.36346 (56), som anges i punkt 17 f i meddelandet av den 19 juli 2016 och som anförs av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna, innebär inte att förvaltning eller utnyttjande av hamnområdet och, i synnerhet, uthyrning eller tillhandahållande av särskild mark och infrastruktur mot betalning är en icke-ekonomisk verksamhet. Stödärende SA.36346 gällde nämligen ett stöd till förnyelse av offentlig mark och inte uthyrning av mark eller infrastruktur mot betalning. |
| --- | --- |

(61)

Kommissionens beslut i statligt stödärende SA.36346 (56), som anges i punkt 17 f i meddelandet av den 19 juli 2016 och som anförs av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna, innebär inte att förvaltning eller utnyttjande av hamnområdet och, i synnerhet, uthyrning eller tillhandahållande av särskild mark och infrastruktur mot betalning är en icke-ekonomisk verksamhet. Stödärende SA.36346 gällde nämligen ett stöd till förnyelse av offentlig mark och inte uthyrning av mark eller infrastruktur mot betalning.

56

| (62) | Kommissionen har enligt sin praxis redan fastställt att uthyrning av allmän egendom mot betalning utgör en ekonomisk verksamhet, i synnerhet när hamnens kontrahent tillhandahåller hamntjänster till sina kunder (57). Det framgår även av de prisvillkor som offentliggjorts av hamnförvaltningarna (58) att koncessionsavgifterna omfattas av mervärdesskatt, vilket vittnar om deras ekonomiska karaktär. Hamnars uthyrning av mark utgör på samma sätt ekonomisk verksamhet som omfattas av mervärdesskatt (59). |
| --- | --- |

(62)

Kommissionen har enligt sin praxis redan fastställt att uthyrning av allmän egendom mot betalning utgör en ekonomisk verksamhet, i synnerhet när hamnens kontrahent tillhandahåller hamntjänster till sina kunder (57). Det framgår även av de prisvillkor som offentliggjorts av hamnförvaltningarna (58) att koncessionsavgifterna omfattas av mervärdesskatt, vilket vittnar om deras ekonomiska karaktär. Hamnars uthyrning av mark utgör på samma sätt ekonomisk verksamhet som omfattas av mervärdesskatt (59).

57

58

59

| (63) | Kommissionen noterar också att hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge i sina kommentarer betonar att valet av koncessionshavare görs efter en anbudsinfordran, vilket bekräftar att dessa hamnar erbjuder varor eller tjänster på en marknad när de ger tillträde till hamninfrastrukturen. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen noterar också att hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge i sina kommentarer betonar att valet av koncessionshavare görs efter en anbudsinfordran, vilket bekräftar att dessa hamnar erbjuder varor eller tjänster på en marknad när de ger tillträde till hamninfrastrukturen.

5.1.1.5   
  Om den ekonomiska verksamhetens underordnade eller huvudsakliga karaktär

Om den ekonomiska verksamhetens underordnade eller huvudsakliga karaktär

| (64) | Det faktum att en enhets ekonomiska verksamhet är liten eller marginell i förhållande till dess icke-ekonomiska verksamhet gör det inte principiellt möjligt att undanta denna ekonomiska verksamhet från bestämmelser om statligt stöd. |
| --- | --- |

(64)

Det faktum att en enhets ekonomiska verksamhet är liten eller marginell i förhållande till dess icke-ekonomiska verksamhet gör det inte principiellt möjligt att undanta denna ekonomiska verksamhet från bestämmelser om statligt stöd.

| (65) | Utan att det är nödvändigt att utföra en bedömning från hamn till hamn av fördelningen mellan de olika ekonomiska verksamheterna framgår det av föregående redogörelse att en mycket betydande andel av den verksamhet som betraktas som icke-ekonomisk av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna (uthyrning av mark, tillträde till infrastruktur mot betalning) i själva verket är ekonomisk. Såsom beskrivs ovan råder det inget tvivel om att hamnavgifterna och koncessionsavgifterna utgör den stora merparten av de belgiska hamnarnas omsättning och dessa intäkter är till och med större än de totala löpande kostnaderna i fallet med Antwerpens hamn. |
| --- | --- |

(65)

Utan att det är nödvändigt att utföra en bedömning från hamn till hamn av fördelningen mellan de olika ekonomiska verksamheterna framgår det av föregående redogörelse att en mycket betydande andel av den verksamhet som betraktas som icke-ekonomisk av de berörda parterna och de belgiska myndigheterna (uthyrning av mark, tillträde till infrastruktur mot betalning) i själva verket är ekonomisk. Såsom beskrivs ovan råder det inget tvivel om att hamnavgifterna och koncessionsavgifterna utgör den stora merparten av de belgiska hamnarnas omsättning och dessa intäkter är till och med större än de totala löpande kostnaderna i fallet med Antwerpens hamn.

| (66) | Om infrastruktur nästan enbart används för icke-ekonomisk verksamhet anser kommissionen att dess finansiering helt och hållet kan falla utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd, under förutsättning att den fortfarande används för en rent underordnad ekonomisk verksamhet (60). Det faktum att hamnar bedriver icke-ekonomisk verksamhet innebär dock inte att själva hamninfrastrukturen nästan enbart används för icke-ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(66)

Om infrastruktur nästan enbart används för icke-ekonomisk verksamhet anser kommissionen att dess finansiering helt och hållet kan falla utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd, under förutsättning att den fortfarande används för en rent underordnad ekonomisk verksamhet (60). Det faktum att hamnar bedriver icke-ekonomisk verksamhet innebär dock inte att själva hamninfrastrukturen nästan enbart används för icke-ekonomisk verksamhet.

60

Slutsats

Slutsats

| (67) | Kommissionen anser således att den verksamhet som bedrivs av de belgiska hamnar som omfattas av åtgärden – åtminstone delvis – utgör ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(67)

Kommissionen anser således att den verksamhet som bedrivs av de belgiska hamnar som omfattas av åtgärden – åtminstone delvis – utgör ekonomisk verksamhet.

5.1.2   EKONOMISK FÖRDEL

| (68) | Enligt domstolen utgör inte bara en konkret förmån en fördel utan även alla åtgärder som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget (61). |
| --- | --- |

(68)

Enligt domstolen utgör inte bara en konkret förmån en fördel utan även alla åtgärder som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget (61).

61

| (69) | Kommissionen hävdar att enligt den belgiska skattelagstiftningen omfattas vinster från ekonomisk verksamhet som görs av de belgiska hamnar som anges i artikel 180.2 i CIR inte av bolagsskatt. Dessa hamnar behöver följaktligen inte stå för de kostnader som normalt bärs av enheter som ska betala bolagsskatt. |
| --- | --- |

(69)

Kommissionen hävdar att enligt den belgiska skattelagstiftningen omfattas vinster från ekonomisk verksamhet som görs av de belgiska hamnar som anges i artikel 180.2 i CIR inte av bolagsskatt. Dessa hamnar behöver följaktligen inte stå för de kostnader som normalt bärs av enheter som ska betala bolagsskatt.

| (70) | Skatt för juridiska personer baseras på inte den totala vinsten. De enheter som ska betala skatt för juridiska personer beskattas endast för en del av de intäkter som genererats av en hamns verksamhet, nämligen den skattegrundande inkomsten beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien och inkomst och avkastning på kapital samt lös egendom (62). Beskattningsunderlaget för skatt för juridiska personer omfattar således inte den totala vinst som gjorts av hamnarna, t.ex. de hamnavgifter som betalats avkunder i utbyte mot tjänster som erbjuds av hamnarna eller avgifter och hyror som betalats för användningen av hamninfrastruktur. För den del av dessa intäkter som omfattas av skatt för juridiska personer är satserna dessutom i allmänhet lägre (63) än den sats som är tillämplig för bolagsskatt (33,99 %). Det skattebelopp som betalats för den ekonomiska verksamheten är således mindre än det belopp som varit aktuellt om reglerna för bolagsskatt hade tillämpats. |
| --- | --- |

(70)

Skatt för juridiska personer baseras på inte den totala vinsten. De enheter som ska betala skatt för juridiska personer beskattas endast för en del av de intäkter som genererats av en hamns verksamhet, nämligen den skattegrundande inkomsten beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien och inkomst och avkastning på kapital samt lös egendom (62). Beskattningsunderlaget för skatt för juridiska personer omfattar således inte den totala vinst som gjorts av hamnarna, t.ex. de hamnavgifter som betalats avkunder i utbyte mot tjänster som erbjuds av hamnarna eller avgifter och hyror som betalats för användningen av hamninfrastruktur. För den del av dessa intäkter som omfattas av skatt för juridiska personer är satserna dessutom i allmänhet lägre (63) än den sats som är tillämplig för bolagsskatt (33,99 %). Det skattebelopp som betalats för den ekonomiska verksamheten är således mindre än det belopp som varit aktuellt om reglerna för bolagsskatt hade tillämpats.

62

63

| (71) | Belgien har dessutom inte lagt fram någon bevisning som går emot denna slutsats från kommissionen under det samarbetsförfarande som inleddes den 9 juli 2014 och inte heller i sina synpunkter efter att det formella granskningsförfarandet inleddes den 8 juli 2016. Belgien har inte heller ifrågasatt de synpunkter som inkommit från de nederländska hamnarna enligt vilka hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent har en effektiv skattesats som ligger långt under bolagsskattesatsen i Belgien (33,99 %). |
| --- | --- |

(71)

Belgien har dessutom inte lagt fram någon bevisning som går emot denna slutsats från kommissionen under det samarbetsförfarande som inleddes den 9 juli 2014 och inte heller i sina synpunkter efter att det formella granskningsförfarandet inleddes den 8 juli 2016. Belgien har inte heller ifrågasatt de synpunkter som inkommit från de nederländska hamnarna enligt vilka hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge och Gent har en effektiv skattesats som ligger långt under bolagsskattesatsen i Belgien (33,99 %).

| (72) | Det går inte heller att ansluta sig till den flamländska hamnkommissionens resonemang som i huvudsak går ut på att den fördel som följer av befrielsen från bolagsskatt enbart syftar till att kompensera hamnförvaltningarnas ökande finansiering av icke-ekonomisk infrastruktur som ligger utanför deras behörighet. Det finns nämligen ingen bestämmelse i nationell lagstiftning som garanterar att fördelens omfattning begränsas till nettokostnaden för denna icke-ekonomiska infrastruktur (64). Befrielsen från bolagsskatt, vars belopp står i proportion till den vinst som gjorts, medför således en fördel som inte hänger samman med den eventuella kostnaden för finansieringen av icke-ekonomisk infrastruktur. |
| --- | --- |

(72)

Det går inte heller att ansluta sig till den flamländska hamnkommissionens resonemang som i huvudsak går ut på att den fördel som följer av befrielsen från bolagsskatt enbart syftar till att kompensera hamnförvaltningarnas ökande finansiering av icke-ekonomisk infrastruktur som ligger utanför deras behörighet. Det finns nämligen ingen bestämmelse i nationell lagstiftning som garanterar att fördelens omfattning begränsas till nettokostnaden för denna icke-ekonomiska infrastruktur (64). Befrielsen från bolagsskatt, vars belopp står i proportion till den vinst som gjorts, medför således en fördel som inte hänger samman med den eventuella kostnaden för finansieringen av icke-ekonomisk infrastruktur.

64

| (73) | Kommissionen anser därför att hamnarna i fråga gynnas av en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget som motsvarar skillnaden mellan den bolagsskatt som hamnarna skulle ha behövt betala för sin ekonomiska verksamhet och den del av skatten för juridiska personer som kan härledas från denna ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(73)

Kommissionen anser därför att hamnarna i fråga gynnas av en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget som motsvarar skillnaden mellan den bolagsskatt som hamnarna skulle ha behövt betala för sin ekonomiska verksamhet och den del av skatten för juridiska personer som kan härledas från denna ekonomiska verksamhet.

5.1.3   STATLIGA MEDEL OCH ÅTGÄRDER SOM KAN TILLSKRIVAS STATEN

| (74) | I enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget betraktas enbart åtgärder som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel som statligt stöd. Enligt fast rättspraxis utgör avstående av medel som annars skulle ha tillfallit statsbudgeten en överföring av statliga medel (65). |
| --- | --- |

(74)

I enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget betraktas enbart åtgärder som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel som statligt stöd. Enligt fast rättspraxis utgör avstående av medel som annars skulle ha tillfallit statsbudgeten en överföring av statliga medel (65).

65

| (75) | I motsats till vad de belgiska myndigheterna hävdar är det så att så snart som beskattningen av hamnarnas ekonomiska verksamhet med skatt för juridiska personer medför en skattemässig behandling för skattebetalaren som är mer förmånlig än en beskattning med bolagsskatt (se avsnitt 5.1.2 ovan om förekomsten av en ekonomisk fördel), leder detta till ett bortfall av skatteintäkter för staten. |
| --- | --- |

(75)

I motsats till vad de belgiska myndigheterna hävdar är det så att så snart som beskattningen av hamnarnas ekonomiska verksamhet med skatt för juridiska personer medför en skattemässig behandling för skattebetalaren som är mer förmånlig än en beskattning med bolagsskatt (se avsnitt 5.1.2 ovan om förekomsten av en ekonomisk fördel), leder detta till ett bortfall av skatteintäkter för staten.

| (76) | Kommissionen anser således att denna åtgärd utgör en överföring av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(76)

Kommissionen anser således att denna åtgärd utgör en överföring av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (77) | Eftersom skattesystemet i fråga utgör en del av den belgiska lagstiftningen och inte ålagts Belgien enligt unionslagstiftningen kan åtgärden dessutom tillskrivas staten (66). |
| --- | --- |

(77)

Eftersom skattesystemet i fråga utgör en del av den belgiska lagstiftningen och inte ålagts Belgien enligt unionslagstiftningen kan åtgärden dessutom tillskrivas staten (66).

66

5.1.4   SELEKTIVITET

| (78) | För att betraktas som statligt stöd måste en åtgärd vara selektiv, det vill säga gynna vissa företag eller viss produktion i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (67). |
| --- | --- |

(78)

För att betraktas som statligt stöd måste en åtgärd vara selektiv, det vill säga gynna vissa företag eller viss produktion i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (67).

67

| (79) | Enligt fast rättspraxis (68) omfattar bedömningen av materiell selektivitet vid åtgärder som lindrar de kostnader som normalt belastar ett företags budget, som t.ex. en skattebefrielse, följande tre steg: För det första måste det gemensamma eller normala skattesystem (kallat referenssystemet) som tillämpas i den berörda medlemsstaten identifieras. För det andra bör det fastställas om åtgärden i fråga avviker från referenssystemet, i den mån som den gör åtskillnad mellan aktörer som, med hänsyn till målet för detta referensskattesystem, är i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende. Om så är fallet är åtgärden selektiv vid första påseendet. För det tredje bör det fastställas om den avvikande åtgärden motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik, det vill säga dess underliggande logik (69). För detta tredje steg ankommer det på medlemsstaten att visa att den differentierade skattemässiga behandlingen är en direkt följd av de grundläggande eller styrande principerna för dess skattesystem (70). |
| --- | --- |

(79)

Enligt fast rättspraxis (68) omfattar bedömningen av materiell selektivitet vid åtgärder som lindrar de kostnader som normalt belastar ett företags budget, som t.ex. en skattebefrielse, följande tre steg: För det första måste det gemensamma eller normala skattesystem (kallat referenssystemet) som tillämpas i den berörda medlemsstaten identifieras. För det andra bör det fastställas om åtgärden i fråga avviker från referenssystemet, i den mån som den gör åtskillnad mellan aktörer som, med hänsyn till målet för detta referensskattesystem, är i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende. Om så är fallet är åtgärden selektiv vid första påseendet. För det tredje bör det fastställas om den avvikande åtgärden motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik, det vill säga dess underliggande logik (69). För detta tredje steg ankommer det på medlemsstaten att visa att den differentierade skattemässiga behandlingen är en direkt följd av de grundläggande eller styrande principerna för dess skattesystem (70).

68

referenssystemet

69

70

| (80) | Under förfarandet har de belgiska myndigheterna i tur och ordning argumenterat för två ståndpunkter. I sina svar på det frågeformulär som skickades av kommissionen den 3 juli 2013 angav de belgiska myndigheterna först att artikel 180.2 i CIR utgjorde den rättsliga grunden för hamnarnas befrielse från bolagsskatt. I sina kommentarer av den 19 december 2016 fastställde de dock att hamnarna inte omfattas av bolagsskatt bara genom att tillämpa de allmänna regler i CIR som anges i artiklarna 1 och 2 i CIR, eftersom hamnarna inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR. |
| --- | --- |

(80)

Under förfarandet har de belgiska myndigheterna i tur och ordning argumenterat för två ståndpunkter. I sina svar på det frågeformulär som skickades av kommissionen den 3 juli 2013 angav de belgiska myndigheterna först att artikel 180.2 i CIR utgjorde den rättsliga grunden för hamnarnas befrielse från bolagsskatt. I sina kommentarer av den 19 december 2016 fastställde de dock att hamnarna inte omfattas av bolagsskatt bara genom att tillämpa de allmänna regler i CIR som anges i artiklarna 1 och 2 i CIR, eftersom hamnarna inte är bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR.

| (81) | Begreppet statligt stöd är ett objektivt begrepp och endast effekterna av åtgärden bör beaktas. Det råder inget tvivel om att de belgiska hamnarna inte betalar bolagsskatt men grunden till denna uteblivna betalning av bolagsskatt kan, enligt de belgiska myndigheterna, vara antingen artikel 180.2 i CIR eller artiklarna 1 och 2 i CIR. |
| --- | --- |

(81)

Begreppet statligt stöd är ett objektivt begrepp och endast effekterna av åtgärden bör beaktas. Det råder inget tvivel om att de belgiska hamnarna inte betalar bolagsskatt men grunden till denna uteblivna betalning av bolagsskatt kan, enligt de belgiska myndigheterna, vara antingen artikel 180.2 i CIR eller artiklarna 1 och 2 i CIR.

5.1.4.1   
  Bedömning av selektiviteten om artiklarna 1 och 2 i CIR utgör den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt

Bedömning av selektiviteten om artiklarna 1 och 2 i CIR utgör den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt

| (82) | I sina kommentarer av den 19 december 2016 hävdar de belgiska myndigheterna att artikel 180.2 i CIR inte har någon rättslig betydelse och enbart är förklarande. Att stryka den skulle inte påverka situationen för hamnarna när det gäller bolagsskatt. Hamnarna skulle, enligt de belgiska myndigheterna, befrias från bolagsskatt i enlighet med artiklarna 1 och 2 i CIR och allmänna kriterier i det belgiska skattesystemet. De belgiska myndigheterna hävdar nämligen att hamnarna inte är bolag i den mening som avses i artiklarna 1 och 2 i CIR. |
| --- | --- |

(82)

I sina kommentarer av den 19 december 2016 hävdar de belgiska myndigheterna att artikel 180.2 i CIR inte har någon rättslig betydelse och enbart är förklarande. Att stryka den skulle inte påverka situationen för hamnarna när det gäller bolagsskatt. Hamnarna skulle, enligt de belgiska myndigheterna, befrias från bolagsskatt i enlighet med artiklarna 1 och 2 i CIR och allmänna kriterier i det belgiska skattesystemet. De belgiska myndigheterna hävdar nämligen att hamnarna inte är bolag i den mening som avses i artiklarna 1 och 2 i CIR.

| (83) | I denna situation skulle referenssystemet utgöras av artiklarna 1 och 2 i CIR enligt vilka bolag ska betala bolagsskatt medan andra juridiska personer med säte i landet ska betala skatt för juridiska personer. Eftersom hamnarna inte är bolag skulle de, enligt de belgiska myndigheterna, med nödvändighet omfattas av skatt för juridiska personer. Artikel 180.2 i CIR, som enligt de belgiska myndigheterna endast utgör ett förtydligande av konsekvenserna av de allmänna regler som anges i artiklarna 1 och 2, skulle således inte utgöra ett undantag från referenssystemet och skulle till och med vara en integrerad del av det. I den mån hamnarna inte betraktas som bolag skulle reglerna avseende skatt för juridiska personer även kunna betraktas som ett mer begränsat referenssystem. |
| --- | --- |

(83)

I denna situation skulle referenssystemet utgöras av artiklarna 1 och 2 i CIR enligt vilka bolag ska betala bolagsskatt medan andra juridiska personer med säte i landet ska betala skatt för juridiska personer. Eftersom hamnarna inte är bolag skulle de, enligt de belgiska myndigheterna, med nödvändighet omfattas av skatt för juridiska personer. Artikel 180.2 i CIR, som enligt de belgiska myndigheterna endast utgör ett förtydligande av konsekvenserna av de allmänna regler som anges i artiklarna 1 och 2, skulle således inte utgöra ett undantag från referenssystemet och skulle till och med vara en integrerad del av det. I den mån hamnarna inte betraktas som bolag skulle reglerna avseende skatt för juridiska personer även kunna betraktas som ett mer begränsat referenssystem.

| (84) | Således grundar sig denna tolkning huvudsakligen på hypotesen att den typ av verksamhet som bedrivs av hamnarna nödvändigtvis skulle utesluta att de klassificerades som ”bolag” med avseende på inkomstskatt (för juridiska personer med säte i landet) även om de utgör ”företag” i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget, såsom fastställs ovan. Varken Belgiens eller tredje parters synpunkter bidrar med några övertygande bevis för att denna hypotes skulle stämma. |
| --- | --- |

(84)

Således grundar sig denna tolkning huvudsakligen på hypotesen att den typ av verksamhet som bedrivs av hamnarna nödvändigtvis skulle utesluta att de klassificerades som ”bolag” med avseende på inkomstskatt (för juridiska personer med säte i landet) även om de utgör ”företag” i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget, såsom fastställs ovan. Varken Belgiens eller tredje parters synpunkter bidrar med några övertygande bevis för att denna hypotes skulle stämma.

| (85) | Kommissionen anser tvärtom att hamnarna i princip utgör bolag med avseende på inkomstskatt med tanke på huvuddelen av deras verksamhet och det faktum att de bedriver ekonomisk verksamhet som gör att de kan klassificeras som företag i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget. Det finns dessutom ingen bestämmelse i nationell lagstiftning som kan utgöra grund för ett ifrågasättande av denna klassificering som bolag. |
| --- | --- |

(85)

Kommissionen anser tvärtom att hamnarna i princip utgör bolag med avseende på inkomstskatt med tanke på huvuddelen av deras verksamhet och det faktum att de bedriver ekonomisk verksamhet som gör att de kan klassificeras som företag i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget. Det finns dessutom ingen bestämmelse i nationell lagstiftning som kan utgöra grund för ett ifrågasättande av denna klassificering som bolag.

| (86) | Kommissionen noterar att den hypotes som de belgiska myndigheterna baserar sitt resonemang på strider mot de officiella kommentarerna till CIR, andra interna bestämmelser och den belgiska regeringens officiella ställningstaganden. I den officiella kommentaren till CIR anges att juridiska personer som är ovillkorligen undantagna från bolagsskatt (exempelvis hamnar enligt artikel 180.2 i CIR) i princip bör betraktas som skattskyldiga som ska betala bolagsskatt (71). På grund av deras juridiska form (eller egenskaper som i allmänhet kan hänföras till denna juridiska form) bör även majoriteten av de hamnar som förtecknas i artikel 180.2 i CIR – som är aktiebolag, privata aktiebolag eller kommunala autonoma förvaltningar – omfattas av bolagsskatt (72). Vidare innehåller också det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 indikationer på hamnverksamhetens industriella (73) och/eller kommersiella (74) natur och således dess klassificering som bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR, vilket borde leda till att den omfattas av bolagsskatt. Även den belgiska regeringen själv har, inför den belgiska författningsdomstolen, vidhållit att hamnar, bland de andra bolag och juridiska personer som avses i artiklarna 180 och 220.2 i CIR, är juridiska personer som bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär i den mening som avses i artikel 2 i CIR (75). Inför den belgiska representantkammaren har även vice premiärministern och ministern för finanser och utrikeshandel vidhållit att de belgiska hamnarna är offentliga företag som, i avsaknad av det ovillkorliga undantag som anges i artikel 180 i CIR, skulle omfattas av bolagsskatt i enlighet med artiklarna 1, 2 och 179 i CIR (76). Slutligen omfattas inte hamnar av skatt för juridiska personer på ett naturligt och direkt sätt, utan enbart i den mån som de är särskilt undantagna från bolagsskatt genom artikel 180.2 i CIR, i enlighet med artikel 220.2 i CIR, vilket strider mot de belgiska myndigheternas tolkning enligt vilken hamnar inte betalar bolagsskatt eftersom de på ett naturligt sätt omfattas av skatt för juridiska personer i egenskap av andra juridiska personer med säte i landet än bolag. |
| --- | --- |

(86)

Kommissionen noterar att den hypotes som de belgiska myndigheterna baserar sitt resonemang på strider mot de officiella kommentarerna till CIR, andra interna bestämmelser och den belgiska regeringens officiella ställningstaganden. I den officiella kommentaren till CIR anges att juridiska personer som är ovillkorligen undantagna från bolagsskatt (exempelvis hamnar enligt artikel 180.2 i CIR) i princip bör betraktas som skattskyldiga som ska betala bolagsskatt (71). På grund av deras juridiska form (eller egenskaper som i allmänhet kan hänföras till denna juridiska form) bör även majoriteten av de hamnar som förtecknas i artikel 180.2 i CIR – som är aktiebolag, privata aktiebolag eller kommunala autonoma förvaltningar – omfattas av bolagsskatt (72). Vidare innehåller också det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 indikationer på hamnverksamhetens industriella (73) och/eller kommersiella (74) natur och således dess klassificering som bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR, vilket borde leda till att den omfattas av bolagsskatt. Även den belgiska regeringen själv har, inför den belgiska författningsdomstolen, vidhållit att hamnar, bland de andra bolag och juridiska personer som avses i artiklarna 180 och 220.2 i CIR, är juridiska personer som bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär i den mening som avses i artikel 2 i CIR (75). Inför den belgiska representantkammaren har även vice premiärministern och ministern för finanser och utrikeshandel vidhållit att de belgiska hamnarna är offentliga företag som, i avsaknad av det ovillkorliga undantag som anges i artikel 180 i CIR, skulle omfattas av bolagsskatt i enlighet med artiklarna 1, 2 och 179 i CIR (76). Slutligen omfattas inte hamnar av skatt för juridiska personer på ett naturligt och direkt sätt, utan enbart i den mån som de är särskilt undantagna från bolagsskatt genom artikel 180.2 i CIR, i enlighet med artikel 220.2 i CIR, vilket strider mot de belgiska myndigheternas tolkning enligt vilken hamnar inte betalar bolagsskatt eftersom de på ett naturligt sätt omfattas av skatt för juridiska personer i egenskap av andra juridiska personer med säte i landet än bolag.

71

72

73

74

75

76

| (87) | Kommissionen delar alltså inte den ståndpunkt enligt vilken hamnar inte skulle omfattas av bolagsskatt i enlighet med de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR, även om artikel 180.2 skulle strykas. Med hänsyn till de uppgifter som anges i föregående skäl anser kommissionen däremot att i enlighet med de allmänna bestämmelserna i den belgiska nationella lagstiftningen bör hamnar som utgör bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR omfattas av bolagsskatt, såvida de inte är formellt och ovillkorligen undantagna från det genom artikel 180.2 i CIR. Av samma skäl bestrider kommissionen att reglerna avseende skatt för juridiska personer utgör referenssystemet för beskattning av hamnar. |
| --- | --- |

(87)

Kommissionen delar alltså inte den ståndpunkt enligt vilken hamnar inte skulle omfattas av bolagsskatt i enlighet med de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR, även om artikel 180.2 skulle strykas. Med hänsyn till de uppgifter som anges i föregående skäl anser kommissionen däremot att i enlighet med de allmänna bestämmelserna i den belgiska nationella lagstiftningen bör hamnar som utgör bolag i den mening som avses i artikel 2 i CIR omfattas av bolagsskatt, såvida de inte är formellt och ovillkorligen undantagna från det genom artikel 180.2 i CIR. Av samma skäl bestrider kommissionen att reglerna avseende skatt för juridiska personer utgör referenssystemet för beskattning av hamnar.

| (88) | I sina synpunkter hävdar de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter att hamnarnas befrielse från bolagsskatt, utöver de allmänna bestämmelserna i CIR (artiklarna 1 och 2), även följer av andra allmänna bestämmelser i den nationella lagstiftningen (en allmän princip i lagstiftningen, en regel i rättspraxis enligt vilken offentliga tjänster och nyttigheter inte är skattskyldiga såvida det inte föreskrivs uttryckligen i lagen, eller till och med i den belgiska konstitutionen). |
| --- | --- |

(88)

I sina synpunkter hävdar de belgiska myndigheterna och vissa berörda parter att hamnarnas befrielse från bolagsskatt, utöver de allmänna bestämmelserna i CIR (artiklarna 1 och 2), även följer av andra allmänna bestämmelser i den nationella lagstiftningen (en allmän princip i lagstiftningen, en regel i rättspraxis enligt vilken offentliga tjänster och nyttigheter inte är skattskyldiga såvida det inte föreskrivs uttryckligen i lagen, eller till och med i den belgiska konstitutionen).

| (89) | Med hänsyn till de uppgifter som anges ovan anser kommissionen att den normala tillämpningen av de allmänna bestämmelserna i den belgiska lagstiftningen skulle leda till att hamnarna omfattades av bolagsskatt med tanke på intäkterna från deras ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(89)

Med hänsyn till de uppgifter som anges ovan anser kommissionen att den normala tillämpningen av de allmänna bestämmelserna i den belgiska lagstiftningen skulle leda till att hamnarna omfattades av bolagsskatt med tanke på intäkterna från deras ekonomiska verksamhet.

| (90) | Även om de nationella bestämmelserna i fråga – eller myndigheternas tolkning av dem – i motsats till vad kommissionen just har visat hade kunnat leda till att de belgiska hamnarna inte betalade bolagsskatt skulle dessa bestämmelser medföra en diskriminering mellan företag med ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget (se avsnitt 5.1.1 ovan). På samma sätt som artikel 180.2 i CIR i kommissionens analys nedan skulle dessa bestämmelser, eller det belgiska systemet för beskattning av inkomster i sin helhet, således ge upphov till att fördelar beviljas vissa företag, nämligen hamnar, även om dessa företag när det gäller inkomst från ekonomisk verksamhet befinner sig i en situation som är jämförbar med den som gäller för andra företag (juridiska personer med säte i landet) som omfattas av bolagsskatt vad gäller syftet med inkomstskatt för juridiska personer med säte i landet – som är att beskatta vinst. Kommissionen anser att hamnarna inte har ett ”särskilt funktionssätt som tydligt skiljer dem från andra ekonomiska aktörer” som omfattas av bolagsskatt (77). Det faktum att hamnarna inte drivs i vinstsyfte (78) är inte tillräckligt för att anse att de befinner sig i en annan situation än andra aktörer som omfattas av bolagsskatt. Enligt denna hypotes skulle det belgiska systemet i sig själv vara selektivt (79). |
| --- | --- |

(90)

Även om de nationella bestämmelserna i fråga – eller myndigheternas tolkning av dem – i motsats till vad kommissionen just har visat hade kunnat leda till att de belgiska hamnarna inte betalade bolagsskatt skulle dessa bestämmelser medföra en diskriminering mellan företag med ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget (se avsnitt 5.1.1 ovan). På samma sätt som artikel 180.2 i CIR i kommissionens analys nedan skulle dessa bestämmelser, eller det belgiska systemet för beskattning av inkomster i sin helhet, således ge upphov till att fördelar beviljas vissa företag, nämligen hamnar, även om dessa företag när det gäller inkomst från ekonomisk verksamhet befinner sig i en situation som är jämförbar med den som gäller för andra företag (juridiska personer med säte i landet) som omfattas av bolagsskatt vad gäller syftet med inkomstskatt för juridiska personer med säte i landet – som är att beskatta vinst. Kommissionen anser att hamnarna inte har ett ”särskilt funktionssätt som tydligt skiljer dem från andra ekonomiska aktörer” som omfattas av bolagsskatt (77). Det faktum att hamnarna inte drivs i vinstsyfte (78) är inte tillräckligt för att anse att de befinner sig i en annan situation än andra aktörer som omfattas av bolagsskatt. Enligt denna hypotes skulle det belgiska systemet i sig själv vara selektivt (79).

77

78

79

| (91) | Även om artiklarna 1 och 2 i CIR utgjorde den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt skulle denna befrielse ändå ha varit en selektiv åtgärd vid första påseendet när det gäller hamnarnas ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(91)

Även om artiklarna 1 och 2 i CIR utgjorde den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt skulle denna befrielse ändå ha varit en selektiv åtgärd vid första påseendet när det gäller hamnarnas ekonomiska verksamhet.

5.1.4.2   
  Bedömning av selektiviteten om artikel 180.2 i CIR utgör den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt

Bedömning av selektiviteten om artikel 180.2 i CIR utgör den rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt

| (92) | Såsom framgår av ovanstående anser kommissionen att artikel 180.2 i CIR utgör den enda rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt och att hamnarna, i avsaknad av en sådan bestämmelse, skulle ha betalat bolagsskatt som alla andra bolag eller företag som genererar skattepliktiga inkomster från en ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(92)

Såsom framgår av ovanstående anser kommissionen att artikel 180.2 i CIR utgör den enda rättsliga grunden för de belgiska hamnarnas befrielse från bolagsskatt och att hamnarna, i avsaknad av en sådan bestämmelse, skulle ha betalat bolagsskatt som alla andra bolag eller företag som genererar skattepliktiga inkomster från en ekonomisk verksamhet.

5.1.4.2.1   Referenssystem och undantag från referenssystemet

Referenssystem och undantag från referenssystemet

| (93) | Kommissionen anser att referenssystemet i förevarande fall utgörs av de allmänna skattereglerna enligt artiklarna 1 och 2 i CIR. För juridiska personer med säte i Belgien fastställs i artikel 1 i CIR ett tvådelat system för beskattning av inkomster. Enligt detta system ska ”bolag” betala bolagsskatt och ”andra juridiska personer än bolag” ska betala skatt för juridiska personer. Artikel 2 i CIR innehåller kriterier för att definiera ”bolag” och därmed fastställa vilka juridiska personer som ska omfattas av bolagsskatt samt, genom uteslutning, de vars inkomst ska beskattas med skatt för juridiska personer. I artikel 179 bekräftas att de skattskyldiga som ska betala bolagsskatt är bolag med säte i landet. |
| --- | --- |

(93)

Kommissionen anser att referenssystemet i förevarande fall utgörs av de allmänna skattereglerna enligt artiklarna 1 och 2 i CIR. För juridiska personer med säte i Belgien fastställs i artikel 1 i CIR ett tvådelat system för beskattning av inkomster. Enligt detta system ska ”bolag” betala bolagsskatt och ”andra juridiska personer än bolag” ska betala skatt för juridiska personer. Artikel 2 i CIR innehåller kriterier för att definiera ”bolag” och därmed fastställa vilka juridiska personer som ska omfattas av bolagsskatt samt, genom uteslutning, de vars inkomst ska beskattas med skatt för juridiska personer. I artikel 179 bekräftas att de skattskyldiga som ska betala bolagsskatt är bolag med säte i landet.

referenssystemet

| (94) | Artikel 180.2 i CIR utgör ett undantag från dessa allmänna skatteregler. Genom denna artikel befrias nämligen hamnar från bolagsskatt på ett villkorslöst sätt, utan att de allmänna kriterier för fördelning mellan bolagsskatt och skatt för juridiska personer som fastställs i artiklarna 1 och 2 tillämpas, det vill säga utan att hänsyn tas till huruvida nämnda hamnar utgör bolag eller inte (80). |
| --- | --- |

(94)

Artikel 180.2 i CIR utgör ett undantag från dessa allmänna skatteregler. Genom denna artikel befrias nämligen hamnar från bolagsskatt på ett villkorslöst sätt, utan att de allmänna kriterier för fördelning mellan bolagsskatt och skatt för juridiska personer som fastställs i artiklarna 1 och 2 tillämpas, det vill säga utan att hänsyn tas till huruvida nämnda hamnar utgör bolag eller inte (80).

undantag

80

| (95) | I den mån som hamnar, av de orsaker som anges i skäl 86, utgör bolag i den mening som avses i artikel 1 i CIR kan referenssystemet för beskattning av hamnars inkomster även fastställas på ett mer begränsat sätt, såsom samtliga bestämmelser om bolagsskatt, nämligen artiklarna 1 och 179 i CIR, i vilka det föreskrivs att bolag med säte i landet ska omfattas av bolagsskatt, som definieras som en ”skatt på den totala inkomsten”. |
| --- | --- |

(95)

I den mån som hamnar, av de orsaker som anges i skäl 86, utgör bolag i den mening som avses i artikel 1 i CIR kan referenssystemet för beskattning av hamnars inkomster även fastställas på ett mer begränsat sätt, såsom samtliga bestämmelser om bolagsskatt, nämligen artiklarna 1 och 179 i CIR, i vilka det föreskrivs att bolag med säte i landet ska omfattas av bolagsskatt, som definieras som en ”skatt på den totala inkomsten”.

| (96) | Med hänsyn till detta referenssystem utgör artikel 180.2 i CIR uttryckligen ett undantag (det är artikelns enda syfte) eftersom den innebär att hamnar undantas från tillämpningsområdet för artikel 179 samt från bolagsskatt, även om dessa därefter omfattas av skatt för juridiska personer i enlighet med artikel 220.2 i CIR. I avsaknad av den uttryckliga och särskilda befrielse som anges i artikel 180.2 i CIR skulle de belgiska hamnarna – i likhet med andra bolag med säte i landet – enligt lag omfattas av bolagsskatt. |
| --- | --- |

(96)

Med hänsyn till detta referenssystem utgör artikel 180.2 i CIR uttryckligen ett undantag (det är artikelns enda syfte) eftersom den innebär att hamnar undantas från tillämpningsområdet för artikel 179 samt från bolagsskatt, även om dessa därefter omfattas av skatt för juridiska personer i enlighet med artikel 220.2 i CIR. I avsaknad av den uttryckliga och särskilda befrielse som anges i artikel 180.2 i CIR skulle de belgiska hamnarna – i likhet med andra bolag med säte i landet – enligt lag omfattas av bolagsskatt.

5.1.4.2.2   Undantag från referenssystemet som medför en differentiering mellan aktörer som, vad gäller syftet med referensskattesystemet, befinner sig i en jämförbar faktisk och rättslig situation

Undantag från referenssystemet som medför en differentiering mellan aktörer som, vad gäller syftet med referensskattesystemet, befinner sig i en jämförbar faktisk och rättslig situation

| (97) | Det framgår av ovanstående att artikel 180.2 i CIR avviker från de allmänna reglerna för beskattning av bolag (både när det gäller de allmänna bestämmelserna i artiklarna 1 och 2 i CIR och de mindre allmänna reglerna i artikel 179 i CIR) och medför en differentiering mellan aktörer som, vad gäller syftet med referensskattesystemet, befinner sig i en jämförbar faktisk och rättslig situation. Oavsett vilket referenssystem som valts (bolagsskatt eller beskattning av inkomster för juridiska personer med säte i landet i allmänhet) är syftet med inkomstskatten att beskatta inkomst, ett syfte med hänsyn till vilket alla företag, vad gäller vinsten från deras ekonomiska verksamhet, befinner sig i samma faktiska och rättsliga situation. |
| --- | --- |

(97)

Det framgår av ovanstående att artikel 180.2 i CIR avviker från de allmänna reglerna för beskattning av bolag (både när det gäller de allmänna bestämmelserna i artiklarna 1 och 2 i CIR och de mindre allmänna reglerna i artikel 179 i CIR) och medför en differentiering mellan aktörer som, vad gäller syftet med referensskattesystemet, befinner sig i en jämförbar faktisk och rättslig situation. Oavsett vilket referenssystem som valts (bolagsskatt eller beskattning av inkomster för juridiska personer med säte i landet i allmänhet) är syftet med inkomstskatten att beskatta inkomst, ett syfte med hänsyn till vilket alla företag, vad gäller vinsten från deras ekonomiska verksamhet, befinner sig i samma faktiska och rättsliga situation.

| (98) | Det faktum att hamnar inte skulle drivas i vinstsyfte eller skulle lägga mindre vikt vid kortsiktig avkastning på investeringar påverkar inte denna bedömning. Det har fastställts att en skattebefrielse till förmån för företag utan vinstsyfte som bedriver ekonomisk verksamhet i allmänhet betraktas som selektiv, även om den beviljats mot bakgrund av den nationella lagstiftarens syfte att gynna organisationer som betraktas som samhällsnyttiga (81). Det faktum att de belgiska hamnarna ägs och kontrolleras av statsmakterna eller att de – bortsett från ekonomisk verksamhet – bedriver icke-ekonomisk verksamhet, som exempelvis uppgifter som faller inom utövandet av offentlig makt, innebär inte att de befinner sig i en annan rättslig och faktisk situation när det gäller tillämpningen av bolagsskatt på intäkter som genererats av deras ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(98)

Det faktum att hamnar inte skulle drivas i vinstsyfte eller skulle lägga mindre vikt vid kortsiktig avkastning på investeringar påverkar inte denna bedömning. Det har fastställts att en skattebefrielse till förmån för företag utan vinstsyfte som bedriver ekonomisk verksamhet i allmänhet betraktas som selektiv, även om den beviljats mot bakgrund av den nationella lagstiftarens syfte att gynna organisationer som betraktas som samhällsnyttiga (81). Det faktum att de belgiska hamnarna ägs och kontrolleras av statsmakterna eller att de – bortsett från ekonomisk verksamhet – bedriver icke-ekonomisk verksamhet, som exempelvis uppgifter som faller inom utövandet av offentlig makt, innebär inte att de befinner sig i en annan rättslig och faktisk situation när det gäller tillämpningen av bolagsskatt på intäkter som genererats av deras ekonomiska verksamhet.

81

| (99) | Åtgärden i fråga är således selektiv vid första påseendet när det gäller hamnarnas ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(99)

Åtgärden i fråga är således selektiv vid första påseendet när det gäller hamnarnas ekonomiska verksamhet.

5.1.4.3   
  Berättigande på grund av referenssystemets art eller allmänna systematik

Berättigande på grund av referenssystemets art eller allmänna systematik

| (100) | Såsom anges ovan ankommer det på medlemsstaten att visa att undantaget kan motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik. I det sista steget i trestegsanalysen kan endast de särskilda egenskaperna hos referensskattesystemet motivera en differentierad behandling. |
| --- | --- |

(100)

Såsom anges ovan ankommer det på medlemsstaten att visa att undantaget kan motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik. I det sista steget i trestegsanalysen kan endast de särskilda egenskaperna hos referensskattesystemet motivera en differentierad behandling.

| (101) | En åtgärds förenlighet med den nationella lagstiftningen kan inte som sådan utgöra ett berättigande på grund av systemets systematik så länge det inte påvisats att detta berättigande följer av referensskattesystemets särskilda egenskaper (82). |
| --- | --- |

(101)

En åtgärds förenlighet med den nationella lagstiftningen kan inte som sådan utgöra ett berättigande på grund av systemets systematik så länge det inte påvisats att detta berättigande följer av referensskattesystemets särskilda egenskaper (82).

82

| (102) | I detta avseende har den belgiska författningsdomstolens beslut nr 151/2016 av den 1 december 2016 i varje fall inte den räckvidd som de belgiska myndigheterna försöker tillskriva det. Detta beslut gäller nämligen inte hamnars befrielse från bolagsskatt i förhållande till reglerna om statligt stöd utan skyldigheten för interkommunala sammanslutningar, samarbetsstrukturer och projektsammanslutningar att betala bolagsskatt, med hänsyn till principerna om jämlikhet och icke-diskriminering, på så sätt att avsaknaden av diskriminering i den nationella lagstiftningen inte påverkar avsaknaden av selektivitet den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(102)

I detta avseende har den belgiska författningsdomstolens beslut nr 151/2016 av den 1 december 2016 i varje fall inte den räckvidd som de belgiska myndigheterna försöker tillskriva det. Detta beslut gäller nämligen inte hamnars befrielse från bolagsskatt i förhållande till reglerna om statligt stöd utan skyldigheten för interkommunala sammanslutningar, samarbetsstrukturer och projektsammanslutningar att betala bolagsskatt, med hänsyn till principerna om jämlikhet och icke-diskriminering, på så sätt att avsaknaden av diskriminering i den nationella lagstiftningen inte påverkar avsaknaden av selektivitet den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (103) | Eftersom det avgörande kriteriet för att omfattas av bolagsskatt eller skatt för juridiska personer är den berörda enhetens bedrivande av verksamhet av vinstgenererande karaktär (se artikel 2 i CIR) räcker inte påståendena om att hamnar skulle vara befriade från bolagsskatt eftersom de inte delar ut sina vinster utan återinvesterar dem, har mål som går utöver deras egna intressen, inte drivs i vinstsyfte, är en del av statsmakterna och utför uppgifter av allmänt intresse för att motivera en skattemässigt mer förmånlig behandling än andra bolag med säte i landet med hänsyn till de styrande principerna för skattesystemet. Andra företag återinvesterar också sin vinst och harmål eller genererar effekter på ekonomin som går utöver deras egna intressen (83) utan att befrias från bolagsskattav dessa skäl. På samma sätt kan enheter som inte är en del av statsmakterna (t.ex. sammanslutningar utan vinstsyfte) omfattas av skatt för juridiska personer under förutsättning att de uppfyller det kriterium som anges i artikel 2 i CIR, vilket innebär att tillhörigheten till det offentliga inte heller är relevant med hänsyn till nationella bestämmelser. Trots att dessa sammanslutningar saknar vinstsyfte kan de således omfattas av bolagskatt i enlighet med de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR om de bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär. |
| --- | --- |

(103)

Eftersom det avgörande kriteriet för att omfattas av bolagsskatt eller skatt för juridiska personer är den berörda enhetens bedrivande av verksamhet av vinstgenererande karaktär (se artikel 2 i CIR) räcker inte påståendena om att hamnar skulle vara befriade från bolagsskatt eftersom de inte delar ut sina vinster utan återinvesterar dem, har mål som går utöver deras egna intressen, inte drivs i vinstsyfte, är en del av statsmakterna och utför uppgifter av allmänt intresse för att motivera en skattemässigt mer förmånlig behandling än andra bolag med säte i landet med hänsyn till de styrande principerna för skattesystemet. Andra företag återinvesterar också sin vinst och harmål eller genererar effekter på ekonomin som går utöver deras egna intressen (83) utan att befrias från bolagsskattav dessa skäl. På samma sätt kan enheter som inte är en del av statsmakterna (t.ex. sammanslutningar utan vinstsyfte) omfattas av skatt för juridiska personer under förutsättning att de uppfyller det kriterium som anges i artikel 2 i CIR, vilket innebär att tillhörigheten till det offentliga inte heller är relevant med hänsyn till nationella bestämmelser. Trots att dessa sammanslutningar saknar vinstsyfte kan de således omfattas av bolagskatt i enlighet med de allmänna kriterierna i artiklarna 1 och 2 i CIR om de bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär.

83

| (104) | Påståendet att hamnarnas medel inte alltid täcker deras kostnader kan inte utgöra en motivering för en befrielse från bolagsskatt då ingen skatt ska betalas i en sådan situation utan vinst, i enlighet med det normala systemet för beskattning av inkomster, och eftersom en förlust kan balanseras och tillskrivas framtida eventuell vinst från den ekonomiska verksamheten, så att en skattbefrielse blir överflödig och endast får konsekvenser i det fall hamnarna gör en skattepliktig vinst. Kommissionen konstaterar att under perioden 2004–2014 (elva räkenskapsår) var resultatet för hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge, Gent och Oostende nästan konstant positiva (ett negativt resultat för Antwerpen 2011 och ett negativt resultat för Oostende 2013), vilket innebär att den motivering som gjorts är teoretisk och till och med motsägs av fakta. Dessutom har ingen befrielse från bolagsskatt liknande den som hamnar åtnjuter planerats för andra bolag i det fall deras medel inte skulle täcka deras kostnader. |
| --- | --- |

(104)

Påståendet att hamnarnas medel inte alltid täcker deras kostnader kan inte utgöra en motivering för en befrielse från bolagsskatt då ingen skatt ska betalas i en sådan situation utan vinst, i enlighet med det normala systemet för beskattning av inkomster, och eftersom en förlust kan balanseras och tillskrivas framtida eventuell vinst från den ekonomiska verksamheten, så att en skattbefrielse blir överflödig och endast får konsekvenser i det fall hamnarna gör en skattepliktig vinst. Kommissionen konstaterar att under perioden 2004–2014 (elva räkenskapsår) var resultatet för hamnarna i Antwerpen, Zeebrugge, Gent och Oostende nästan konstant positiva (ett negativt resultat för Antwerpen 2011 och ett negativt resultat för Oostende 2013), vilket innebär att den motivering som gjorts är teoretisk och till och med motsägs av fakta. Dessutom har ingen befrielse från bolagsskatt liknande den som hamnar åtnjuter planerats för andra bolag i det fall deras medel inte skulle täcka deras kostnader.

| (105) | På samma sätt motiverar inte det faktum att vissa kostnader som inte är hänförliga till ett företags uttalade mål inte skulle vara avdragsgilla från bolagsskatten, i enlighet med artikel 49 i CIR, hamnarnas befrielse från bolagsskatt. I artikel 49 i CIR föreskrivs att ”[u]tgifter som en skattskyldig person har haft eller kostnader som en skattskyldig person har burit under den period som beskattningen avser för att förvärva eller bibehålla skattepliktiga intäkter [...] är avdragsgilla”. För det första är den befrielse från bolagsskatt som hamnar åtnjuter inte kopplad till det faktum att hamnar skulle begränsas finansiellt av artikel 49 i CIR. Befrielsen från bolagsskatt gäller all vinst som gjorts och är inte begränsad till vinst till följd av en eventuell avsaknad av avdragsmöjlighet för vissa kostnader enligt artikel 49 i CIR. Hamnarnas befrielse från bolagsskatt motiveras således inte av en riktlinje i det belgiska skattesystemet, även om det antas att artikel 49 i CIR utgör en sådan riktlinje. Dessutom visar varken de belgiska myndigheterna eller de berörda parterna varför, med hänsyn till åtgärdens syfte (84) och ordalydelse, en sådan bestämmelse faktiskt skulle kunna hindra avdragsmöjligheten för kostnaderna för hamnarnas icke-ekonomiska verksamhet av allmänt intresse. Hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge framställer dessutom detta problem som enbart en risk och inte som ett konstaterat faktum. |
| --- | --- |

(105)

På samma sätt motiverar inte det faktum att vissa kostnader som inte är hänförliga till ett företags uttalade mål inte skulle vara avdragsgilla från bolagsskatten, i enlighet med artikel 49 i CIR, hamnarnas befrielse från bolagsskatt. I artikel 49 i CIR föreskrivs att ”[u]tgifter som en skattskyldig person har haft eller kostnader som en skattskyldig person har burit under den period som beskattningen avser för att förvärva eller bibehålla skattepliktiga intäkter [...] är avdragsgilla”. För det första är den befrielse från bolagsskatt som hamnar åtnjuter inte kopplad till det faktum att hamnar skulle begränsas finansiellt av artikel 49 i CIR. Befrielsen från bolagsskatt gäller all vinst som gjorts och är inte begränsad till vinst till följd av en eventuell avsaknad av avdragsmöjlighet för vissa kostnader enligt artikel 49 i CIR. Hamnarnas befrielse från bolagsskatt motiveras således inte av en riktlinje i det belgiska skattesystemet, även om det antas att artikel 49 i CIR utgör en sådan riktlinje. Dessutom visar varken de belgiska myndigheterna eller de berörda parterna varför, med hänsyn till åtgärdens syfte (84) och ordalydelse, en sådan bestämmelse faktiskt skulle kunna hindra avdragsmöjligheten för kostnaderna för hamnarnas icke-ekonomiska verksamhet av allmänt intresse. Hamnarna i Antwerpen och Zeebrugge framställer dessutom detta problem som enbart en risk och inte som ett konstaterat faktum.

84

| (106) | Slutligen kan antagandet att hamnarnas befrielse från bolagsskatt, liksom skattebefrielsen för vissa offentligrättsliga juridiska personers allmänna eller privata egendom som används i statlig drift, följer av en allmän rättsprincip, eller till och med den belgiska konstitutionen, om principen anses styrkt (85), inte i sig nödvändigtvis motivera denna skattebefrielse på grund av systemets art eller allmänna systematik, eftersom de eventuella överväganden som beaktats av den konstituerande makten eller de nationella domstolarna kan gå utöver skattesystemets korrekta funktion eller styrande principer. |
| --- | --- |

(106)

Slutligen kan antagandet att hamnarnas befrielse från bolagsskatt, liksom skattebefrielsen för vissa offentligrättsliga juridiska personers allmänna eller privata egendom som används i statlig drift, följer av en allmän rättsprincip, eller till och med den belgiska konstitutionen, om principen anses styrkt (85), inte i sig nödvändigtvis motivera denna skattebefrielse på grund av systemets art eller allmänna systematik, eftersom de eventuella överväganden som beaktats av den konstituerande makten eller de nationella domstolarna kan gå utöver skattesystemets korrekta funktion eller styrande principer.

85

| (107) | Argumenten från de belgiska myndigheterna och de berörda parterna avseende de kriterier som utvecklats i nationell rättspraxis för att bedöma om en juridisk person är ett bolag i den mening som avses i artiklarna 1 och 2 i CIR (i synnerhet avsaknad av industriella och kommersiella metoder) är slutligen verkningslösa när det gäller att motivera åtgärden med hjälp av skattesystemets allmänna systematik i den mån som de i realiteten syftar till att bevisa att hamnar inte är bolag, i vilket fall befrielsen från skyldigheten att betala bolagsskatt skulle vara selektiv med anledning av valet av kriterier som använts för att fastställa referenssystemets gränser (se ovan) och inte med anledning av en avvikelse från detta referenssystem som eventuellt skulle kunna vara befogad. |
| --- | --- |

(107)

Argumenten från de belgiska myndigheterna och de berörda parterna avseende de kriterier som utvecklats i nationell rättspraxis för att bedöma om en juridisk person är ett bolag i den mening som avses i artiklarna 1 och 2 i CIR (i synnerhet avsaknad av industriella och kommersiella metoder) är slutligen verkningslösa när det gäller att motivera åtgärden med hjälp av skattesystemets allmänna systematik i den mån som de i realiteten syftar till att bevisa att hamnar inte är bolag, i vilket fall befrielsen från skyldigheten att betala bolagsskatt skulle vara selektiv med anledning av valet av kriterier som använts för att fastställa referenssystemets gränser (se ovan) och inte med anledning av en avvikelse från detta referenssystem som eventuellt skulle kunna vara befogad.

5.1.5   SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN

| (108) | För att betraktas som statligt stöd måste åtgärden påverka handeln mellan EU:s medlemsstater och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Dessa två kriterier har nära anknytning till varandra. |
| --- | --- |

(108)

För att betraktas som statligt stöd måste åtgärden påverka handeln mellan EU:s medlemsstater och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Dessa två kriterier har nära anknytning till varandra.

| (109) | Enligt rättspraxis anses en snedvridning av konkurrensen generellt föreligga så snart som staten beviljar ett företag en ekonomisk fördel i en avreglerad sektor där det förekommer, eller skulle kunna förekomma, konkurrens (86). Det råder dock inte något tvivel om att konkurrens förekommer i hamnsektorn och att den förstärks av den beskaffenhet och de särdrag som kännetecknar transport, i synnerhet sjötransport och transport på inre vattenvägar. De transporttjänster som erbjuds av hamnarna konkurrerar, åtminstone i viss utsträckning, med de tjänster som erbjuds av eller i andra hamnar samt av andra leverantörer av transporttjänster i Belgien och andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(109)

Enligt rättspraxis anses en snedvridning av konkurrensen generellt föreligga så snart som staten beviljar ett företag en ekonomisk fördel i en avreglerad sektor där det förekommer, eller skulle kunna förekomma, konkurrens (86). Det råder dock inte något tvivel om att konkurrens förekommer i hamnsektorn och att den förstärks av den beskaffenhet och de särdrag som kännetecknar transport, i synnerhet sjötransport och transport på inre vattenvägar. De transporttjänster som erbjuds av hamnarna konkurrerar, åtminstone i viss utsträckning, med de tjänster som erbjuds av eller i andra hamnar samt av andra leverantörer av transporttjänster i Belgien och andra medlemsstater.

86

| (110) | Inom ramen för det offentliga samrådet med berörda parter om ett förslag till förordning på hamnområdet betonade således ”[s]amtliga berörda parter [...] behovet av stabila och rättvisa konkurrensvillkor [...] för konkurrensen mellan hamnarna [...] i EU” (87). På samma sätt konkurrerar hamnarna, i synnerhet inlandshamnar och mer generellt vattenvägstransport, som de utgör en del av, med andra transportformer. Konkurrensen är för övrigt särskilt förstärkt mellan hamnarna på den belgiska och nederländska kusten (i detta avseende talas ofta om zonen Amsterdam-Rotterdam-Antwerpen). |
| --- | --- |

(110)

Inom ramen för det offentliga samrådet med berörda parter om ett förslag till förordning på hamnområdet betonade således ”[s]amtliga berörda parter [...] behovet av stabila och rättvisa konkurrensvillkor [...] för konkurrensen mellan hamnarna [...] i EU” (87). På samma sätt konkurrerar hamnarna, i synnerhet inlandshamnar och mer generellt vattenvägstransport, som de utgör en del av, med andra transportformer. Konkurrensen är för övrigt särskilt förstärkt mellan hamnarna på den belgiska och nederländska kusten (i detta avseende talas ofta om zonen Amsterdam-Rotterdam-Antwerpen).

87

| (111) | Genom att stärka stödmottagarnas ställning i den internationella handeln kan åtgärden därför påverka handeln inom unionen och snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(111)

Genom att stärka stödmottagarnas ställning i den internationella handeln kan åtgärden därför påverka handeln inom unionen och snedvrida konkurrensen.

| (112) | Påståendet att liknande statliga stödåtgärder förekommer i andra medlemsstater och kommissionens handlande avseende dessa eventuella åtgärder påverkar dessutom inte den berörda åtgärdens kvalificering som statligt stöd, eftersom åtgärden till förmån för de belgiska hamnar som avses i artikel 180.2 i CIR absolut medför en förbättring av deras konkurrenssituation i förhållande till en referenssituation i vilken de skulle beskattas under bolagsskattesystemets normala villkor (88). |
| --- | --- |

(112)

Påståendet att liknande statliga stödåtgärder förekommer i andra medlemsstater och kommissionens handlande avseende dessa eventuella åtgärder påverkar dessutom inte den berörda åtgärdens kvalificering som statligt stöd, eftersom åtgärden till förmån för de belgiska hamnar som avses i artikel 180.2 i CIR absolut medför en förbättring av deras konkurrenssituation i förhållande till en referenssituation i vilken de skulle beskattas under bolagsskattesystemets normala villkor (88).

88

| (113) | Även om hamnarna kan anses åtnjuta ett lagstadgat monopol för att erbjuda sina tjänster inom den hamn som de driver konkurrerar de transporttjänster som de erbjuder, åtminstone i viss utsträckning, med de som erbjuds av andra leverantörer av transporttjänster, i synnerhet hamnarna i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(113)

Även om hamnarna kan anses åtnjuta ett lagstadgat monopol för att erbjuda sina tjänster inom den hamn som de driver konkurrerar de transporttjänster som de erbjuder, åtminstone i viss utsträckning, med de som erbjuds av andra leverantörer av transporttjänster, i synnerhet hamnarna i andra medlemsstater.

| (114) | Yttrandet från den nederländska myndigheten avseende den konkurrens som nämns av de berörda parterna är inte relevant inom ramen för detta förfarande för statligt stöd. Den gäller nämligen inte utvärderingen av en ordning med hänsyn till artikel 107 i EUF-fördraget som kräver en särskild granskning av villkoret för konkurrens. I artikel 25 i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 anges dessutom att de avgifter som tas ut av hamnarna påverkar deras konkurrensposition (89). Förekomsten av konkurrens mellan europeiska hamnar bekräftas för övrigt av synpunkterna från de nederländska offentliga hamnarna. |
| --- | --- |

(114)

Yttrandet från den nederländska myndigheten avseende den konkurrens som nämns av de berörda parterna är inte relevant inom ramen för detta förfarande för statligt stöd. Den gäller nämligen inte utvärderingen av en ordning med hänsyn till artikel 107 i EUF-fördraget som kräver en särskild granskning av villkoret för konkurrens. I artikel 25 i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 anges dessutom att de avgifter som tas ut av hamnarna påverkar deras konkurrensposition (89). Förekomsten av konkurrens mellan europeiska hamnar bekräftas för övrigt av synpunkterna från de nederländska offentliga hamnarna.

89

| (115) | Hänvisningarna till punkterna 211, 219 och 220 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016 är dessutom inte relevanta i det aktuella fallet eftersom de inte gäller hamninfrastruktur, som nämns i punkt 215. I den sistnämnda punkten anges att offentlig finansiering av hamninfrastruktur gynnar en ekonomisk verksamhet och att den därför i princip omfattas av reglerna om statligt stöd samt att hamnar kan konkurrera med varandra, och att finansieringen av hamninfrastruktur därför sannolikt också påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Avpunkterna 219 och 220 i ovan nämnda tillkännagivande framgår dessutom att stöd till byggande av infrastrukturen i fråga inte behöver ha några effekter på handeln inom unionen eller konkurrensen, medan åtgärden i fråga i det aktuella förfarandet inte utgör stöd till anläggningen av infrastruktur utan ett driftsstöd kopplat till den vinst som gjorts inom ramen för dess verksamhet. |
| --- | --- |

(115)

Hänvisningarna till punkterna 211, 219 och 220 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016 är dessutom inte relevanta i det aktuella fallet eftersom de inte gäller hamninfrastruktur, som nämns i punkt 215. I den sistnämnda punkten anges att offentlig finansiering av hamninfrastruktur gynnar en ekonomisk verksamhet och att den därför i princip omfattas av reglerna om statligt stöd samt att hamnar kan konkurrera med varandra, och att finansieringen av hamninfrastruktur därför sannolikt också påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Avpunkterna 219 och 220 i ovan nämnda tillkännagivande framgår dessutom att stöd till byggande av infrastrukturen i fråga inte behöver ha några effekter på handeln inom unionen eller konkurrensen, medan åtgärden i fråga i det aktuella förfarandet inte utgör stöd till anläggningen av infrastruktur utan ett driftsstöd kopplat till den vinst som gjorts inom ramen för dess verksamhet.

5.1.6   SLUTSATS

| (116) | Mot bakgrund av de argument som anges ovan utgör den skattebefrielse för belgiska hamnar som nämns i artikel 180.2 i CIR statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, i den mån som de skattebefriade inkomsterna härrör från ekonomisk verksamhet som bedrivs av hamnarna. |
| --- | --- |

(116)

Mot bakgrund av de argument som anges ovan utgör den skattebefrielse för belgiska hamnar som nämns i artikel 180.2 i CIR statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, i den mån som de skattebefriade inkomsterna härrör från ekonomisk verksamhet som bedrivs av hamnarna.

5.2   ÅTGÄRDENS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

ÅTGÄRDENS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

| (117) | Det är den medlemsstat som berörs som ska visa att de statliga stödåtgärderna kan betraktas som förenliga med den inre marknaden. I sina olika bidrag, svar och synpunkter har de belgiska myndigheterna inte framfört några argument vad gäller åtgärdens förenlighet. Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anser att artiklarna 93 och 106.2 i EUF-fördraget skulle kunna utgöra en lämplig grund för förenligheten. Hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge gör det samma när det gäller artikel 93 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(117)

Det är den medlemsstat som berörs som ska visa att de statliga stödåtgärderna kan betraktas som förenliga med den inre marknaden. I sina olika bidrag, svar och synpunkter har de belgiska myndigheterna inte framfört några argument vad gäller åtgärdens förenlighet. Regionen Vallonien och de vallonska hamnarna anser att artiklarna 93 och 106.2 i EUF-fördraget skulle kunna utgöra en lämplig grund för förenligheten. Hamnförvaltningarna i Antwerpen och Zeebrugge gör det samma när det gäller artikel 93 i EUF-fördraget.

| (118) | I artikel 106.2 i EUF-fördraget föreskrivs i första hand att en ersättning för utövandet av de uppgifter som faller inom offentlig förvaltning kan förklaras förenlig med den inre marknaden om den uppfyller vissa villkor (90). Kommissionen noterar dock att åtgärden i fråga, som kopplar stödbeloppet till den vinst som gjorts, varken är kopplad eller begränsad till nettokostnaderna för de uppgifter som faller inom offentlig förvaltning (91) trots att detta är ett nödvändigt villkor för att stödet ska kunna erkännas som förenligt på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget. Åtgärden kan således inte betraktas som en ersättning för offentliga tjänster som är förenlig med den inre marknaden och är inte förenlig enligt artikel 106.2 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(118)

I artikel 106.2 i EUF-fördraget föreskrivs i första hand att en ersättning för utövandet av de uppgifter som faller inom offentlig förvaltning kan förklaras förenlig med den inre marknaden om den uppfyller vissa villkor (90). Kommissionen noterar dock att åtgärden i fråga, som kopplar stödbeloppet till den vinst som gjorts, varken är kopplad eller begränsad till nettokostnaderna för de uppgifter som faller inom offentlig förvaltning (91) trots att detta är ett nödvändigt villkor för att stödet ska kunna erkännas som förenligt på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget. Åtgärden kan således inte betraktas som en ersättning för offentliga tjänster som är förenlig med den inre marknaden och är inte förenlig enligt artikel 106.2 i EUF-fördraget.

90

91

| (119) | I artikel 93 i EUF-fördraget anges i andra hand att stöd som tillgodoser behovet av att samordna transporterna eller att ersätta vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt även kan förklaras förenliga med den inre marknaden. Även om hamnarna har en viktig roll i utvecklingen av kombinerad transport omfattas inte alla hamnarnas investeringar av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget, som är begränsad till stöd som tillgodoser behovet av att samordna transporterna. Befrielsen från bolagsskatt utgör för övrigt inte ett investeringsstöd utan ett driftsstöd som inte är inriktat på specifika investeringar. Åtgärden gynnar de företag som gör den största vinsten och som därför på förhand har en större intern kapacitet för att finansiera investeringar. Åtgärden är inte heller inriktad på ersättning för kostnaden för vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt som tas upp ovan. Dessutom leder åtgärden, en skattebefrielse, till en icke-begränsad fördel med avseende på kostnader. Den är således inte begränsad till det belopp som krävs för att kunna säkerställa samordningen av transporterna eller ersätta vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt och därmed säkerställer den inte att proportionalitetsprincipen respekteras. Den har inte heller någon identifierad stimulanseffekt. Artikel 93 i EUF-fördraget är således inte tillämplig. |
| --- | --- |

(119)

I artikel 93 i EUF-fördraget anges i andra hand att stöd som tillgodoser behovet av att samordna transporterna eller att ersätta vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt även kan förklaras förenliga med den inre marknaden. Även om hamnarna har en viktig roll i utvecklingen av kombinerad transport omfattas inte alla hamnarnas investeringar av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget, som är begränsad till stöd som tillgodoser behovet av att samordna transporterna. Befrielsen från bolagsskatt utgör för övrigt inte ett investeringsstöd utan ett driftsstöd som inte är inriktat på specifika investeringar. Åtgärden gynnar de företag som gör den största vinsten och som därför på förhand har en större intern kapacitet för att finansiera investeringar. Åtgärden är inte heller inriktad på ersättning för kostnaden för vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt som tas upp ovan. Dessutom leder åtgärden, en skattebefrielse, till en icke-begränsad fördel med avseende på kostnader. Den är således inte begränsad till det belopp som krävs för att kunna säkerställa samordningen av transporterna eller ersätta vissa tjänster som ingår i begreppet allmän trafikplikt och därmed säkerställer den inte att proportionalitetsprincipen respekteras. Den har inte heller någon identifierad stimulanseffekt. Artikel 93 i EUF-fördraget är således inte tillämplig.

| (120) | I tredje hand och trots att artikel 107.3 c i EUF-fördraget varken har åberopats av Belgien eller av de berörda parterna undersöker kommissionen om åtgärden i fråga kan ”underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner” utan att påverka handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Av de skäl som redan nämnts ovan (avsaknad av proportionalitet, avsaknad av stimulanseffekt och avsaknad av en koppling till ett fastställt mål av allmänt intresse) anser kommissionen dock att artikel 107.3 c i EUF-fördraget inte är tillämplig. |
| --- | --- |

(120)

I tredje hand och trots att artikel 107.3 c i EUF-fördraget varken har åberopats av Belgien eller av de berörda parterna undersöker kommissionen om åtgärden i fråga kan ”underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner” utan att påverka handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Av de skäl som redan nämnts ovan (avsaknad av proportionalitet, avsaknad av stimulanseffekt och avsaknad av en koppling till ett fastställt mål av allmänt intresse) anser kommissionen dock att artikel 107.3 c i EUF-fördraget inte är tillämplig.

5.3   BEFINTLIGT STÖD ELLER NYTT STÖD

BEFINTLIGT STÖD ELLER NYTT STÖD

| (121) | De belgiska myndigheterna förklarade att hamnarna har varit skyldiga att betala skatt för juridiska personer sedan 1960-talet och att de före denna period var skyldiga att betala uppdelad skatt, som är en skatt liknande skatten för juridiska personer. Den skattemässiga behandlingen av hamnar var även kopplad till hamnarnas rättsliga status, vilken har varierat över tid. Enligt de belgiska myndigheterna var systemet för skatt för juridiska personer tillämpligt på hamnar redan innan Romfördraget trädde i kraft 1958. På grundval av de uppgifter som mottagits skulle hamnarna således alltid ha varit befriade från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(121)

De belgiska myndigheterna förklarade att hamnarna har varit skyldiga att betala skatt för juridiska personer sedan 1960-talet och att de före denna period var skyldiga att betala uppdelad skatt, som är en skatt liknande skatten för juridiska personer. Den skattemässiga behandlingen av hamnar var även kopplad till hamnarnas rättsliga status, vilken har varierat över tid. Enligt de belgiska myndigheterna var systemet för skatt för juridiska personer tillämpligt på hamnar redan innan Romfördraget trädde i kraft 1958. På grundval av de uppgifter som mottagits skulle hamnarna således alltid ha varit befriade från bolagsskatt.

| (122) | I enlighet med artikel 1 b i i procedurförordningen utgör de stödordningar som har genomförts innan fördraget trädde i kraft befintliga stödordningar. |
| --- | --- |

(122)

I enlighet med artikel 1 b i i procedurförordningen utgör de stödordningar som har genomförts innan fördraget trädde i kraft befintliga stödordningar.

| (123) | Mot bakgrund av den information som finns tillgänglig var befrielsen från bolagsskatt till förmån för hamnar tillämplig före 1958 och har inte förändrats väsentligt sedan dess. Åtgärden betraktas följaktligen som en befintlig stödordning. |
| --- | --- |

(123)

Mot bakgrund av den information som finns tillgänglig var befrielsen från bolagsskatt till förmån för hamnar tillämplig före 1958 och har inte förändrats väsentligt sedan dess. Åtgärden betraktas följaktligen som en befintlig stödordning.

6.   BEVILJANDE AV EN ÖVERGÅNGSPERIOD FÖR DE BELGISKA HAMNARNA PÅ BEGÄRAN AV DE BELGISKA MYNDIGHETERNA

BEVILJANDE AV EN ÖVERGÅNGSPERIOD FÖR DE BELGISKA HAMNARNA PÅ BEGÄRAN AV DE BELGISKA MYNDIGHETERNA

| (124) | Vad gäller de belgiska myndigheternas begäran om en övergångsperiod erinrar kommissionen om att i detta skede av förfarandet avseende ett befintligt stöd kan en övergångsperiod i princip inte beviljas, utom under exceptionella omständigheter. I det slutgiltiga beslutet kan kommissionen bara bevilja den berörda medlemsstaten en tidsfrist för genomförande som är rimlig i förhållande till de ändringar som krävs. |
| --- | --- |

(124)

Vad gäller de belgiska myndigheternas begäran om en övergångsperiod erinrar kommissionen om att i detta skede av förfarandet avseende ett befintligt stöd kan en övergångsperiod i princip inte beviljas, utom under exceptionella omständigheter. I det slutgiltiga beslutet kan kommissionen bara bevilja den berörda medlemsstaten en tidsfrist för genomförande som är rimlig i förhållande till de ändringar som krävs.

| (125) | Kommissionen noterar dessutom att de belgiska myndigheterna sedan samarbetsförfarandet inleddes den 9 juli 2014 redan har haft en viss tidsfrist för att reflektera över eventuella lagändringar. Kommissionen noterar även att det är uteslutet att, såsom de belgiska myndigheterna befarade, låta hamnarna omfattas av bolagsskatt från och med den 1 januari 2017. |
| --- | --- |

(125)

Kommissionen noterar dessutom att de belgiska myndigheterna sedan samarbetsförfarandet inleddes den 9 juli 2014 redan har haft en viss tidsfrist för att reflektera över eventuella lagändringar. Kommissionen noterar även att det är uteslutet att, såsom de belgiska myndigheterna befarade, låta hamnarna omfattas av bolagsskatt från och med den 1 januari 2017.

| (126) | I enlighet med den viktiga roll som kommissionen har fått genom artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget måste den snabbt sätta stopp för statligt stöd som bedömts vara oförenligt med den inre marknaden och återupprätta förutsättningarna för en rättvis konkurrens. Om kommissionen i detta skede av förfarandet anser att ett oförenligt stöd beviljas vissa företag kan den i regel inte avbryta det aktuella förfarandet för statligt stöd eller bevilja en övergångsperiod eftersom detta skulle leda till att man för en längre period tillät utbetalningen av det med den inre marknaden oförenliga stödet, vilket skulle vara orättvist mot de konkurrenter som inte får något stöd eller i varje fall ett mindre stödbelopp. Kommissionen noterar i detta avseende att de nederländska hamnarna, som omfattas av bolagsskatt sedan den 1 januari 2017, anmodar kommissionen att snabbt se till att de belgiska hamnarna börjar omfattas av bolagsskatt. |
| --- | --- |

(126)

I enlighet med den viktiga roll som kommissionen har fått genom artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget måste den snabbt sätta stopp för statligt stöd som bedömts vara oförenligt med den inre marknaden och återupprätta förutsättningarna för en rättvis konkurrens. Om kommissionen i detta skede av förfarandet anser att ett oförenligt stöd beviljas vissa företag kan den i regel inte avbryta det aktuella förfarandet för statligt stöd eller bevilja en övergångsperiod eftersom detta skulle leda till att man för en längre period tillät utbetalningen av det med den inre marknaden oförenliga stödet, vilket skulle vara orättvist mot de konkurrenter som inte får något stöd eller i varje fall ett mindre stödbelopp. Kommissionen noterar i detta avseende att de nederländska hamnarna, som omfattas av bolagsskatt sedan den 1 januari 2017, anmodar kommissionen att snabbt se till att de belgiska hamnarna börjar omfattas av bolagsskatt.

| (127) | Såsom beskrivs ovan motiverar den eventuella förekomsten av annat statligt stöd till andra hamnar i andra medlemsstater inte att förfarandet upphävs eller att ikraftträdandet av nationella bestämmelser om genomförande av kommissionens beslut skjuts upp. Ett sådant uppskjutande skulle medföra en förlängning av den nuvarande snedvridningen mellan hamnar i Nordeuropa, närmare bestämt mellan de belgiska hamnarna, de nederländska hamnar som redan nämnts och de franska hamnarna eftersom dessa är föremål för ett liknande parallellt beslut om att avskaffa de skattebefrielser som de för närvarande åtnjuter. |
| --- | --- |

(127)

Såsom beskrivs ovan motiverar den eventuella förekomsten av annat statligt stöd till andra hamnar i andra medlemsstater inte att förfarandet upphävs eller att ikraftträdandet av nationella bestämmelser om genomförande av kommissionens beslut skjuts upp. Ett sådant uppskjutande skulle medföra en förlängning av den nuvarande snedvridningen mellan hamnar i Nordeuropa, närmare bestämt mellan de belgiska hamnarna, de nederländska hamnar som redan nämnts och de franska hamnarna eftersom dessa är föremål för ett liknande parallellt beslut om att avskaffa de skattebefrielser som de för närvarande åtnjuter.

| (128) | Det faktum att kommissionen, efter vad som påstås, ska ha beviljat Nederländerna en längre genomförandeperiod i stödärende SA.25338 (92) är inte relevant som motivering till en begäran om övergångsperiod i det aktuella fallet. Kommissionen behandlar alla medlemsstater på samma sätt och varje fall med hänsyn till dess särdrag och det nederländska fallet kan inte jämföras med det belgiska fallet. I sitt slutgiltiga beslut vägrade kommissionen dessutom uttryckligen att bevilja Nederländerna en övergångsperiod trots att det förekommer liknande åtgärder som fortfarande är i kraft i andra medlemsstater. Det bör även noteras att Nederländerna var tvungna att avskaffa de aktuella skatteförmånerna innan Belgien, vilket innebär att deras hamnar inte gynnas. |
| --- | --- |

(128)

Det faktum att kommissionen, efter vad som påstås, ska ha beviljat Nederländerna en längre genomförandeperiod i stödärende SA.25338 (92) är inte relevant som motivering till en begäran om övergångsperiod i det aktuella fallet. Kommissionen behandlar alla medlemsstater på samma sätt och varje fall med hänsyn till dess särdrag och det nederländska fallet kan inte jämföras med det belgiska fallet. I sitt slutgiltiga beslut vägrade kommissionen dessutom uttryckligen att bevilja Nederländerna en övergångsperiod trots att det förekommer liknande åtgärder som fortfarande är i kraft i andra medlemsstater. Det bör även noteras att Nederländerna var tvungna att avskaffa de aktuella skatteförmånerna innan Belgien, vilket innebär att deras hamnar inte gynnas.

92

| (129) | I det aktuella fallet utgör dessutom inte de belgiska myndigheternas argument när det gäller svårigheterna i samband med efterlevnad av den nationella lagstiftningen exceptionella omständigheter som kan motivera en övergångsperiod. Såsom kommissionen har beskrivit ovan borde strykningen av artikel 180.2 i CIR i princip räcka för att hamnarna ska omfattas av bolagsskatt. På samma sätt utgör det faktum att en juridisk persons övergång från skatt för juridiska personer till bolagsskatt inte uttryckligen regleras genom den belgiskaskattelagstiftningen inte ett tillräckligt argument. Den belgiska skattemyndigheten har (och utnyttjar) möjligheten att omdefiniera verksamheten hos en enhet som omfattas av skatt för juridiska personer i syfte att den ska omfattas av bolagsskatt, i avsaknad av en lagstiftningsåtgärd som reglerar villkoren för en sådan övergång. Slutligen förklarar de belgiska myndigheterna inte varför avskaffandet av en ovillkorlig befrielse från bolagsskatt för hamnar skulle strida mot principen om jämlikhet, även om det antas att denna omständighet, som följer av den nationella lagstiftningen, skulle vara relevant för beviljandet av en övergångsperiod. Den nyligen genomförda reform som hade som syfte att belgiska interkommunala sammanslutningar skulle betala bolagsskatt, även om de tidigare varit undantagna från bolagsskatt och omfattats av skatt för juridiska personer (såsom även är fallet med hamnar), presenterades tvärtom av den belgiska regeringen som att den hade som syfte att främja likabehandling (93). |
| --- | --- |

(129)

I det aktuella fallet utgör dessutom inte de belgiska myndigheternas argument när det gäller svårigheterna i samband med efterlevnad av den nationella lagstiftningen exceptionella omständigheter som kan motivera en övergångsperiod. Såsom kommissionen har beskrivit ovan borde strykningen av artikel 180.2 i CIR i princip räcka för att hamnarna ska omfattas av bolagsskatt. På samma sätt utgör det faktum att en juridisk persons övergång från skatt för juridiska personer till bolagsskatt inte uttryckligen regleras genom den belgiskaskattelagstiftningen inte ett tillräckligt argument. Den belgiska skattemyndigheten har (och utnyttjar) möjligheten att omdefiniera verksamheten hos en enhet som omfattas av skatt för juridiska personer i syfte att den ska omfattas av bolagsskatt, i avsaknad av en lagstiftningsåtgärd som reglerar villkoren för en sådan övergång. Slutligen förklarar de belgiska myndigheterna inte varför avskaffandet av en ovillkorlig befrielse från bolagsskatt för hamnar skulle strida mot principen om jämlikhet, även om det antas att denna omständighet, som följer av den nationella lagstiftningen, skulle vara relevant för beviljandet av en övergångsperiod. Den nyligen genomförda reform som hade som syfte att belgiska interkommunala sammanslutningar skulle betala bolagsskatt, även om de tidigare varit undantagna från bolagsskatt och omfattats av skatt för juridiska personer (såsom även är fallet med hamnar), presenterades tvärtom av den belgiska regeringen som att den hade som syfte att främja likabehandling (93).

93

| (130) | Kommissionen har för övrigt aldrig godkänt åtgärden i fråga, som aldrig har anmälts av de belgiska myndigheterna. Rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar är följaktligen inte tillämpliga i det aktuella fallet, i synnerhet som åtgärden är ett befintligt stöd och kommissionen inte kan besluta om återkrav av stöd som beviljats tidigare år. |
| --- | --- |

(130)

Kommissionen har för övrigt aldrig godkänt åtgärden i fråga, som aldrig har anmälts av de belgiska myndigheterna. Rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar är följaktligen inte tillämpliga i det aktuella fallet, i synnerhet som åtgärden är ett befintligt stöd och kommissionen inte kan besluta om återkrav av stöd som beviljats tidigare år.

7.   OM DE NEDERLÄNDSKA HAMNARNAS BEGÄRANDEN

OM DE NEDERLÄNDSKA HAMNARNAS BEGÄRANDEN

| (131) | Vad gäller de nederländska hamnarnas begäran om att skjuta upp deras skyldighet att betala bolagsskatt påminner kommissionen om att det aktuella förfarandet inte gäller de nederländska hamnarna utan de belgiska hamnarna. I sitt slutgiltiga beslut i ärendet SA.25338 om de nederländska hamnarna (94) vägrade kommissionen för övrigt att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt av samma principiella skäl som anges i detta beslut. De nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt följer för övrigt av den nederländska nationella lagstiftningen och kommissionen kan, inom ramen för artikel 107 i EUF-fördraget, under alla omständigheter inte kräva att en medlemsstat ska ändra sin lagstiftning för att bevilja statligt stöd till vissa aktörer. |
| --- | --- |

(131)

Vad gäller de nederländska hamnarnas begäran om att skjuta upp deras skyldighet att betala bolagsskatt påminner kommissionen om att det aktuella förfarandet inte gäller de nederländska hamnarna utan de belgiska hamnarna. I sitt slutgiltiga beslut i ärendet SA.25338 om de nederländska hamnarna (94) vägrade kommissionen för övrigt att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt av samma principiella skäl som anges i detta beslut. De nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt följer för övrigt av den nederländska nationella lagstiftningen och kommissionen kan, inom ramen för artikel 107 i EUF-fördraget, under alla omständigheter inte kräva att en medlemsstat ska ändra sin lagstiftning för att bevilja statligt stöd till vissa aktörer.

94

8.   SLUTSATS

SLUTSATS

| (132) | Det undantag från bolagsskatt till förmån för de belgiska hamnarna som anges i artikel 180.2 i CIR utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(132)

Det undantag från bolagsskatt till förmån för de belgiska hamnarna som anges i artikel 180.2 i CIR utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden.

| (133) | De belgiska myndigheterna bör därför avskaffa befrielsen från bolagsskatt och ta ut bolagsskatt från de berörda enheterna. Denna åtgärd bör vidtas före utgången av det kalenderår då detta beslut antas och bör senast tillämpas på de intäkter som genererats av ekonomisk verksamhet från och med början av det beskattningsår som följer efter beslutets antagande. |
| --- | --- |

(133)

De belgiska myndigheterna bör därför avskaffa befrielsen från bolagsskatt och ta ut bolagsskatt från de berörda enheterna. Denna åtgärd bör vidtas före utgången av det kalenderår då detta beslut antas och bör senast tillämpas på de intäkter som genererats av ekonomisk verksamhet från och med början av det beskattningsår som följer efter beslutets antagande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det undantag från bolagsskatt till förmån för de belgiska hamnarna som anges i artikel 180.2 i CIR utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden.

Artikel 2

1.   Belgien är skyldigt att avskaffa den befrielse från bolagsskatt som avses i artikel 1 och ta ut bolagsskatt på de enheter som omfattas av denna befrielse.

2.   Den åtgärd varigenom Belgien uppfyller sina skyldigheter enligt punkt 1 bör antas före utgången av det kalenderår då detta beslut delges. Denna åtgärd ska senast tillämpas på de intäkter från ekonomisk verksamhet som genererats från och med början av det beskattningsår som följer på beslutets antagande.

Artikel 3

Belgien ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Konungariket Belgien.

Utfärdat i Bryssel den 27 juli 2017.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EUT C 302, 19.8.2016, s. 5.

1

(2)  Rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 24.9.2015, s. 9).

2

(3)  
  EUT C 156, 2.5.2016, s. 46.

3

(4)  Beslut av den 9 mars 2016, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL m.fl. mot kommissionen, T-438/15, ECLI:EU:T:2016:142.

4

(5)  
  EUT C 175, 17.5.2016, s. 23.

5

(6)  Beslut av den 27 oktober 2016, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL m.fl. mot kommissionen, T-116/16, ECLI:EU:T:2016:656.

6

(7)  
  EUT C 302, 19.8.2016, s. 5.

7

(8)  I artikel 1.1 i CIR föreskrivs följande: ”Med inkomstskatt avses följande:

8

| 1) | en skatt på den totala inkomsten för personer som är bosatta i Belgien, så kallad skatt för fysiska personer, |
| --- | --- |

1)

en skatt på den totala inkomsten för personer som är bosatta i Belgien, så kallad skatt för fysiska personer,

| 2) | en skatt på den totala inkomsten för bolag med säte i landet, så kallad skatt för bolag, |
| --- | --- |

2)

en skatt på den totala inkomsten för bolag med säte i landet, så kallad skatt för bolag,

| 3) | en skatt på inkomsten för andra belgiska juridiska personer än bolag, så kallad skatt för juridiska personer, |
| --- | --- |

3)

en skatt på inkomsten för andra belgiska juridiska personer än bolag, så kallad skatt för juridiska personer,

| 4) | en skatt på inkomst för subjekt utan säte i landet, så kallad skatt för subjekt utan säte i landet”. |
| --- | --- |

4)

en skatt på inkomst för subjekt utan säte i landet, så kallad skatt för subjekt utan säte i landet”.

(9)  I artikel 179 i CIR upprepas den regel som anges i artikel 1. Reglerna för bolagsskatt föreskrivs i avdelning III artiklarna 179–219 a i CIR.

9

(10)  Reglerna för skatt för juridiska personer föreskrivs i avdelning IV artiklarna 220–226 i CIR.

10

(11)  I artikel 180.2 i CIR hänvisas till följande enheter: SCRL Port autonome du Centre et de l'Ouest (kooperativt bolag med begränsad ansvarighet), Compagnie des installations maritimes de Bruges, Bryssels hamn, de autonoma kommunala hamnförvaltningarna i Antwerpen, Oostende och Gent, de autonoma hamnarna i Liège, Charleroi och Namur samt aktiebolagen Waterwegen en Zeekanaal och De Scheepvaart. I artikel 110 i lagen av den 18 december 2016 om erkännande av och riktlinjer för crowdfunding och om olika finansiella bestämmelser (Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 20 december 2016, Numac: 2016003460) föreskrivs när det gäller artikel 180.2 i CIR att orden ”de autonoma kommunala hamnförvaltningarna Antwerpen och Oostende, det offentligägda aktiebolaget Havenbedrijf Gent” ska ersättas med orden ”den autonoma kommunala hamnförvaltningen i Oostende, de offentligägda aktiebolagen Havenbedrijf Antwerpen och Havenbedrijf Gent”.

11

(12)  Artikel 220 i CIR: ”Skatt för juridiska personer ska betalas av: [...] 2. juridiska personer som enligt artikel 180 inte ska betala bolagsskatt [...]”.

12

(13)  Artikel 221 i CIR: ”Juridiska personer som är skyldiga att betala skatt för juridiska personer är beskattningsbara enbart i förhållande till

13

| 1. | skattegrundande inkomst beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien [...] och |
| --- | --- |

1.

skattegrundande inkomst beräknad utifrån fastighetsregistret för deras fasta egendom som är belägen i Belgien [...] och

| 2. | inkomst och avkastning av kapital samt lös egendom inbegripet de första inkomstskikt som avses i artikel 21.5, 21.6 och 21.10 och de räntor som avses i artikel 21.13 samt de olika inkomster som avses i artikel 90.5–90.7 och 90.11.” |
| --- | --- |

2.

inkomst och avkastning av kapital samt lös egendom inbegripet de första inkomstskikt som avses i artikel 21.5, 21.6 och 21.10 och de räntor som avses i artikel 21.13 samt de olika inkomster som avses i artikel 90.5–90.7 och 90.11.”

(14)  Artikel 225 i CIR: ”Den skatt som gäller för de inkomster som avses i artikel 221 motsvarar fastighetsskatt och förskottsskatt [...]”.

14

(15)  Domstolens dom av den 24 oktober 2002, Aéroports de Paris mot kommissionen, C-82/01, ECLI:EU:C:2002:617.

15

(16)  C.C., den 19 november 2015, nr 162/2015, Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 5 februari 2016, Numac: 2015205632.

16

(17)  Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 8 april 1999, Numac: 1999035415. Se artikel 13.3: ”Hamnavgifterna fastställs på ett självständigt sätt av hamnförvaltningarna, i proportion till vad som är rimligt i förhållande till värdet för ersättningen [...]”.

17

(18)  Detta nämndes även av den flamländska hamnkommissionen. Den anger vidare att den statliga finansieringen för infrastruktur för tillträde sjövägen (i synnerhet drift av slussar och muddring av fartygsleder som går genom vissa hamnar), hamnars grundläggande infrastruktur och hamnkontors tjänster har minskat under de senaste åren.

18

(19)  C.C., den 1 december 2016, nr 151/2016, Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 12 januari 2017, Numac: 2016206080.

19

Moniteur Belge

(20)  
  EUT C 262, 19.7.2016, s. 1.

20

(21)  Rapport från den nederländska konkurrensmyndigheten om Rotterdams hamnförvaltning, 2005, P_600019/255.R261, s. 2.

21

(22)  Domstolens dom av den 16 juni 1987, kommissionen mot Italien, 118/85, ECLI:EU:C:1987:283, punkt 7. Domstolens dom av den 18 juni 1998, kommissionen mot Italien, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, punkt 36.

22

(23)  Domstolens dom av den 12 september 2000, Pavlov m.fl. i de förenade målen C-180/98 till C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, punkt 74.

23

(24)  Tribunalens dom av den 24 mars 2011, Freistaat Sachsen och Land Sachsen-Anhalt m.fl. mot kommissionen i de förenade målen T-443/08 och T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, särskilt punkterna 93 och 94, bekräftad efter överklagande genom domstolens dom av den 19 december 2012, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot kommissionen, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, särskilt punkterna 40–43 och 47. Tribunalens dom av den 12 december 2000, Aéroports de Paris mot kommissionen, T-128/98, ECLI:EU:T:2000:290, punkt 125, bekräftad efter överklagande genom domstolens dom av den 24 oktober 2002, Aéroports de Paris mot kommissionen, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617.

24

(25)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 15 december 2009 i statligt stödärende nr N 385/2009 – offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Ventspils hamn (EUT C 62, 13.3.2010, s. 7), kommissionens beslut av den 15 juni 2011 i statligt stödärende 44/2010 – Republiken Lettland – offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Krievu salā (EUT C 215, 21.7.2011, s. 21), kommissionens beslut av den 22 februari 2012 i statligt stödärende SA.30742 (N/2010) – Litauen – Construction of infrastructure for the passenger and cargo ferries terminal in Klaipeda (EUT C 121, 26.4.2012, s. 1), kommissionens beslut av den 2 juli 2013 i statligt stödärende nr SA.35418 (2012/N) – Grekland – utbyggnad av hamnen i Pireus (EUT C 256, 5.9.2013, s. 2), kommissionens beslut av den 18 september 2013 i statligt stödärende nr SA.36953 (2013/N) – Spanien – Port Authority of Bahía de Cádiz (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1).

25

(26)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 18 september 2013 i statligt stödärende nr SA.36953 (2013/N) – Spanien – Port Authority of Bahía de Cádiz (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1).

26

(27)  Domstolens dom av den 10 december 1991, Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, punkterna 3 och 27, domstolens dom av den 17 juli 1997 i mål C-242/95 GT-Link A/S mot de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, punkt 52: ”Av detta följer emellertid varken att varje drift av en handelshamn skall anses som tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller att samtliga de tjänster som utförs i en sådan hamn omfattas av ett sådant uppdrag”.

27

(28)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 18 december 2013 i statligt stödärende nr SA.37402 – The intermodal development of the Freeport of Budapest (EUT C 141, 9.5.2014, s. 1), kommissionens beslut av den 17 oktober 2012 i statligt stödärende nr SA.34501 – utbyggnad av inlandshamnen Königs Wusterhausen/Wildau (EUT C 176, 21.6.2013, s. 1), kommissionens beslut av den 1 oktober 2014 i statligt stödärende nr SA.38478 – Development of the Győr-Gőnyű Public Port (EUT C 418, 21.11.2014, s. 1).

28

(29)  Se artikel 15.1 (om allmänna hamnavgifter) i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999.

29

(30)  Se artikel 15.2 (om särskilda hamnavgifter) i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999.

30

(31)  Se artiklarna 25.2 (den flamländska regeringen har rätt att inrätta en gemensam samrådskommitté och en femårig PR-plan, baserad på en företagsekonomisk modell, har upprättats) och 26.1 (tvister mellan hamnförvaltningar rörande utnyttjande, i synnerhet när det gäller hamnförvaltningarnas kommersiella verksamhet, löses av hamnkommissionen för tvister) i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999. Se även artikel 3 i dekretet av den 1 april 1999 om upprättandet av Port autonome du Centre et de l'Ouest (med hamnverksamhet avses verksamhet kopplad till bolagets funktion, dvs. lastning, lossning, lagring och transport av varor samt industriell och kommersiell verksamhet och tjänsteverksamhet).

31

(32)  Se kommentar nr 179/10 till CIR (se nedan).

32

(33)  Se kommentar nr 179/11 till CIR (se nedan).

33

(34)  Se kommentarerna nr 2/4, 179/10 och 179/11 till CIR.

34

| — | Nr 2/4: ”Med ’bolag’ avses alla bolag, sammanslutningar, institut eller organ som






  a) | har inrättats i enlighet med reglerna, |
| --- | --- | --- |

—

Nr 2/4: ”Med ’bolag’ avses alla bolag, sammanslutningar, institut eller organ som

a)

har inrättats i enlighet med reglerna,

| b) | är en juridisk person och |
| --- | --- |

b)

är en juridisk person och

| c) | bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär (artikel 2.2.1 eller 1 i CIR 92). |
| --- | --- |

c)

bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär (artikel 2.2.1 eller 1 i CIR 92).

För ytterligare förklaringar om de begrepp som avses i a, b och c hänvisas till 179/6–20”.

| — | Nr 179/10: ”Uttrycket ’bedriva verksamhet’ska tolkas som ’driva vilket industriellt, kommersiellt eller jordbruksrelaterat företag som helst’, för vilket vinsten skulle utgöra förvärvsinkomst som skulle omfattas av skatt för fysiska personer i detta avseende, om denna verksamhet hade bedrivits av t.ex. en fysisk person eller ett bolag som inte är en juridisk person (artiklarna 23.1.1 och 24 i CIR 92)”. |
| --- | --- |

—

Nr 179/10: ”Uttrycket ’bedriva verksamhet’ska tolkas som ’driva vilket industriellt, kommersiellt eller jordbruksrelaterat företag som helst’, för vilket vinsten skulle utgöra förvärvsinkomst som skulle omfattas av skatt för fysiska personer i detta avseende, om denna verksamhet hade bedrivits av t.ex. en fysisk person eller ett bolag som inte är en juridisk person (artiklarna 23.1.1 och 24 i CIR 92)”.

| — | Nr 179/11: ”Begreppet ’bedriva verksamhet av vinstgenererande karaktär’ omfattar både






  1. | ’förvärvsverksamhet’ (artiklarna 23.1.2 och 27 i CIR 92), då detta uttryck i rättspraxis tolkas som verksamhet med vinstsyfte, och |
| --- | --- | --- |

—

Nr 179/11: ”Begreppet ’bedriva verksamhet av vinstgenererande karaktär’ omfattar både

1.

’förvärvsverksamhet’ (artiklarna 23.1.2 och 27 i CIR 92), då detta uttryck i rättspraxis tolkas som verksamhet med vinstsyfte, och

| 2. | ’sysselsättning av vinstgenererande karaktär, men utan vinstsyfte’, som kännetecknas av en permanent yrkesverksamhet som omfattar






  a) | tillräckligt frekvent upprepning för att utgöra en ’sysselsättning’, industriell, kommersiell eller jordbruksrelaterad verksamhet samt |
| --- | --- | --- |

2.

’sysselsättning av vinstgenererande karaktär, men utan vinstsyfte’, som kännetecknas av en permanent yrkesverksamhet som omfattar

a)

tillräckligt frekvent upprepning för att utgöra en ’sysselsättning’, industriell, kommersiell eller jordbruksrelaterad verksamhet samt

| b) | tillämpning av industriella eller kommersiella metoder. |
| --- | --- |

b)

tillämpning av industriella eller kommersiella metoder.

I punkt 2 rör det sig således om verksamhet som, till sin natur, normalt genererar inkomst eller vinst, även om den juridiska person som bedriver verksamheten, enligt sina stadgar eller i praktiken, inte har något vinstsyfte.”

(35)  Kommissionens beslut av den 16 oktober 2002 i ärende N 438/02 – Belgien – Stöd till hamnförvaltningar för utförande av myndighetsuppgifter (EGT C 284, 21.11.2002, s. 2).

35

(36)  Domstolens dom av den 18 mars 1997, Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, punkt 22.

36

(37)  Protokoll (nr 26) om tjänster av allmänt intresse (fogat till EUF-fördraget).

37

(38)  Se domstolens dom av den 16 november 1995, FFSA m.fl., C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, punkt 21, domstolens dom av den 1 juli 2008, MOTOE/Elliniko Dimosio, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, punkterna 27 och 28.

38

(39)  Se punkt 14 i meddelandet av den 19 juli 2016.

39

(40)  Se domstolens dom av den 1 juli 2008, MOTOE/Elliniko Dimosio, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, punkt 25, domstolens dom av den 24 oktober 2002, Aéroports de Paris, C-82/01 P, punkterna 74 och 77.

40

(41)  Kommissionen noterar i synnerhet att vissa belgiska hamnar, enligt de belgiska förvaltningarna, överför en del av sina vinster till sina aktieägare.

41

(42)  Domstolens dom av den 29 oktober 1980, Van Landewyck i de förenade målen 209/78 till 215/78 samt 218/78, ECLI:EU:C:1980:248, punkt 88, domstolens dom av den 16 november 1995, FFSA m.fl., C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, punkt 21, domstolens dom av den 1 juli 2008, MOTOE/Elliniko Dimosio, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, punkterna 27 och 28, domstolens dom av den 10 januari 2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, punkterna 122–123.

42

(43)  Domstolens dom av den 24 oktober 2002, Aéroports de Paris mot kommissionen, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617, punkt 78.

43

(44)  En tjänst av allmänt ekonomiskt intresse innebär ”tillhandahållandet av tjänster som ett företag, om det beaktar sitt eget kommersiella intresse, inte skulle åta sig eller inte åta sig i samma utsträckning eller på samma villkor”, i synnerhet när det gäller pris eller kvalitet (se punkterna 47 och 48 i kommissionens meddelande om tillämpningen av Europeiska unionens regler om statligt stöd på ersättning för tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT C 8, 11.1.2012, s. 4).

44

(45)  För Antwerpens hamn motsvarade de olika hamnavgifterna 290,3 miljoner euro, dvs. cirka 84 % av de löpande intäkterna (som även innefattar driftsbidrag som utbetalats av den flamländska regeringen) och 113 % av de löpande kostnaderna 2015 (se Årsrapport 2015, s. 61–62).

45

(46)  I artikel 25.3 i det flamländska hamndekretet av den 2 mars 1999 anges att den flamländska regeringen och hamnförvaltningarna utvecklar initiativ för att införa harmoniserade taxesystem i de flamländska havshamnarna i syfte att garantera en lojal konkurrensposition för de flamländska havshamnarna. De dokument som bifogats de kommentarer som inkommit från Bryssels hamn (s. 102) visar också att priserna (och rabatterna) betraktas som ett medel för att påverka efterfrågemönstret: ”Hamnen arbetar aktivt för att utveckla trafiken på vattenvägar och underlätta trafikomställningen till transport på vattenvägar med hjälp av följande åtgärder: Hamnen fortsätter att driva sin politik för prisstimulansåtgärder, nämligen navigationsavgifter på 0,00025 euro/tkm och en befrielse från angöringsavgifter för sjötrafik, ny trafik och ökande trafik. Regionen kommer att kompensera hamnen för förlusten av intäkter i samband med denna åtgärd. [...]I detta sammanhang tillämpar hamnen rabatter på koncessionsavgifterna för sin mark till förmån för de företag som utnyttjar vattenvägarna mest [...].”

46

(47)  Författningsdomstolens dom nr 162/2015 av den 19 november 2015, punkt A.2.2.

47

(48)  Se punkt 220 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016.

48

(49)  Hamnavgifter avseende inlandssjöfart omfattas av mervärdesskatt. Se artikel 5 i Antwerpens hamns avgifter för inlandssjöfart (Tariff regulations for inland shipping, s. 11). Till följd av en särskild skattebefrielse i artikel 139 i mervärdesskattedirektivet (direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, EUT L 347, 11.12.2006, s. 1), som återfinns i artikel 42.1.5 i den belgiska mervärdesskattelagstiftningen, är hamnavgifterna avseende internationell transport däremot särskilt undantagna från mervärdesskatt (det finns ingen hänvisning till mervärdesskatt i Antwerpens hamns avgifter för sjöfart). Behovet av en särskild skattebefrielse visar att tjänsterna i fråga normalt skulle ha omfattats av mervärdesskattedirektivets tillämpningsområde i egenskap av tjänster i den mening som avses i artikel 2.1 c i mervärdesskattedirektivet.

49

(50)  Beslut av den 10 december 2008 (EUT C 137, 17.6.2009).

50

(51)  Beslut av den 4 juli 2006 (EUT C 276, 14.11.2006).

51

(52)  Beslut av den 7 juni 2006 (EUT C 207, 31.8.2006).

52

(53)  Tribunalens ovannämnda dom av den 24 mars 2011 i de förenade målen T-443/08 och T-455/08 Freistaat Sachsen m.fl. mot kommissionen.

53

(54)  Domstolens dom av den 22 maj 2003, Korhonen, C-18/01, ECLI:EU:C:2003:300.

54

(55)  Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (EGT L 209, 24.7.1992, s. 1).

55

(56)  Beslut av den 27 mars 2014 GRW-markanvändningsprogram för industriell och kommersiell användning (EUT C 141, 9.5.2014, s. 1).

56

(57)  Se. kommissionens beslut i statligt stödärende SA.36953 (2013/N), Port Authority of Bahía de Cádiz, skäl 29 (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1), kommissionens beslut i statligt stödärende SA.30742 (N/2010) Klaipėda, skälen 8 och 9 (EUT C 121, 26.4.2012, s. 1), kommissionens beslut i statligt stödärende N 44/2010, offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Krievu Sala, skäl 67 (EUT C 215, 21.7.2011, s. 21), kommissionens beslut i statligt stödärende C 39/2009 (ex N 385/2009, offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Ventspils, skälen 30, 57 och 58 (EUT C 62, 13.3.2010, s. 7).

57

(58)  Se t.ex. punkt 2.7 i dokumentet General terms and conditions for concessions in the Antwerp port area. Se även prisvillkoren för hamnen i Liège.

58

(59)  Svar på parlamentsfråga nr 397 från Willem-Frederik Schiltz av den 7 maj 2013 (belgiska deputeradekammaren, frågor och svar, 2012–2013, QRVA 53/128 av den 9 september 2013, s. 86), svar på muntlig parlamentsfråga nr 4288 från Servais Verherstraeten av den 11 maj 2011 (protokoll 53, finans- och budgetutskottet 229 av den 11 maj 2011, s. 22). Domstolen anser även att denna verksamhet är en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i mervärdesskattedirektivet (se domstolens dom av den 25 oktober 2007, Ministero delle Finanze – Ufficio IVA di Milano mot CO.GE.P. Srl, C-174/06, ECLI:EU:C:2007:634, punkterna 31–35).

59

(60)  Se punkt 207 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016.

60

(61)  Domstolens dom av den 8 november 2001, Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598.

61

(62)  Se artikel 221 i CIR.

62

(63)  Se artikel 225 i CIR.

63

(64)  Se punkt 206 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016 och, inom ramen för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, punkterna 87–95.

64

(65)  Domstolens dom av den 16 maj 2000, Frankrike mot Ladbroke Racing Ltd och kommissionen, C-83/98 P, ECLI:EU:C:2000:248, punkterna 48–51.

65

(66)  Domstolens dom av den 22 juni 2006, Belgien och Forum 187 mot kommissionen i de förenade målen C-182/03 och C-217/03, EU:C:2006:416, punkt 128.

66

(67)  Domstolens dom av den 15 december 2005, Italien mot kommissionen, C-66/02, EU:C:2005:768, punkt 94.

67

(68)  Domstolens dom av den 6 september 2006, Portugal mot kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, punkt 56, domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 49.

68

(69)  Detta är fallet om en åtgärd härrör direkt från de inre grundläggande eller vägledande principerna för referenssystemet eller om den är ett resultat av inneboende mekanismer som krävs för att systemet ska fungera och vara effektivt, se domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 69.

69

(70)  Domstolens dom av den 6 september 2006, Portugal mot kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, punkt 81, domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 65.

70

(71)  Se kommentar nr 179/2 i vilken det anges att även om de i princip kan betraktas som skattskyldiga som ska betala bolagsskatt är följande personer undantagna från bolagsskatt på grundval av artiklarna 180–182 i CIR 92: 1. juridiska personer som är ovillkorligen undantagna från bolagsskatt (se kommentarer till artikel 180 i CIR 92).

71

(72)  Se kommentar nr 179/16 i vilken det anges att de belgiska bolagen (SA, SCA, SNC, SCS, SPRL, SC och SCRIS) i princip är inrättade för att bedriva förvärvsverksamhet. I regel bedriver de således antingen en industriell, kommersiell eller jordbruksrelaterad verksamhet eller en förvärvsverksamhet, eller båda två, och all eventuell vinst som de gör ska anses följa av denna verksamhet. Se även punkterna A.2.1 och B.3.1 i författningsdomstolens dom nr 148/2012 av den 6 december 2012 (Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 29 januari 2013). Som svar på en parlamentsfråga uppgav finansministern att när det gäller kommunala autonoma förvaltningar måste man från fall till fall undersöka om de omfattas av bolagsskatt eller skatt för juridiska personer, beroende på den aktuella verksamhetens art. Eftersom denna verksamhet enligt den kungl. förordningen av den 10 april 1995 måste vara av industriell eller kommersiell art kan det, enligt ministern, anses att kommunala autonoma förvaltningar i regel omfattas av bolagsskatt (QRVA, belgiska representantkammaren, 1996–1997, nr 86, den 16 juni 1997, s. 11749–11750, QRVA, belgiska representantkammaren, 2001–2002, den 26 mars 2002, CRIV 50 COM 702, s. 8–9).

72

(73)  Se artikel 25.2 i vilken det anges att den flamländska regeringen har rätt att inrätta en gemensam samrådskommitté och att en femårig PR-plan, baserad på en företagsekonomisk modell, har upprättats.

73

(74)  Se artikel 26. 1, i vilken det anges att tvisterna mellan hamnförvaltningarna rörande utnyttjande, i synnerhet när det gäller hamnförvaltningarnas kommersiella verksamhet, löses av hamnkommissionen för tvister.

74

(75)  Se dom nr 136/98 av den 16 december 1998 (Belgiens officiella kungörelseorgan (Moniteur Belge) av den 6 januari 1999, s. 261), punkt A.7.1, i vilken det anges att enligt ministerrådet befinner sig de bolag och juridiska personer som avses i artikel 220.2 i C.I.R i jämförbara situationer. Även om artikel 180 i C.I.R utesluter ovan nämnda juridiska personer från bolagsskatt rör det sig om juridiska personer som bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär i den mening som avses i artikel 2.2.1 och 2.2.2 i C.I.R. Se även punkt A.7.2, i vilken det anges att mellan de juridiska personer som avses i artikel 220.1 och 220.3, å ena sidan, och de som avses i artikel 220.2 [dvs. hamnar], å andra sidan, finns det ett objektivt särskiljande kriterium, då endast den sista kategorin bedriver verksamhet av vinstgenererande karaktär.

75

(76)  Offentligt möte onsdagen den 29 januari 1997, finans- och budgetutskottet, interpellation av Jacques Simonet med vice premiärministern och ministern för finanser och utrikeshandel om belgiska hamnars skyldighet att betala skatt för juridiska personer (nr 1017). Se http://www3.dekamer.be/digidocanha/K0112/K01120466/K01120466.PDF s. 5.

76

(77)  I sin dom av den 8 september 2011 (målet Paint Graphos m.fl., de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkterna 55 och följande) gör domstolen gällande att särskilda funktionssätt utgörs av principen om individens företräde, regeln ”en person, en röst” eller förvaltning till förmån för den aktuella enhetens medlemmar, vilket är särdrag som inte föreligger när det gäller hamnar.

77

(78)  Domstolens dom av den 10 januari 2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, punkterna 136 och 137.

78

(79)  Se domstolens dom av den 15 november 2011, kommissionen och Spanien mot Government of Gibraltar och Förenade kungariket i de förenade målen C-106/09 P och C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, punkterna 101 och följande.

79

(80)  Den tolkning enligt vilken artikel 180.2 i CIR enbart tillämpar de allmänna bestämmelserna på hamnar, med hänsyn till att de inte är bolag, undersöks nedan.

80

(81)  Domstolens dom av den 10 januari 2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, punkterna 136 och 137.

81

(82)  En åtgärds förenlighet med primärrättsliga bestämmelser kan i den nationella lagstiftningen avgöras med hänsyn till andra kriterier än skattesystemets korrekta funktion.

82

(83)  Vissa enheter, i synnerhet de interkommunala sammanslutningar som nyligen började omfattas av bolagsskatt i Belgien, utför också uppgifter av allmänt intresse. Se punkt 19.1 i den belgiska författningsdomstolens dom nr 151/2016 av den 1 december 2016 i vilken det erinras om att interkommunala sammanslutningar har inrättats av hänsyn till allmänintresset och ansvarar för fullgörandet av en kommunal skyldighet.

83

(84)  Enligt punkt 11 i den officiella kommentaren till artikel 49 avser begreppet icke-avdragsgill rent privat verksamhet, även om det i det aktuella förfarandet görs gällande att de kostnader som uppkommit med hänsyn till allmänintresset inte skulle vara avdragsgilla.

84

(85)  De synpunkter som kommissionen tagit emot gäller egendom som tillhör de myndigheter som är offentliga på grund av sin karaktär som avses i artikel 220.1 i CIR, nämligen staten, gemenskaperna, regioner, provinser, tätorter, kommunsammanslutningar, kommuner, offentliga interkommunala sociala center, offentliga kulturinstitutioner samt polderområden och vattenmyndigheter, och inte hamnars egendom. Varken autonoma kommunala hamnförvaltningar eller andra typer av belgiska hamnar som avses i skäl 13 och fotnot 12 berörs av denna artikel.

85

(86)  Se domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

86

(87)  Se förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar, COM(2013) 296 final (EUT C 327, 12.11.2013, s. 111), punkt 2.1. Se även Meddelande från kommissionen om en europeisk hamnpolitik {SEC(2007) 1339} {SEC(2007) 1340}, COM(2007) 616 final, punkt II.4.2.

87

(88)  Domstolens dom av den 10 december 1969, kommissionen mot Frankrike i de förenade målen 6/69 och 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, punkt 21, domstolens dom av den 22 mars 1977, Steinike & Weinlig, 78/76, ECLI:EU:C:1977:52, punkt 24, tribunalens dom av den 30 april 1998, Vlaamse Gewest mot kommissionen, T-214/95, ECLI:EU:T:1998:77, punkt 54 och domstolens dom av den 19 maj 1999, Italien mot kommissionen, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, punkt 21.

88

(89)  I artikel 25.3 anges att den flamländska regeringen och hamnförvaltningarna utvecklar initiativ för att införa harmoniserade taxesystem i de flamländska kusthamnarna i syfte att garantera en lojal konkurrensposition för de flamländska havshamnarna. I artikel 25.4 anges att om priserna uppenbart strider mot allmänintresset eller står i strid med en ärlig konkurrens mellan hamnförvaltningarna bör det regionala hamnombudet presentera dessa beslut för samrådskommittén.

89

(90)  Se meddelande från kommissionen om tillämpningen av Europeiska unionens regler om statligt stöd på ersättning för tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (2012/C 8/02) (EUT C 8, 11.1.2012, s. 4). Se även kommissionens beslut 2012/21/EU av den 20 december 2011 om tillämpningen av artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på statligt stöd i form av ersättning för offentliga tjänster som beviljas vissa företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 7, 11.1.2012, s. 3).

90

(91)  Se förslag till avgörande av generaladvokat Kokott i mål C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania v Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, punkt 75.

91

(92)  Se kommissionens beslut (EU) 2016/634 av den 21 januari 2016 om stödåtgärd SA.25338 (2014/C) (f.d. E 3/2008 och f.d. CP 115/2004) genomförd av Nederländerna — Befrielse från bolagsskatt för offentliga företag (EUT L 113, 27.4.2016, s. 148).

92

(93)  Se parlamentsdokument, belgiska deputeradekammaren, nr 54 0672/001, s. 8–9.

93

(94)  
  EUT L 113, 27.4.2016, s. 148.

94

---

| 14.12.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 332/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 332/24

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2017/2116

av den 27 juli 2017

om stödordning SA.38398 (2016/C, f.d. 2015/E) som Frankrike har genomfört – Beskattning av hamnar i Frankrike

[delgivet med nr C(2017) 5176]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att inkomma med synpunkter (1), och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

| (1) | Den 3 juli 2013 översände kommissionens avdelningar ett frågeformulär till samtliga medlemsstater om hur deras hamnar fungerar och hur de beskattas för att få en helhetsbild och för att klarlägga hamnarnas situation i förhållande till unionens regler för statligt stöd. De franska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 25 oktober 2013. Genom en skrivelse av den 3 februari 2014 begärde kommissionens avdelningar kompletterande information om reglerna för Frankrikes bolagsbeskattning avseende hamnar. De franska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 1 april 2014. |
| --- | --- |

(1)

Den 3 juli 2013 översände kommissionens avdelningar ett frågeformulär till samtliga medlemsstater om hur deras hamnar fungerar och hur de beskattas för att få en helhetsbild och för att klarlägga hamnarnas situation i förhållande till unionens regler för statligt stöd. De franska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 25 oktober 2013. Genom en skrivelse av den 3 februari 2014 begärde kommissionens avdelningar kompletterande information om reglerna för Frankrikes bolagsbeskattning avseende hamnar. De franska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 1 april 2014.

| (2) | Genom en skrivelse av den 9 juli 2014 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 21 i rådets förordning (EU) 2015/1589 (2) (nedan kallat procedurförordningen), de franska myndigheterna om sin preliminära bedömning av Frankrikes regler avseende beskattning av hamnar. I denna skrivelse uppgavs att kommissionen betecknade dessa regler som befintligt statligt stöd och angavs närmare de skäl enligt vilka kommissionen såg dem som oförenliga med den inre marknaden. Kommissionen gav de franska myndigheterna möjligheten att inkomma med synpunkter på denna preliminära bedömning. De franska myndigheterna inkom med synpunkter genom en skrivelse av den 7 november 2014. Den 12 december 2014 hölls ett möte mellan kommissionens avdelningar och de franska myndigheterna. Den 15 januari 2015 översände dessa myndigheter kompletterande synpunkter till kommissionen. Genom en skrivelse av den 1 juni 2015 informerade kommissionen de franska myndigheterna om att den i detta skede stod fast vid sin preliminära ståndpunkt, som kom till uttryck i skrivelsen av den 9 juli 2014. |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse av den 9 juli 2014 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 21 i rådets förordning (EU) 2015/1589 (2) (nedan kallat procedurförordningen), de franska myndigheterna om sin preliminära bedömning av Frankrikes regler avseende beskattning av hamnar. I denna skrivelse uppgavs att kommissionen betecknade dessa regler som befintligt statligt stöd och angavs närmare de skäl enligt vilka kommissionen såg dem som oförenliga med den inre marknaden. Kommissionen gav de franska myndigheterna möjligheten att inkomma med synpunkter på denna preliminära bedömning. De franska myndigheterna inkom med synpunkter genom en skrivelse av den 7 november 2014. Den 12 december 2014 hölls ett möte mellan kommissionens avdelningar och de franska myndigheterna. Den 15 januari 2015 översände dessa myndigheter kompletterande synpunkter till kommissionen. Genom en skrivelse av den 1 juni 2015 informerade kommissionen de franska myndigheterna om att den i detta skede stod fast vid sin preliminära ståndpunkt, som kom till uttryck i skrivelsen av den 9 juli 2014.

2

procedurförordningen

| (3) | Genom en skrivelse av den 21 januari 2016 bekräftade kommissionen sin ståndpunkt och föreslog, i enlighet med artikel 108.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) och artikel 22 i procedurförordningen, de franska myndigheterna att inom ramen för lämpliga åtgärder avskaffa hamnars befrielse från bolagsskatt för intäkterna från deras ekonomiska verksamhet från och med början av beskattningsåret 2017. De franska myndigheterna uppmanades att, ovillkorligen och otvetydigt, yttra sig inom två månader om kommissionens förslag, i enlighet med artikel 23.1 i procedurförordningen. |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 21 januari 2016 bekräftade kommissionen sin ståndpunkt och föreslog, i enlighet med artikel 108.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) och artikel 22 i procedurförordningen, de franska myndigheterna att inom ramen för lämpliga åtgärder avskaffa hamnars befrielse från bolagsskatt för intäkterna från deras ekonomiska verksamhet från och med början av beskattningsåret 2017. De franska myndigheterna uppmanades att, ovillkorligen och otvetydigt, yttra sig inom två månader om kommissionens förslag, i enlighet med artikel 23.1 i procedurförordningen.

EUF-fördraget

| (4) | Genom en skrivelse av den 11 april 2016 meddelade de franska myndigheterna kommissionen sina synpunkter. Den 27 juni 2016 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 11 april 2016 meddelade de franska myndigheterna kommissionen sina synpunkter. Den 27 juni 2016 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionen.

| (5) | Då de franska myndigheternas svar inte innebar ett ovillkorligt och otvetydigt godtagande av förslaget till lämpliga åtgärder beslutade kommissionen att, genom skrivelse av den 8 juli 2016, inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, med tillämpning av artikel 23.2 i procedurförordningen. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3). Kommissionen uppmanade Frankrike att inkomma med synpunkter på beslutet. Kommissionen uppmanade även berörda parter att inkomma med synpunkter på åtgärden i fråga. |
| --- | --- |

(5)

Då de franska myndigheternas svar inte innebar ett ovillkorligt och otvetydigt godtagande av förslaget till lämpliga åtgärder beslutade kommissionen att, genom skrivelse av den 8 juli 2016, inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, med tillämpning av artikel 23.2 i procedurförordningen. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3). Kommissionen uppmanade Frankrike att inkomma med synpunkter på beslutet. Kommissionen uppmanade även berörda parter att inkomma med synpunkter på åtgärden i fråga.

Europeiska unionens officiella tidning

3

| (6) | Frankrike översände sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 19 september 2016. |
| --- | --- |

(6)

Frankrike översände sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 19 september 2016.

| (7) | Kommissionen mottog synpunkter från följande berörda parter: stora kusthamnar i den europeiska delen av Frankrike (Le Havre, Rouen, Dunkerque) och i Frankrikes utomeuropeiska områden (Franska Guyana, Guadeloupe), industri- och handelskamrar, ledningsgrupper för hamnar (industri- och handelskammaren i Brest, industri- och handelskammaren för Bayonne i franska Baskien), yrkesorganisationer och företrädare för sjöfartsnäringen i allmänhet (Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar, samarbetskommittén för främjande av vattenvägar/Provoiedeau, förbundet för Frankrikes hamnar, franska havsinstitutet), lokala och regionala myndigheter (departementet Guadeloupe, regionen Guadeloupe, regionen Bretagne) och Rotterdams hamn, som företrädare för de fem offentliga nederländska kusthamnarna. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen mottog synpunkter från följande berörda parter: stora kusthamnar i den europeiska delen av Frankrike (Le Havre, Rouen, Dunkerque) och i Frankrikes utomeuropeiska områden (Franska Guyana, Guadeloupe), industri- och handelskamrar, ledningsgrupper för hamnar (industri- och handelskammaren i Brest, industri- och handelskammaren för Bayonne i franska Baskien), yrkesorganisationer och företrädare för sjöfartsnäringen i allmänhet (Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar, samarbetskommittén för främjande av vattenvägar/Provoiedeau, förbundet för Frankrikes hamnar, franska havsinstitutet), lokala och regionala myndigheter (departementet Guadeloupe, regionen Guadeloupe, regionen Bretagne) och Rotterdams hamn, som företrädare för de fem offentliga nederländska kusthamnarna.

| (8) | Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till Frankrike, som gavs möjlighet att svara. Kommissionen mottog Frankrikes svar genom en skrivelse av den 3 november 2016. Den 16 november 2016 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionen. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till Frankrike, som gavs möjlighet att svara. Kommissionen mottog Frankrikes svar genom en skrivelse av den 3 november 2016. Den 16 november 2016 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionen.

2.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH DESS SAMMANHANG

BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH DESS SAMMANHANG

2.1   Ägande och drift av hamnar i Frankrike

Ägande och drift av hamnar i Frankrike

| (9) | Frankrikes hamnsystem (fiskehamnar, handelshamnar och småbåtshamnar) består av hamnar som tillhör staten (dels de stora kusthamnarna, som tidigare gick under benämningen ”självständiga hamnar”, dels de stora inlandshamnarna, framför allt de självständiga hamnarna i Paris och Strasbourg) och av hamnar som tillhör lokala och regionala myndigheter. Även om Frankrike anger att den omtvistade åtgärden är inriktad på fiske- och handelshamnar kan småbåtshamnar drivas av enheter som omfattas av befrielse från bolagsskatt (såsom industri- och handelskamrar), vilket innebär att också de berörs av förfarandet. |
| --- | --- |

(9)

Frankrikes hamnsystem (fiskehamnar, handelshamnar och småbåtshamnar) består av hamnar som tillhör staten (dels de stora kusthamnarna, som tidigare gick under benämningen ”självständiga hamnar”, dels de stora inlandshamnarna, framför allt de självständiga hamnarna i Paris och Strasbourg) och av hamnar som tillhör lokala och regionala myndigheter. Även om Frankrike anger att den omtvistade åtgärden är inriktad på fiske- och handelshamnar kan småbåtshamnar drivas av enheter som omfattas av befrielse från bolagsskatt (såsom industri- och handelskamrar), vilket innebär att också de berörs av förfarandet.

| (10) | De stora kusthamnarna, eller ”självständiga hamnarna” fram till 2008 års reform (4), utgör statliga offentliga institutioner. De står för över 80 % av den franska varuhandeln till sjöss. Enligt Frankrike fullgör de stora kusthamnarna följande uppdrag: reglering av och hamnpolisverksamhet avseende sjöfarten i hamnområden och tillfartsvägarna till dessa, planering och underhåll av hamninfrastruktur genom hamnkontor, förvaltning och tillvaratagande av hamnområdet, allmänt befrämjande av hamnen, utveckling av utbudet av hamntjänster och inlandsförbindelser via järnväg och vattenvägar. De är ekonomiskt självständiga. |
| --- | --- |

(10)

De stora kusthamnarna, eller ”självständiga hamnarna” fram till 2008 års reform (4), utgör statliga offentliga institutioner. De står för över 80 % av den franska varuhandeln till sjöss. Enligt Frankrike fullgör de stora kusthamnarna följande uppdrag: reglering av och hamnpolisverksamhet avseende sjöfarten i hamnområden och tillfartsvägarna till dessa, planering och underhåll av hamninfrastruktur genom hamnkontor, förvaltning och tillvaratagande av hamnområdet, allmänt befrämjande av hamnen, utveckling av utbudet av hamntjänster och inlandsförbindelser via järnväg och vattenvägar. De är ekonomiskt självständiga.

4

| (11) | Driften av de stora kusthamnarna är statens uppgift. De tilldelas en offentlig räkenskapsförare och kontrolleras av företrädare för staten. Frankrike uppger att de stora hamnarnas uppdrag, sedan 2008 års reform genom vilken underhållsverksamheten överläts åt den privata sektorn, på nytt inriktats på å ena sidan verksamhet avseende säkerhet, skydd och hamnpolis och å andra sidan funktioner som avser hamnområdenas planering. Hamnarna är hädanefter ägare av sina områden. |
| --- | --- |

(11)

Driften av de stora kusthamnarna är statens uppgift. De tilldelas en offentlig räkenskapsförare och kontrolleras av företrädare för staten. Frankrike uppger att de stora hamnarnas uppdrag, sedan 2008 års reform genom vilken underhållsverksamheten överläts åt den privata sektorn, på nytt inriktats på å ena sidan verksamhet avseende säkerhet, skydd och hamnpolis och å andra sidan funktioner som avser hamnområdenas planering. Hamnarna är hädanefter ägare av sina områden.

| (12) | De självständiga inlandshamnarna, dvs. Paris självständiga hamn och Strasbourgs självständiga hamn, drivs av statliga offentliga institutioner. Övriga inlandshamnar förvaltas av koncessionshavare (vanligtvis industri- och handelskamrar). |
| --- | --- |

(12)

De självständiga inlandshamnarna, dvs. Paris självständiga hamn och Strasbourgs självständiga hamn, drivs av statliga offentliga institutioner. Övriga inlandshamnar förvaltas av koncessionshavare (vanligtvis industri- och handelskamrar).

| (13) | De hamnar som tillhör lokala och regionala myndigheter, vilka går under benämningen decentraliserade hamnar, kontrolleras av nämnda myndigheter och deras drift sköts vanligtvis av industri- och handelskamrar eller sjöfartshandelskamrar (5). Enligt Frankrike är dessa hamnar i allmänhet relativt små och av betydelse enbart på lokal nivå. |
| --- | --- |

(13)

De hamnar som tillhör lokala och regionala myndigheter, vilka går under benämningen decentraliserade hamnar, kontrolleras av nämnda myndigheter och deras drift sköts vanligtvis av industri- och handelskamrar eller sjöfartshandelskamrar (5). Enligt Frankrike är dessa hamnar i allmänhet relativt små och av betydelse enbart på lokal nivå.

5

2.2   Regler avseende bolagsskatt för hamnar

Regler avseende bolagsskatt för hamnar

| (14) | I enlighet med bestämmelserna i artikel 205, artikel 206.1 och artikel 1654 i den allmänna skattelagen är juridiska personer enligt privaträtt eller offentlig rätt som bedriver verksamhet eller ägnar sig åt förvaltning i vinstsyfte föremål för bolagsskatt. Vidare är offentliga institutioner av industriellt eller kommersiellt slag, i enlighet med artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, föremål för samtliga direkta skatter och avgifter som gäller för liknande privata företag. I artikel 167 i bilaga 4 till nämnda lag anges att dessa bestämmelser särskilt gäller för ”handels- och industrikamrar” och ”självständiga hamnar” (som omvandlades till stora kusthamnar 2008, med undantag för vissa hamnar såsom de självständiga inlandshamnarna i Paris och Strasbourg). |
| --- | --- |

(14)

I enlighet med bestämmelserna i artikel 205, artikel 206.1 och artikel 1654 i den allmänna skattelagen är juridiska personer enligt privaträtt eller offentlig rätt som bedriver verksamhet eller ägnar sig åt förvaltning i vinstsyfte föremål för bolagsskatt. Vidare är offentliga institutioner av industriellt eller kommersiellt slag, i enlighet med artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, föremål för samtliga direkta skatter och avgifter som gäller för liknande privata företag. I artikel 167 i bilaga 4 till nämnda lag anges att dessa bestämmelser särskilt gäller för ”handels- och industrikamrar” och ”självständiga hamnar” (som omvandlades till stora kusthamnar 2008, med undantag för vissa hamnar såsom de självständiga inlandshamnarna i Paris och Strasbourg).

| (15) | Enligt ministerbeslut av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 (6) beviljas dock befrielse från bolagsskatt för ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom för företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning”. Denna befrielse gäller generellt för samtliga ”fastigheter och tjänster som är nödvändiga för driften av hamnar eller som är direkt avhängiga av denna drift”. I beskattningsdokumentationen anges ”att ovannämnda beslut [beslutet av den 11 augusti 1942] bör tillämpas generöst och att befrielsen från bolagsskatt bör bevaras inte bara vad gäller tjänster av oemotsägligt sjöfartsrelaterat slag, utan även vad gäller anläggningar tillhörande sjöfartshandelskamrar som, utan att i strikt bemärkelse kunna betecknas som hamnanläggningar, likväl har koppling till driften av en hamn som motiverar deras existens” och att ”finansiella intäkter som självständiga hamnar och sjöfartshandelskamrar inkasserar genom placering av belopp med ursprung i driften av industriella och kommersiella sjöfartsanläggningar” också är befriade från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(15)

Enligt ministerbeslut av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 (6) beviljas dock befrielse från bolagsskatt för ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom för företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning”. Denna befrielse gäller generellt för samtliga ”fastigheter och tjänster som är nödvändiga för driften av hamnar eller som är direkt avhängiga av denna drift”. I beskattningsdokumentationen anges ”att ovannämnda beslut [beslutet av den 11 augusti 1942] bör tillämpas generöst och att befrielsen från bolagsskatt bör bevaras inte bara vad gäller tjänster av oemotsägligt sjöfartsrelaterat slag, utan även vad gäller anläggningar tillhörande sjöfartshandelskamrar som, utan att i strikt bemärkelse kunna betecknas som hamnanläggningar, likväl har koppling till driften av en hamn som motiverar deras existens” och att ”finansiella intäkter som självständiga hamnar och sjöfartshandelskamrar inkasserar genom placering av belopp med ursprung i driften av industriella och kommersiella sjöfartsanläggningar” också är befriade från bolagsskatt.

6

3.   BESKRIVNING AV ORSAKERNA TILL ATT ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE INLEDDES

BESKRIVNING AV ORSAKERNA TILL ATT ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE INLEDDES

| (16) | I skrivelsen av den 8 juli 2016 konstaterade kommissionen att de franska myndigheterna inte godtagit tidsplanen för genomförande av de nödvändiga åtgärder som anges i dess skrivelse av den 21 januari 2016 och att de, samtidigt som de i inledningen uppger att de i princip inte ifrågasätter de åtgärder som kommissionen föreslagit, förefaller ifrågasätta kommissionens val av beteckningen statligt stöd för de små hamnarnas vidkommande. Kommissionen har beaktat att de franska myndigheterna inte ovillkorligen och otvetydigt godtagit de lämpliga åtgärder som kommissionen föreslog den 21 januari 2016 i deras helhet. |
| --- | --- |

(16)

I skrivelsen av den 8 juli 2016 konstaterade kommissionen att de franska myndigheterna inte godtagit tidsplanen för genomförande av de nödvändiga åtgärder som anges i dess skrivelse av den 21 januari 2016 och att de, samtidigt som de i inledningen uppger att de i princip inte ifrågasätter de åtgärder som kommissionen föreslagit, förefaller ifrågasätta kommissionens val av beteckningen statligt stöd för de små hamnarnas vidkommande. Kommissionen har beaktat att de franska myndigheterna inte ovillkorligen och otvetydigt godtagit de lämpliga åtgärder som kommissionen föreslog den 21 januari 2016 i deras helhet.

| (17) | Då kommissionen ännu ansåg att hamnars befrielse från bolagsskatt, på grund av deras ekonomiska verksamhet, utgjorde ett befintligt statligt stöd och då den ställde sig frågande inför denna stödordnings förenlighet med den inre marknaden beslutade den att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen. |
| --- | --- |

(17)

Då kommissionen ännu ansåg att hamnars befrielse från bolagsskatt, på grund av deras ekonomiska verksamhet, utgjorde ett befintligt statligt stöd och då den ställde sig frågande inför denna stödordnings förenlighet med den inre marknaden beslutade den att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, i enlighet med artikel 23.2 i procedurförordningen.

4.   SYNPUNKTER FRÅN DE FRANSKA MYNDIGHETERNA OCH DE BERÖRDA PARTERNA TILL FÖLJD AV INLEDANDET AV ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE

SYNPUNKTER FRÅN DE FRANSKA MYNDIGHETERNA OCH DE BERÖRDA PARTERNA TILL FÖLJD AV INLEDANDET AV ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE

4.1   Företag/ekonomisk verksamhet

Företag/ekonomisk verksamhet

| (18) | Vissa franska kusthamnsoperatörer och företrädare för ledningsgrupper för hamnar, framför allt den stora kusthamnen i Le Havre, industri- och handelskammaren i Brest och förbundet för Frankrikes hamnar, ansåg att hamnar inte är ”företag” i den bemärkelse som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. De franska myndigheterna instämmer i detta resonemang och tillägger att hamnar ”inte är sedvanliga företag” utan ”aktörer i andra företags tjänst” och att ”det faktum att det i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ingår en artikel för särskilda ändamål [artikel 93] avseende statligt stöd i samband med transporter visar att EU-lagstiftaren önskade beakta detta särdrag”. |
| --- | --- |

(18)

Vissa franska kusthamnsoperatörer och företrädare för ledningsgrupper för hamnar, framför allt den stora kusthamnen i Le Havre, industri- och handelskammaren i Brest och förbundet för Frankrikes hamnar, ansåg att hamnar inte är ”företag” i den bemärkelse som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. De franska myndigheterna instämmer i detta resonemang och tillägger att hamnar ”inte är sedvanliga företag” utan ”aktörer i andra företags tjänst” och att ”det faktum att det i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ingår en artikel för särskilda ändamål [artikel 93] avseende statligt stöd i samband med transporter visar att EU-lagstiftaren önskade beakta detta särdrag”.

4.1.1   Verksamhet som är av allmänt intresse eller uppfyller väsentliga funktioner för staten

Verksamhet som är av allmänt intresse eller uppfyller väsentliga funktioner för staten

| (19) | Industri- och handelskammaren i Brest anser att hamnarna utför en icke ekonomisk tjänst av allmänt intresse och att myndigheterna har ensam behörighet att fastställa räckvidden för verksamhet av allmänt intresse. Artikel 107.1 i EUF-fördraget gäller inte när staten ”utövar offentlig makt”, vilket är fallet med hamnar som utför genomförandeåtgärder som delegerats lagenligt av staten. Enligt industri- och handelskammaren i Brest utgör ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 en tillämpning av artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, varigenom de innebär ett erkännande av att hamnars verksamhet inte bedrivs i vinstsyfte. |
| --- | --- |

(19)

Industri- och handelskammaren i Brest anser att hamnarna utför en icke ekonomisk tjänst av allmänt intresse och att myndigheterna har ensam behörighet att fastställa räckvidden för verksamhet av allmänt intresse. Artikel 107.1 i EUF-fördraget gäller inte när staten ”utövar offentlig makt”, vilket är fallet med hamnar som utför genomförandeåtgärder som delegerats lagenligt av staten. Enligt industri- och handelskammaren i Brest utgör ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 en tillämpning av artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, varigenom de innebär ett erkännande av att hamnars verksamhet inte bedrivs i vinstsyfte.

| (20) | Förbundet för Frankrikes hamnar och den stora kusthamnen i Le Havre tillägger att vissa franska hamnar utgör ytterst viktiga anläggningar ”beträffande vilka det skulle innebära en betydande risk för minskning av landets krigföringspotential eller ekonomiska potential, dess säkerhet eller förmåga att överleva, om de inte fanns tillgängliga” i den mening som avses i artikel L. 1332-1 i försvarslagen, vilket innebär att de utgör infrastruktur avsedd för verksamheter som fyller väsentliga funktioner för staten. |
| --- | --- |

(20)

Förbundet för Frankrikes hamnar och den stora kusthamnen i Le Havre tillägger att vissa franska hamnar utgör ytterst viktiga anläggningar ”beträffande vilka det skulle innebära en betydande risk för minskning av landets krigföringspotential eller ekonomiska potential, dess säkerhet eller förmåga att överleva, om de inte fanns tillgängliga” i den mening som avses i artikel L. 1332-1 i försvarslagen, vilket innebär att de utgör infrastruktur avsedd för verksamheter som fyller väsentliga funktioner för staten.

| (21) | Med hänvisning till mål C-276/97 understryker den stora kusthamnen i Le Havre att stora kusthamnar utgör offentligrättsliga organ som bedriver verksamhet inom ramen för ett system som gäller endast för dem i fråga om inrättande, tillsyn, förvaltning och intäkter. I egenskap av ”offentligrättsliga organ” som utför sin verksamhet ”i sin egenskap av offentliga myndigheter” skulle stora kusthamnar uppfylla villkoren för att omfattas av den befrielse från moms som föreskrivs i artikel 4.5 i det sjätte momsdirektivet. |
| --- | --- |

(21)

Med hänvisning till mål C-276/97 understryker den stora kusthamnen i Le Havre att stora kusthamnar utgör offentligrättsliga organ som bedriver verksamhet inom ramen för ett system som gäller endast för dem i fråga om inrättande, tillsyn, förvaltning och intäkter. I egenskap av ”offentligrättsliga organ” som utför sin verksamhet ”i sin egenskap av offentliga myndigheter” skulle stora kusthamnar uppfylla villkoren för att omfattas av den befrielse från moms som föreskrivs i artikel 4.5 i det sjätte momsdirektivet.

| (22) | Slutligen anser de franska myndigheterna och flera ledningsgrupper för hamnar att de muddringsarbeten som de genomfört inom eller utanför hamnar utgör icke ekonomisk verksamhet och att kommissionen påpekat detta i ett beslut av den 20 oktober 2004 i akt N520/200[3] (***) (7) (nedan kallat beslutet av den 20 oktober 2004
  ). De förklarar att man tack vare denna verksamhet kan trafikera samtliga terminaler och att den är nödvändig för att garantera varje operatör som skulle ha behov av det en helt säker infart längs hamnens farleder och vatten, varigenom fri rörlighet för alla fartyg möjliggörs. Muddring skulle utan åtskillnad främja samtliga operatörer i det trafikerade området och därmed sjöfartssamfundet i dess helhet. |
| --- | --- |

(22)

Slutligen anser de franska myndigheterna och flera ledningsgrupper för hamnar att de muddringsarbeten som de genomfört inom eller utanför hamnar utgör icke ekonomisk verksamhet och att kommissionen påpekat detta i ett beslut av den 20 oktober 2004 i akt N520/200[3] (***) (7) (nedan kallat beslutet av den 20 oktober 2004
  ). De förklarar att man tack vare denna verksamhet kan trafikera samtliga terminaler och att den är nödvändig för att garantera varje operatör som skulle ha behov av det en helt säker infart längs hamnens farleder och vatten, varigenom fri rörlighet för alla fartyg möjliggörs. Muddring skulle utan åtskillnad främja samtliga operatörer i det trafikerade området och därmed sjöfartssamfundet i dess helhet.

***

7

beslutet av den 20 oktober 2004

4.1.2   Icke ekonomisk verksamhet

Icke ekonomisk verksamhet

| (23) | Den stora kusthamnen i Le Havre framhåller att hamnavgifternas struktur fastställs på nationell nivå och att domstolen i mål C-343/95 fäster vikt vid det faktum att avgifterna är godkända av myndigheterna. Från nämnda hamns sida anser man att samtliga uppdrag som anförtros de stora kusthamnarna genom artikel L. 5312–2 i transportlagen är av icke ekonomiskt slag enligt kommissionens beslutspraxis, i synnerhet beslutet av den 20 oktober 2004 och de beslut som anges i punkt 17 a och f i kommissionens tillkännagivande av den 19 juli 2016 om begreppet statligt stöd (8) (nedan kallat tillkännagivandet av den 19 juli 2016
  ). Vidare anser man att de stora kusthamnarna, sedan 2008 års reform, endast i undantagsfall kan driva offentlig utrustning, vilket är den enda verksamhet som eventuellt skulle ha kunnat betraktas som en ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(23)

Den stora kusthamnen i Le Havre framhåller att hamnavgifternas struktur fastställs på nationell nivå och att domstolen i mål C-343/95 fäster vikt vid det faktum att avgifterna är godkända av myndigheterna. Från nämnda hamns sida anser man att samtliga uppdrag som anförtros de stora kusthamnarna genom artikel L. 5312–2 i transportlagen är av icke ekonomiskt slag enligt kommissionens beslutspraxis, i synnerhet beslutet av den 20 oktober 2004 och de beslut som anges i punkt 17 a och f i kommissionens tillkännagivande av den 19 juli 2016 om begreppet statligt stöd (8) (nedan kallat tillkännagivandet av den 19 juli 2016
  ). Vidare anser man att de stora kusthamnarna, sedan 2008 års reform, endast i undantagsfall kan driva offentlig utrustning, vilket är den enda verksamhet som eventuellt skulle ha kunnat betraktas som en ekonomisk verksamhet.

8

tillkännagivandet av den 19 juli 2016

| (24) | Den stora kusthamnen i Le Havre och industri- och handelskammaren i Brest anser att varje kvarstående ekonomisk verksamhet i hamnar under alla förhållanden skulle vara att beteckna som sidoverksamhet, så att en sådan verksamhet inte skulle betraktas som en ekonomisk verksamhet i enlighet med punkterna 18 och 207 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016. |
| --- | --- |

(24)

Den stora kusthamnen i Le Havre och industri- och handelskammaren i Brest anser att varje kvarstående ekonomisk verksamhet i hamnar under alla förhållanden skulle vara att beteckna som sidoverksamhet, så att en sådan verksamhet inte skulle betraktas som en ekonomisk verksamhet i enlighet med punkterna 18 och 207 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016.

| (25) | Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar uppger att strävan efter att säkerställa avkastning av en investering, vilket är det avgörande målet för ett vanligt företags investeringsval, är av underordnad betydelse för hamnar i förhållande till allmänintresset. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar anser att kommissionen själv i sitt beslut av den 20 oktober 2004 har erkänt att hamninfrastrukturprojekt ”aldrig skulle genomföras på strikt affärsmässig grund”. Sammanslutningen tillägger att konkurrensrätten enbart bör tillämpas på företag som drivs i vinstsyfte eller för kommersiella ändamål och att de vinster som genereras av inlandshamnar (flodhamnar), vilka inte har några aktieägare, återinvesteras på ett systematiskt sätt. |
| --- | --- |

(25)

Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar uppger att strävan efter att säkerställa avkastning av en investering, vilket är det avgörande målet för ett vanligt företags investeringsval, är av underordnad betydelse för hamnar i förhållande till allmänintresset. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar anser att kommissionen själv i sitt beslut av den 20 oktober 2004 har erkänt att hamninfrastrukturprojekt ”aldrig skulle genomföras på strikt affärsmässig grund”. Sammanslutningen tillägger att konkurrensrätten enbart bör tillämpas på företag som drivs i vinstsyfte eller för kommersiella ändamål och att de vinster som genereras av inlandshamnar (flodhamnar), vilka inte har några aktieägare, återinvesteras på ett systematiskt sätt.

4.2   Ekonomisk fördel

Ekonomisk fördel

| (26) | Flera operatörer av franska kusthamnar och företrädare för inlandshamnar anser att åtgärden i fråga utgör en ersättning för de uppdrag som den offentliga myndigheten anförtror hamnarna. Den stora kusthamnen i Dunkerque hävdar att kostnaden för dessa uppdrag genomgående överstiger den teoretiska utgiften för bolagsskatt. Skattebefrielsen skulle följaktligen inte ge hamnarna någon ekonomisk fördel. |
| --- | --- |

(26)

Flera operatörer av franska kusthamnar och företrädare för inlandshamnar anser att åtgärden i fråga utgör en ersättning för de uppdrag som den offentliga myndigheten anförtror hamnarna. Den stora kusthamnen i Dunkerque hävdar att kostnaden för dessa uppdrag genomgående överstiger den teoretiska utgiften för bolagsskatt. Skattebefrielsen skulle följaktligen inte ge hamnarna någon ekonomisk fördel.

4.3   Selektivitet

Selektivitet

| (27) | De franska myndigheterna anser liksom flera operatörer av franska kusthamnar att åtgärden inte är selektiv eftersom den gäller för samtliga franska hamnar och ingår i det franska skattesystemet sedan mer än 70 år tillbaka. |
| --- | --- |

(27)

De franska myndigheterna anser liksom flera operatörer av franska kusthamnar att åtgärden inte är selektiv eftersom den gäller för samtliga franska hamnar och ingår i det franska skattesystemet sedan mer än 70 år tillbaka.

| (28) | De tillägger att kommissionen inte skulle ha bevisat på vilket sätt hamnar befinner sig i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag och framhåller att hamnar, i enlighet med nationell rätt, tillhandahåller transportaktörer de verksamhetsvillkor som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppdrag, utan att konkurrera med eller ersätta dessa, och måste fullgöra uppdrag som utgör offentliga åligganden eller ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt. Den stora kusthamnen i Le Havre anger närmare att hamnavgifternas stora andel av hamnars budget, räckvidden för statens tillsyn över de stora kusthamnarna och det faktum att det inte finns några ”operatörer som verkar enligt normala ekonomiska villkor [...] med beaktande av det rättsliga monopol som stora kusthamnar utövar på förvaltningen av hamnar” skiljer dem från andra aktörer. Enligt regionen Bretagne skulle det faktum att vissa små hamnar förvaltas av industri- och handelskamrar visa att de befinner sig i en annan situation. |
| --- | --- |

(28)

De tillägger att kommissionen inte skulle ha bevisat på vilket sätt hamnar befinner sig i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag och framhåller att hamnar, i enlighet med nationell rätt, tillhandahåller transportaktörer de verksamhetsvillkor som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppdrag, utan att konkurrera med eller ersätta dessa, och måste fullgöra uppdrag som utgör offentliga åligganden eller ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt. Den stora kusthamnen i Le Havre anger närmare att hamnavgifternas stora andel av hamnars budget, räckvidden för statens tillsyn över de stora kusthamnarna och det faktum att det inte finns några ”operatörer som verkar enligt normala ekonomiska villkor [...] med beaktande av det rättsliga monopol som stora kusthamnar utövar på förvaltningen av hamnar” skiljer dem från andra aktörer. Enligt regionen Bretagne skulle det faktum att vissa små hamnar förvaltas av industri- och handelskamrar visa att de befinner sig i en annan situation.

| (29) | Industri- och handelskammaren i Brest och den stora kusthamnen i Le Havre uppger att grunden för hamnars befrielse från bolagsskatt utgörs av artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, eftersom hamnar inte bedriver verksamhet i vinstsyfte som kan vara föremål för bolagsskatt. På så vis skulle ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 enbart utgöra en bekräftelse av tillämpningen på hamnar av de allmänna bestämmelserna i artikel 165 i bilaga 4 till samt artiklarna 205 och 206 i den allmänna skattelagen. |
| --- | --- |

(29)

Industri- och handelskammaren i Brest och den stora kusthamnen i Le Havre uppger att grunden för hamnars befrielse från bolagsskatt utgörs av artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen, eftersom hamnar inte bedriver verksamhet i vinstsyfte som kan vara föremål för bolagsskatt. På så vis skulle ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 enbart utgöra en bekräftelse av tillämpningen på hamnar av de allmänna bestämmelserna i artikel 165 i bilaga 4 till samt artiklarna 205 och 206 i den allmänna skattelagen.

| (30) | Genom att hänvisa till Frankrikes författningsråd (Conseil constitutionnel français), som anser att principen om skattemässig likabehandling kan frångås på villkor att lagstiftaren grundar skillnaderna i behandling på objektiva och rationella kriterier utifrån mål som eftersträvas genom åtgärden och på villkor att detta inte leder till ett klart åsidosättande av de offentliga organens skyldighet att behandla alla lika (beslut nr 2012-238 QPC av den 20 april 2012 (9)), hävdar flera av de franska kusthamnarnas operatörer dessutom att åtgärden i fråga inte ger upphov till ett klart åsidosättande av de offentliga organens skyldighet att behandla alla lika. |
| --- | --- |

(30)

Genom att hänvisa till Frankrikes författningsråd (Conseil constitutionnel français), som anser att principen om skattemässig likabehandling kan frångås på villkor att lagstiftaren grundar skillnaderna i behandling på objektiva och rationella kriterier utifrån mål som eftersträvas genom åtgärden och på villkor att detta inte leder till ett klart åsidosättande av de offentliga organens skyldighet att behandla alla lika (beslut nr 2012-238 QPC av den 20 april 2012 (9)), hävdar flera av de franska kusthamnarnas operatörer dessutom att åtgärden i fråga inte ger upphov till ett klart åsidosättande av de offentliga organens skyldighet att behandla alla lika.

Conseil constitutionnel français

9

4.4   Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (31) | De franska myndigheterna och flera av de franska kusthamnarnas operatörer uppger att kommissionen inte tillhandahåller något bevis på undergrävande av konkurrensen, då den konkurrensutsatta trafiken är liten och en hamns attraktivitet avgörs av ett mycket stort antal parametrar (prestandan hos andra länkar i den logistiska kedjan) som inte skulle påverkas av att hamnarna beläggs med bolagsskatt. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar anser, tvärtemot kusthamnarna, att inlandshamnarna inte konkurrerar inbördes, eftersom deras respektive omland är mycket mindre och mer avgränsat. |
| --- | --- |

(31)

De franska myndigheterna och flera av de franska kusthamnarnas operatörer uppger att kommissionen inte tillhandahåller något bevis på undergrävande av konkurrensen, då den konkurrensutsatta trafiken är liten och en hamns attraktivitet avgörs av ett mycket stort antal parametrar (prestandan hos andra länkar i den logistiska kedjan) som inte skulle påverkas av att hamnarna beläggs med bolagsskatt. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar anser, tvärtemot kusthamnarna, att inlandshamnarna inte konkurrerar inbördes, eftersom deras respektive omland är mycket mindre och mer avgränsat.

| (32) | De franska myndigheterna och flera operatörer av franska kusthamnar anser att små hamnars verksamhet (hamnar som inte ingår i det transeuropeiska transportnätet) inte påverkar konkurrensen med tanke på omfattningen av deras verksamhet och deras huvudsakligen lokala inverkan, framför allt då de franska småhamnarnas samlade verksamhet bara står för 1 % av den totala trafiken inom unionen. Kommissionen skulle själv ha medgett att ”stöd till infrastruktur i hamnar vilkas andel av den relevanta marknaden understiger 5 % av passagerartrafiken eller varuhandeln, enligt en väl etablerad praxis, inte ger upphov till negativa konsekvenser för konkurrensen och handeln mellan medlemsstater” (beslut av den 11 april 2016 i ärende SA.43975, Funchals hamn (10)). |
| --- | --- |

(32)

De franska myndigheterna och flera operatörer av franska kusthamnar anser att små hamnars verksamhet (hamnar som inte ingår i det transeuropeiska transportnätet) inte påverkar konkurrensen med tanke på omfattningen av deras verksamhet och deras huvudsakligen lokala inverkan, framför allt då de franska småhamnarnas samlade verksamhet bara står för 1 % av den totala trafiken inom unionen. Kommissionen skulle själv ha medgett att ”stöd till infrastruktur i hamnar vilkas andel av den relevanta marknaden understiger 5 % av passagerartrafiken eller varuhandeln, enligt en väl etablerad praxis, inte ger upphov till negativa konsekvenser för konkurrensen och handeln mellan medlemsstater” (beslut av den 11 april 2016 i ärende SA.43975, Funchals hamn (10)).

10

| (33) | Flera berörda parter anser att hamnarna i Frankrikes utomeuropeiska områden saknar förmåga att konkurrera med medlemsstaternas hamnar. |
| --- | --- |

(33)

Flera berörda parter anser att hamnarna i Frankrikes utomeuropeiska områden saknar förmåga att konkurrera med medlemsstaternas hamnar.

| (34) | Enligt de franska myndigheterna och flera berörda parter skulle beläggandet av franska hamnar med bolagsskatt i dag faktiskt leda till en snedvridning av konkurrensen mellan EU:s hamnar, eftersom alla stater tillämpar olika skattesatser. De tillägger att ett stort antal stater beviljar sina hamnar bidrag enligt flera olika tillvägagångssätt, däribland via skatter. |
| --- | --- |

(34)

Enligt de franska myndigheterna och flera berörda parter skulle beläggandet av franska hamnar med bolagsskatt i dag faktiskt leda till en snedvridning av konkurrensen mellan EU:s hamnar, eftersom alla stater tillämpar olika skattesatser. De tillägger att ett stort antal stater beviljar sina hamnar bidrag enligt flera olika tillvägagångssätt, däribland via skatter.

| (35) | Rotterdams hamn anser att bolagsskatten för de nederländska hamnarna under 2017 kommer att stå för en avsevärd kostnad som konkurrenterna, framför allt hamnarna i Dunkerque och Le Havre, inte bör undslippa. |
| --- | --- |

(35)

Rotterdams hamn anser att bolagsskatten för de nederländska hamnarna under 2017 kommer att stå för en avsevärd kostnad som konkurrenterna, framför allt hamnarna i Dunkerque och Le Havre, inte bör undslippa.

4.5   Förenlighet

Förenlighet

| (36) | Enligt de franska myndigheterna och flera franska hamnoperatörer skulle befrielsen i fråga i vilket fall som helst vara förenlig med den inre marknaden eftersom den möjliggör ersättning för vissa uppdrag som hamnarna finansierar och som ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt (uppdrag med anknytning till hamnkontor, muddring av hamninlopp, underhåll av försvarsanläggningar, tillfartsvägar till lands, miljöskydd samt säkerhet och trygghet). Eftersom det belopp i bolagsskatt som varje hamn befrias från inte skulle överstiga det utgiftsbelopp som följer av befogenheterna att utöva offentlig makt, utan rentav skulle vara betydligt lägre än sistnämnda belopp, skulle denna befrielse vara förenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(36)

Enligt de franska myndigheterna och flera franska hamnoperatörer skulle befrielsen i fråga i vilket fall som helst vara förenlig med den inre marknaden eftersom den möjliggör ersättning för vissa uppdrag som hamnarna finansierar och som ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt (uppdrag med anknytning till hamnkontor, muddring av hamninlopp, underhåll av försvarsanläggningar, tillfartsvägar till lands, miljöskydd samt säkerhet och trygghet). Eftersom det belopp i bolagsskatt som varje hamn befrias från inte skulle överstiga det utgiftsbelopp som följer av befogenheterna att utöva offentlig makt, utan rentav skulle vara betydligt lägre än sistnämnda belopp, skulle denna befrielse vara förenlig med den inre marknaden.

| (37) | Företrädarna för ledningsgrupper för inlandshamnar understryker att inlandshamnar spelar en viktig roll i samband med multimodala transporter, att hamninvesteringar omfattas av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget (samordning av transporter) och att befrielsen från bolagsskatt även omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.3 b i EUF-fördraget om viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse såsom Seine Nord Europe och de transeuropeiska transportkorridorerna. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar förtydligar att artikel 93 i EUF-fördraget skulle kunna vara tillämplig eftersom den föreskriver förenlighet för stöd ”om det tillgodoser behovet av samordning av transporter eller om det innebär ersättning för allmän trafikplikt”. |
| --- | --- |

(37)

Företrädarna för ledningsgrupper för inlandshamnar understryker att inlandshamnar spelar en viktig roll i samband med multimodala transporter, att hamninvesteringar omfattas av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget (samordning av transporter) och att befrielsen från bolagsskatt även omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.3 b i EUF-fördraget om viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse såsom Seine Nord Europe och de transeuropeiska transportkorridorerna. Frankrikes sammanslutning för inlandshamnar förtydligar att artikel 93 i EUF-fördraget skulle kunna vara tillämplig eftersom den föreskriver förenlighet för stöd ”om det tillgodoser behovet av samordning av transporter eller om det innebär ersättning för allmän trafikplikt”.

| (38) | Enligt de franska myndigheterna och flera berörda parter i Frankrikes utomeuropeiska områden borde åtgärdens förenlighet avseende hamnar belägna i Frankrikes utomeuropeiska områden granskas under särskilda former i enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget. Mot bakgrund av marknadernas snävhet, dessa områdens ökaraktär eller isolerade karaktär och avståndet till varje annan europeisk hamn förefaller åtgärden i fråga inte kunna ha någon inverkan på konkurrensen. Den stora kusthamnen i Guadeloupe nämner förslaget att införliva driftsstöd till transporter i utomeuropeiska områden i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 (11) (nedan kallad den allmänna gruppundantagsförordningen). Den stora kusthamnen i Guyana anser att den fullgör ett uppdrag av allmänt intresse (skydd för människors liv och hälsa, nationellt försvar, försörjning) utan att skada villkoren för handeln eftersom hamnen utgör den enda försörjningsvägen. På grund av kostnaderna står varuhandeln per flyg till detta utomeuropeiska område i själva verket bara för 1 % av den totala varuhandeln. De berörda parterna anser att ett avskaffande av bolagsskattebefrielsen skulle leda till en fördyring av områdets försörjning – vilket skulle få återverkningar på varornas pris för slutkonsumenterna – och en minskning av investeringskapaciteten. De understryker att ett sådant avskaffande skulle gå emot andra bestämmelser om skatteundantag som kommissionen godkänt såsom skattestödet för investeringar och nollprocentsatsen för moms, som kan användas för att sänka konsumtionsflödeskostnaderna. |
| --- | --- |

(38)

Enligt de franska myndigheterna och flera berörda parter i Frankrikes utomeuropeiska områden borde åtgärdens förenlighet avseende hamnar belägna i Frankrikes utomeuropeiska områden granskas under särskilda former i enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget. Mot bakgrund av marknadernas snävhet, dessa områdens ökaraktär eller isolerade karaktär och avståndet till varje annan europeisk hamn förefaller åtgärden i fråga inte kunna ha någon inverkan på konkurrensen. Den stora kusthamnen i Guadeloupe nämner förslaget att införliva driftsstöd till transporter i utomeuropeiska områden i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 (11) (nedan kallad den allmänna gruppundantagsförordningen). Den stora kusthamnen i Guyana anser att den fullgör ett uppdrag av allmänt intresse (skydd för människors liv och hälsa, nationellt försvar, försörjning) utan att skada villkoren för handeln eftersom hamnen utgör den enda försörjningsvägen. På grund av kostnaderna står varuhandeln per flyg till detta utomeuropeiska område i själva verket bara för 1 % av den totala varuhandeln. De berörda parterna anser att ett avskaffande av bolagsskattebefrielsen skulle leda till en fördyring av områdets försörjning – vilket skulle få återverkningar på varornas pris för slutkonsumenterna – och en minskning av investeringskapaciteten. De understryker att ett sådant avskaffande skulle gå emot andra bestämmelser om skatteundantag som kommissionen godkänt såsom skattestödet för investeringar och nollprocentsatsen för moms, som kan användas för att sänka konsumtionsflödeskostnaderna.

11

allmänna gruppundantagsförordningen

4.6   Förfarandets tidsplan

Förfarandets tidsplan

| (39) | Flera operatörer av franska kusthamnar uppmanar kommissionen att tillfälligt vilandeförklara det pågående förfarandet fram till slutförandet av den befintliga europeiska hamnagendan, i synnerhet översynen av den allmänna gruppundantagsförordningen och förslaget till förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar (nedan kallat förslaget till förordning om hamntjänster) (12). De uttrycker förvåning över hur skyndsamt förfarandet gällande Frankrike genomförts samtidigt som kommissionen underhandlade med Nederländerna under ett tjugotal år innan den fattade ett slutligt beslut. |
| --- | --- |

(39)

Flera operatörer av franska kusthamnar uppmanar kommissionen att tillfälligt vilandeförklara det pågående förfarandet fram till slutförandet av den befintliga europeiska hamnagendan, i synnerhet översynen av den allmänna gruppundantagsförordningen och förslaget till förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar (nedan kallat förslaget till förordning om hamntjänster) (12). De uttrycker förvåning över hur skyndsamt förfarandet gällande Frankrike genomförts samtidigt som kommissionen underhandlade med Nederländerna under ett tjugotal år innan den fattade ett slutligt beslut.

förslaget till förordning om hamntjänster

12

| (40) | Rotterdams hamn uppmanar kommissionen att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt till dess att en branschutredning gjorts och samtliga kusthamnar längs den sydliga Nordsjökusten samtidigt blir föremål för skatten eller att, åtminstone, på ett snabbt och simultant sätt se till att belgiska och franska hamnar omfattas av bolagsskatt. |
| --- | --- |

(40)

Rotterdams hamn uppmanar kommissionen att skjuta upp de nederländska hamnarnas skyldighet att betala bolagsskatt till dess att en branschutredning gjorts och samtliga kusthamnar längs den sydliga Nordsjökusten samtidigt blir föremål för skatten eller att, åtminstone, på ett snabbt och simultant sätt se till att belgiska och franska hamnar omfattas av bolagsskatt.

5.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

5.1   Förekomst av statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget

Förekomst av statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget

| (41) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(41)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

5.1.1   Företag/ekonomisk verksamhet

Företag/ekonomisk verksamhet

5.1.1.1   Allmänna anmärkningar

Allmänna anmärkningar

| (42) | Enligt fast rättspraxis omfattar begreppet företag ”varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett dess rättsliga status och dess sätt att finansiera verksamheten” (13). Enligt domstolen utgör ”all verksamhet som går ut på att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad ekonomisk [...] verksamhet” (14). |
| --- | --- |

(42)

Enligt fast rättspraxis omfattar begreppet företag ”varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett dess rättsliga status och dess sätt att finansiera verksamheten” (13). Enligt domstolen utgör ”all verksamhet som går ut på att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad ekonomisk [...] verksamhet” (14).

13

14

| (43) | I enlighet med rättspraxis (15) har kommissionen i en rad beslut fastställt att kommersiell drift och utbyggnad av hamninfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (16). Exempelvis utgör kommersiell drift av en hamnterminal som står till användares förfogande mot betalning av en avgift en ekonomisk verksamhet (17). På samma sätt har domstolen redan på ett underförstått men otvetydigt sätt erkänt att viss hamnverksamhet, i synnerhet ”lastning, lossning, omlastning, förvaring och flyttning av varor inom hamnområdet”, är av ekonomisk karaktär (18). Dessa principer gäller inte bara för kusthamnar, utan även för inlandshamnar (19). |
| --- | --- |

(43)

I enlighet med rättspraxis (15) har kommissionen i en rad beslut fastställt att kommersiell drift och utbyggnad av hamninfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (16). Exempelvis utgör kommersiell drift av en hamnterminal som står till användares förfogande mot betalning av en avgift en ekonomisk verksamhet (17). På samma sätt har domstolen redan på ett underförstått men otvetydigt sätt erkänt att viss hamnverksamhet, i synnerhet ”lastning, lossning, omlastning, förvaring och flyttning av varor inom hamnområdet”, är av ekonomisk karaktär (18). Dessa principer gäller inte bara för kusthamnar, utan även för inlandshamnar (19).

15

16

17

18

19

| (44) | Kommissionen ifrågasätter varken att vissa uppgifter som består i myndighetsutövning eller som är av icke ekonomiskt slag, såsom tillsyn av sjötrafikens säkerhet (20) eller föroreningsbegränsande övervakning (21), kan delegeras till hamnarna eller att hamnarna, vid fullgörandet av dessa uppgifter, inte är att betrakta som företag enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen förtydligar i detta avseende att den befrielse från bolagsskatt som avses i detta förfarande kan utgöra ett statligt stöd endast när den omfattar intäkter som uppstår genom ekonomisk verksamhet. I gengäld räcker det inte med att en enhet bedriver en eller flera statliga eller icke ekonomiska verksamheter för att det ska gå att på ett generellt sätt undandra den från beteckningen ”företag”. En hamn betraktas följaktligen som ett ”företag” om – och i den mån – denna bedriver en eller flera ekonomiska verksamheter. |
| --- | --- |

(44)

Kommissionen ifrågasätter varken att vissa uppgifter som består i myndighetsutövning eller som är av icke ekonomiskt slag, såsom tillsyn av sjötrafikens säkerhet (20) eller föroreningsbegränsande övervakning (21), kan delegeras till hamnarna eller att hamnarna, vid fullgörandet av dessa uppgifter, inte är att betrakta som företag enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen förtydligar i detta avseende att den befrielse från bolagsskatt som avses i detta förfarande kan utgöra ett statligt stöd endast när den omfattar intäkter som uppstår genom ekonomisk verksamhet. I gengäld räcker det inte med att en enhet bedriver en eller flera statliga eller icke ekonomiska verksamheter för att det ska gå att på ett generellt sätt undandra den från beteckningen ”företag”. En hamn betraktas följaktligen som ett ”företag” om – och i den mån – denna bedriver en eller flera ekonomiska verksamheter.

20

21

| (45) | De franska hamnarna kan bedriva flera typer av ekonomisk verksamhet motsvarande tillhandahållande av olika tjänster på flera marknader (22). För det första tillhandahåller hamnarna fartyg en allmän tjänst genom att bevilja dem tillträde till hamninfrastruktur i utbyte mot betalning. För det andra tillhandahåller vissa hamnar fartyg mer specifika tjänster, i synnerhet i form av lotsning, lyftning, underhåll och förtöjning, också detta i utbyte mot betalning. I dessa två första fall kallas den betalning som tas ut vanligtvis för ”hamnavgift” (23). För det tredje gör hamnar mot betalning viss infrastruktur eller viss mark tillgänglig för företag som utnyttjar dessa utrymmen för sina egna behov eller för att tillhandahålla fartyg vissa av de hamntjänster som anges ovan (24). |
| --- | --- |

(45)

De franska hamnarna kan bedriva flera typer av ekonomisk verksamhet motsvarande tillhandahållande av olika tjänster på flera marknader (22). För det första tillhandahåller hamnarna fartyg en allmän tjänst genom att bevilja dem tillträde till hamninfrastruktur i utbyte mot betalning. För det andra tillhandahåller vissa hamnar fartyg mer specifika tjänster, i synnerhet i form av lotsning, lyftning, underhåll och förtöjning, också detta i utbyte mot betalning. I dessa två första fall kallas den betalning som tas ut vanligtvis för ”hamnavgift” (23). För det tredje gör hamnar mot betalning viss infrastruktur eller viss mark tillgänglig för företag som utnyttjar dessa utrymmen för sina egna behov eller för att tillhandahålla fartyg vissa av de hamntjänster som anges ovan (24).

22

23

24

| (46) | Alla Frankrikes hamnar bedriver inte nödvändigtvis samtliga de verksamheter som anges ovan. I synnerhet får de stora kusthamnarna, såsom vissa av dem framhåller, i princip inte längre utnyttja ”den utrustning som används för de verksamheter avseende lastning, lossning, underhåll och lagring som har anknytning till fartyg” (artikel L. 5312–4 i den franska transportlagen). Det förefaller dock som om vissa stora kusthamnar fortsätter att utnyttja denna utrustning och att tillhandahålla motsvarande tjänster (25). |
| --- | --- |

(46)

Alla Frankrikes hamnar bedriver inte nödvändigtvis samtliga de verksamheter som anges ovan. I synnerhet får de stora kusthamnarna, såsom vissa av dem framhåller, i princip inte längre utnyttja ”den utrustning som används för de verksamheter avseende lastning, lossning, underhåll och lagring som har anknytning till fartyg” (artikel L. 5312–4 i den franska transportlagen). Det förefaller dock som om vissa stora kusthamnar fortsätter att utnyttja denna utrustning och att tillhandahålla motsvarande tjänster (25).

i princip

25

| (47) | Även om statsmakterna har ett väl tilltaget bedömningsutrymme när det gäller att ange vilka ekonomiska verksamheter som skulle kunna utgöra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse utesluter detta inte att dessa verksamheter är av ekonomisk karaktär. Enligt fast rättspraxis gäller emellertid att begreppet ”ekonomisk verksamhet” i sig härrör från faktiska omständigheter, i synnerhet förekomsten av en marknad för de berörda tjänsterna, och inte är avhängigt nationella val eller bedömningar. Det räcker alltså inte med det faktum att hamnarnas verksamhet inte skulle vara vinstdriven i den mening som avses i den allmänna skattelagens bestämmelser, ens om man antar att så skulle vara fallet, för att denna verksamhet ska upphöra att vara av ekonomisk karaktär enligt lagstiftningen om statligt stöd. På samma sätt räcker det enkla faktum att de uppdrag som hamnar fullgör har delegerats till dem av staten inte för att verksamheterna i fråga ska betecknas som verksamheter av icke ekonomisk karaktär. I själva verket utgörs alla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse av uppgifter som staten delegerat till företag. Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kan dock mycket väl innebära utövande av ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(47)

Även om statsmakterna har ett väl tilltaget bedömningsutrymme när det gäller att ange vilka ekonomiska verksamheter som skulle kunna utgöra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse utesluter detta inte att dessa verksamheter är av ekonomisk karaktär. Enligt fast rättspraxis gäller emellertid att begreppet ”ekonomisk verksamhet” i sig härrör från faktiska omständigheter, i synnerhet förekomsten av en marknad för de berörda tjänsterna, och inte är avhängigt nationella val eller bedömningar. Det räcker alltså inte med det faktum att hamnarnas verksamhet inte skulle vara vinstdriven i den mening som avses i den allmänna skattelagens bestämmelser, ens om man antar att så skulle vara fallet, för att denna verksamhet ska upphöra att vara av ekonomisk karaktär enligt lagstiftningen om statligt stöd. På samma sätt räcker det enkla faktum att de uppdrag som hamnar fullgör har delegerats till dem av staten inte för att verksamheterna i fråga ska betecknas som verksamheter av icke ekonomisk karaktär. I själva verket utgörs alla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse av uppgifter som staten delegerat till företag. Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kan dock mycket väl innebära utövande av ekonomisk verksamhet.

| (48) | Dessutom innebär det faktum att vissa hamnar kan betecknas som ytterst viktiga anläggningar i den mening som avses i artikel L. 1332-1 i den franska försvarslagen inte att hamnverksamheter kan sägas ingå i statens väsentliga funktioner enligt lagstiftningen om statligt stöd. Många ekonomiska verksamheter inom områdena energi, telekommunikation och transport kan också visa sig vara ytterst viktiga för nationens liv utan att för den skull upphöra att vara av ekonomisk karaktär. Kommissionen påpekar även att det i försvarslagen (se artiklarna L. 1332-4, L. 1332-5 och L. 1332-6) uttryckligen anges att åtminstone vissa av de operatörer som avses är att beteckna som ”företag”. |
| --- | --- |

(48)

Dessutom innebär det faktum att vissa hamnar kan betecknas som ytterst viktiga anläggningar i den mening som avses i artikel L. 1332-1 i den franska försvarslagen inte att hamnverksamheter kan sägas ingå i statens väsentliga funktioner enligt lagstiftningen om statligt stöd. Många ekonomiska verksamheter inom områdena energi, telekommunikation och transport kan också visa sig vara ytterst viktiga för nationens liv utan att för den skull upphöra att vara av ekonomisk karaktär. Kommissionen påpekar även att det i försvarslagen (se artiklarna L. 1332-4, L. 1332-5 och L. 1332-6) uttryckligen anges att åtminstone vissa av de operatörer som avses är att beteckna som ”företag”.

| (49) | Vidare är den åberopade omständigheten att de stora kusthamnarna skulle uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 4.5 i det sjätte momsdirektivet (26) och som granskats av domstolen i mål C-276/97 inte relevant i sammanhanget. I den aktuella artikeln i momsdirektivet föreskrivs att ”Stater, regionala och lokala myndigheter och övriga offentligrättsliga organ anses inte såsom skattskyldiga när det gäller verksamhet eller transaktioner som de utför i sin egenskap av offentliga myndigheter, även om de i samband härmed uppbär avgifter, arvoden, bidrag eller inbetalningar” och domstolen anser att ”verksamheter som offentligrättsliga organ bedriver i egenskap av myndigheter i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet är sådana verksamheter som dessa organ utför inom ramen för den särskilda rättsliga reglering som gäller för dem” (27). Även om hamnarna skulle kunna anses handla inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för dem skulle detta särdrag för sig inte innebära att de upphör att vara föremål för moms (28). Snarare än att tala emot den ekonomiska karaktären hos de bedrivna verksamheterna bekräftar åberopandet av befrielsen att verksamheterna i fråga är ekonomiska eftersom befrielsen (som direkt berör egenskapen att vara skattskyldig) bara har en mening om de bedrivna verksamheterna är ekonomiska (29). Framför allt har domstolen redogjort för detta kriterium (utövande av en verksamhet inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för offentliga organ) i samband med artikel 4.5 i momsdirektivet, och kriteriet saknar motsvarighet i lagstiftningen om statligt stöd. Tvärtom är den rättsliga reglering som operatörerna omfattas av i enlighet med den rättspraxis som det hänvisas till i skäl 43 otillräcklig för att man ska kunna utesluta förekomst av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(49)

Vidare är den åberopade omständigheten att de stora kusthamnarna skulle uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 4.5 i det sjätte momsdirektivet (26) och som granskats av domstolen i mål C-276/97 inte relevant i sammanhanget. I den aktuella artikeln i momsdirektivet föreskrivs att ”Stater, regionala och lokala myndigheter och övriga offentligrättsliga organ anses inte såsom skattskyldiga när det gäller verksamhet eller transaktioner som de utför i sin egenskap av offentliga myndigheter, även om de i samband härmed uppbär avgifter, arvoden, bidrag eller inbetalningar” och domstolen anser att ”verksamheter som offentligrättsliga organ bedriver i egenskap av myndigheter i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet är sådana verksamheter som dessa organ utför inom ramen för den särskilda rättsliga reglering som gäller för dem” (27). Även om hamnarna skulle kunna anses handla inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för dem skulle detta särdrag för sig inte innebära att de upphör att vara föremål för moms (28). Snarare än att tala emot den ekonomiska karaktären hos de bedrivna verksamheterna bekräftar åberopandet av befrielsen att verksamheterna i fråga är ekonomiska eftersom befrielsen (som direkt berör egenskapen att vara skattskyldig) bara har en mening om de bedrivna verksamheterna är ekonomiska (29). Framför allt har domstolen redogjort för detta kriterium (utövande av en verksamhet inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för offentliga organ) i samband med artikel 4.5 i momsdirektivet, och kriteriet saknar motsvarighet i lagstiftningen om statligt stöd. Tvärtom är den rättsliga reglering som operatörerna omfattas av i enlighet med den rättspraxis som det hänvisas till i skäl 43 otillräcklig för att man ska kunna utesluta förekomst av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget.

26

27

28

29

| (50) | På samma sätt räcker det inte heller att avgöra huruvida hamnar verkar på en alltigenom kommersiell grundval inriktad på vinstmaximering eller inte, huruvida de prioriterar allmänintresset framför avkastning på sina investeringar eller inte, huruvida de har ett vinstsyfte eller inte och huruvida de systematiskt återinvesterar sina vinster eller inte för att det ska gå att utesluta att en verksamhet bestående i att erbjuda varor eller tjänster på en marknad är av ekonomisk karaktär (30). Kommissionen påpekar dessutom att vissa franska hamnar gör vinster och delar ut vinst till staten (31) och därmed inte återinvesterar sina vinster på ett systematiskt sätt i infrastrukturen. |
| --- | --- |

(50)

På samma sätt räcker det inte heller att avgöra huruvida hamnar verkar på en alltigenom kommersiell grundval inriktad på vinstmaximering eller inte, huruvida de prioriterar allmänintresset framför avkastning på sina investeringar eller inte, huruvida de har ett vinstsyfte eller inte och huruvida de systematiskt återinvesterar sina vinster eller inte för att det ska gå att utesluta att en verksamhet bestående i att erbjuda varor eller tjänster på en marknad är av ekonomisk karaktär (30). Kommissionen påpekar dessutom att vissa franska hamnar gör vinster och delar ut vinst till staten (31) och därmed inte återinvesterar sina vinster på ett systematiskt sätt i infrastrukturen.

30

31

| (51) | Slutligen bidrar de franska myndigheternas argument om att EUF-fördraget innehåller en särskild artikel (artikel 93) om behandling av statligt stöd avseende transporter endast till att bekräfta att transportverksamhet är ekonomisk verksamhet (annars skulle det inte handla om statligt stöd). |
| --- | --- |

(51)

Slutligen bidrar de franska myndigheternas argument om att EUF-fördraget innehåller en särskild artikel (artikel 93) om behandling av statligt stöd avseende transporter endast till att bekräfta att transportverksamhet är ekonomisk verksamhet (annars skulle det inte handla om statligt stöd).

5.1.1.2   Tillträde till hamninfrastruktur överlag

Tillträde till hamninfrastruktur överlag

| (52) | Vad gäller specifikt de tjänster som hamnar erbjuder i utbyte mot betalning av hamnavgift räcker det faktum att hamnavgifternas struktur fastställs på nationell nivå och att avgifterna godkänns av myndigheterna inte i sig för att dessa tjänster ska upphöra att vara av ekonomisk karaktär (32). I synnerhet i mål C-343/95, som den stora kusthamnen i Le Havre hänvisar till, utgår domstolen framför allt från egenskaperna hos den verksamhet som bedrivs för att bedöma om den är av ekonomisk karaktär (se skälen 18 och 23) och i andra hand från tariffernas godkännande på nationell nivå. För övrigt har hamnarna själva, i enlighet med den franska transportlagen (33), ansvar för att fastställa tarifferna. |
| --- | --- |

(52)

Vad gäller specifikt de tjänster som hamnar erbjuder i utbyte mot betalning av hamnavgift räcker det faktum att hamnavgifternas struktur fastställs på nationell nivå och att avgifterna godkänns av myndigheterna inte i sig för att dessa tjänster ska upphöra att vara av ekonomisk karaktär (32). I synnerhet i mål C-343/95, som den stora kusthamnen i Le Havre hänvisar till, utgår domstolen framför allt från egenskaperna hos den verksamhet som bedrivs för att bedöma om den är av ekonomisk karaktär (se skälen 18 och 23) och i andra hand från tariffernas godkännande på nationell nivå. För övrigt har hamnarna själva, i enlighet med den franska transportlagen (33), ansvar för att fastställa tarifferna.

32

33

| (53) | Vad gäller den hänvisning som den stora kusthamnen i Le Havre gör till kommissionens beslut av den 20 oktober 2004 i mål N 520/200[3] (***) uppger kommissionen att dess beslutspraxis har utvecklats sedan 2004, med anknytning till utvecklingen av domstolens rättspraxis. Uppbyggnad och underhåll av infrastruktur som ger tillträde till hamnar betraktas, när denna infrastruktur utan åtskillnad och ersättning kan användas av alla användare, normalt sett som generella åtgärder som staten åtar sig inom ramen för sitt ansvar för utvecklingen av sjötransporter. Förutom om vissa särdrag i ett ärende leder till motsatt slutsats anser kommissionen i princip att tillträdesinfrastruktur som är belägen utanför en hamn gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet och att offentlig finansiering av densamma inte utgör ett statligt stöd. Omvänt gäller att offentlig finansiering av tillträdesinfrastruktur som är belägen inom en hamn i princip antas gynna i synnerhet driften av hamnen själv och utgör ett statligt stöd (34). |
| --- | --- |

(53)

Vad gäller den hänvisning som den stora kusthamnen i Le Havre gör till kommissionens beslut av den 20 oktober 2004 i mål N 520/200[3] (***) uppger kommissionen att dess beslutspraxis har utvecklats sedan 2004, med anknytning till utvecklingen av domstolens rättspraxis. Uppbyggnad och underhåll av infrastruktur som ger tillträde till hamnar betraktas, när denna infrastruktur utan åtskillnad och ersättning kan användas av alla användare, normalt sett som generella åtgärder som staten åtar sig inom ramen för sitt ansvar för utvecklingen av sjötransporter. Förutom om vissa särdrag i ett ärende leder till motsatt slutsats anser kommissionen i princip att tillträdesinfrastruktur som är belägen utanför en hamn gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet och att offentlig finansiering av densamma inte utgör ett statligt stöd. Omvänt gäller att offentlig finansiering av tillträdesinfrastruktur som är belägen inom en hamn i princip antas gynna i synnerhet driften av hamnen själv och utgör ett statligt stöd (34).

34

5.1.1.3   Tillhandahållande av särskild mark och infrastruktur till företag mot betalning

Tillhandahållande av särskild mark och infrastruktur till företag mot betalning

| (54) | Av kommissionens beslut i ärende SA.36346 (35), som nämns i punkt 17 f i tillkännagivandet av den 19 juli 2016, kan man inte dra slutsatsen att förvaltning eller tillvaratagande av hamnområdet och, i synnerhet, uthyrning eller ställande till förfogande av särskild mark eller infrastruktur mot betalning inte skulle utgöra en ekonomisk verksamhet. Ärende SA.36346 avsåg i själva verket stöd till förnyelse av offentlig mark och inte uthyrning av mark mot betalning. |
| --- | --- |

(54)

Av kommissionens beslut i ärende SA.36346 (35), som nämns i punkt 17 f i tillkännagivandet av den 19 juli 2016, kan man inte dra slutsatsen att förvaltning eller tillvaratagande av hamnområdet och, i synnerhet, uthyrning eller ställande till förfogande av särskild mark eller infrastruktur mot betalning inte skulle utgöra en ekonomisk verksamhet. Ärende SA.36346 avsåg i själva verket stöd till förnyelse av offentlig mark och inte uthyrning av mark mot betalning.

35

| (55) | Överlag utgör uthyrning av allmän egendom mot betalning en ekonomisk verksamhet, i synnerhet när hamnens kontrahent tillhandahåller sina kunder hamntjänster (36). För övrigt har de franska myndigheterna själva redan kommit fram till att intäkterna från uthyrning av mark (statliga avgifter) skulle vara föremål för bolagsskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen i sig (37). Det framgår även av de kommentarer avseende skattelagstiftningen som offentliggjorts av det franska generaldirektoratet för offentliga finanser (det franska skatteväsendets officiella doktrin) (38) att koncessionsavgifterna för delar av en hamn eller en hamn i dess helhet (exempelvis en koncession avseende offentlig utrustning) är föremål för moms, vilket utgör ytterligare ett indicium på att de skulle vara av ekonomisk karaktär. |
| --- | --- |

(55)

Överlag utgör uthyrning av allmän egendom mot betalning en ekonomisk verksamhet, i synnerhet när hamnens kontrahent tillhandahåller sina kunder hamntjänster (36). För övrigt har de franska myndigheterna själva redan kommit fram till att intäkterna från uthyrning av mark (statliga avgifter) skulle vara föremål för bolagsskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen i sig (37). Det framgår även av de kommentarer avseende skattelagstiftningen som offentliggjorts av det franska generaldirektoratet för offentliga finanser (det franska skatteväsendets officiella doktrin) (38) att koncessionsavgifterna för delar av en hamn eller en hamn i dess helhet (exempelvis en koncession avseende offentlig utrustning) är föremål för moms, vilket utgör ytterligare ett indicium på att de skulle vara av ekonomisk karaktär.

36

37

38

5.1.1.4   Muddringsåtgärderna

Muddringsåtgärderna

| (56) | Uppbyggnad och underhåll av infrastruktur som ger tillträde till hamnar, i synnerhet muddring av vattendrag, inlopp och kanaler, betraktas, när denna infrastruktur utan åtskillnad och ersättning kan användas av alla användare, normalt sett som generella åtgärder som staten åtar sig inom ramen för sitt ansvar för utvecklingen av sjötransporter. I regel skiljer kommissionen mellan tillträdesinfrastruktur som är belägen inom hamnen och sådan som är belägen utanför hamnen och tillgänglig för allmänheten. Förutom om vissa särdrag i ett ärende leder till motsatt slutsats anser kommissionen i princip att tillträdesinfrastruktur som är belägen utanför en hamn gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet och att offentlig finansiering av densamma inte utgör ett statligt stöd. Omvänt gäller att offentlig finansiering av tillträdesinfrastruktur som är belägen inom en hamn i princip antas gynna i synnerhet driften av hamnen själv och utgör ett statligt stöd (39). |
| --- | --- |

(56)

Uppbyggnad och underhåll av infrastruktur som ger tillträde till hamnar, i synnerhet muddring av vattendrag, inlopp och kanaler, betraktas, när denna infrastruktur utan åtskillnad och ersättning kan användas av alla användare, normalt sett som generella åtgärder som staten åtar sig inom ramen för sitt ansvar för utvecklingen av sjötransporter. I regel skiljer kommissionen mellan tillträdesinfrastruktur som är belägen inom hamnen och sådan som är belägen utanför hamnen och tillgänglig för allmänheten. Förutom om vissa särdrag i ett ärende leder till motsatt slutsats anser kommissionen i princip att tillträdesinfrastruktur som är belägen utanför en hamn gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet och att offentlig finansiering av densamma inte utgör ett statligt stöd. Omvänt gäller att offentlig finansiering av tillträdesinfrastruktur som är belägen inom en hamn i princip antas gynna i synnerhet driften av hamnen själv och utgör ett statligt stöd (39).

39

| (57) | Exempelvis har kommissionen tillkännagett att muddring i en flodmynning som skulle förbättra tillträdet till vattendraget och utan åtskillnad gynna alla aktörer som har sin hemvist vid flodmynningen eller längs de inre farbara vattenvägarna utgör en allmän åtgärd som gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet. Kommissionen har följaktligen i detta ärende ansett att muddring inte utgör en ekonomisk verksamhet (40). |
| --- | --- |

(57)

Exempelvis har kommissionen tillkännagett att muddring i en flodmynning som skulle förbättra tillträdet till vattendraget och utan åtskillnad gynna alla aktörer som har sin hemvist vid flodmynningen eller längs de inre farbara vattenvägarna utgör en allmän åtgärd som gynnar sjöfartssamfundet i dess helhet. Kommissionen har följaktligen i detta ärende ansett att muddring inte utgör en ekonomisk verksamhet (40).

40

5.1.1.5   En ekonomisk verksamhets karaktär av huvud- eller bisyssla

En ekonomisk verksamhets karaktär av huvud- eller bisyssla

| (58) | Det faktum att en enhets ekonomiska verksamhet utgör en mindre del än eller en marginell del i förhållande till enhetens icke ekonomiska verksamhet innebär i princip inte att denna ekonomiska verksamhet kan undantas från de regler som gäller för statligt stöd. |
| --- | --- |

(58)

Det faktum att en enhets ekonomiska verksamhet utgör en mindre del än eller en marginell del i förhållande till enhetens icke ekonomiska verksamhet innebär i princip inte att denna ekonomiska verksamhet kan undantas från de regler som gäller för statligt stöd.

| (59) | Dessutom framgår det av ovanstående redogörelse, och utan att man behöver gå in på en bedömning för varje enskild hamn av de olika ekonomiska verksamheternas andel, att en mycket stor del av de verksamheter som betraktas som icke ekonomiska av vissa berörda parter och av de franska myndigheterna i själva verket är ekonomiska. Därutöver står hamnavgifter och koncessionsavgifter för mycket mer än hälften av de stora kusthamnarnas intäkter (41) och bidrar på ett påtagligt sätt till att hamnarna genererar ett positivt beskattningsunderlag för bolagsskatt. |
| --- | --- |

(59)

Dessutom framgår det av ovanstående redogörelse, och utan att man behöver gå in på en bedömning för varje enskild hamn av de olika ekonomiska verksamheternas andel, att en mycket stor del av de verksamheter som betraktas som icke ekonomiska av vissa berörda parter och av de franska myndigheterna i själva verket är ekonomiska. Därutöver står hamnavgifter och koncessionsavgifter för mycket mer än hälften av de stora kusthamnarnas intäkter (41) och bidrar på ett påtagligt sätt till att hamnarna genererar ett positivt beskattningsunderlag för bolagsskatt.

41

| (60) | Slutligen har kommissionen godkänt att finansieringen av en infrastruktur helt och hållet kan falla utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd när denna infrastruktur nästan enbart används för icke ekonomisk verksamhet och den ekonomiska användningen förblir rent underordnad (42). Det faktum att hamnar bedriver icke ekonomisk verksamhet inom det område där de är belägna innebär dock varken att själva hamninfrastrukturen nästan enbart används för icke ekonomisk verksamhet eller att den ekonomiska verksamheten är underordnad den icke ekonomiska verksamheten. |
| --- | --- |

(60)

Slutligen har kommissionen godkänt att finansieringen av en infrastruktur helt och hållet kan falla utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd när denna infrastruktur nästan enbart används för icke ekonomisk verksamhet och den ekonomiska användningen förblir rent underordnad (42). Det faktum att hamnar bedriver icke ekonomisk verksamhet inom det område där de är belägna innebär dock varken att själva hamninfrastrukturen nästan enbart används för icke ekonomisk verksamhet eller att den ekonomiska verksamheten är underordnad den icke ekonomiska verksamheten.

42

5.1.1.6   Slutsats

Slutsats

| (61) | De självständiga hamnarna (som nästan samtliga, med undantag framför allt för de självständiga inlandshamnarna i Paris och Strasbourg, har blivit stora kusthamnar), sjöfartshandelskamrarna, de industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, de kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom de företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning, som direkt utnyttjar infrastruktur eller tillhandahåller tjänster i en hamn utgör, vad gäller sin ekonomiska verksamhet – i synnerhet sådan som fastställts i skäl 45 –, ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(61)

De självständiga hamnarna (som nästan samtliga, med undantag framför allt för de självständiga inlandshamnarna i Paris och Strasbourg, har blivit stora kusthamnar), sjöfartshandelskamrarna, de industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, de kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom de företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning, som direkt utnyttjar infrastruktur eller tillhandahåller tjänster i en hamn utgör, vad gäller sin ekonomiska verksamhet – i synnerhet sådan som fastställts i skäl 45 –, ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

5.1.2   Statliga medel och åtgärder som kan tillskrivas staten

Statliga medel och åtgärder som kan tillskrivas staten

| (62) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget kan enbart åtgärder som beviljas av staten eller genom statliga medel utgöra statligt stöd. Enligt fast rättspraxis utgör avstående av medel som annars skulle ha tillfallit statsbudgeten en överföring av statliga medel i den mening som avses i denna bestämmelse (43). |
| --- | --- |

(62)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget kan enbart åtgärder som beviljas av staten eller genom statliga medel utgöra statligt stöd. Enligt fast rättspraxis utgör avstående av medel som annars skulle ha tillfallit statsbudgeten en överföring av statliga medel i den mening som avses i denna bestämmelse (43).

43

| (63) | Genom den skattebefrielse som operatörerna av franska hamnar åtnjuter avstår den franska staten från skatteintäkter och därför innebär denna befrielse en överföring av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Då denna skattebefrielse har sin grund i en rad ministerbeslut kan den också tillskrivas den franska staten. |
| --- | --- |

(63)

Genom den skattebefrielse som operatörerna av franska hamnar åtnjuter avstår den franska staten från skatteintäkter och därför innebär denna befrielse en överföring av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Då denna skattebefrielse har sin grund i en rad ministerbeslut kan den också tillskrivas den franska staten.

5.1.3   Ekonomisk fördel

Ekonomisk fördel

| (64) | För att utgöra ett statligt stöd ska åtgärden i fråga ge mottagaren en ekonomisk fördel. Begreppet fördel omfattar inte bara positiva fördelar utan också insatser som på olika sätt lindrar de element som normalt belastar ett företags budget (44). |
| --- | --- |

(64)

För att utgöra ett statligt stöd ska åtgärden i fråga ge mottagaren en ekonomisk fördel. Begreppet fördel omfattar inte bara positiva fördelar utan också insatser som på olika sätt lindrar de element som normalt belastar ett företags budget (44).

44

| (65) | Såsom redan tagits upp ovan bör, i enlighet med fransk skattelagstiftning, ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom [...] företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning” (45) vara föremål för bolagsskatt på grund av sin ekonomiska verksamhet, medan de i själva verket är befriade från det. Följaktligen undgår dessa enheter de utgifter för bolagsskatt som normalt sett betalas av franska företag för deras ekonomiska verksamhet. De åtnjuter därmed en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(65)

Såsom redan tagits upp ovan bör, i enlighet med fransk skattelagstiftning, ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom [...] företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning” (45) vara föremål för bolagsskatt på grund av sin ekonomiska verksamhet, medan de i själva verket är befriade från det. Följaktligen undgår dessa enheter de utgifter för bolagsskatt som normalt sett betalas av franska företag för deras ekonomiska verksamhet. De åtnjuter därmed en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

45

| (66) | Den åberopade omständigheten att befrielsen från bolagsskatt utgör en ersättning för de merkostnader som följer av de uppdrag av allmänt intresse som den offentliga myndigheten anförtror hamnarna skulle enbart kunna undergräva beteckningen fördel om, å ena sidan, beloppet avseende den fördel som uppstår genom skattebefrielsen verkligen vore till för att ersätta de merkostnader som följer av uppdrag av allmänt intresse och, å andra sidan, detta belopp vore begränsat till den merkostnad som har anknytning till fullgörandet av dessa uppdrag (ingen överersättning) (46). Detta är inte fallet i förevarande ärende. Det finns i själva verket ingen bestämmelse i fransk lagstiftning som fastställer något band mellan befrielse från bolagsskatt och eventuella uppdrag i allmänhetens tjänst som anförtros hamnar (47). I fransk lagstiftning finns inte heller någon garanti för attersättningsbeloppet (dvs. det icke erlagda bolagsskattebeloppet) begränsas till vad som krävs för att helt eller delvis täcka de kostnader som uppkommer till följd av fullgörandet av åligganden av allmänt intresse. Befrielsen från bolagsskatt, vars belopp står i proportion till den vinst som görs, har inget tak och kan följaktligen leda till en fördel som inte står i relation till den merkostnad som uppkommer till följd av fullgörandet av åligganden av allmänt intresse. Slutligen bevisas påståendet från den stora kusthamnen i Dunkerque om att kostnaden för uppdrag i allmänhetens tjänst genomgående skulle överstiga den teoretiska utgiften för bolagsskatt inte genom några siffror eller några historiska data. I avsaknad av en rättslig garanti (som gäller även för framtiden) för att det inte förekommer överersättning skulle detta, även om påståendet verifierades historiskt, inte räcka för att uppfylla villkoret om frånvaro av översättning. |
| --- | --- |

(66)

Den åberopade omständigheten att befrielsen från bolagsskatt utgör en ersättning för de merkostnader som följer av de uppdrag av allmänt intresse som den offentliga myndigheten anförtror hamnarna skulle enbart kunna undergräva beteckningen fördel om, å ena sidan, beloppet avseende den fördel som uppstår genom skattebefrielsen verkligen vore till för att ersätta de merkostnader som följer av uppdrag av allmänt intresse och, å andra sidan, detta belopp vore begränsat till den merkostnad som har anknytning till fullgörandet av dessa uppdrag (ingen överersättning) (46). Detta är inte fallet i förevarande ärende. Det finns i själva verket ingen bestämmelse i fransk lagstiftning som fastställer något band mellan befrielse från bolagsskatt och eventuella uppdrag i allmänhetens tjänst som anförtros hamnar (47). I fransk lagstiftning finns inte heller någon garanti för attersättningsbeloppet (dvs. det icke erlagda bolagsskattebeloppet) begränsas till vad som krävs för att helt eller delvis täcka de kostnader som uppkommer till följd av fullgörandet av åligganden av allmänt intresse. Befrielsen från bolagsskatt, vars belopp står i proportion till den vinst som görs, har inget tak och kan följaktligen leda till en fördel som inte står i relation till den merkostnad som uppkommer till följd av fullgörandet av åligganden av allmänt intresse. Slutligen bevisas påståendet från den stora kusthamnen i Dunkerque om att kostnaden för uppdrag i allmänhetens tjänst genomgående skulle överstiga den teoretiska utgiften för bolagsskatt inte genom några siffror eller några historiska data. I avsaknad av en rättslig garanti (som gäller även för framtiden) för att det inte förekommer överersättning skulle detta, även om påståendet verifierades historiskt, inte räcka för att uppfylla villkoret om frånvaro av översättning.

46

47

5.1.4   Selektivitet

Selektivitet

| (67) | För att betraktas som ett statligt stöd måste en åtgärd vara selektiv, vilket med andra ord innebär att den måste gynna vissa företag eller viss produktion i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (48). |
| --- | --- |

(67)

För att betraktas som ett statligt stöd måste en åtgärd vara selektiv, vilket med andra ord innebär att den måste gynna vissa företag eller viss produktion i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (48).

48

| (68) | Enligt fast rättspraxis (49) omfattar bedömningen av den materiella selektiviteten hos en skatteåtgärd som lindrar de element som normalt belastar ett företags budget följande tre etapper: För det första är det nödvändigt att fastställa vilket allmänt skattesystem eller ”normalt” skattesystem (”referenssystem”) som är tillämpligt i den berörda medlemsstaten. Därefter måste det fastställas om åtgärden i fråga avviker från referenssystemet i det att den gör åtskillnad mellan aktörer som, med hänsyn till målet för detta referensskattesystem, är i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende. Om så är fallet är åtgärden selektiv vid första påseendet. För det tredje gäller det att fastställa om den avvikande åtgärden motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik. Vad gäller denna tredje etapp åligger det medlemsstaten att visa att den differentierade skattemässiga behandlingen är en direkt följd av de grundläggande eller styrande principerna för det skattesystem (50) som fastställts som referenssystem. |
| --- | --- |

(68)

Enligt fast rättspraxis (49) omfattar bedömningen av den materiella selektiviteten hos en skatteåtgärd som lindrar de element som normalt belastar ett företags budget följande tre etapper: För det första är det nödvändigt att fastställa vilket allmänt skattesystem eller ”normalt” skattesystem (”referenssystem”) som är tillämpligt i den berörda medlemsstaten. Därefter måste det fastställas om åtgärden i fråga avviker från referenssystemet i det att den gör åtskillnad mellan aktörer som, med hänsyn till målet för detta referensskattesystem, är i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende. Om så är fallet är åtgärden selektiv vid första påseendet. För det tredje gäller det att fastställa om den avvikande åtgärden motiveras av referensskattesystemets art eller allmänna systematik. Vad gäller denna tredje etapp åligger det medlemsstaten att visa att den differentierade skattemässiga behandlingen är en direkt följd av de grundläggande eller styrande principerna för det skattesystem (50) som fastställts som referenssystem.

49

50

Referenssystem

Referenssystem

| (69) | Referenssystemet utgörs av den franska bolagsskatten, som i princip tas ut på företags och andra juridiska personers vinster och intäkter i deras helhet (artikel 205 i den allmänna skattelagen). I enlighet med bestämmelserna i artikel 206.1 och artikel 1654 i den allmänna skattelagen är juridiska personer enligt privaträtt eller offentlig rätt som bedriver verksamhet eller ägnar sig åt förvaltning i vinstsyfte föremål för bolagsskatt. I enlighet med bestämmelserna i artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen är offentliga institutioner av industriellt eller kommersiellt slag föremål för samtliga direkta skatter och avgifter som gäller för liknande privata företag. I artikel 167 i bilaga 4 till samma lag förtydligas att dessa bestämmelser i synnerhet gäller för industri- och handelskamrar och självständiga hamnar. Varken de franska myndigheterna eller berörda tredje parter har inkommit med synpunkter på denna punkt till följd av beslutet om att inleda ett förfarande. |
| --- | --- |

(69)

Referenssystemet utgörs av den franska bolagsskatten, som i princip tas ut på företags och andra juridiska personers vinster och intäkter i deras helhet (artikel 205 i den allmänna skattelagen). I enlighet med bestämmelserna i artikel 206.1 och artikel 1654 i den allmänna skattelagen är juridiska personer enligt privaträtt eller offentlig rätt som bedriver verksamhet eller ägnar sig åt förvaltning i vinstsyfte föremål för bolagsskatt. I enlighet med bestämmelserna i artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen är offentliga institutioner av industriellt eller kommersiellt slag föremål för samtliga direkta skatter och avgifter som gäller för liknande privata företag. I artikel 167 i bilaga 4 till samma lag förtydligas att dessa bestämmelser i synnerhet gäller för industri- och handelskamrar och självständiga hamnar. Varken de franska myndigheterna eller berörda tredje parter har inkommit med synpunkter på denna punkt till följd av beslutet om att inleda ett förfarande.

Undantag från referenssystemet

Undantag från referenssystemet

| (70) | I enlighet med ovannämnda ministerbeslut från 1942 och 1943 befrias ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom [...] företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning” från bolagsskatt. Tvärtemot vad vissa franska hamnar hävdar följer den befrielse från bolagsskatt som hamnarna åtnjuter inte av allmänna bestämmelser i den allmänna skattelagen (i synnerhet artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen) och av att hamnarnas verksamhet skulle vara av icke vinstdriven karaktär, utan av ministerbeslut från 1942 och 1943 genom vilka hamnar uttryckligen undantas från dessa allmänna bestämmelser och underförstått anses bedriva verksamhet i vinstsyfte (51). Detta bekräftas genom det beslut av statens råd (Conseil d'État) som de berörda parterna hänvisar till (52). |
| --- | --- |

(70)

I enlighet med ovannämnda ministerbeslut från 1942 och 1943 befrias ”självständiga hamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom [...] företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning” från bolagsskatt. Tvärtemot vad vissa franska hamnar hävdar följer den befrielse från bolagsskatt som hamnarna åtnjuter inte av allmänna bestämmelser i den allmänna skattelagen (i synnerhet artikel 165 i bilaga 4 till den allmänna skattelagen) och av att hamnarnas verksamhet skulle vara av icke vinstdriven karaktär, utan av ministerbeslut från 1942 och 1943 genom vilka hamnar uttryckligen undantas från dessa allmänna bestämmelser och underförstått anses bedriva verksamhet i vinstsyfte (51). Detta bekräftas genom det beslut av statens råd (Conseil d'État) som de berörda parterna hänvisar till (52).

51

Conseil d'État

52

| (71) | Vad gäller referenssystemets syfte, som består i att beskatta företags och juridiska personers vinster, befinner sig emellertid de enheter som avses i ministerbesluten från 1942 och 1943 i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag eller juridiska personer som är föremål för denna skatt i det att samtliga dessa företag är vinstgivande. Befrielsen i fråga utgör följaktligen en avvikelse från de regler som fastställs i referensskattesystemet. |
| --- | --- |

(71)

Vad gäller referenssystemets syfte, som består i att beskatta företags och juridiska personers vinster, befinner sig emellertid de enheter som avses i ministerbesluten från 1942 och 1943 i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag eller juridiska personer som är föremål för denna skatt i det att samtliga dessa företag är vinstgivande. Befrielsen i fråga utgör följaktligen en avvikelse från de regler som fastställs i referensskattesystemet.

| (72) | Kommissionen anser därmed att skattebefrielsen till förmån för ovannämnda enheter vid första påseendet är selektiv. |
| --- | --- |

(72)

Kommissionen anser därmed att skattebefrielsen till förmån för ovannämnda enheter vid första påseendet är selektiv.

| (73) | Det faktum att åtgärden tillämpas på samtliga franska hamnar, om man utgår från att så är fallet (53), undergräver inte denna slutsats. Åtgärden i fråga är i själva verket inte allmän i enlighet med referenssystemet eftersom den enbart gäller för vissa företag (hamnoperatörer) som dock befinner sig i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag eller juridiska personer som är föremål för denna skatt, det vill säga samtliga företag som genererar vinst. Åtgärden är allmän enbart i förhållande till ett referenssystem som skulle vara begränsat till hamnarna själva (referenssystem utformat enligt ministerbesluten från 1942 och 1943), medan det har visats ovan att referenssystemet utgjordes av de allmänna bestämmelser om bolagsskatt som alla företag i alla branscher är föremål för. |
| --- | --- |

(73)

Det faktum att åtgärden tillämpas på samtliga franska hamnar, om man utgår från att så är fallet (53), undergräver inte denna slutsats. Åtgärden i fråga är i själva verket inte allmän i enlighet med referenssystemet eftersom den enbart gäller för vissa företag (hamnoperatörer) som dock befinner sig i en situation som är faktiskt och juridiskt jämförbar med situationen för andra företag eller juridiska personer som är föremål för denna skatt, det vill säga samtliga företag som genererar vinst. Åtgärden är allmän enbart i förhållande till ett referenssystem som skulle vara begränsat till hamnarna själva (referenssystem utformat enligt ministerbesluten från 1942 och 1943), medan det har visats ovan att referenssystemet utgjordes av de allmänna bestämmelser om bolagsskatt som alla företag i alla branscher är föremål för.

53

| (74) | Dessutom är sådana kännetecken som de som anges av de franska myndigheterna (uppdrag som anförtros hamnarna i andra företags tjänst, enskilda servitut, drift av handels- och industrikamrar, avsaknad av konkurrens, finansiering genom hamnavgifter och utnyttjande av befogenheterna att utöva offentlig makt), vad gäller referenssystemets mål om att göra de vinster som görs av varje juridisk person till föremål för inkomstskatt, inte relevanta för att fastställa förekomsten av en situation som i faktiskt och rättsligt hänseende är avvikande. Även om dessa omständigheter i förekommande fall kan förklara varför hamnoperatörer som anförtrotts uppdrag av allmänt intresse uppvisar mindre lönsamhet och därmed mindre beskattningsbara vinster kan de inte motivera att de vinster som görs – trots omkostnaderna med anknytning till uppdragen av allmänt intresse – befrias från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(74)

Dessutom är sådana kännetecken som de som anges av de franska myndigheterna (uppdrag som anförtros hamnarna i andra företags tjänst, enskilda servitut, drift av handels- och industrikamrar, avsaknad av konkurrens, finansiering genom hamnavgifter och utnyttjande av befogenheterna att utöva offentlig makt), vad gäller referenssystemets mål om att göra de vinster som görs av varje juridisk person till föremål för inkomstskatt, inte relevanta för att fastställa förekomsten av en situation som i faktiskt och rättsligt hänseende är avvikande. Även om dessa omständigheter i förekommande fall kan förklara varför hamnoperatörer som anförtrotts uppdrag av allmänt intresse uppvisar mindre lönsamhet och därmed mindre beskattningsbara vinster kan de inte motivera att de vinster som görs – trots omkostnaderna med anknytning till uppdragen av allmänt intresse – befrias från bolagsskatt.

| (75) | För övrigt har de franska myndigheterna redan, avseende en begäran om att det ska inrättas en skattemässig undantagsordning till förmån för självständiga småbåtshamnsförvaltningar, medgett att ”EU:s lagstiftning avseende konkurrensregler inte utesluter att skattemässiga undantagsåtgärder kan beviljas till förmån för vissa verksamheter” (54). |
| --- | --- |

(75)

För övrigt har de franska myndigheterna redan, avseende en begäran om att det ska inrättas en skattemässig undantagsordning till förmån för självständiga småbåtshamnsförvaltningar, medgett att ”EU:s lagstiftning avseende konkurrensregler inte utesluter att skattemässiga undantagsåtgärder kan beviljas till förmån för vissa verksamheter” (54).

54

Motivering på grundval av skattesystemets art och allmänna systematik

Motivering på grundval av skattesystemets art och allmänna systematik

| (76) | De franska myndigheterna uppger att åtgärden ingår i det franska skattesystemet sedan mer än 70 år tillbaka, men tidens gång är inte ett tillräckligt skäl att betrakta ett undantag från de normala reglerna för detta system som motiverat med hänsyn till skattesystemets art och allmänna systematik. Den tid som gått kan tvärtom motivera tillämpning av förfarandet för befintliga stöd (se nedan). Kommissionen anser dessutom att vinsterna i detta fall, enligt referenssystemets inneboende logik, bör beskattas. Följaktligen är en skattebefrielse som enbart grundar sig på tillhörighet till en viss kategori företag eller som enbart tillerkänns vissa företag som fastställts i lagen inte förenlig med denna logik. |
| --- | --- |

(76)

De franska myndigheterna uppger att åtgärden ingår i det franska skattesystemet sedan mer än 70 år tillbaka, men tidens gång är inte ett tillräckligt skäl att betrakta ett undantag från de normala reglerna för detta system som motiverat med hänsyn till skattesystemets art och allmänna systematik. Den tid som gått kan tvärtom motivera tillämpning av förfarandet för befintliga stöd (se nedan). Kommissionen anser dessutom att vinsterna i detta fall, enligt referenssystemets inneboende logik, bör beskattas. Följaktligen är en skattebefrielse som enbart grundar sig på tillhörighet till en viss kategori företag eller som enbart tillerkänns vissa företag som fastställts i lagen inte förenlig med denna logik.

| (77) | Slutligen påpekar kommissionen, vad gäller vissa berörda parters påstående om att åtgärden i fråga inte skulle ge upphov till något ”åsidosättande av skyldigheten att behandla alla lika”, att det faktum att en åtgärd inte skulle ge upphov till något ”åsidosättande av skyldigheten att behandla alla lika” i den franska lagstiftningen inte betyder att åtgärden härrör direkt från de inre grundläggande eller vägledande principerna för referenssystemet eller är ett resultat av inneboende mekanismer som krävs för att systemet ska fungera och vara effektivt (***) (55) i den mening som avses i lagstiftningen om statligt stöd. På så vis tas i bedömningen av den princip om likabehandling som ingår i den franska lagstiftningen, såsom framgår av Frankrikes författningsråds beslut (56), hänsyn till de målsom eftersträvas med undantagsåtgärden, dvs. ändamål av allmänt intresse utanför skattesystemet som inte kan användas i samband med en motivering på grundval av skattesystemets art och allmänna systematik. Även om ändamål utanför systemet eventuellt kan beaktas i samband med bedömningen av ett stöds förenlighet ger de inte möjlighet att motivera selektiviteten hos ett undantag och följaktligen inte heller att visa på frånvaro av statligt stöd. Dessutom avser det beslut från Frankrikes författningsråd som de berörda parterna anger inte de ministerbeslut genom vilka hamnar befrias från bolagsskatt utan en lagtext genom vilken idrottsliga sammankomster befrias från en skatt vars inneboende logik skiljer sig från bolagsskattens. |
| --- | --- |

(77)

Slutligen påpekar kommissionen, vad gäller vissa berörda parters påstående om att åtgärden i fråga inte skulle ge upphov till något ”åsidosättande av skyldigheten att behandla alla lika”, att det faktum att en åtgärd inte skulle ge upphov till något ”åsidosättande av skyldigheten att behandla alla lika” i den franska lagstiftningen inte betyder att åtgärden härrör direkt från de inre grundläggande eller vägledande principerna för referenssystemet eller är ett resultat av inneboende mekanismer som krävs för att systemet ska fungera och vara effektivt (***) (55) i den mening som avses i lagstiftningen om statligt stöd. På så vis tas i bedömningen av den princip om likabehandling som ingår i den franska lagstiftningen, såsom framgår av Frankrikes författningsråds beslut (56), hänsyn till de målsom eftersträvas med undantagsåtgärden, dvs. ändamål av allmänt intresse utanför skattesystemet som inte kan användas i samband med en motivering på grundval av skattesystemets art och allmänna systematik. Även om ändamål utanför systemet eventuellt kan beaktas i samband med bedömningen av ett stöds förenlighet ger de inte möjlighet att motivera selektiviteten hos ett undantag och följaktligen inte heller att visa på frånvaro av statligt stöd. Dessutom avser det beslut från Frankrikes författningsråd som de berörda parterna anger inte de ministerbeslut genom vilka hamnar befrias från bolagsskatt utan en lagtext genom vilken idrottsliga sammankomster befrias från en skatt vars inneboende logik skiljer sig från bolagsskattens.

55

56

| (78) | Kommissionen anser därför att skattebefrielsen för företag inte är motiverad på grundval av det franska skattesystemets art och allmänna systematik. |
| --- | --- |

(78)

Kommissionen anser därför att skattebefrielsen för företag inte är motiverad på grundval av det franska skattesystemets art och allmänna systematik.

5.1.5   Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (79) | För att betraktas som ett statligt stöd ska åtgärden påverka handeln mellan unionens medlemsstater och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Dessa båda kriterier hänger nära samman. |
| --- | --- |

(79)

För att betraktas som ett statligt stöd ska åtgärden påverka handeln mellan unionens medlemsstater och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Dessa båda kriterier hänger nära samman.

| (80) | Såsom domstolen erinrar om särskilt i domen Eventech (57),






  ”65 | Det framgår av domstolens fasta praxis att det, för att kvalificera en nationell åtgärd som statligt stöd, inte är nödvändigt att styrka att stödet faktiskt påverkar handeln mellan medlemsstaterna och att konkurrensen faktiskt snedvrids, utan endast att undersöka huruvida det kan påverka handeln och snedvrida konkurrensen (dom Libert m.fl., C-197/11 och C-203/11, EU:C:2013:288, punkt 76 och där angiven rättspraxis). |
| --- | --- | --- |

(80)

Såsom domstolen erinrar om särskilt i domen Eventech (57),

Eventech

57

”65

Det framgår av domstolens fasta praxis att det, för att kvalificera en nationell åtgärd som statligt stöd, inte är nödvändigt att styrka att stödet faktiskt påverkar handeln mellan medlemsstaterna och att konkurrensen faktiskt snedvrids, utan endast att undersöka huruvida det kan påverka handeln och snedvrida konkurrensen (dom Libert m.fl., C-197/11 och C-203/11, EU:C:2013:288, punkt 76 och där angiven rättspraxis).

| 66. | I synnerhet gäller att om ett stöd som beviljats av en medlemsstat stärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företags ställning i handeln mellan medlemsstaterna, ska stödet anses påverka handeln (se, för ett liknande resonemang, dom Libert m.fl., EU:C:2013:288, punkt 77 och där angiven rättspraxis). |
| --- | --- |

66.

I synnerhet gäller att om ett stöd som beviljats av en medlemsstat stärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företags ställning i handeln mellan medlemsstaterna, ska stödet anses påverka handeln (se, för ett liknande resonemang, dom Libert m.fl., EU:C:2013:288, punkt 77 och där angiven rättspraxis).

| 67. | Det är i detta sammanhang inte nödvändigt att de gynnade företagen själva deltar i handeln mellan medlemsstaterna. När en medlemsstat beviljar ett stöd till ett företag, kan dess verksamhet inom landet upprätthållas eller öka på grund av detta, med den följden att möjligheterna för företag från andra medlemsstater att träda in på denna medlemsstats marknad minskar (se, för ett liknande resonemang, dom Libert m.fl., EU:C:2013:288, punkt 78 och där angiven rättspraxis). |
| --- | --- |

67.

Det är i detta sammanhang inte nödvändigt att de gynnade företagen själva deltar i handeln mellan medlemsstaterna. När en medlemsstat beviljar ett stöd till ett företag, kan dess verksamhet inom landet upprätthållas eller öka på grund av detta, med den följden att möjligheterna för företag från andra medlemsstater att träda in på denna medlemsstats marknad minskar (se, för ett liknande resonemang, dom Libert m.fl., EU:C:2013:288, punkt 78 och där angiven rättspraxis).

| 68. | Enligt domstolens praxis finns det inte heller någon gräns eller procentsats under vilken man kan anse att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas. Den omständigheten att det är fråga om ett relativt litet stöd eller ett relativt litet stödmottagande företag innebär nämligen inte att det på förhand kan uteslutas att handeln mellan medlemsstaterna påverkas (dom Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, punkt 81). |
| --- | --- |

68.

Enligt domstolens praxis finns det inte heller någon gräns eller procentsats under vilken man kan anse att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas. Den omständigheten att det är fråga om ett relativt litet stöd eller ett relativt litet stödmottagande företag innebär nämligen inte att det på förhand kan uteslutas att handeln mellan medlemsstaterna påverkas (dom Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, punkt 81).

| 69. | Villkoret enligt vilket stödet ska kunna påverka handeln mellan medlemsstaterna är således inte beroende av om de tillhandahållna transporttjänsterna är lokala eller regionala eller beroende av storleken av det aktuella verksamhetsområdet (dom Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, punkt 82).” |
| --- | --- |

69.

Villkoret enligt vilket stödet ska kunna påverka handeln mellan medlemsstaterna är således inte beroende av om de tillhandahållna transporttjänsterna är lokala eller regionala eller beroende av storleken av det aktuella verksamhetsområdet (dom Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, punkt 82).”

| (81) | I domen Wam (58) understryker domstolen särskilt följande:






  ”53. | Omständigheten att en bransch har liberaliserats på gemenskapsnivå är i detta avseende tillräcklig för att visa stödens faktiska eller potentiella inverkan på konkurrensen, liksom deras inverkan på handeln mellan medlemsstaterna (domen i det ovannämnda målet Cassa di Risparmio di Firenze m.fl., punkt 142 och där angiven rättspraxis). |
| --- | --- | --- |

(81)

I domen Wam (58) understryker domstolen särskilt följande:

Wam

58

”53.

Omständigheten att en bransch har liberaliserats på gemenskapsnivå är i detta avseende tillräcklig för att visa stödens faktiska eller potentiella inverkan på konkurrensen, liksom deras inverkan på handeln mellan medlemsstaterna (domen i det ovannämnda målet Cassa di Risparmio di Firenze m.fl., punkt 142 och där angiven rättspraxis).

| 54. | Med avseende på villkoret om en snedvridning av konkurrensen, erinrar domstolen om att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som detta normalt borde ha burit inom ramen för den löpande driften eller dess normala verksamhet, i princip snedvrider konkurrensvillkoren (dom av den 19 september 2000 i mål C1-56/98, Tyskland mot kommissionen, REG s. I-6857, punkt 30, och domen i det ovannämnda målet Heiser, punkt 55).” |
| --- | --- |

54.

Med avseende på villkoret om en snedvridning av konkurrensen, erinrar domstolen om att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som detta normalt borde ha burit inom ramen för den löpande driften eller dess normala verksamhet, i princip snedvrider konkurrensvillkoren (dom av den 19 september 2000 i mål C1-56/98, Tyskland mot kommissionen, REG s. I-6857, punkt 30, och domen i det ovannämnda målet Heiser, punkt 55).”

| (82) | I det aktuella fallet befriar den skatteförmån som de berörda hamnarna åtnjuter dem från en löpande kostnad som de normalt sett borde ha burit. Skatteförmånen gynnar dem i förhållande till franska hamnar och hamnar i andra EU-medlemsstater som inte omfattas av den. Därigenom kan den påverka handeln inom unionen och snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(82)

I det aktuella fallet befriar den skatteförmån som de berörda hamnarna åtnjuter dem från en löpande kostnad som de normalt sett borde ha burit. Skatteförmånen gynnar dem i förhållande till franska hamnar och hamnar i andra EU-medlemsstater som inte omfattas av den. Därigenom kan den påverka handeln inom unionen och snedvrida konkurrensen.

| (83) | I själva verket förekommer det konkurrens inom hamnbranschen och denna skärps genom beskaffenheten och egenskaperna hos transporter, särskilt till sjöss och på inre vattenvägar. Även om man kan anse att hamnarna åtnjuter ett lagstadgat monopol vad gäller tillhandahållandet av hamntjänster inom respektive hamn där de är operatör konkurrerar de transporttjänster som de erbjuder, åtminstone i viss utsträckning, med de transporttjänster som erbjuds av andra hamnar liksom av andra transportleverantörer i Frankrike (59) såväl som i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(83)

I själva verket förekommer det konkurrens inom hamnbranschen och denna skärps genom beskaffenheten och egenskaperna hos transporter, särskilt till sjöss och på inre vattenvägar. Även om man kan anse att hamnarna åtnjuter ett lagstadgat monopol vad gäller tillhandahållandet av hamntjänster inom respektive hamn där de är operatör konkurrerar de transporttjänster som de erbjuder, åtminstone i viss utsträckning, med de transporttjänster som erbjuds av andra hamnar liksom av andra transportleverantörer i Frankrike (59) såväl som i andra medlemsstater.

59

| (84) | Inom ramen för det offentliga samrådet med berörda parter om ett förslag till förordning på hamnområdet betonade således ”[s]amtliga berörda parter [...] behovet av stabila och rättvisa konkurrensvillkor [...] för konkurrensen mellan hamnarna [...] i EU” (60). På samma sätt konkurrerar hamnar, i synnerhet inlandshamnar och mer generellt de transporter på vattenvägar som de utgör en del av, med andra transportslag. I den mån det finns eller skulle kunna finnas andra lösningar för att transportera varor till utomeuropeiska områden kan åtgärden, även för de hamnar som ligger långt från den europeiska delen av Frankrike eller andra europeiska hamnar, leda till en snedvridning av konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(84)

Inom ramen för det offentliga samrådet med berörda parter om ett förslag till förordning på hamnområdet betonade således ”[s]amtliga berörda parter [...] behovet av stabila och rättvisa konkurrensvillkor [...] för konkurrensen mellan hamnarna [...] i EU” (60). På samma sätt konkurrerar hamnar, i synnerhet inlandshamnar och mer generellt de transporter på vattenvägar som de utgör en del av, med andra transportslag. I den mån det finns eller skulle kunna finnas andra lösningar för att transportera varor till utomeuropeiska områden kan åtgärden, även för de hamnar som ligger långt från den europeiska delen av Frankrike eller andra europeiska hamnar, leda till en snedvridning av konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

60

| (85) | Även om en hamns attraktivitet mäts utifrån flera olika parametrar, framför allt förbindelserna till omlandet (61), utgör priset på de tjänster som tillhandahålls av en hamn (hamnavgift och andra avgifter som fartygsägare betalar) dock ett inslag i en hamns relativa konkurrenskraft (62). Tvärtemot vad de franska myndigheterna och vissa berörda parter hävdar kan man inte utifrån detta inslags större eller mindre betydelse i förhållande till andra inslag i en hamns attraktivitet dra slutsatsen att åtgärden i fråga inte skulle ha inverkan på konkurrensen, eftersom åtgärden kan påverka de priser som hamnarna tar ut och dessa priser, allt annat lika, kommer att vara avgörande för fartygsägarnas val av en rutt eller logistisk lösning som inbegriper en hamn i stället för en annan. |
| --- | --- |

(85)

Även om en hamns attraktivitet mäts utifrån flera olika parametrar, framför allt förbindelserna till omlandet (61), utgör priset på de tjänster som tillhandahålls av en hamn (hamnavgift och andra avgifter som fartygsägare betalar) dock ett inslag i en hamns relativa konkurrenskraft (62). Tvärtemot vad de franska myndigheterna och vissa berörda parter hävdar kan man inte utifrån detta inslags större eller mindre betydelse i förhållande till andra inslag i en hamns attraktivitet dra slutsatsen att åtgärden i fråga inte skulle ha inverkan på konkurrensen, eftersom åtgärden kan påverka de priser som hamnarna tar ut och dessa priser, allt annat lika, kommer att vara avgörande för fartygsägarnas val av en rutt eller logistisk lösning som inbegriper en hamn i stället för en annan.

61

62

| (86) | Dessutom bör det framhållas att de europeiska hamnarna även konkurrerar om att locka till sig operatörer (eller koncessionshavare) genom att tillhandahålla fartygsägare vissa hamntjänster, när hamnmyndigheten inte ombesörjer dessa tjänster på ett direkt sätt. Nivån på den avgift som hamnarna tar ut för att tillhandahålla koncessionshavare mark och infrastruktur (hamnutrustning) spelar också en roll för om de sistnämnda ska välja att etablera sig i en hamn i stället för en annan och för valet av de resurser som används. Mer allmänt konkurrerar hamnar med andra ekonomiska aktörer på finans- och investeringsmarknaden: allt annat lika ger åtgärden hamnarna en fördel i förhållande till investerarna gentemot andra operatörer som inte omfattas av åtgärden (hamnarna framstår som en intressantare investering). |
| --- | --- |

(86)

Dessutom bör det framhållas att de europeiska hamnarna även konkurrerar om att locka till sig operatörer (eller koncessionshavare) genom att tillhandahålla fartygsägare vissa hamntjänster, när hamnmyndigheten inte ombesörjer dessa tjänster på ett direkt sätt. Nivån på den avgift som hamnarna tar ut för att tillhandahålla koncessionshavare mark och infrastruktur (hamnutrustning) spelar också en roll för om de sistnämnda ska välja att etablera sig i en hamn i stället för en annan och för valet av de resurser som används. Mer allmänt konkurrerar hamnar med andra ekonomiska aktörer på finans- och investeringsmarknaden: allt annat lika ger åtgärden hamnarna en fördel i förhållande till investerarna gentemot andra operatörer som inte omfattas av åtgärden (hamnarna framstår som en intressantare investering).

| (87) | Eftersom åtgärden i fråga utgör en stödordning som tillämpas på hamnar som skiljer sig mycket åt sinsemellan i fråga om storlek, geografiskt läge, typ (inlandshamn, kusthamn) och verksamhet är det dessutom, för att fastställa att den granskade åtgärden utgör ett statligt stöd, inte nödvändigt att visa att åtgärden för varje enskilds hamns del leder till en snedvridning av konkurrensen och en påverkan på handeln. |
| --- | --- |

(87)

Eftersom åtgärden i fråga utgör en stödordning som tillämpas på hamnar som skiljer sig mycket åt sinsemellan i fråga om storlek, geografiskt läge, typ (inlandshamn, kusthamn) och verksamhet är det dessutom, för att fastställa att den granskade åtgärden utgör ett statligt stöd, inte nödvändigt att visa att åtgärden för varje enskilds hamns del leder till en snedvridning av konkurrensen och en påverkan på handeln.

| (88) | Det räcker i detta avseende med att de franska myndigheterna och de berörda parterna medger att vissa stora hamnar såsom hamnarna i Le Havre, Rouen och Marseille konkurrerar med andra hamnar i EU, vilket innebär att åtgärden har en inverkan på handeln och påverkar handelsutbytet. Även i synpunkterna från Rotterdams hamn påpekas detta. |
| --- | --- |

(88)

Det räcker i detta avseende med att de franska myndigheterna och de berörda parterna medger att vissa stora hamnar såsom hamnarna i Le Havre, Rouen och Marseille konkurrerar med andra hamnar i EU, vilket innebär att åtgärden har en inverkan på handeln och påverkar handelsutbytet. Även i synpunkterna från Rotterdams hamn påpekas detta.

| (89) | Den åberopade omständigheten att åtgärder som liknar statligt stöd förekommer i andra medlemsstater och kommissionens handlande i fråga om dessa eventuella åtgärder påverkar för övrigt inte beteckningen av den berörda åtgärden som ett statligt stöd (63), eftersom franska hamnars befrielse från bolagsskatt leder till en förbättring av deras konkurrenssituation jämfört med en referenssituation där de skulle beskattas enligt bolagsskattesystemets normala villkor (64). På samma sätt är förekomsten av olika nivåer på bolagsskatten bland medlemsstaterna bara en följd av bristen på harmonisering av de direkta skatterna mellan medlemsstaterna. Det speglar bara medlemsstaternas självständiga val att finansiera vissa tjänster – eller en viss tjänstenivå – genom beskattning av skattebetalarna. |
| --- | --- |

(89)

Den åberopade omständigheten att åtgärder som liknar statligt stöd förekommer i andra medlemsstater och kommissionens handlande i fråga om dessa eventuella åtgärder påverkar för övrigt inte beteckningen av den berörda åtgärden som ett statligt stöd (63), eftersom franska hamnars befrielse från bolagsskatt leder till en förbättring av deras konkurrenssituation jämfört med en referenssituation där de skulle beskattas enligt bolagsskattesystemets normala villkor (64). På samma sätt är förekomsten av olika nivåer på bolagsskatten bland medlemsstaterna bara en följd av bristen på harmonisering av de direkta skatterna mellan medlemsstaterna. Det speglar bara medlemsstaternas självständiga val att finansiera vissa tjänster – eller en viss tjänstenivå – genom beskattning av skattebetalarna.

63

64

| (90) | För övrigt behöver snedvridningen av konkurrensen eller påverkan på handeln inte vara betydande eller väsentlig. På så vis tenderar den åberopade omständigheten att konkurrensen skulle vara svag, snarare än att visa att det inte förekommer någon snedvridning av konkurrensen, att bevisa att det råder ett mer eller mindre intensivt konkurrensförhållande mellan de franska hamnarna och andra hamnar inom unionen. På samma sätt betyder den omständigheten att de små franska hamnarnas samlade verksamhet bara står för 1 % av den totala trafiken inom unionen inte att deras marknadsandel på en eller flera relevanta marknader är av samma storleksordning vid en analys av konkurrenssnedvridningar. Dessutom avser det beslut av den 11 april 2016 som de franska myndigheterna och de berörda parterna anger förenligheten hos en investeringsstödsåtgärd, vilket innebär att åtgärden i fråga erkänns som ett statligt stöd som påverkar konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(90)

För övrigt behöver snedvridningen av konkurrensen eller påverkan på handeln inte vara betydande eller väsentlig. På så vis tenderar den åberopade omständigheten att konkurrensen skulle vara svag, snarare än att visa att det inte förekommer någon snedvridning av konkurrensen, att bevisa att det råder ett mer eller mindre intensivt konkurrensförhållande mellan de franska hamnarna och andra hamnar inom unionen. På samma sätt betyder den omständigheten att de små franska hamnarnas samlade verksamhet bara står för 1 % av den totala trafiken inom unionen inte att deras marknadsandel på en eller flera relevanta marknader är av samma storleksordning vid en analys av konkurrenssnedvridningar. Dessutom avser det beslut av den 11 april 2016 som de franska myndigheterna och de berörda parterna anger förenligheten hos en investeringsstödsåtgärd, vilket innebär att åtgärden i fråga erkänns som ett statligt stöd som påverkar konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

| (91) | De ”små hamnarna” enligt Frankrikes definition (65) må stå för en liten del av trafiken inom unionen, men den omständigheten att det stödmottagande företaget är litet utesluter inte i sig en snedvridning av eller ett hot om snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, särskilt inte när stödmottagarens verksamhet äger rum i ett gränsområde. Synpunkterna från industri- och handelskammaren för Bayonne i franska Baskien, koncessionshavare till kusthamnen i Bayonne och småbåtshamnen i Saint-Jean-de-Luz/Ciboure vilka är ”små hamnar” enligt Frankrikes definition, belyser för övrigt den uppfattning som dessa hamnar belägna nära en gräns har om förekomsten av en faktisk gränsöverskridande konkurrens (66). Även om kommissionen i vissa fall (67) medger att en gynnande åtgärd inte behöver ha någon inverkan på handeln mellan medlemsstaterna utgår den i samband därmed inte bara från det stödmottagande företagets storlek utan även från en individuell bedömning avseende flera kriterier (68). |
| --- | --- |

(91)

De ”små hamnarna” enligt Frankrikes definition (65) må stå för en liten del av trafiken inom unionen, men den omständigheten att det stödmottagande företaget är litet utesluter inte i sig en snedvridning av eller ett hot om snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, särskilt inte när stödmottagarens verksamhet äger rum i ett gränsområde. Synpunkterna från industri- och handelskammaren för Bayonne i franska Baskien, koncessionshavare till kusthamnen i Bayonne och småbåtshamnen i Saint-Jean-de-Luz/Ciboure vilka är ”små hamnar” enligt Frankrikes definition, belyser för övrigt den uppfattning som dessa hamnar belägna nära en gräns har om förekomsten av en faktisk gränsöverskridande konkurrens (66). Även om kommissionen i vissa fall (67) medger att en gynnande åtgärd inte behöver ha någon inverkan på handeln mellan medlemsstaterna utgår den i samband därmed inte bara från det stödmottagande företagets storlek utan även från en individuell bedömning avseende flera kriterier (68).

65

66

67

68

| (92) | Vad gäller det särskilda fallet med vissa hamnar – särskilt sådana som uppfyller de villkor som ställs enligt kommissionens beslutspraxis – utesluter kommissionen inte att den ifrågavarande åtgärden skulle kunna anses vara utan påverkan på handeln. |
| --- | --- |

(92)

Vad gäller det särskilda fallet med vissa hamnar – särskilt sådana som uppfyller de villkor som ställs enligt kommissionens beslutspraxis – utesluter kommissionen inte att den ifrågavarande åtgärden skulle kunna anses vara utan påverkan på handeln.

| (93) | Den granskade åtgärden påverkar dock, av de mer systematiska skäl som anges ovan, i egenskap av allmänt system för befrielse från bolagsskatt för samtliga de förmånstagare som anges i ministerbesluten från 1942 och 1943, handeln inom unionen och snedvrider eller kan snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(93)

Den granskade åtgärden påverkar dock, av de mer systematiska skäl som anges ovan, i egenskap av allmänt system för befrielse från bolagsskatt för samtliga de förmånstagare som anges i ministerbesluten från 1942 och 1943, handeln inom unionen och snedvrider eller kan snedvrida konkurrensen.

5.1.6   Slutsats

Slutsats

| (94) | Följaktligen drar kommissionen slutsatsen att skattebefrielsen till förmån för självständiga hamnar (vilka delvis omvandlats till stora kusthamnar), sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning, utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(94)

Följaktligen drar kommissionen slutsatsen att skattebefrielsen till förmån för självständiga hamnar (vilka delvis omvandlats till stora kusthamnar), sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning, utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

5.2   Åtgärdens förenlighet med den inre marknaden

Åtgärdens förenlighet med den inre marknaden

| (95) | Det åligger den berörda medlemsstaten att visa att de statliga stödåtgärderna kan anses vara förenliga med den inre marknaden. Även om de franska myndigheterna som grundval för åtgärdens förenlighet enbart hänvisar dels till ersättning för vissa uppdrag som hamnarna fullgör, med hänvisning till artikel 106.2 i EUF-fördraget, dels till artikel 107.3 a i EUF-fördraget, åberopar vissa berörda parter även artiklarna 93 (samordning av transporter) och 107.3 b i EUF-fördraget (projekt av gemensamt europeiskt intresse). |
| --- | --- |

(95)

Det åligger den berörda medlemsstaten att visa att de statliga stödåtgärderna kan anses vara förenliga med den inre marknaden. Även om de franska myndigheterna som grundval för åtgärdens förenlighet enbart hänvisar dels till ersättning för vissa uppdrag som hamnarna fullgör, med hänvisning till artikel 106.2 i EUF-fördraget, dels till artikel 107.3 a i EUF-fördraget, åberopar vissa berörda parter även artiklarna 93 (samordning av transporter) och 107.3 b i EUF-fördraget (projekt av gemensamt europeiskt intresse).

| (96) | För det första föreskriver artikel 106.2 i EUF-fördraget att en ersättning för utförande av uppdrag i allmänhetens tjänst kan anses förenlig med den inre marknaden om den uppfyller vissa villkor (69). I detta avseende anser de franska myndigheterna och vissa berörda parter att åtgärden i fråga är förenlig med den inre marknaden, eftersom den möjliggör ersättning för vissa av hamnarna finansierade uppdrag som ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt. Kommissionen påpekar dock att åtgärden i fråga, genom vilken stödbeloppet kopplas till de vinster som görs, varken är kopplad eller begränsad till nettokostnaderna för uppdrag i allmänhetens tjänst (70). Den följer inte heller av ett tydligt mandat för åtgärdens förmånstagare att ombesörja dessa uppdrag (71). Följaktligen kan åtgärden inte betraktas som en med den inre marknaden förenlig ersättning för allmännyttiga tjänster, och den är inte förenlig på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(96)

För det första föreskriver artikel 106.2 i EUF-fördraget att en ersättning för utförande av uppdrag i allmänhetens tjänst kan anses förenlig med den inre marknaden om den uppfyller vissa villkor (69). I detta avseende anser de franska myndigheterna och vissa berörda parter att åtgärden i fråga är förenlig med den inre marknaden, eftersom den möjliggör ersättning för vissa av hamnarna finansierade uppdrag som ingår i befogenheterna att utöva offentlig makt. Kommissionen påpekar dock att åtgärden i fråga, genom vilken stödbeloppet kopplas till de vinster som görs, varken är kopplad eller begränsad till nettokostnaderna för uppdrag i allmänhetens tjänst (70). Den följer inte heller av ett tydligt mandat för åtgärdens förmånstagare att ombesörja dessa uppdrag (71). Följaktligen kan åtgärden inte betraktas som en med den inre marknaden förenlig ersättning för allmännyttiga tjänster, och den är inte förenlig på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget.

69

70

71

| (97) | För det andra anges i artikel 93 i EUF-fördraget att ett stöd, om det tillgodoser behovet av samordning av transporter eller om det innebär ersättning för allmän trafikplikt, också kan betraktas som förenligt med den inre marknaden. Även om inlandshamnarna, såsom företrädarna för ledningsgrupper för franska inlandshamnar understryker, spelar en viktig roll i samband med multimodala transporter omfattas inte alla hamninvesteringar av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget, som är begränsat till stöd som tillgodoser behovet av samordning av transporter. För övrigt utgör befrielsen från bolagsskatt inte ett investeringsstöd utan ett driftsstöd som inte är inriktat på investeringar. Åtgärden gynnar de företag som gör störst vinst och som följaktligen har en större kapacitet att ackumulera vinst och därmed finansiera investeringar. Åtgärden är inte heller inriktad på stöd som innebär ersättning för allmän trafikplikt såsom framgår av ovanstående. Dessutom begränsas den fördel som erhålls genom en renodlad och enkel skattebefrielse varken till det belopp som krävs för att tillgodose samordningen av transporter eller till stöd som innebär ersättning för allmän trafikplikt, och efterlevnad av proportionalitetsprincipen garanteras följaktligen inte. Fördelen har inte heller någon tydligt fastställd stimulanseffekt, framför allt på grund av att befrielsen är mest gynnsam för de mest lönsamma hamnarna, vilka följaktligen har störst resurser – och minst behov av stimulans. Detta innebär att artikel 93 i EUF-fördraget inte är tillämplig. |
| --- | --- |

(97)

För det andra anges i artikel 93 i EUF-fördraget att ett stöd, om det tillgodoser behovet av samordning av transporter eller om det innebär ersättning för allmän trafikplikt, också kan betraktas som förenligt med den inre marknaden. Även om inlandshamnarna, såsom företrädarna för ledningsgrupper för franska inlandshamnar understryker, spelar en viktig roll i samband med multimodala transporter omfattas inte alla hamninvesteringar av tillämpningsområdet för artikel 93 i EUF-fördraget, som är begränsat till stöd som tillgodoser behovet av samordning av transporter. För övrigt utgör befrielsen från bolagsskatt inte ett investeringsstöd utan ett driftsstöd som inte är inriktat på investeringar. Åtgärden gynnar de företag som gör störst vinst och som följaktligen har en större kapacitet att ackumulera vinst och därmed finansiera investeringar. Åtgärden är inte heller inriktad på stöd som innebär ersättning för allmän trafikplikt såsom framgår av ovanstående. Dessutom begränsas den fördel som erhålls genom en renodlad och enkel skattebefrielse varken till det belopp som krävs för att tillgodose samordningen av transporter eller till stöd som innebär ersättning för allmän trafikplikt, och efterlevnad av proportionalitetsprincipen garanteras följaktligen inte. Fördelen har inte heller någon tydligt fastställd stimulanseffekt, framför allt på grund av att befrielsen är mest gynnsam för de mest lönsamma hamnarna, vilka följaktligen har störst resurser – och minst behov av stimulans. Detta innebär att artikel 93 i EUF-fördraget inte är tillämplig.

| (98) | För det tredje kan, i enlighet med artikel 107.3 b i EUF-fördraget, stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse betraktas som förenliga med den inre marknaden. I detta avseende anser företrädarna för ledningsgrupper för franska inlandshamnar överlag att befrielsen från bolagsskatt ingår i tillämpningsområdet för nämnda artikel. Av samma skäl som anges ovan kan detta resonemang emellertid inte följas. Åtgärden i fråga är inte inriktad på genomförandet av ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse och är inte avpassad efter kostnaderna för ett sådant projekt. Det är fråga om en fördel som gynnar hamnar helt enkelt för att de gör vinst, medan det faktum att de bidrar till ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse saknar betydelse i sammanhanget. |
| --- | --- |

(98)

För det tredje kan, i enlighet med artikel 107.3 b i EUF-fördraget, stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse betraktas som förenliga med den inre marknaden. I detta avseende anser företrädarna för ledningsgrupper för franska inlandshamnar överlag att befrielsen från bolagsskatt ingår i tillämpningsområdet för nämnda artikel. Av samma skäl som anges ovan kan detta resonemang emellertid inte följas. Åtgärden i fråga är inte inriktad på genomförandet av ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse och är inte avpassad efter kostnaderna för ett sådant projekt. Det är fråga om en fördel som gynnar hamnar helt enkelt för att de gör vinst, medan det faktum att de bidrar till ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse saknar betydelse i sammanhanget.

| (99) | För det fjärde kan, i enlighet med artikel 107.3 a i EUF-fördraget, i synnerhet stöd för att främja den ”ekonomiska utvecklingen i regioner [...] som avses i artikel 349 [i EUF-fördraget], med hänsyn till deras strukturella, ekonomiska och sociala situation” betraktas som förenliga med den inre marknaden. Denna bestämmelse åberopas av de franska myndigheterna och flera berörda parter i Frankrikes utomeuropeiska områden vad gäller hamnar som ligger i Frankrikes utomeuropeiska områden. Åtgärden i fråga är emellertid inte inriktad på områdena i fråga. |
| --- | --- |

(99)

För det fjärde kan, i enlighet med artikel 107.3 a i EUF-fördraget, i synnerhet stöd för att främja den ”ekonomiska utvecklingen i regioner [...] som avses i artikel 349 [i EUF-fördraget], med hänsyn till deras strukturella, ekonomiska och sociala situation” betraktas som förenliga med den inre marknaden. Denna bestämmelse åberopas av de franska myndigheterna och flera berörda parter i Frankrikes utomeuropeiska områden vad gäller hamnar som ligger i Frankrikes utomeuropeiska områden. Åtgärden i fråga är emellertid inte inriktad på områdena i fråga.

| (100) | Även om åtgärden enbart skulle gynna hamnar som ligger i de områden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget syftar den varken till ekonomisk utveckling i dessa områden eller till kompensation för deras strukturellt ofördelaktiga läge, eftersom den är begränsad till att bevilja en viss typ av företag inom transportbranschen en branschmässig fördel, oavsett vad dessa företags verksamhet består i. Frankrike visar inte att åtgärden skulle ha en inverkan på kostnaden för importerade varor och man kan i detta avseende konstatera att vissa hamnar i Frankrikes utomeuropeiska områden redovisar vinster, lämnar vinstutdelningar till staten (72) och följaktligen vid första påseendet skulle ha tillgång marginaler till att kunna minska hamnavgiftsbeloppet om det uppfattades som ett hinder för de berörda områdenas ekonomiska utveckling. På så vis kan befrielsen från bolagsskatt ha en inverkan på olika finansiella flöden (i synnerhet vinstutdelningar), men inte nödvändigtvis på kostnaden för importerade varor. Frankrike hävdar i detta sammanhang inte att hamnarna skulle befinna sig i en särskilt ogynnsam situation i förhållande till andra företag som har sin hemvist i de områden som avses i artikel 349. Själva karaktären hos åtgärden och dess funktionssätt (en fördel som förbehålls vissa företag oberoende av deras verksamhet, som står i proportion till deras vinster snarare än deras behov och som inte är begränsad till ett väl avgränsat mål vars uppnående skulle innebära ett ekonomiskt incitament) strider tydligt mot de skatteregler för driftsstöd som anges av de berörda parterna och som godkänts av kommissionen. Skattestöd för investeringar och en nollprocentsats för moms utgör i själva verket allmänna åtgärder vilkas tillämpningsområde utan åtskillnad omfattar de företag som har sin hemvist i de områden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(100)

Även om åtgärden enbart skulle gynna hamnar som ligger i de områden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget syftar den varken till ekonomisk utveckling i dessa områden eller till kompensation för deras strukturellt ofördelaktiga läge, eftersom den är begränsad till att bevilja en viss typ av företag inom transportbranschen en branschmässig fördel, oavsett vad dessa företags verksamhet består i. Frankrike visar inte att åtgärden skulle ha en inverkan på kostnaden för importerade varor och man kan i detta avseende konstatera att vissa hamnar i Frankrikes utomeuropeiska områden redovisar vinster, lämnar vinstutdelningar till staten (72) och följaktligen vid första påseendet skulle ha tillgång marginaler till att kunna minska hamnavgiftsbeloppet om det uppfattades som ett hinder för de berörda områdenas ekonomiska utveckling. På så vis kan befrielsen från bolagsskatt ha en inverkan på olika finansiella flöden (i synnerhet vinstutdelningar), men inte nödvändigtvis på kostnaden för importerade varor. Frankrike hävdar i detta sammanhang inte att hamnarna skulle befinna sig i en särskilt ogynnsam situation i förhållande till andra företag som har sin hemvist i de områden som avses i artikel 349. Själva karaktären hos åtgärden och dess funktionssätt (en fördel som förbehålls vissa företag oberoende av deras verksamhet, som står i proportion till deras vinster snarare än deras behov och som inte är begränsad till ett väl avgränsat mål vars uppnående skulle innebära ett ekonomiskt incitament) strider tydligt mot de skatteregler för driftsstöd som anges av de berörda parterna och som godkänts av kommissionen. Skattestöd för investeringar och en nollprocentsats för moms utgör i själva verket allmänna åtgärder vilkas tillämpningsområde utan åtskillnad omfattar de företag som har sin hemvist i de områden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget.

72

| (101) | Dessutom är den reviderade allmänna gruppundantagsförordningen (73), som i viss utsträckning omfattar driftsstöd för transporter till utomeuropeiska områden, tvärtemot vad den stora kusthamnen i Guadeloupe hävdar inte tillämplig på åtgärden i fråga. Artikel 15.4 i förordningen gäller enbart för åtgärder där beloppet begränsas utifrån vissa indikatorer (bruttomervärde, arbetskraftskostnader, omsättning), vilket inte är fallet med en befrielse från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(101)

Dessutom är den reviderade allmänna gruppundantagsförordningen (73), som i viss utsträckning omfattar driftsstöd för transporter till utomeuropeiska områden, tvärtemot vad den stora kusthamnen i Guadeloupe hävdar inte tillämplig på åtgärden i fråga. Artikel 15.4 i förordningen gäller enbart för åtgärder där beloppet begränsas utifrån vissa indikatorer (bruttomervärde, arbetskraftskostnader, omsättning), vilket inte är fallet med en befrielse från bolagsskatt.

73

| (102) | Följaktligen kan den granskade åtgärden inte anses vara förenlig med den inre marknaden på grundval av artikel 107.3 a i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(102)

Följaktligen kan den granskade åtgärden inte anses vara förenlig med den inre marknaden på grundval av artikel 107.3 a i EUF-fördraget.

| (103) | För det femte, och även om artikel 107.3 c i EUF-fördraget varken åberopas av Frankrike eller de berörda parterna, granskar kommissionen om åtgärden i fråga kan ”underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner” utan att påverka handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Av skäl som redan anges ovan (frånvaro av proportionalitet, frånvaro av stimulanseffekt och frånvaro av ett fastställt mål av allmänt intresse) anser kommissionen likväl att artikel 107.3 c i EUF-fördraget inte är tillämplig. |
| --- | --- |

(103)

För det femte, och även om artikel 107.3 c i EUF-fördraget varken åberopas av Frankrike eller de berörda parterna, granskar kommissionen om åtgärden i fråga kan ”underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner” utan att påverka handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Av skäl som redan anges ovan (frånvaro av proportionalitet, frånvaro av stimulanseffekt och frånvaro av ett fastställt mål av allmänt intresse) anser kommissionen likväl att artikel 107.3 c i EUF-fördraget inte är tillämplig.

| (104) | Slutligen understryker kommissionen, i händelse av att vissa berörda parter anser att åtgärdens upphävande skulle ha en inverkan på hamnarnas investeringsförmåga, att åtgärden i fråga inte är inriktad på investeringar (74). |
| --- | --- |

(104)

Slutligen understryker kommissionen, i händelse av att vissa berörda parter anser att åtgärdens upphävande skulle ha en inverkan på hamnarnas investeringsförmåga, att åtgärden i fråga inte är inriktad på investeringar (74).

74

5.3   Befintligt stöd eller nytt stöd

Befintligt stöd eller nytt stöd

| (105) | I enlighet med artikel 1 b i i procedurförordningen utgör de stödordningar som genomförts före fördragets ikraftträdande befintliga stödordningar. |
| --- | --- |

(105)

I enlighet med artikel 1 b i i procedurförordningen utgör de stödordningar som genomförts före fördragets ikraftträdande befintliga stödordningar.

| (106) | Mot bakgrund av att skattebefrielsen i fråga trädde i kraft 1942 och inte har ändrats väsentligt sedan dess anser kommissionen att denna åtgärd utgör en befintlig stödordning. |
| --- | --- |

(106)

Mot bakgrund av att skattebefrielsen i fråga trädde i kraft 1942 och inte har ändrats väsentligt sedan dess anser kommissionen att denna åtgärd utgör en befintlig stödordning.

6.   BEGÄRAN OM ATT FÖRFARANDET SKA VILANDEFÖRKLARAS

BEGÄRAN OM ATT FÖRFARANDET SKA VILANDEFÖRKLARAS

| (107) | I enlighet med den myndighetsroll som tillfaller kommissionen enligt artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget ska kommissionen skyndsamt upphäva statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och återupprätta förutsättningarna för en sund konkurrens. |
| --- | --- |

(107)

I enlighet med den myndighetsroll som tillfaller kommissionen enligt artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget ska kommissionen skyndsamt upphäva statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och återupprätta förutsättningarna för en sund konkurrens.

| (108) | I enlighet med artikel 9.6 i procedurförordningen ska kommissionen fatta ett slutligt beslut så snart den tveksamhet som kommer till uttryck i inledningsbeslutet inte längre föreligger. I detta skede av förfarandet kan kommissionen, om den anser att ett oförenligt stöd beviljas vissa företag, i princip inte vilandeförklara det aktuella förfarandet om statligt stöd eller bevilja en övergångsperiod. Dessutom skulle detta leda till ett godkännande under en längre tid av ett stöd som är oförenligt med den inre marknaden, vilket skulle vara orättvist även i förhållande till konkurrenter som inte erhåller stöd eller som erhåller ett lägre stödbelopp. Kommissionen konstaterar i detta avseende att de nederländska hamnarna, som är föremål för bolagsskatt sedan den 1 januari 2017, uppmanar kommissionen att skyndsamt se till att de franska hamnarna blir föremål för bolagsskatt. |
| --- | --- |

(108)

I enlighet med artikel 9.6 i procedurförordningen ska kommissionen fatta ett slutligt beslut så snart den tveksamhet som kommer till uttryck i inledningsbeslutet inte längre föreligger. I detta skede av förfarandet kan kommissionen, om den anser att ett oförenligt stöd beviljas vissa företag, i princip inte vilandeförklara det aktuella förfarandet om statligt stöd eller bevilja en övergångsperiod. Dessutom skulle detta leda till ett godkännande under en längre tid av ett stöd som är oförenligt med den inre marknaden, vilket skulle vara orättvist även i förhållande till konkurrenter som inte erhåller stöd eller som erhåller ett lägre stödbelopp. Kommissionen konstaterar i detta avseende att de nederländska hamnarna, som är föremål för bolagsskatt sedan den 1 januari 2017, uppmanar kommissionen att skyndsamt se till att de franska hamnarna blir föremål för bolagsskatt.

| (109) | Såsom framgår av ovanstående motiverar eventuell förekomst av andra statliga stöd till hamnar i andra medlemsstater inte en vilandeförklaring av förfarandet, under loppet av vilken det oförenliga stödet fortsätter att betalas ut. Det bör understrykas att ”verkningarna av snedvridning i flera former av konkurrensen på handeln mellan medlemsstaterna är inte att dessa upphäver varandra ömsesidigt utan tvärtom att verkningarna kumuleras, vilket ökar de skadliga följderna för den gemensamma marknaden” (75). Dessutom skulle en vilandeförklaring av förfarandet för att avskaffa de franska hamnarnas skatteundantag leda till en förlängning av de befintliga snedvridningarna mellan hamnar i Nordeuropa eftersom de nederländska hamnarna avskaffade dessa skatteförmåner den 1 januari 2017. |
| --- | --- |

(109)

Såsom framgår av ovanstående motiverar eventuell förekomst av andra statliga stöd till hamnar i andra medlemsstater inte en vilandeförklaring av förfarandet, under loppet av vilken det oförenliga stödet fortsätter att betalas ut. Det bör understrykas att ”verkningarna av snedvridning i flera former av konkurrensen på handeln mellan medlemsstaterna är inte att dessa upphäver varandra ömsesidigt utan tvärtom att verkningarna kumuleras, vilket ökar de skadliga följderna för den gemensamma marknaden” (75). Dessutom skulle en vilandeförklaring av förfarandet för att avskaffa de franska hamnarnas skatteundantag leda till en förlängning av de befintliga snedvridningarna mellan hamnar i Nordeuropa eftersom de nederländska hamnarna avskaffade dessa skatteförmåner den 1 januari 2017.

75

| (110) | Vidare saknar den omständigheten att det förfarande som kommissionen inledde i fallet med de nederländska hamnarnas skattesystem (76) skulle ha pågått under längre tid än förfarandet i fallet med de franska hamnarna relevans för att understödja en begäran om en övergångsperiod i detta ärende. Kommissionen behandlar samtliga fall rättvist och varje ärende i enlighet med dess specifika egenskaper. På så vis bemödar sig kommissionen om att fastställa tidsfristen för verkställighet av sina beslut i syfte att möjliggöra för medlemsstaten att genomföra beslutet inom en rimlig tidsfrist, med hänsyn till omständigheterna, och inte i syfte att möjliggöra för de berörda företagen att fortsätta att åtnjuta stöd som förklarats oförenliga. |
| --- | --- |

(110)

Vidare saknar den omständigheten att det förfarande som kommissionen inledde i fallet med de nederländska hamnarnas skattesystem (76) skulle ha pågått under längre tid än förfarandet i fallet med de franska hamnarna relevans för att understödja en begäran om en övergångsperiod i detta ärende. Kommissionen behandlar samtliga fall rättvist och varje ärende i enlighet med dess specifika egenskaper. På så vis bemödar sig kommissionen om att fastställa tidsfristen för verkställighet av sina beslut i syfte att möjliggöra för medlemsstaten att genomföra beslutet inom en rimlig tidsfrist, med hänsyn till omständigheterna, och inte i syfte att möjliggöra för de berörda företagen att fortsätta att åtnjuta stöd som förklarats oförenliga.

76

| (111) | Slutligen anger Frankrike inte närmare på vilka grunder översynen av den allmänna gruppundantagsförordningen och förslaget till förordning om hamntjänster skulle föranleda en vilandeförklaring av förfarandet. I vilket fall som helst antogs den reviderade versionen av gruppundantagsförordningen – som inte omfattar åtgärder för renodlad och enkel befrielse från bolagsskatt – den 17 maj 2017. Vad gäller den förordning om hamntjänster som antogs den 15 februari 2017 (77) har denna varken till syfte att påverka kommissionens åtgärder på grundval av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget eller effekten att göra det. |
| --- | --- |

(111)

Slutligen anger Frankrike inte närmare på vilka grunder översynen av den allmänna gruppundantagsförordningen och förslaget till förordning om hamntjänster skulle föranleda en vilandeförklaring av förfarandet. I vilket fall som helst antogs den reviderade versionen av gruppundantagsförordningen – som inte omfattar åtgärder för renodlad och enkel befrielse från bolagsskatt – den 17 maj 2017. Vad gäller den förordning om hamntjänster som antogs den 15 februari 2017 (77) har denna varken till syfte att påverka kommissionens åtgärder på grundval av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget eller effekten att göra det.

77

| (112) | Följaktligen finns det inte någon grund för att vilandeförklara förfarandet. |
| --- | --- |

(112)

Följaktligen finns det inte någon grund för att vilandeförklara förfarandet.

7.   DE NEDERLÄNDSKA HAMNARNAS BEGÄRAN

DE NEDERLÄNDSKA HAMNARNAS BEGÄRAN

| (113) | Vad gäller de nederländska hamnarnas uppmaning till kommissionen att skjuta upp deras beläggande med bolagsskatt påminner kommissionen om att detta förfarande inte berör nederländska hamnar utan [franska] (***) hamnar. I sitt slutliga beslut i ärende SA.25338 om nederländska hamnar (78) vägrade kommissionen dessutom att skjuta upp beläggandet av nederländska hamnar med bolagsskatt av samma principiella skäl som de som anges i detta beslut. Beläggandet av de nederländska hamnarna med bolagsskatt härrör för övrigt från nationell nederländsk lagstiftning och kommissionen kan i alla händelser, inom ramen för artikel 107 i EUF-fördraget, inte ålägga en medlemsstat att ändra sin lagstiftning för att bevilja vissa operatörer statligt stöd. |
| --- | --- |

(113)

Vad gäller de nederländska hamnarnas uppmaning till kommissionen att skjuta upp deras beläggande med bolagsskatt påminner kommissionen om att detta förfarande inte berör nederländska hamnar utan [franska] (***) hamnar. I sitt slutliga beslut i ärende SA.25338 om nederländska hamnar (78) vägrade kommissionen dessutom att skjuta upp beläggandet av nederländska hamnar med bolagsskatt av samma principiella skäl som de som anges i detta beslut. Beläggandet av de nederländska hamnarna med bolagsskatt härrör för övrigt från nationell nederländsk lagstiftning och kommissionen kan i alla händelser, inom ramen för artikel 107 i EUF-fördraget, inte ålägga en medlemsstat att ändra sin lagstiftning för att bevilja vissa operatörer statligt stöd.

78

8.   SLUTSATS

SLUTSATS

| (114) | Befrielsen från bolagsskatt till förmån för de enheter som anges i ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 (självständiga hamnar – vilka delvis omvandlats till stora kusthamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning) utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(114)

Befrielsen från bolagsskatt till förmån för de enheter som anges i ministerbesluten av den 11 augusti 1942 och den 27 april 1943 (självständiga hamnar – vilka delvis omvandlats till stora kusthamnar, sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som förvaltar hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning) utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden.

| (115) | Följaktligen bör de franska myndigheterna avskaffa skattebefrielsen för företagen i fråga och belägga enheterna i fråga med bolagsskatt. Denna åtgärd bör vidtas före utgången av det kalenderår då detta beslut antas och bör tillämpas senast på de intäkter som genererats genom ekonomisk verksamhet från och med början av det beskattningsår som följer på beslutets antagande. |
| --- | --- |

(115)

Följaktligen bör de franska myndigheterna avskaffa skattebefrielsen för företagen i fråga och belägga enheterna i fråga med bolagsskatt. Denna åtgärd bör vidtas före utgången av det kalenderår då detta beslut antas och bör tillämpas senast på de intäkter som genererats genom ekonomisk verksamhet från och med början av det beskattningsår som följer på beslutets antagande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Befrielsen från bolagsskatt till förmån för självständiga hamnar (vilka delvis omvandlats till stora kusthamnar), sjöfartshandelskamrar, industri- och handelskamrar som driver hamnanläggningar, kommuner som är koncessionshavare till offentlig utrustning tillhörande staten i kusthamnar, liksom för företag som dessa kunnat ersätta vad gäller driften av nämnda utrustning, utgör en befintlig statlig stödordning som är oförenlig med den inre marknaden.

Artikel 2

1.   Frankrike är skyldigt att avskaffa den befrielse från bolagsskatt som avses i artikel 1 och ta ut bolagsskatt på de enheter som omfattas av denna befrielse.

2.   Den åtgärd genom vilken Frankrike verkställer sina skyldigheter enligt punkt 1 ska antas före utgången av det kalenderår då detta beslut delges. Denna åtgärd ska tillämpas senast på de intäkter från ekonomisk verksamhet som genererats från och med början av det beskattningsår som följer på beslutets antagande.

Artikel 3

Frankrike ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 27 juli 2017.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EUT C 302, 19.8.2016, s. 23.

1

(2)  Rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 24.9.2015, s. 9).

2

(3)  
  EUT C 302, 19.8.2016, s. 23.

3

(4)  Se kommissionens beslut av den 29 juni 2011 om stödåtgärd SA.27106 (C 13/09 – f.d. N 614/08) som Frankrike planerar att genomföra till förmån för hamnsektorn (EUT L 221, 27.8.2011, s. 8).

4

(5)  Handelskammare som har sitt säte i kuststäder och handelskammare som, oberoende av geografiskt läge, är koncessionshavare till offentlig utrustning i en kusthamn.

5

(6)  Se fransk beskattningsdokumentation BOI-IS-CHAMP-30-60, punkt 230 och följande.

6

(***)  Rättelse av ett materiellt fel.

***

(7)  Kommissionens beslut av den 20 oktober 2004 om statligt stöd nr N 520/2003 – Belgien – Ekonomiskt stöd för uppbyggnad av infrastruktur i flamländska hamnar, skäl 35 (EUT C 176, 16.7.2005, s. 11).

7

(8)  
  EUT C 262, 19.7.2016, s. 1.

8

(9)  Frankrikes officiella tidning (Journal officiel) av den 21 april 2012, s. 7198.

9

Journal officiel

(10)  Kommissionens beslut av den 11 april 2016 om statligt stöd SA.43975 (2016/NN) – Portugal – Investment Aid for the Port of Funchal (EUT C 183, 11.5.2016, s. 1).

10

(11)  Kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (EUT L 187, 26.6.2014, s. 1).

11

(12)  COM(2013) 296 final – 2013/0157 (COD), EUT C 327, 12.11.2013, s. 111. Följande rättsakt har antagits under tiden: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/352 av den 15 februari 2017 om inrättande av en ram för tillhandahållande av hamntjänster och gemensamma regler för finansiell insyn i hamnar (EUT L 57, 3.3.2017, s. 1).

12

(13)  Domstolens dom av den 12 september 2000, Pavlov m.fl. i de förenade målen C-180/98 till C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, punkt 74.

13

(14)  Se domstolens domar av den 16 juni 1987, kommissionen mot Italien, C-118/85, ECLI:EU:C:1987:283, punkt 7 och av den 18 juni 1998, kommissionen mot Italien, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, punkt 36.

14

(15)  Tribunalens dom av den 12 december 2000, Aéroports de Paris mot kommissionen, T-128/98, EU:[T] (***):2000:290, punkt 125, bekräftad efter överklagande genom domstolens dom av den 24 oktober 2002, Aéroports de Paris mot kommissionen, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617. Se även tribunalens dom av den 17 december 2008, Ryanair mot kommissionen, T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585, punkt 88. Tribunalens dom av den 24 mars 2011, Freistaat Sachsen och Land Sachsen-Anhalt m.fl. mot kommissionen i de förenade målen T-443/08 och T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, särskilt punkterna 93 och 94, bekräftad efter överklagande genom domstolens dom av den 19 december 2012, Mitteldeutsche Flughafen och Flughafen Leipzig-Halle mot kommissionen, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, särskilt punkterna 40–43 och 47.

15

(16)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 15 december 2009 om statligt stöd N 385/2009 – Offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Ventspils hamn (EUT C 62, 13.3.2010, s. 7). Kommissionens beslut av den 15 juni 2011 om statligt stöd 44/2010 – Republiken Lettland – Offentlig finansiering av hamninfrastruktur i Krievu salā (EUT C 215, 21.7.2011, s. 21). Kommissionens beslut av den 22 februari 2012 om statligt stöd SA.30742 (N/2010) – Litauen – Construction of infrastructure for the passenger and cargo ferries terminal in Klaipeda (EUT C 121, 26.4.2012, s. 1). Kommissionens beslut av den 2 juli 2013 om statligt stöd SA.35418 (2012/N) – Grekland – Extension of Piraeus Port (EUT C 256, 5.9.2013, s. 2). Kommissionens beslut av den 18 september 2013 om statligt stöd SA.36953 (2013/N) – Spanien – Port Authority of Bahía de Cádiz (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1).

16

(17)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 18 september 2013 om statligt stöd SA.36953 (2013/N) – Spanien – Port Authority of Bahía de Cádiz (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1).

17

(18)  Domstolens dom av den 10 december 1991, Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, punkterna 3 och 27; Domstolens dom den 17 juli 1997 i mål C-242/95, GT-Link A/S mot de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, punkt 52 ”Av detta följer emellertid varken att varje drift av en handelshamn skall anses som tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller att samtliga de tjänster som utförs i en sådan hamn omfattas av ett sådant uppdrag.”

18

(19)  Se t.ex. kommissionens beslut av den 18 december 2013 om statligt stöd SA.37402 – Frihamnen i Budapest (EUT C 141, 9.5.2014, s. 1). Kommissionens beslut av den 17 oktober 2012 om statligt stöd SA.34501 – Inlandshamnen i Königs Wusterhausen/Wildau (EUT C 176, 21.6.2013, s. 1). Kommissionens beslut av den 1 oktober 2014 om statligt stöd SA.38478 – Hamnen i Györ-Gönyü (EUT C 418, 21.11.2014, s. 1).

19

(20)  Kommissionens beslut av den 16 oktober 2002 om statligt stöd N 438/02 – Belgien – Stöd till hamnförvaltningen för utförande av myndighetsuppgifter (EGT C 284, 21.11.2002, s. 2).

20

(21)  Domstolens dom av den 18 mars 1997, Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, punkt 22.

21

(22)  Dessa verksamheter hänförs till fastigheter och tjänster som krävs för hamnars drift och är följaktligen befriade från bolagsskatt.

22

(23)  I artikel L. 5321–1 i den franska transportlagen uppges att ”en hamnavgift får tas ut i kusthamnar som tillhör staten, lokala eller regionala myndigheter eller deras sammanslutningar för fartygs kommersiella transaktioner eller vistelse där” och att denna avgift ”får bestå av flera delar” eller ”avgifter” (enligt artikel L. 5321–3 i samma lag). Dessa bestämmelser gäller även för inlandshamnar enligt artikel L. 4323–1 i lagen. I beslut nr 76–92 L av den 6 oktober 1976 ansåg Frankrikes författningsråd att det genom bestämmelserna i fråga ”, i samband med fartygs vistelser i hamnar och de transaktioner som genomförs där, inrättas hamnavgifter vilkas belopp helt och hållet anslås till att finansiera hamnutgifter [...], vilka utgör ersättning för användning av de allmänna byggnader och tjänster som tillhandahålls i sammanhanget [och att dessa hamnavgifter] har karaktären av avgifter för tillhandahållna tjänster”.

23

(24)  Enligt artikel L. 5312–2 i transportlagen har de stora kusthamnarna ett särskilt ansvar för ”förvaltning och tillvaratagande av det område som de äger eller har fått sig tilldelat”. Se även artikel L. 5313–2 vad gäller självständiga hamnar och artikel L. 4322–1 vad gäller den självständiga hamnen i Paris.

24

(25)  Se den franska revisionsrätten, Le bilan de la réforme des grands ports maritimes (sammanfattning vad gäller reformen avseende stora kusthamnar), offentlig årsrapport 2017 – februari 2017, den franska dokumentationen: ”
  Le maintien d'activités de manutention dans certains ports
  ” (upprätthållande av underhållsverksamhet i vissa hamnar).

25

Le bilan de la réforme des grands ports maritimes

Le maintien d'activités de manutention dans certains ports

(26)  
  ”Stater, regionala och lokala myndigheter och övriga offentligrättsliga organ anses inte såsom skattskyldiga när det gäller verksamhet eller transaktioner som de utför i sin egenskap av offentliga myndigheter, även om de i samband härmed uppbär avgifter, arvoden, bidrag eller inbetalningar.” En bestämmelse som i dag i allt väsentligt upprepas i artikel 13 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1).

26

(27)  Domstolens dom av den 12 september 2000, Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike, C-276/97, ECLI:EU:C:2000:424, punkt 40.

27

(28)  Utöver ett villkor med anknytning till frånvaron av ”konkurrenssnedvridningar av viss betydelse” anges i artikel 4.5 att ”offentligrättsliga organ skall i vart fall anses som beskattningsbara personer när det gäller de verksamheter som anges i bilaga I, såvida dessa inte bedrivs i försumbart liten skala”. Tillhandahållande av hamntjänster ingår dock i bilaga I..

28

(29)  I mål C-276/97 betecknar domstolen tydligt verksamheten i fråga (att mot vederlag tillhandahålla delar av ett vägnät till användarna) som en ekonomisk verksamhet (punkt 32), innan den granskar om det undantag som föreskrivs i artikel 4.5 är tillämpligt (punkt 37).

29

(30)  Se domstolens dom av den 10 januari 2006, Cassa di Risparmio di Firenze m.fl., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, punkterna 122 och 123.

30

(31)  Paris självständiga hamn har på så vis betalat 8 miljoner euro för räkenskapsåret 2014 och 11 miljoner euro för räkenskapsåret 2016. Den stora kusthamnen i Dunkerque har för sin del betalat 5 miljoner euro för räkenskapsåret 2014 och 4 miljoner euro för räkenskapsåret 2016. Se domarna av den 18 februari 2016 och den 23 februari 2017 om fastställande av beloppet för de utdelningar som Paris självständiga hamn och de stora kusthamnarna är skyldiga staten, Republiken Frankrikes officiella tidning nr 0048 av den 26 februari 2016 och Republiken Frankrikes officiella tidning nr 53 av den 3 mars 2017. De vinstutdelningar som gjorts varierar ganska kraftigt över tid i förhållande till nettoresultatet (mellan 14 % och 33 % för den stora kusthamnen i Le Havre under perioden 2008–2013, mellan 22 % och 35 % för den stora kusthamnen i Marseille under perioden 2009–2014).

31

(32)  Se kommissionens beslut av den 22 februari 2012 om statligt stöd SA.30742 (N/2010) – Litauen – hamnen i Klaipėda, skäl 9 (EUT C 121, 26.4.2012, s. 1).

32

(33)  Se i synnerhet med artiklarna R. 5321–2 och R. 5321-11.

33

(34)  Se punkterna 5 och 7 i analysmallen för hamninfrastruktur (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf) och kommissionens beslut av den 30 april 2015 om statligt stöd SA.39608 utbyggnad av hamnen i Wismar, skäl 31 (EUT C 203, 19.6.2015, s. 3).

34

(35)  Kommissionens beslut av den 27 mars 2014 om statligt stöd SA.36346 (2013/N) GRW land development scheme for industrial and commercial use (EUT C 141, 9.5.2014, s. 1).

35

(36)  Se kommissionens beslut om statligt stöd SA.36953 (2013/N) hamnen i Bahía de Cádiz, skäl 29 (EUT C 335, 16.11.2013, s. 1), kommissionens beslut om statligt stöd SA.30742 (N/2010) Klaipėda, skälen 8 och 9 (EUT C 121, 26.4.2012, s. 1), kommissionens beslut om statligt stöd N 44/2010 hamnen i Krievu Sala, skäl 67 (EGT C 215, 21.7.2011, s. 21), kommissionens beslut om statligt stöd C 39/2009 (fd N 385/2009) hamnen i Ventspils, skälen 30, 57 och 58 (EUT C 62, 13.3.2010, s. 7).

36

(37)  Se rapporten från Inspection générale des finances (Frankrikes finansinspektion) (N 2007-M-031-01) och Conseil général des ponts et chaussées (Frankrikes vägverk) (nr 005126-01) om de självständiga hamnarnas modernisering, juli 2008, s. 53 (”De gällande utrustningsavgifterna ingår i tillämpningsområdet för beskattningsbar vinstdriven verksamhet, men kommer enligt planerna att, i egenskap av hamnresurser, försvinna på medellång sikt genom den föreslagna reformen. Under dessa förhållanden utgör de statliga avgifterna på medellång sikt den väsentliga och bestående källan till den beskattningsbara verksamheten”.) (http://www.ladocumentationfrancaise.fr/var/storage/rapports-publics/084000035.pdf).

37

Inspection générale des finances

Conseil général des ponts et chaussées

(38)  Se BOI-TVA-BASE-10-20-40-10 §§ 230–270 (http://bofip.impots.gouv.fr/bofip/1474-PGP.html). Se även svaret på skriftlig fråga nr 17487 från Jean Arthuis, som offentliggjordes i den franska senatens officiella tidning den 10 mars 2011, s. 573. http://www.senat.fr/questions/base/2011/qSEQ110317487.html

38

(39)  Se punkterna 5 och 7 i analysmallen för hamninfrastruktur (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf).

39

(40)  Se kommissionens beslut av den 11 mars 2014 om statligt stöd SA.35720 (2014/NN) – Förenade kungariket – Liverpool City Council Cruise Liner Terminal, skälen 64–69 (EUT C 120, 23.4.2014, s. 4.)

40

(41)  I andel av omsättningen stod hamnavgifter och statliga intäkter exempelvis för 42 % respektive 34 % (och, sammanlagt, för 55 % av driftskostnaderna) för den stora kusthamnen i Bordeaux (under 2013, se den franska revisionsrätten, särskild rapport offentliggjord den 8 mars 2016, s. 60 och 64) och för 62 % respektive 18 % (och, sammanlagt, för 76 % av driftskostnaderna) för den stora kusthamnen i Le Havre (under 2013, se den franska revisionsrätten, särskild rapport offentliggjord den 30 mars 2016, s. 112–113).

41

(42)  Se punkt 207 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016.

42

(43)  Domstolens dom av den 16 maj 2000, Frankrike mot Ladbroke Racing och kommissionen, C-83/98 [P] (***), ECLI:EU:C:2000:248, punkterna 48–51.

43

(44)  Se domstolens dom av den 8 november 2001, Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598, punkt 38.

44

(45)  Och deras efterträdare (särskilt de stora kusthamnarna) betraktas på samma grundval som befriade från bolagsskatt av skattemyndigheterna.

45

(46)  Se punkt 206 i tillkännagivandet av den 19 juli 2016 och, på området tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, punkterna 87–95.

46

(47)  Historiskt sett var den skattebefrielse som beviljades 1942 till för att påskynda återuppbyggnaden av hamnar som förstörts genom krigshändelser och inte för att ersätta för uppdrag i allmänhetens tjänst.

47

(48)  Se domstolens dom av den 15 december 2005, Republiken Italien mot Europeiska gemenskapernas kommission, C-66/02, EU:C:2005:768, punkt 94.

48

(49)  Se domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 49. Domstolens dom av den 6 september 2006, Portugal mot kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, punkt 56.

49

(50)  Se domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 65. Domstolens dom av den 6 september 2006, Portugal mot kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, punkt 81.

50

(51)  Se Frankrikes officiella tidning för offentliga finanser – skatter (Bulletin officiel des finances publiques-Impôts) – BOI-IS-CHAMP-30-60, II (punkt 240): ”[...] genom en följd av ministerbeslut har hamnar befriats från direkta skatter [...]”.

51

Bulletin officiel des finances publiques-Impôts

(52)  Statens råd, den 2 juli 2014, budgetministern, nr 374807, ECLI:FR:CESSR:2014:374807.20140702.

52

(53)  Vissa hamnar drivs av juridiska personer som inte avses i ministerbesluten från 1942 och 1943. Detta gäller t.ex. för handels- och fiskehamnen i Sète (som drivs av en regional offentlig institution – se domen från kammarrätten i Marseille av den 19 januari 2016, nr 13MA03445), hamnen i Lorient (som förvaltas av ett halvstatligt företag, se parlamentsfråga nr 23815, offentliggjord i Republiken Frankrikes officiella tidning av den 9 april 2013, s. 3694) och småbåtshamnen i Saint-Cyprien (som drivs av den offentliga institutionen Saint-Cypriens hamn, ett kommunalt företag med juridisk personlighet – se domen från kammarrätten i Marseille av den 27 november 2012, nr 12MA01312).

53

(54)  Svar på parlamentsfråga nr 18664, offentliggjord i Republiken Frankrikes officiella tidning av den 3 mars 2009, s. 2040.

54

(55)  Se domstolens dom av den 8 september 2011, Paint Graphos m.fl. i de förenade målen C-78/08 till C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, punkt 69.

55

(56)  Beslut nr 2012-238 QPC av den 20 april 2012, Republiken Frankrikes officiella tidning av den 21 april 2012, s. 7198.

56

(57)  Domstolens dom av den 14 januari 2015, kommissionen mot Eventech, mål C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, ECLI:EU:C:2015:9, punkterna 65–69.

57

(58)  Domstolens dom av den 30 april 2009, kommissionen mot Italien och Wag, mål C-494/06, ECLI:EU:C:2009:272, punkterna 53 och 54.

58

(59)  Framför allt de franska hamnar som inte omfattas av befrielsen från bolagsskatt. Se fotnot nr 51 i detta beslut.

59

(60)  Se punkt 2.1 i förslaget till förordning om hamntjänster. Se även kommissionens meddelande om en europeisk hamnpolitik KOM(2007) 616 slutlig, punkt II.4.2.

60

(61)  Se kommissionens meddelande om en europeisk hamnpolitik KOM(2007) 616 slutlig, punkt II.1.

61

(62)  Priset på de transporttjänster som hamnar tillhandahåller står ofta för en betydande del av den totala transportkostnaden. Se Europas kusthamnar 2030: Hur ser framtiden ut?, PM från kommissionen av den 23 maj 2013: ”[k]ostnaderna för och kvaliteten på hamntjänsterna är en viktig faktor för det europeiska näringslivet. Hamnkostnader kan stå för en betydande del av de totala kostnaderna i logistikkedjan. Godshantering, hamnavgifter och nautiska tjänster i hamnar kan stå för mellan 40 % och 60 % av de totala logistikkostnaderna för dörr till dörr-leveranser där företag använder närsjöfart för att transportera varor”.

62

(63)  Domstolens dom av den 10 december 1969, kommissionen mot Frankrike i de förenade målen 6/69 och 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, punkt 21. Domstolens dom av den 19 maj 1999, Italien mot kommissionen, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, punkt 21.

63

(64)  Domstolens dom av den 2 juli 1974, Italien mot kommissionen, 173/73, ECLI:EU:C:1974:71, punkt 36.

64

(65)  Hamnar vilkas trafik understiger den nivå som fastställs i artikel 20.2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 av den 11 december 2013 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet och om upphävande av beslut nr 661/2010/EU (EUT L 348, 20.12.2013, s. 1) (dvs. 0,1 % av den totala årliga godsvolym som hanteras i alla kusthamnar i unionen).

65

(66)  Industri- och handelskammaren uppger att uppbärande av bolagsskatt från de hamnar som den förvaltar skulle äventyra deras existens mot bakgrund av deras geografiska läge vid gränsen till Spanien och närheten till spanska hamnar.

66

(67)  Se framför allt kommissionens beslut av den 29 april 2015 i ärendena SA.37432 – Tjeckien – offentliga sjukhus i Hradec Králové-regionen (EUT C 203, 19.6.2015, s. 1), SA.37904 – Tyskland – vårdcentral i Durmersheim (EUT C 188, 26.6.2015, s. 1), SA.33149 – Tyskland – projektet ”Wirtschaftsbüro Gaarden – Kiel” (EUT C 188, 5.6.2015, s. 1).

67

(68)  Det krävs å ena sidan att den stödmottagande hamnens verksamhet har en rent lokal dimension, till exempel när en hamn tillhandahåller varor eller tjänster inom ett begränsat område av det egna landet och inte kan dra till sig kunder från andra medlemsstater. Å andra sidan krävs det att åtgärden inte har någon förutsebar inverkan – eller enbart marginell inverkan – på gränsöverskridande investeringar inom den berörda branschen eller på etableringen av företag på den inre marknaden.

68

(69)  Se meddelandet från kommissionen om tillämpningen av Europeiska unionens regler om statligt stöd på ersättning för tillhandahållande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (2012/C 8/02) (EUT C 8, 11.1.2012, s. 4). Se även med kommissionens beslut 2012/21/EU av den 20 december 2011 om tillämpningen av artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på statligt stöd i form av ersättning för allmännyttiga tjänster som beviljas vissa företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 7, 11.1.2012, s. 3).

69

(70)  Se generaladvokat Kokotts förslag till avgörande i mål C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania mot Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, punkt 75.

70

(71)  Artikel L. 5312-2 i transportlagen, som innehåller en förteckning över uppdrag som hamnarna anförtrotts, gäller enbart de stora kusthamnarna. I artikeln fastställs varken parametrar för beräkning av ersättningen eller skyddsåtgärder för att undvika överersättning.

71

(72)  1,196 miljoner euro som den stora kusthamnen i Guadeloupe ska betala för 2016 (se domen av den 18 februari 2016, offentliggjord i Republiken Frankrikes officiella tidning nr 0048 av den 26 februari 2016).

72

(73)  Den reviderade förordningen offentliggjordes den 20 juni 2017, se kommissionens förordning (EU) 2017/1084 av den 14 juni 2017 om ändring av förordning (EU) nr 651/2014 vad gäller stöd till hamn- och flygplatsinfrastruktur, vad gäller tröskelvärden för anmälan av stöd till kultur och bevarande av kulturarvet och stöd till idrottsinfrastruktur och multifunktionell rekreationsinfrastruktur samt vad gäller stödordningar för regionalt driftsstöd i de yttersta randområdena och om ändring av förordning (EU) nr 702/2014 vad gäller beräkningen av stödberättigande kostnader (EUT L 156, 20.6.2017, s. 1)

73

(74)  Däremot skulle andra åtgärder som är inriktade på investeringar och som uppfyller förenlighetskriterierna (i synnerhet att det föreligger ett allmänt intresse, att åtgärden är relevant och proportionerlig) på vissa villkor kunna anses vara förenliga med den inre marknaden.

74

(75)  Domstolens dom den 22 mars 1977 i mål 78/76, Steinike & Weinlig mot Förbundsrepubliken Tyskland, ECLI:EU:C:1977:52, punkt 24.

75

(76)  Se det slutliga beslutet i ärende SA.25338 om statligt stöd (EUT L 113, 27.4.2016, s. 148).

76

(77)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/352 av den 15 februari 2017 om inrättande av en ram för tillhandahållande av hamntjänster och gemensamma regler för finansiell insyn i hamnar (EUT L 57, 3.3.2017, s. 1).

77

(78)  Kommissionens beslut av den 21 januari 2016 om statligt stöd SA.25338 (2014/C fd E 3/2008 fd CP 115/2004) – Nederländerna – Corporate tax exemption for public undertakings (EUT L 113, 27.4.2016, s. 148).

78

---