# Euroopan unionin C 213/30.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 213 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 65. vuosikerta30. toukokuu 2022 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 213

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

65. vuosikerta30. toukokuu 2022

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2022/C 213/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2022/C 213/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2022/C 213/02 | Asia C-116/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Ennakkoratkaisupyyntö – Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Suoran tuen järjestelmät – Yhteiset säännöt – Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä – Asetus (EY) N:o 73/2009 – 2 artiklan c alakohta – Maataloustoiminnan käsite – 35 artikla – Asetus (EY) N:o 1122/2009 – Kansallinen säännöstö, jossa vaaditaan esittämään oikeudellinen peruste, joka osoittaa oikeuden käyttää viljelijän käyttöön konsessiosopimuksella annettua viljelylohkoa, ja jossa asetetaan tällaisen sopimuksen pätevyyden edellytykseksi tulevan konsessionsaajan asema karjankasvattajana tai eläinten omistajana – Laidunta koskevan konsession saaja, joka on tehnyt yhteistyösopimuksen karjankasvattajien kanssa – Oikeusvoima) | 2 |
| 2022/C 213/03 | Asia C-140/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – G.D. v. The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy ja Natural Resources ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Viestinnän luottamuksellisuus – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen – Säilytettyjen tietojen saanti – Jälkikäteinen tuomioistuinvalvonta – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – Kansallisella tuomioistuimella ei mahdollisuutta rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömäksi toteamisen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa yhteensopimatonta kansallista lainsäädäntöä) | 3 |
| 2022/C 213/04 | Asia C-161/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne – Neuvoston päätös, joka sisältyy pysyvien edustajien komitean (Coreper) 5.2.2020 toteuttamaan toimeen, jolla hyväksytään Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO) toimitettava ehdotus, joka koskee elinkaarisuuntaviivojen käyttöönottoa kestävien vaihtoehtoisten polttoaineiden WtT-kasvihuonekaasupäästöjen arvioimiseksi – SEU 17 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin ulkoinen edustus – Tämän ehdotuksen toimittaminen IMO:lle neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion toimesta jäsenvaltioiden ja komission puolesta) | 5 |
| 2022/C 213/05 | Asia C-176/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Alba Iulia – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Ennakkoratkaisupyyntö – Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Suoran tuen järjestelmät – Yhteiset säännöt – Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä – Asetus (EU) N:o 1307/2013 – 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohta ja 2 kohdan b alakohta – Kansallinen säännöstö, jossa suoran tuen saamisen edellytykseksi asetetaan se, että viljelijä pitää omia eläimiä – 9 artiklan 1 kohta – Aktiiviviljelijän käsite – Asetus (EU) N:o 1306/2013 – 60 artikla – Säännösten kiertämistä koskeva lauseke – Keinotekoisesti luotujen edellytysten käsite) | 5 |
| 2022/C 213/06 | Asia C-228/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Niedersächsisches Finanzgericht – Saksa) – I GmbH v. Finanzamt H (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset – Sairaalahoitoa ja lääkärinhoitoa koskeva vapautus – Yksityissairaala – Asianmukaisesti hyväksytty laitos – Verrattavat sosiaaliset olosuhteet) | 6 |
| 2022/C 213/07 | Asia C-236/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG v. Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – 2 ja 4 lauseke – EAY:n UNICE:n ja CEEP:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – 4 lauseke – Syrjintäkiellon periaate – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Rauhantuomarit ja yleisten tuomioistuinten tuomarit – 5 lauseke – Toimenpiteet seuraamusten määräämiseksi määräaikaisten sopimusten väärinkäytöstä – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Palkallinen vuosiloma) | 7 |
| 2022/C 213/08 | Asia C-333/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Bucureşti – Romania) – Berlin Chemie A. Menarini SRL v. Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Ennakkoratkaisupyyntö – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 44 artikla – Palvelujen suorituspaikka – Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 – 11 artiklan 1 kohta – Palvelujen suoritus – Verotuksellinen liittymäkohta – Kiinteän toimipaikan käsite – Jäsenvaltiossa sijaitseva yhtiö, joka on etuyhteydessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan yhtiöön – Henkilöstöresurssien ja teknisten resurssien osalta soveltuva rakenne – Kyky vastaanottaa ja käyttää palveluja kiinteän toimipaikan omiin tarpeisiin – Etuyhteydessä olevan yhtiön vastaanottajana olevalle yhtiölle tarjoamat markkinointipalvelut, oikeudelliset palvelut sekä mainonta- ja edustuspalvelut) | 8 |
| 2022/C 213/09 | Asia C-342/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin hallinto-oikeus – Suomi) – A SCPI (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – SEUT 63 ja SEUT 65 artikla – Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Oikeushenkilöiden tulovero – Sijoitusrahastojen verovapaus – Verovapauden edellytykset – Rahaston sopimusperusteisuutta koskeva edellytys) | 9 |
| 2022/C 213/10 | Asia C-385/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Espanja) – EL ja TP v. Caixabank SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – Tehokkuusperiaate – Vastaavuusperiaate – Oikeudenkäyntimenettely sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamiseksi – Kansallisella tuomioistuimella viran puolesta oleva valvontavalta – Kansallinen menettely oikeudenkäyntikulujen vahvistamiseksi – Asianajajan palkkioina korvattavat oikeudenkäyntikulut) | 9 |
| 2022/C 213/11 | Asia C-429/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 – Valittajana Solar Ileias Bompaina AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinat – Kansallinen lainsäädäntö, jonka väitetään merkitsevän lainvastaisen edun myöntämistä sähköntoimittajille – Euroopan komissiolle tehty kantelu – Hylkäämispäätös muodollista tutkintamenettelyä aloittamatta – Kumoamiskanne – Asetus (EU) 2015/1589 – 1 artiklan h alakohta – Osapuolen, jota asia koskee, käsite – Tutkimatta jättäminen) | 10 |
| 2022/C 213/12 | Yhdistetyt asiat C-447/20 ja 448/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) v. LM(C-447/20), BD ja Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 – Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Väärinkäytöksiä koskevat seuraamusmenettelyt – 4 artikla – Hallinnollisten toimenpiteiden toteuttaminen – 3 artiklan 1 kohta – Seuraamusmenettelyn vanhentumisaika – Päättyminen – Mahdollisuus vedota vanhentumisajan päättymiseen pakkoperintämenettelyn yhteydessä – 3 artiklan 2 kohta – Täytäntöönpanoaika – Sovellettavuus – Alkamisajankohta – Keskeyttäminen ja lykkääminen – Jäsenvaltioiden harkintavalta) | 11 |
| 2022/C 213/13 | Asia C-489/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – UB v. Kauno teritorinė muitinė (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tullikoodeksi – Tullivelan lakkaaminen – Unionin tullialueelle sääntöjenvastaisesti tuodut tavarat – Takavarikointi ja valtiolle menetetyksi julistaminen – Direktiivi 2008/118/EY – Valmisteverot – Direktiivi 2006/112/EY – Arvonlisävero – Verotettava tapahtuma – Verosaatavan syntyminen) | 12 |
| 2022/C 213/14 | Asia C-561/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R ja S v. United Airlines, Inc. (Ennakkoratkaisupyyntö – Lentoliikenne – Asetus (EY) N:o 261/2004 – Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt – Kahdesta suoraan toisiinsa liittyvästä osuudesta koostuva lento – Lopulliseen määräpaikkaan saapumisen pitkäaikainen viivästyminen, joka johtuu kyseisen lennon jälkimmäisestä kolmannen maan kahden lentoaseman välillä lennetystä osuudesta – Kyseisen asetuksen pätevyys kansainvälisen oikeuden kannalta) | 12 |
| 2022/C 213/15 | Asia C-568/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof (Itävalta) – J v. H Limited (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus (EU) N:o 1215/2012 – Soveltamisala – 2 artiklan a alakohta – Tuomion käsite – Kolmannessa valtiossa annetun tuomion summaarisen ja kontradiktorisen käsittelyn jälkeen toisessa jäsenvaltiossa annettu maksusuoritukseen velvoittava määräys – 39 artikla – Täytäntöönpanokelpoisuus jäsenvaltioissa) | 13 |
| 2022/C 213/16 | Asia C-645/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – V A ja Z A v. TP (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) N:o 650/2012 – 10 artikla – Toissijainen toimivalta perintöasioissa – Perittävän asuinpaikka hänen kuollessaan on ollut valtiossa, jota asetus (EU) N:o 650/2012 ei sido – Perittävä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen ja jolla on omaisuutta mainitussa jäsenvaltiossa – Kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, velvollisuus tutkia omasta aloitteestaan toissijaisen toimivaltansa perusteet – Pesänhoitajan nimeäminen) | 14 |
| 2022/C 213/17 | Asia C-668/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Y GmbH v. Hauptzollamt (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen tullitariffi – Yhdistetty nimikkeistö – Tavaroiden luokittelu – Nimikkeet 1302, 3301 ja 3302 – Vaniljasta uuttamalla saatu oleohartsi – Valmisteverot – Direktiivi 92/83/ETY – Vapautukset – 27 artiklan 1 kohdan e alakohta – Aromin käsite – Direktiivi 92/12/ETY – Euroopan komission valmisteverokomitea – Toimivalta) | 14 |
| 2022/C 213/18 | Yhdistetyt asiat C-102/21 ja 103/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21) ja SG (C-103/21) v. Autonome Provinz Bozen (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuet – Tukiohjelma pienten vesivoimalaitosten rakentamiseen – Alppi- ja vuoristomajat, joita ei ole liitetty sähköverkkoon – Euroopan komission hyväksyntä – Voimassaoloajan päättyminen) | 15 |
| 2022/C 213/19 | Asia C-150/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Puola) – Menettely, joka koskee sellaisen taloudellisen seuraamuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa, joka on määrätty D. B:lle, (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Vastavuoroinen tunnustaminen – Puitepäätös 2005/214/YOS – Taloudellisten seuraamusten täytäntöönpano – 1 artiklan a alakohdan ii alakohta – Hallintoviranomaisen päätös, jossa määrätään taloudellinen seuraamus – Päätöksestä voidaan valittaa syyttäjälle, jonka on noudatettava oikeusministerin käskyjä – Myöhempi riitauttaminen tuomioistuimessa, jolla on toimivalta erityisesti rikosasioissa) | 16 |
| 2022/C 213/20 | Asia C-249/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Bottrop – Saksa) – Fuhrmann-2-GmbH v. B. (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 2011/83/EU – 8 artiklan 2 kohta – Sähköisessä muodossa tehtävät etäsopimukset – Tietojen ilmoittamiseen liittyvät elinkeinonharjoittajan velvollisuudet – Tilauksen, johon liittyy maksuvelvollisuus, tekemiseen tarkoitetun näppäimen tai vastaavan toiminnon käyttäminen – Merkintää tilaukseen liittyy maksuvelvollisuus vastaava yksiselitteinen ilmaisu – Ainoastaan näppäimeen tai vastaavaan toimintoon tehty merkintä otetaan huomioon tällaisen ilmaisun vastaavuutta arvioitaessa) | 16 |
| 2022/C 213/21 | Asia C-484/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 6.8.2021 – F C ja M A B v. Caixabank S.A., aikaisemmin Bankia S.A. | 17 |
| 2022/C 213/22 | Asia C-784/21 P: Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-429/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta | 18 |
| 2022/C 213/23 | Asia C-785/21 P: Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-436/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta | 18 |
| 2022/C 213/24 | Asia C-810/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Bankia SA v. WE ja XA | 18 |
| 2022/C 213/25 | Asia C-811/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA v. TB ja UK | 19 |
| 2022/C 213/26 | Asia C-812/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Santander, SA v. OG | 19 |
| 2022/C 213/27 | Asia C-813/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – OK ja PI v. Banco Sabadell | 20 |
| 2022/C 213/28 | Asia C-34/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 17.1.2022 – VN v. Belgian valtio | 21 |
| 2022/C 213/29 | Asia C-58/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 28.1.2022 – NR v. Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova | 21 |
| 2022/C 213/30 | Asia C-61/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 1.2.2022 – RL v. Landeshauptstadt Wiesbaden | 22 |
| 2022/C 213/31 | Asia C-68/22 P: Valitus, jonka Euroopan investointipankki on tehnyt 2.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-370/20, KL v. Euroopan investointipankki, 24.11.2021 antamasta tuomiosta | 22 |
| 2022/C 213/32 | Asia C-78/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrchní soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 7.2.2022 – ALD Automotive s.r.o. v. DY, velallisen GEDEM-STAV a.s. konkurssipesän hoitaja | 23 |
| 2022/C 213/33 | Asia C-83/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Espanja) on esittänyt 8.2.2022 – RTG v. Tuk Tuk Travel, S.L. | 24 |
| 2022/C 213/34 | Asia C-87/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 9.2.2022 – TT v. AK | 25 |
| 2022/C 213/35 | Asia C-125/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 22.2.2022 – X ja Y ja heidän kuusi alaikäistä lastaan v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 25 |
| 2022/C 213/36 | Asia C-128/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 23.2.2022 – BV NORDIC INFO v. Belgian valtio | 26 |
| 2022/C 213/37 | Asia C-147/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 1.3.2022 – Rikosasian vastaaja nro 5 | 27 |
| 2022/C 213/38 | Asia C-151/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 2.3.2022 – S, A ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; muuna osapuolena United Nations High Commissioner for Refugees | 28 |
| 2022/C 213/39 | Asia C-164/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 4.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juan | 28 |
| 2022/C 213/40 | Asia C-177/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 8.3.2022 – JA v. Wurth Automotive GmbH | 29 |
| 2022/C 213/41 | Asia C-183/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 10.3.2022 – Saint-Louis Sucre v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation ja SICA des betteraviers d’Etrepagny | 30 |
| 2022/C 213/42 | Asia C-186/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2022 – Sad Trasporto Locale SpA v. Provincia autonoma di Bolzano | 31 |
| 2022/C 213/43 | Asia C-191/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 11.3.2022 – ME v. Belgian valtio | 32 |
| 2022/C 213/44 | Asia C-196/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 11.3.2022 – IB v. Regione Lombardia ja Provincia di Pavia | 33 |
| 2022/C 213/45 | Asia C-209/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 18.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti | 34 |
| 2022/C 213/46 | Asia C-237/22 P: Valitus, jonka Mylan IRE Healthcare Ltd on tehnyt 4.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-303/16, Mylan IRE Healthcare v. komissio, 26.1.2022 antamasta tuomiosta | 35 |
| 2022/C 213/47 | Asia C-251/22 P: Valitus, jonka Scania AB, Scania CV AB ja Scania Deutschland GmbH ovat tehneet 8.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes laajennettu jaosto) asiassa T-799/17, Scania ym. v. komissio, 2.2.2022 antamasta tuomiosta | 35 |
| 2022/C 213/48 | Asia C-62/21: Unionin tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 11.1.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Allemagne) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG v. E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 36 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2022/C 213/49 | Asia T-277/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 37 |
| 2022/C 213/50 | Asia T-278/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 37 |
| 2022/C 213/51 | Asia T-279/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 38 |
| 2022/C 213/52 | Asia T-280/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 38 |
| 2022/C 213/53 | Asia T-445/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Copal Tree Brands v. EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin COPALLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki COMPAL – Suhteellinen hylkäysperuste – Maineelle aiheutuva vahinko – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta – Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö) | 39 |
| 2022/C 213/54 | Asia T-368/21: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2022 – Di Taranto v. Euroopan syyttäjänvirasto (Kumoamiskanne – Toimielimiä koskeva oikeus – Tiiviimpi yhteistyö Euroopan syyttäjänviraston perustamisessa – Asetus (EU) 2017/1939 – Euroopan syyttäjänviraston Euroopan syyttäjien nimittäminen – Välillinen lainvastaisuus – Italian tasavallan nimeämät ehdokkaat – Nimityksen riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa – Tutkimatta jättäminen) | 39 |
| 2022/C 213/55 | Asia T-764/21 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.2.2022 – Atesos medical ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Lääkinnälliset laitteet – Direktiivi 93/42/ETY – Asetus (EU) 2017/745 – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus – Kiireellisyysedellytys ei täyty) | 40 |
| 2022/C 213/56 | Asia T-22/22 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.3.2022 – AL v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja – Henkilöstö – Virkamiehet – Kurinpitomenettely – Viraltapano – Välitoimihakemus – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Intressivertailu) | 40 |
| 2022/C 213/57 | Asia T-125/22 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.3.2022 – RT France v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Tiettyjen tiedotusvälineiden lähetystoiminnan keskeyttäminen – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus – Kiireellisyysedellytys ei täyty – Intressivertailu) | 41 |
| 2022/C 213/58 | Asia T-164/22: Kanne 25.3.2022 – Ryanair v. komissio | 42 |
| 2022/C 213/59 | Asia T-181/22: Kanne 6.4.2022 – Pharol v. komissio | 42 |
| 2022/C 213/60 | Asia T-185/22: Kanne 8.4.2022 – Ryanair v. komissio | 43 |
| 2022/C 213/61 | Asia T-186/22: Kanne 12.4.2022 – BNP Paribas v. EKP | 44 |
| 2022/C 213/62 | Asia T-187/22: Kanne 12.4.2022 – BPCE ym. v. EKP | 45 |
| 2022/C 213/63 | Asia T-188/22: Kanne 12.4.2022 – Crédit agricole ym. v. EKP | 46 |
| 2022/C 213/64 | Asia T-189/22: Kanne 12.4.2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel ym. v. EKP | 46 |
| 2022/C 213/65 | Asia T-190/22: Kanne 12.4.2022 – Banque postale v. EKP | 47 |
| 2022/C 213/66 | Asia T-191/22: Kanne 12.4.2022 – Société générale v. EKP | 47 |
| 2022/C 213/67 | Asia T-193/22: Kanne 15.4.2022 – OT v. neuvosto | 48 |
| 2022/C 213/68 | Asia T-144/21: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2022 – El Corte Inglés v. EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK) | 49 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2022/C 213/02

Asia C-116/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Ennakkoratkaisupyyntö – Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Suoran tuen järjestelmät – Yhteiset säännöt – Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä – Asetus (EY) N:o 73/2009 – 2 artiklan c alakohta – Maataloustoiminnan käsite – 35 artikla – Asetus (EY) N:o 1122/2009 – Kansallinen säännöstö, jossa vaaditaan esittämään oikeudellinen peruste, joka osoittaa oikeuden käyttää viljelijän käyttöön konsessiosopimuksella annettua viljelylohkoa, ja jossa asetetaan tällaisen sopimuksen pätevyyden edellytykseksi tulevan konsessionsaajan asema karjankasvattajana tai eläinten omistajana – Laidunta koskevan konsession saaja, joka on tehnyt yhteistyösopimuksen karjankasvattajien kanssa – Oikeusvoima)

2

2022/C 213/03

Asia C-140/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – G.D. v. The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy ja Natural Resources ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Viestinnän luottamuksellisuus – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikenne- ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen – Säilytettyjen tietojen saanti – Jälkikäteinen tuomioistuinvalvonta – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – Kansallisella tuomioistuimella ei mahdollisuutta rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömäksi toteamisen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa yhteensopimatonta kansallista lainsäädäntöä)

3

2022/C 213/04

Asia C-161/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne – Neuvoston päätös, joka sisältyy pysyvien edustajien komitean (Coreper) 5.2.2020 toteuttamaan toimeen, jolla hyväksytään Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO) toimitettava ehdotus, joka koskee elinkaarisuuntaviivojen käyttöönottoa kestävien vaihtoehtoisten polttoaineiden WtT-kasvihuonekaasupäästöjen arvioimiseksi – SEU 17 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin ulkoinen edustus – Tämän ehdotuksen toimittaminen IMO:lle neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion toimesta jäsenvaltioiden ja komission puolesta)

5

2022/C 213/05

Asia C-176/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Alba Iulia – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Ennakkoratkaisupyyntö – Maatalous – Yhteinen maatalouspolitiikka – Suoran tuen järjestelmät – Yhteiset säännöt – Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä – Asetus (EU) N:o 1307/2013 – 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohta ja 2 kohdan b alakohta – Kansallinen säännöstö, jossa suoran tuen saamisen edellytykseksi asetetaan se, että viljelijä pitää omia eläimiä – 9 artiklan 1 kohta – Aktiiviviljelijän käsite – Asetus (EU) N:o 1306/2013 – 60 artikla – Säännösten kiertämistä koskeva lauseke – Keinotekoisesti luotujen edellytysten käsite)

5

2022/C 213/06

Asia C-228/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Niedersächsisches Finanzgericht – Saksa) – I GmbH v. Finanzamt H (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset – Sairaalahoitoa ja lääkärinhoitoa koskeva vapautus – Yksityissairaala – Asianmukaisesti hyväksytty laitos – Verrattavat sosiaaliset olosuhteet)

6

2022/C 213/07

Asia C-236/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG v. Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – 2 ja 4 lauseke – EAY:n UNICE:n ja CEEP:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – 4 lauseke – Syrjintäkiellon periaate – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Rauhantuomarit ja yleisten tuomioistuinten tuomarit – 5 lauseke – Toimenpiteet seuraamusten määräämiseksi määräaikaisten sopimusten väärinkäytöstä – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Palkallinen vuosiloma)

7

2022/C 213/08

Asia C-333/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Bucureşti – Romania) – Berlin Chemie A. Menarini SRL v. Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Ennakkoratkaisupyyntö – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 44 artikla – Palvelujen suorituspaikka – Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 – 11 artiklan 1 kohta – Palvelujen suoritus – Verotuksellinen liittymäkohta – Kiinteän toimipaikan käsite – Jäsenvaltiossa sijaitseva yhtiö, joka on etuyhteydessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan yhtiöön – Henkilöstöresurssien ja teknisten resurssien osalta soveltuva rakenne – Kyky vastaanottaa ja käyttää palveluja kiinteän toimipaikan omiin tarpeisiin – Etuyhteydessä olevan yhtiön vastaanottajana olevalle yhtiölle tarjoamat markkinointipalvelut, oikeudelliset palvelut sekä mainonta- ja edustuspalvelut)

8

2022/C 213/09

Asia C-342/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin hallinto-oikeus – Suomi) – A SCPI (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – SEUT 63 ja SEUT 65 artikla – Pääomien vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Oikeushenkilöiden tulovero – Sijoitusrahastojen verovapaus – Verovapauden edellytykset – Rahaston sopimusperusteisuutta koskeva edellytys)

9

2022/C 213/10

Asia C-385/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Espanja) – EL ja TP v. Caixabank SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – Tehokkuusperiaate – Vastaavuusperiaate – Oikeudenkäyntimenettely sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamiseksi – Kansallisella tuomioistuimella viran puolesta oleva valvontavalta – Kansallinen menettely oikeudenkäyntikulujen vahvistamiseksi – Asianajajan palkkioina korvattavat oikeudenkäyntikulut)

o

9

2022/C 213/11

Asia C-429/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 – Valittajana Solar Ileias Bompaina AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinat – Kansallinen lainsäädäntö, jonka väitetään merkitsevän lainvastaisen edun myöntämistä sähköntoimittajille – Euroopan komissiolle tehty kantelu – Hylkäämispäätös muodollista tutkintamenettelyä aloittamatta – Kumoamiskanne – Asetus (EU) 2015/1589 – 1 artiklan h alakohta – Osapuolen, jota asia koskee, käsite – Tutkimatta jättäminen)

10

2022/C 213/12

Yhdistetyt asiat C-447/20 ja 448/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) v. LM(C-447/20), BD ja Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 – Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Väärinkäytöksiä koskevat seuraamusmenettelyt – 4 artikla – Hallinnollisten toimenpiteiden toteuttaminen – 3 artiklan 1 kohta – Seuraamusmenettelyn vanhentumisaika – Päättyminen – Mahdollisuus vedota vanhentumisajan päättymiseen pakkoperintämenettelyn yhteydessä – 3 artiklan 2 kohta – Täytäntöönpanoaika – Sovellettavuus – Alkamisajankohta – Keskeyttäminen ja lykkääminen – Jäsenvaltioiden harkintavalta)

11

2022/C 213/13

Asia C-489/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – UB v. Kauno teritorinė muitinė (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tullikoodeksi – Tullivelan lakkaaminen – Unionin tullialueelle sääntöjenvastaisesti tuodut tavarat – Takavarikointi ja valtiolle menetetyksi julistaminen – Direktiivi 2008/118/EY – Valmisteverot – Direktiivi 2006/112/EY – Arvonlisävero – Verotettava tapahtuma – Verosaatavan syntyminen)

12

2022/C 213/14

Asia C-561/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R ja S v. United Airlines, Inc. (Ennakkoratkaisupyyntö – Lentoliikenne – Asetus (EY) N:o 261/2004 – Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt – Kahdesta suoraan toisiinsa liittyvästä osuudesta koostuva lento – Lopulliseen määräpaikkaan saapumisen pitkäaikainen viivästyminen, joka johtuu kyseisen lennon jälkimmäisestä kolmannen maan kahden lentoaseman välillä lennetystä osuudesta – Kyseisen asetuksen pätevyys kansainvälisen oikeuden kannalta)

12

2022/C 213/15

Asia C-568/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof (Itävalta) – J v. H Limited (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus (EU) N:o 1215/2012 – Soveltamisala – 2 artiklan a alakohta – Tuomion käsite – Kolmannessa valtiossa annetun tuomion summaarisen ja kontradiktorisen käsittelyn jälkeen toisessa jäsenvaltiossa annettu maksusuoritukseen velvoittava määräys – 39 artikla – Täytäntöönpanokelpoisuus jäsenvaltioissa)

13

2022/C 213/16

Asia C-645/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – V A ja Z A v. TP (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) N:o 650/2012 – 10 artikla – Toissijainen toimivalta perintöasioissa – Perittävän asuinpaikka hänen kuollessaan on ollut valtiossa, jota asetus (EU) N:o 650/2012 ei sido – Perittävä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen ja jolla on omaisuutta mainitussa jäsenvaltiossa – Kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, velvollisuus tutkia omasta aloitteestaan toissijaisen toimivaltansa perusteet – Pesänhoitajan nimeäminen)

14

2022/C 213/17

Asia C-668/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Y GmbH v. Hauptzollamt (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen tullitariffi – Yhdistetty nimikkeistö – Tavaroiden luokittelu – Nimikkeet 1302, 3301 ja 3302 – Vaniljasta uuttamalla saatu oleohartsi – Valmisteverot – Direktiivi 92/83/ETY – Vapautukset – 27 artiklan 1 kohdan e alakohta – Aromin käsite – Direktiivi 92/12/ETY – Euroopan komission valmisteverokomitea – Toimivalta)

14

2022/C 213/18

Yhdistetyt asiat C-102/21 ja 103/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21) ja SG (C-103/21) v. Autonome Provinz Bozen (Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuet – Tukiohjelma pienten vesivoimalaitosten rakentamiseen – Alppi- ja vuoristomajat, joita ei ole liitetty sähköverkkoon – Euroopan komission hyväksyntä – Voimassaoloajan päättyminen)

15

2022/C 213/19

Asia C-150/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Puola) – Menettely, joka koskee sellaisen taloudellisen seuraamuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa, joka on määrätty D. B:lle, (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Vastavuoroinen tunnustaminen – Puitepäätös 2005/214/YOS – Taloudellisten seuraamusten täytäntöönpano – 1 artiklan a alakohdan ii alakohta – Hallintoviranomaisen päätös, jossa määrätään taloudellinen seuraamus – Päätöksestä voidaan valittaa syyttäjälle, jonka on noudatettava oikeusministerin käskyjä – Myöhempi riitauttaminen tuomioistuimessa, jolla on toimivalta erityisesti rikosasioissa)

16

2022/C 213/20

Asia C-249/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Bottrop – Saksa) – Fuhrmann-2-GmbH v. B. (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 2011/83/EU – 8 artiklan 2 kohta – Sähköisessä muodossa tehtävät etäsopimukset – Tietojen ilmoittamiseen liittyvät elinkeinonharjoittajan velvollisuudet – Tilauksen, johon liittyy maksuvelvollisuus, tekemiseen tarkoitetun näppäimen tai vastaavan toiminnon käyttäminen – Merkintää tilaukseen liittyy maksuvelvollisuus vastaava yksiselitteinen ilmaisu – Ainoastaan näppäimeen tai vastaavaan toimintoon tehty merkintä otetaan huomioon tällaisen ilmaisun vastaavuutta arvioitaessa)

16

2022/C 213/21

Asia C-484/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 6.8.2021 – F C ja M A B v. Caixabank S.A., aikaisemmin Bankia S.A.

o

17

2022/C 213/22

Asia C-784/21 P: Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-429/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta

18

2022/C 213/23

Asia C-785/21 P: Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-436/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta

18

2022/C 213/24

Asia C-810/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Bankia SA v. WE ja XA

18

2022/C 213/25

Asia C-811/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA v. TB ja UK

19

2022/C 213/26

Asia C-812/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Santander, SA v. OG

19

2022/C 213/27

Asia C-813/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – OK ja PI v. Banco Sabadell

20

2022/C 213/28

Asia C-34/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 17.1.2022 – VN v. Belgian valtio

21

2022/C 213/29

Asia C-58/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 28.1.2022 – NR v. Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

21

2022/C 213/30

Asia C-61/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 1.2.2022 – RL v. Landeshauptstadt Wiesbaden

22

2022/C 213/31

Asia C-68/22 P: Valitus, jonka Euroopan investointipankki on tehnyt 2.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-370/20, KL v. Euroopan investointipankki, 24.11.2021 antamasta tuomiosta

22

2022/C 213/32

Asia C-78/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrchní soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 7.2.2022 – ALD Automotive s.r.o. v. DY, velallisen GEDEM-STAV a.s. konkurssipesän hoitaja

23

2022/C 213/33

Asia C-83/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Espanja) on esittänyt 8.2.2022 – RTG v. Tuk Tuk Travel, S.L.

24

2022/C 213/34

Asia C-87/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 9.2.2022 – TT v. AK

25

2022/C 213/35

Asia C-125/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 22.2.2022 – X ja Y ja heidän kuusi alaikäistä lastaan v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

25

2022/C 213/36

Asia C-128/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 23.2.2022 – BV NORDIC INFO v. Belgian valtio

26

2022/C 213/37

Asia C-147/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 1.3.2022 – Rikosasian vastaaja nro 5

27

2022/C 213/38

Asia C-151/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 2.3.2022 – S, A ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; muuna osapuolena United Nations High Commissioner for Refugees

28

2022/C 213/39

Asia C-164/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 4.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juan

28

2022/C 213/40

Asia C-177/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 8.3.2022 – JA v. Wurth Automotive GmbH

29

2022/C 213/41

Asia C-183/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 10.3.2022 – Saint-Louis Sucre v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation ja SICA des betteraviers d’Etrepagny

30

2022/C 213/42

Asia C-186/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2022 – Sad Trasporto Locale SpA v. Provincia autonoma di Bolzano

31

2022/C 213/43

Asia C-191/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 11.3.2022 – ME v. Belgian valtio

32

2022/C 213/44

Asia C-196/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 11.3.2022 – IB v. Regione Lombardia ja Provincia di Pavia

33

2022/C 213/45

Asia C-209/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 18.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti

34

2022/C 213/46

Asia C-237/22 P: Valitus, jonka Mylan IRE Healthcare Ltd on tehnyt 4.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-303/16, Mylan IRE Healthcare v. komissio, 26.1.2022 antamasta tuomiosta

35

2022/C 213/47

Asia C-251/22 P: Valitus, jonka Scania AB, Scania CV AB ja Scania Deutschland GmbH ovat tehneet 8.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes laajennettu jaosto) asiassa T-799/17, Scania ym. v. komissio, 2.2.2022 antamasta tuomiosta

35

2022/C 213/48

Asia C-62/21: Unionin tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 11.1.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Allemagne) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG v. E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

36

Unionin yleinen tuomioistuin

2022/C 213/49

Asia T-277/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

37

2022/C 213/50

Asia T-278/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

37

2022/C 213/51

Asia T-279/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

38

2022/C 213/52

Asia T-280/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III – Ehdoton hylkäysperuste – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

38

2022/C 213/53

Asia T-445/21: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Copal Tree Brands v. EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin COPALLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki COMPAL – Suhteellinen hylkäysperuste – Maineelle aiheutuva vahinko – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta – Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö)

39

2022/C 213/54

Asia T-368/21: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2022 – Di Taranto v. Euroopan syyttäjänvirasto (Kumoamiskanne – Toimielimiä koskeva oikeus – Tiiviimpi yhteistyö Euroopan syyttäjänviraston perustamisessa – Asetus (EU) 2017/1939 – Euroopan syyttäjänviraston Euroopan syyttäjien nimittäminen – Välillinen lainvastaisuus – Italian tasavallan nimeämät ehdokkaat – Nimityksen riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa – Tutkimatta jättäminen)

39

2022/C 213/55

Asia T-764/21 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.2.2022 – Atesos medical ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja – Lääkinnälliset laitteet – Direktiivi 93/42/ETY – Asetus (EU) 2017/745 – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus – Kiireellisyysedellytys ei täyty)

40

2022/C 213/56

Asia T-22/22 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.3.2022 – AL v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja – Henkilöstö – Virkamiehet – Kurinpitomenettely – Viraltapano – Välitoimihakemus – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Intressivertailu)

40

2022/C 213/57

Asia T-125/22 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.3.2022 – RT France v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Tiettyjen tiedotusvälineiden lähetystoiminnan keskeyttäminen – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus – Kiireellisyysedellytys ei täyty – Intressivertailu)

41

2022/C 213/58

Asia T-164/22: Kanne 25.3.2022 – Ryanair v. komissio

42

2022/C 213/59

Asia T-181/22: Kanne 6.4.2022 – Pharol v. komissio

42

2022/C 213/60

Asia T-185/22: Kanne 8.4.2022 – Ryanair v. komissio

43

2022/C 213/61

Asia T-186/22: Kanne 12.4.2022 – BNP Paribas v. EKP

44

2022/C 213/62

Asia T-187/22: Kanne 12.4.2022 – BPCE ym. v. EKP

45

2022/C 213/63

Asia T-188/22: Kanne 12.4.2022 – Crédit agricole ym. v. EKP

46

2022/C 213/64

Asia T-189/22: Kanne 12.4.2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel ym. v. EKP

46

2022/C 213/65

Asia T-190/22: Kanne 12.4.2022 – Banque postale v. EKP

47

2022/C 213/66

Asia T-191/22: Kanne 12.4.2022 – Société générale v. EKP

47

2022/C 213/67

Asia T-193/22: Kanne 15.4.2022 – OT v. neuvosto

48

2022/C 213/68

Asia T-144/21: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2022 – El Corte Inglés v. EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

49

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2022/C 213/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 207, 23.5.2022

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 198, 16.5.2022

EUVL C 191, 10.5.2022

EUVL C 171, 25.4.2022

EUVL C 165, 19.4.2022

EUVL C 158, 11.4.2022

EUVL C 148, 4.4.2022

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Asia C-116/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Suoran tuen järjestelmät - Yhteiset säännöt - Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä - Asetus (EY) N:o 73/2009 - 2 artiklan c alakohta - Maataloustoiminnan käsite - 35 artikla - Asetus (EY) N:o 1122/2009 - Kansallinen säännöstö, jossa vaaditaan esittämään oikeudellinen peruste, joka osoittaa oikeuden käyttää viljelijän käyttöön konsessiosopimuksella annettua viljelylohkoa, ja jossa asetetaan tällaisen sopimuksen pätevyyden edellytykseksi tulevan konsessionsaajan asema karjankasvattajana tai eläinten omistajana - Laidunta koskevan konsession saaja, joka on tehnyt yhteistyösopimuksen karjankasvattajien kanssa - Oikeusvoima)

(2022/C 213/02)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Timişoara

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SC Avio Lucos SRL

Vastapuolet: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 17.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1310/2013, ja asetuksen N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annettua komission asetusta (EY) N:o 1122/2009 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen saamisen edellytykseksi hakijan velvollisuus osoittaa, että hänellä on kyseisen hakemuksen kohteena olevan maatalousmaan ”käyttöoikeus”, kunhan asianomaisella unionin säännöstöllä tavoiteltuja tavoitteita sekä unionin oikeuden yleisiä periaatteita ja etenkin suhteellisuusperiaatetta noudatetaan. |
| --- | --- |

1)

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 17.12.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1310/2013, ja asetuksen N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annettua komission asetusta (EY) N:o 1122/2009 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen saamisen edellytykseksi hakijan velvollisuus osoittaa, että hänellä on kyseisen hakemuksen kohteena olevan maatalousmaan ”käyttöoikeus”, kunhan asianomaisella unionin säännöstöllä tavoiteltuja tavoitteita sekä unionin oikeuden yleisiä periaatteita ja etenkin suhteellisuusperiaatetta noudatetaan.

| 2) | Asetusta N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1310/2013, ja asetusta N:o 1122/2009 on tulkittava siten, etteivät ne ole sellaisessa erityistapauksessa, jossa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen saaja on perustellut oikeuden hyödyntää maatalousmaata esittämällä alueellisen hallintoyksikön julkiseen omaisuuteen kuuluvaa laidunta koskevan konsessiosopimuksen, esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan tällaisen sopimuksen pätevyyden edellytykseksi se, että tuleva konsessionsaaja on karjankasvattaja tai eläinten omistaja. |
| --- | --- |

2)

Asetusta N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1310/2013, ja asetusta N:o 1122/2009 on tulkittava siten, etteivät ne ole sellaisessa erityistapauksessa, jossa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen saaja on perustellut oikeuden hyödyntää maatalousmaata esittämällä alueellisen hallintoyksikön julkiseen omaisuuteen kuuluvaa laidunta koskevan konsessiosopimuksen, esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan tällaisen sopimuksen pätevyyden edellytykseksi se, että tuleva konsessionsaaja on karjankasvattaja tai eläinten omistaja.

| 3) | Asetuksen N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1310/2013, 2 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että maataloustoiminnan käsite kattaa toiminnan, jossa henkilö saa laidunta koskevan konsession ja tekee myöhemmin karjankasvattajien kanssa yhteistyösopimuksen, jonka nojalla nämä kasvattajat laiduntavat eläimiä konsession kohteena olevalla maa-alalla, kun konsession saajalla säilyy käyttöoikeus maa-alaan mutta hän sitoutuu olemaan rajoittamatta laiduntamista ja huolehtimaan laidunmaan kunnossapitotöistä, kunhan nämä työt täyttävät kyseisen asetuksen liitteessä III tarkoitetussa vapaaehtoisessa vaatimuksessa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

3)

Asetuksen N:o 73/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1310/2013, 2 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että maataloustoiminnan käsite kattaa toiminnan, jossa henkilö saa laidunta koskevan konsession ja tekee myöhemmin karjankasvattajien kanssa yhteistyösopimuksen, jonka nojalla nämä kasvattajat laiduntavat eläimiä konsession kohteena olevalla maa-alalla, kun konsession saajalla säilyy käyttöoikeus maa-alaan mutta hän sitoutuu olemaan rajoittamatta laiduntamista ja huolehtimaan laidunmaan kunnossapitotöistä, kunhan nämä työt täyttävät kyseisen asetuksen liitteessä III tarkoitetussa vapaaehtoisessa vaatimuksessa asetetut edellytykset.

| 4) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä sovelletaan oikeusvoiman periaatetta, joka on samojen asianosaisten välisessä oikeusriidassa, joka koskee yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen hakijalle maksettujen summien takaisin perimistä koskevan toimen laillisuutta, esteenä sille, että asiaa käsittelevä tuomioistuin tutkii, ovatko kansalliset vaatimukset tukihakemuksen kohteena olevan maatalousmaan hyödyntämiseen oikeuttavan perusteen lainmukaisuudesta unionin oikeuden mukaisia, sillä perusteella, että tämä takaisinperintätoimi perustuu samoja asianosaisia koskeviin samoihin tosiseikkoihin ja samaan kansalliseen säännöstöön, joita on tarkasteltu aiemmassa lainvoiman saaneessa tuomioistuinratkaisussa. |
| --- | --- |

4)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä sovelletaan oikeusvoiman periaatetta, joka on samojen asianosaisten välisessä oikeusriidassa, joka koskee yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen tuen hakijalle maksettujen summien takaisin perimistä koskevan toimen laillisuutta, esteenä sille, että asiaa käsittelevä tuomioistuin tutkii, ovatko kansalliset vaatimukset tukihakemuksen kohteena olevan maatalousmaan hyödyntämiseen oikeuttavan perusteen lainmukaisuudesta unionin oikeuden mukaisia, sillä perusteella, että tämä takaisinperintätoimi perustuu samoja asianosaisia koskeviin samoihin tosiseikkoihin ja samaan kansalliseen säännöstöön, joita on tarkasteltu aiemmassa lainvoiman saaneessa tuomioistuinratkaisussa.

---

(1)  EUVL C 279, 24.8.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – G.D. v. The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy ja Natural Resources ja Attorney General

(Asia C-140/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Viestinnän luottamuksellisuus - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Liikenne- ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen - Säilytettyjen tietojen saanti - Jälkikäteinen tuomioistuinvalvonta - Direktiivi 2002/58/EY - 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - Kansallisella tuomioistuimella ei mahdollisuutta rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömäksi toteamisen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa yhteensopimatonta kansallista lainsäädäntöä)

(2022/C 213/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: G.D.

Vastapuolet: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy ja Natural Resources ja Attorney General

Tuomiolauselma

| 1) | Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään ennalta ehkäisevästi liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta tietojen säilyttämisestä vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleistä turvallisuutta koskevien vakavien uhkien ehkäisemiseksi. Kyseinen 15 artiklan 1 kohta, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, ei sitä vastoin ole esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi






  — | liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu rekisteröityjen muodostamien ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa |
| --- | --- | --- |

1)

Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään ennalta ehkäisevästi liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta tietojen säilyttämisestä vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleistä turvallisuutta koskevien vakavien uhkien ehkäisemiseksi. Kyseinen 15 artiklan 1 kohta, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, ei sitä vastoin ole esteenä lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi

—

liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu rekisteröityjen muodostamien ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa

| — | liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajattu täysin välttämättömään |
| --- | --- |

—

liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajattu täysin välttämättömään

| — | sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä, ja |
| --- | --- |

—

sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä, ja

| — | siitä, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan, |
| --- | --- |

—

siitä, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan,

jos näillä toimenpiteillä varmistetaan selvin ja täsmällisin säännöin, että kyseessä olevien tietojen säilyttämisen ehtona on, että näihin toimenpiteisiin liittyviä aineellisia ja menettelyllisiä edellytyksiä noudatetaan, ja että rekisteröidyillä on tehokkaat takeet väärinkäytön vaaroja vastaan.

| 2) | Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla poliisin vakavien rikosten tutkinnan ja syytetoimien yhteydessä esittämien, sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien säilyttämien tietojen saantia koskevien pyyntöjen keskitetty käsittely kuuluu poliisivirkamiehelle, jota avustaa poliisin sisäinen yksikkö, jolla on tietty itsenäisyys tehtäväänsä suorittaessaan, ja jonka päätökset voivat myöhemmin olla tuomioistuinvalvonnan kohteena. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla poliisin vakavien rikosten tutkinnan ja syytetoimien yhteydessä esittämien, sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien säilyttämien tietojen saantia koskevien pyyntöjen keskitetty käsittely kuuluu poliisivirkamiehelle, jota avustaa poliisin sisäinen yksikkö, jolla on tietty itsenäisyys tehtäväänsä suorittaessaan, ja jonka päätökset voivat myöhemmin olla tuomioistuinvalvonnan kohteena.

| 3) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on kansallisen oikeuden nojalla tehtävä kansallisesta lainsäädännöstä, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on säilytettävä liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta, sen vuoksi, että tämä lainsäädäntö ei ole yhteensopiva direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan kanssa, luettuna perusoikeuskirjan valossa. Tällaisen säilyttämisen kautta hankittujen todisteiden hyväksyttävyys kuuluu jäsenvaltioiden menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen mukaisesti kansallisen oikeuden alaan, edellyttäen, että muun muassa vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan. |
| --- | --- |

3)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on kansallisen oikeuden nojalla tehtävä kansallisesta lainsäädännöstä, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on säilytettävä liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta, sen vuoksi, että tämä lainsäädäntö ei ole yhteensopiva direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan kanssa, luettuna perusoikeuskirjan valossa. Tällaisen säilyttämisen kautta hankittujen todisteiden hyväksyttävyys kuuluu jäsenvaltioiden menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen mukaisesti kansallisen oikeuden alaan, edellyttäen, että muun muassa vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan.

---

(1)  EUVL C 247, 27.7.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2022 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-161/20) (1)

(Kumoamiskanne - Neuvoston päätös, joka sisältyy pysyvien edustajien komitean (Coreper) 5.2.2020 toteuttamaan toimeen, jolla hyväksytään Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO) toimitettava ehdotus, joka koskee elinkaarisuuntaviivojen käyttöönottoa kestävien vaihtoehtoisten polttoaineiden WtT-kasvihuonekaasupäästöjen arvioimiseksi - SEU 17 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin ulkoinen edustus - Tämän ehdotuksen toimittaminen IMO:lle neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion toimesta jäsenvaltioiden ja komission puolesta)

(2022/C 213/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls ja E. Georgieva, sittemmin J.–F. Brakeland, S. L. Kalėda ja E. Georgieva)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas ja A. Norberg)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: S. Baeyens ja P. Cottin, avustajinaan V. Van Thuyne ja W. Timmermans, advocaten), Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová ja L. Březinová), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen ja M. Søndahl Wolff, sittemmin V. Pasternak Jørgensen ja M. Søndahl Wolff), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: D. Klebs ja J. Möller), Helleenien tasavalta (asiamies: S. Chala), Ranskan tasavalta (asiamiehet: J.-L. Carré, T. Stéhelin ja A.-L. Desjonquères), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. K. Bulterman, M. H. S. Gijzen ja M. J. M. Hoogveld), Suomen tasavalta (asiamies: H. Leppo), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder ja R. Shahsavan Eriksson)

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Belgian kuningaskunta, Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Belgian kuningaskunta, Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 209, 22.6.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Alba Iulia – Romania) – SC Avio Lucos SRL v. Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

(Asia C-176/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Suoran tuen järjestelmät - Yhteiset säännöt - Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä - Asetus (EU) N:o 1307/2013 - 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohta ja 2 kohdan b alakohta - Kansallinen säännöstö, jossa suoran tuen saamisen edellytykseksi asetetaan se, että viljelijä pitää omia eläimiä - 9 artiklan 1 kohta - Aktiiviviljelijän käsite - Asetus (EU) N:o 1306/2013 - 60 artikla - Säännösten kiertämistä koskeva lauseke - Keinotekoisesti luotujen edellytysten käsite)

(2022/C 213/05)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Alba Iulia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SC Avio Lucos SRL

Vastaajat: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj ja Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa ja 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan näissä säännöksissä tarkoitetut vähimmäistoimet, jotka on toteutettava maatalousmaalla, joka luontaisesti pysyy laitumeksi tai viljelyyn soveltuvassa kunnossa, on toteutettava viljelijän toimesta tämän itsensä pitämillä eläimillä. |
| --- | --- |

1)

Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohtaa ja 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan näissä säännöksissä tarkoitetut vähimmäistoimet, jotka on toteutettava maatalousmaalla, joka luontaisesti pysyy laitumeksi tai viljelyyn soveltuvassa kunnossa, on toteutettava viljelijän toimesta tämän itsensä pitämillä eläimillä.

| 2) | Asetuksen N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa sekä 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä jälkimmäisessä säännöksessä tarkoitetun aktiiviviljelijän käsitteen soveltamisalaan kuuluu oikeushenkilö, joka on tehnyt suurkunnalle kuuluvaa laidunmaata koskevan konsessiosopimuksen ja joka käyttää kyseisellä alueella laiduntamiseen eläimiä, jotka se on saanut vastikkeetta lainaan luonnollisilta henkilöiltä, jotka ovat näiden eläinten omistajia, mikäli kyseinen oikeushenkilö toteuttaa tällä laidunmaalla tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdassa tarkoitettuja vähimmäistoimia. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa sekä 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tässä jälkimmäisessä säännöksessä tarkoitetun aktiiviviljelijän käsitteen soveltamisalaan kuuluu oikeushenkilö, joka on tehnyt suurkunnalle kuuluvaa laidunmaata koskevan konsessiosopimuksen ja joka käyttää kyseisellä alueella laiduntamiseen eläimiä, jotka se on saanut vastikkeetta lainaan luonnollisilta henkilöiltä, jotka ovat näiden eläinten omistajia, mikäli kyseinen oikeushenkilö toteuttaa tällä laidunmaalla tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdassa tarkoitettuja vähimmäistoimia.

| 3) | Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 60 artiklaa on tulkittava siten, että tilanne, jossa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen taloudellisen tuen hakija esittää hakemuksensa tueksi laidunmaata koskevan konsessiosopimuksen ja vastikkeetonta käyttöä koskevia lainasopimuksia, jotka koskevat eläimiä, jotka on tarkoitettu laiduntamaan näillä laidunmailla, voi kuulua tässä säännöksessä tarkoitetun keinotekoisesti luotujen edellytysten käsitteen soveltamisalaan, mikäli yhtäältä objektiivisten olosuhteiden kokonaisuudesta ilmenee, että vaikka merkityksellisessä säännöstössä vahvistettuja edellytyksiä on muodollisesti noudatettu, säännöstöllä tavoiteltua päämäärää ei ole saavutettu, ja mikäli toisaalta osoitetaan tahto saada unionin säännöstöstä johtuva etuus luomalla keinotekoisesti sen saamiseen vaaditut edellytykset. |
| --- | --- |

3)

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 60 artiklaa on tulkittava siten, että tilanne, jossa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisen taloudellisen tuen hakija esittää hakemuksensa tueksi laidunmaata koskevan konsessiosopimuksen ja vastikkeetonta käyttöä koskevia lainasopimuksia, jotka koskevat eläimiä, jotka on tarkoitettu laiduntamaan näillä laidunmailla, voi kuulua tässä säännöksessä tarkoitetun keinotekoisesti luotujen edellytysten käsitteen soveltamisalaan, mikäli yhtäältä objektiivisten olosuhteiden kokonaisuudesta ilmenee, että vaikka merkityksellisessä säännöstössä vahvistettuja edellytyksiä on muodollisesti noudatettu, säännöstöllä tavoiteltua päämäärää ei ole saavutettu, ja mikäli toisaalta osoitetaan tahto saada unionin säännöstöstä johtuva etuus luomalla keinotekoisesti sen saamiseen vaaditut edellytykset.

---

(1)  EUVL C 297, 7.9.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Niedersächsisches Finanzgericht – Saksa) – I GmbH v. Finanzamt H

(Asia C-228/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan b alakohta - Tiettyjen yleishyödyllisten toimintojen vapautukset - Sairaalahoitoa ja lääkärinhoitoa koskeva vapautus - Yksityissairaala - Asianmukaisesti hyväksytty laitos - Verrattavat sosiaaliset olosuhteet)

(2022/C 213/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Niedersächsisches Finanzgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: I GmbH

Vastaaja: Finanzamt H

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yksityisen sairaalan suorittamat hoitopalvelut on vapautettu arvonlisäverosta, jos kyseinen laitos on hyväksytty yleistä sairausvakuutusjärjestelmää koskevien kansallisten säännösten mukaisesti sen seurauksena, että se on sisällytetty osavaltion sairaalatarvesuunnitelmaan tai lakisääteisten sairausvakuutuskassojen tai korvaavien kassojen kanssa on tehty hoitosopimukset, koska tällainen lainsäädäntö johtaa siihen, että toisiinsa rinnastettavissa olevia yksityisiä sairaaloita, jotka suorittavat samankaltaisia palveluita julkisoikeudellisiin laitoksiin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, kohdellaan kyseisessä säännöksessä säädetyn vapautuksen yhteydessä eri tavalla. |
| --- | --- |

1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yksityisen sairaalan suorittamat hoitopalvelut on vapautettu arvonlisäverosta, jos kyseinen laitos on hyväksytty yleistä sairausvakuutusjärjestelmää koskevien kansallisten säännösten mukaisesti sen seurauksena, että se on sisällytetty osavaltion sairaalatarvesuunnitelmaan tai lakisääteisten sairausvakuutuskassojen tai korvaavien kassojen kanssa on tehty hoitosopimukset, koska tällainen lainsäädäntö johtaa siihen, että toisiinsa rinnastettavissa olevia yksityisiä sairaaloita, jotka suorittavat samankaltaisia palveluita julkisoikeudellisiin laitoksiin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, kohdellaan kyseisessä säännöksessä säädetyn vapautuksen yhteydessä eri tavalla.

| 2) | Direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sen ratkaisemiseksi, toteutetaanko yksityisen sairaalan suorittamat hoitopalvelut julkisoikeudellisiin laitoksiin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat terveydenhoidon kustannusten alentamista ja korkeatasoisen hoidon saamista paremmin ihmisten saataville koskevaan tavoitteeseen pyrkiessään ottaa huomioon julkisoikeudellisten sairaaloiden suorittamiin palveluihin oikeussääntöjen mukaan sovellettavat edellytykset sekä kyseessä olevan yksityisen sairaalan suorituskykyä sen henkilöstön, toimitilojen ja laitteistojen kannalta ja sen hallinnoinnin tehokkuutta kuvaavat tunnusluvut, kun tällaisia tunnuslukuja sovelletaan myös julkisoikeudellisiin sairaaloihin. Huomioon voidaan ottaa myös hoitopäivämaksujen laskentatapa sekä mainitun yksityisoikeudellisen sairaalan tarjoamien palvelujen korvaaminen sosiaaliturvajärjestelmästä tai jäsenvaltion viranomaisten kanssa tehtyjen sopimusten perusteella siten, että potilaiden vastattavaksi jäävät kustannukset ovat verrattavissa julkisoikeudellisten laitosten potilaille samankaltaisista palveluista aiheutuneisiin kustannuksiin. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että sen ratkaisemiseksi, toteutetaanko yksityisen sairaalan suorittamat hoitopalvelut julkisoikeudellisiin laitoksiin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat terveydenhoidon kustannusten alentamista ja korkeatasoisen hoidon saamista paremmin ihmisten saataville koskevaan tavoitteeseen pyrkiessään ottaa huomioon julkisoikeudellisten sairaaloiden suorittamiin palveluihin oikeussääntöjen mukaan sovellettavat edellytykset sekä kyseessä olevan yksityisen sairaalan suorituskykyä sen henkilöstön, toimitilojen ja laitteistojen kannalta ja sen hallinnoinnin tehokkuutta kuvaavat tunnusluvut, kun tällaisia tunnuslukuja sovelletaan myös julkisoikeudellisiin sairaaloihin. Huomioon voidaan ottaa myös hoitopäivämaksujen laskentatapa sekä mainitun yksityisoikeudellisen sairaalan tarjoamien palvelujen korvaaminen sosiaaliturvajärjestelmästä tai jäsenvaltion viranomaisten kanssa tehtyjen sopimusten perusteella siten, että potilaiden vastattavaksi jäävät kustannukset ovat verrattavissa julkisoikeudellisten laitosten potilaille samankaltaisista palveluista aiheutuneisiin kustannuksiin.

---

(1)  EUVL C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Italia) – PG v. Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Asia C-236/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 2 ja 4 lauseke - EAY:n UNICE:n ja CEEP:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Syrjintäkiellon periaate - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Rauhantuomarit ja yleisten tuomioistuinten tuomarit - 5 lauseke - Toimenpiteet seuraamusten määräämiseksi määräaikaisten sopimusten väärinkäytöstä - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Palkallinen vuosiloma)

(2022/C 213/07)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

Pääasian asianosaiset

Kantaja: PG

Vastaajat: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

Muut osapuolet: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

Tuomiolauselma

| 1) | Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa, Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, liitteenä olevan 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa ei säädetä rauhantuomarin osalta oikeudesta 30 päivän palkalliseen vuosilomaan eikä työsuhteeseen perustuvaan sosiaaliavustus- ja sosiaalivakuutusjärjestelmään, joista yleisten tuomioistuinten tuomarien osalta on säädetty, jos kyseinen rauhantuomari kuuluu osa-aikatyötä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitetun osa-aikaisen työntekijän ja/tai määräaikaista työtä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitetun määräaikaisen työntekijän käsitteen alaan ja on yleisen tuomioistuimen tuomarin tilanteeseen rinnastettavassa tilanteessa. |
| --- | --- |

1)

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa, Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, liitteenä olevan 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa ei säädetä rauhantuomarin osalta oikeudesta 30 päivän palkalliseen vuosilomaan eikä työsuhteeseen perustuvaan sosiaaliavustus- ja sosiaalivakuutusjärjestelmään, joista yleisten tuomioistuinten tuomarien osalta on säädetty, jos kyseinen rauhantuomari kuuluu osa-aikatyötä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitetun osa-aikaisen työntekijän ja/tai määräaikaista työtä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitetun määräaikaisen työntekijän käsitteen alaan ja on yleisen tuomioistuimen tuomarin tilanteeseen rinnastettavassa tilanteessa.

| 2) | Direktiivin 1999/70 liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan määräaikainen työsuhde voidaan uudistaa enintään kolme kertaa peräkkäin, aina neljäksi vuodeksi kerrallaan ja enintään 16 vuoden pituiseksi kokonaisajaksi ja jossa ei säädetä mahdollisuudesta määrätä tehokkaita ja ennaltaehkäiseviä seuraamuksia työsuhteiden väärinkäytösluonteisesta uudistamisesta. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 1999/70 liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan määräaikainen työsuhde voidaan uudistaa enintään kolme kertaa peräkkäin, aina neljäksi vuodeksi kerrallaan ja enintään 16 vuoden pituiseksi kokonaisajaksi ja jossa ei säädetä mahdollisuudesta määrätä tehokkaita ja ennaltaehkäiseviä seuraamuksia työsuhteiden väärinkäytösluonteisesta uudistamisesta.

---

(1)  EUVL C 271, 17.8.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Bucureşti – Romania) – Berlin Chemie A. Menarini SRL v. Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

(Asia C-333/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 44 artikla - Palvelujen suorituspaikka - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 - 11 artiklan 1 kohta - Palvelujen suoritus - Verotuksellinen liittymäkohta - Kiinteän toimipaikan käsite - Jäsenvaltiossa sijaitseva yhtiö, joka on etuyhteydessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan yhtiöön - Henkilöstöresurssien ja teknisten resurssien osalta soveltuva rakenne - Kyky vastaanottaa ja käyttää palveluja kiinteän toimipaikan omiin tarpeisiin - Etuyhteydessä olevan yhtiön vastaanottajana olevalle yhtiölle tarjoamat markkinointipalvelut, oikeudelliset palvelut sekä mainonta- ja edustuspalvelut)

(2022/C 213/08)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Bucureşti

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Berlin Chemie A. Menarini SRL

Vastaaja: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

Asian käsittelyyn osallistuja: Berlin Chemie AG

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2008 annetulla neuvoston direktiivillä 2008/8/EY, 44 artiklaa ja direktiivin 2006/112 täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 11 artiklaa on tulkittava siten, ettei yhtiöllä, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, ole kiinteää toimipaikkaa toisessa jäsenvaltiossa sillä perusteella, että kyseisellä yhtiöllä on siellä tytäryhtiö, joka antaa sen käyttöön henkilöstöresursseja ja teknisiä resursseja sopimuksilla, joilla tytäryhtiö tarjoaa sille yksinoikeudella markkinointipalveluja, oikeudellisia palveluja sekä mainonta- ja edustuspalveluja, jotka voivat vaikuttaa suoraan sen myyntimääriin.

---

(1)  EUVL C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Helsingin hallinto-oikeus – Suomi) – A SCPI

(Asia C-342/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - SEUT 63 ja SEUT 65 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Rajoitukset - Oikeushenkilöiden tulovero - Sijoitusrahastojen verovapaus - Verovapauden edellytykset - Rahaston sopimusperusteisuutta koskeva edellytys)

(2022/C 213/09)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Helsingin hallinto-oikeus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: A SCPI

Asian käsittelyyn osallistuu: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Tuomiolauselma

SEUT 63 ja SEUT 65 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa varaamalla vuokratulojen ja kiinteistöjen luovutuksesta tai kiinteistöjä omistavien yhtiöiden osakkeiden luovutuksesta saatujen voittojen verovapaus ainoastaan sopimusperusteisille sijoitusrahastoille suljetaan tämän verovapauden ulkopuolelle yhtiömuotoinen ulkomainen vaihtoehtoinen sijoitusrahasto, kun tämä sijoittautumisjäsenvaltiossaan veron läpivirtausjärjestelmään kuuluva rahasto ei ole tuloverovelvollinen viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa.

---

(1)  EUVL C 339, 12.10.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Espanja) – EL ja TP v. Caixabank SA

(Asia C-385/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Direktiivi 93/13/ETY - Tehokkuusperiaate - Vastaavuusperiaate - Oikeudenkäyntimenettely sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamiseksi - Kansallisella tuomioistuimella viran puolesta oleva valvontavalta - Kansallinen menettely oikeudenkäyntikulujen vahvistamiseksi - Asianajajan palkkioina korvattavat oikeudenkäyntikulut)

(2022/C 213/10)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantajat: EL ja TP

Vastaaja: Caixabank SA

Tuomiolauselma

| 1) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, luettuina tehokkuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sopimusehdon kohtuuttomuutta koskevaan kanteeseen liittyvien oikeudenkäyntikulujen vahvistamisen yhteydessä ylärajasta, jota sovelletaan asianajajan palkkioihin, joista asian voittaneen kuluttajan on mahdollista saada korvaus elinkeinonharjoittajalta, joka on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut, edellyttäen, että kyseinen yläraja antaa kuluttajalle mahdollisuuden saada tällä perusteella kohtuullinen korvaus, joka on oikeassa suhteessa kuluihin, jotka objektiivisesti väistämättä aiheutuivat hänelle tällaisen kanteen nostamisesta. |
| --- | --- |

1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, luettuina tehokkuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sopimusehdon kohtuuttomuutta koskevaan kanteeseen liittyvien oikeudenkäyntikulujen vahvistamisen yhteydessä ylärajasta, jota sovelletaan asianajajan palkkioihin, joista asian voittaneen kuluttajan on mahdollista saada korvaus elinkeinonharjoittajalta, joka on velvoitettu korvaamaan oikeudenkäyntikulut, edellyttäen, että kyseinen yläraja antaa kuluttajalle mahdollisuuden saada tällä perusteella kohtuullinen korvaus, joka on oikeassa suhteessa kuluihin, jotka objektiivisesti väistämättä aiheutuivat hänelle tällaisen kanteen nostamisesta.

| 2) | Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, luettuina tehokkuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan riidan arvo, jonka perusteella lasketaan asian voittaneelle kuluttajalle sopimusehdon kohtuuttomuutta koskevan kanteen yhteydessä korvattavat oikeudenkäyntikulut, on määritettävä kannekirjelmässä, ja jos näin ei tapahdu, se vahvistetaan kyseisessä lainsäädännössä, eikä tätä tietoa voida muuttaa myöhemmin, edellyttäen, että oikeudenkäyntikulujen vahvistamisesta viime kädessä vastaava tuomari voi vapaasti määrittää riidan todellisen arvon kuluttajalle ja taata hänelle oikeuden kohtuulliseen korvaukseen, joka on oikeassa suhteessa kuluihin, jotka objektiivisesti väistämättä ovat aiheutuneet hänelle tällaisen kanteen nostamisesta. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, luettuina tehokkuusperiaatteen valossa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan riidan arvo, jonka perusteella lasketaan asian voittaneelle kuluttajalle sopimusehdon kohtuuttomuutta koskevan kanteen yhteydessä korvattavat oikeudenkäyntikulut, on määritettävä kannekirjelmässä, ja jos näin ei tapahdu, se vahvistetaan kyseisessä lainsäädännössä, eikä tätä tietoa voida muuttaa myöhemmin, edellyttäen, että oikeudenkäyntikulujen vahvistamisesta viime kädessä vastaava tuomari voi vapaasti määrittää riidan todellisen arvon kuluttajalle ja taata hänelle oikeuden kohtuulliseen korvaukseen, joka on oikeassa suhteessa kuluihin, jotka objektiivisesti väistämättä ovat aiheutuneet hänelle tällaisen kanteen nostamisesta.

---

(1)  EUVL C 423, 7.12.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 – Valittajana Solar Ileias Bompaina AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-429/20 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuet - Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinat - Kansallinen lainsäädäntö, jonka väitetään merkitsevän lainvastaisen edun myöntämistä sähköntoimittajille - Euroopan komissiolle tehty kantelu - Hylkäämispäätös muodollista tutkintamenettelyä aloittamatta - Kumoamiskanne - Asetus (EU) 2015/1589 - 1 artiklan h alakohta - Osapuolen, jota asia koskee, käsite - Tutkimatta jättäminen)

(2022/C 213/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Solar Ileias Bompaina AE (edustajat: A. Metaxas, dikigoros, ja A. Bartosch, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja K. Herrmann)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Solar Ileias Bompaina AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Solar Ileias Bompaina AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 359, 26.10.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) v. LM(C-447/20), BD ja Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

(Yhdistetyt asiat C-447/20 ja 448/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - Euroopan unionin omat varat - Unionin taloudellisten etujen suojaaminen - Väärinkäytöksiä koskevat seuraamusmenettelyt - 4 artikla - Hallinnollisten toimenpiteiden toteuttaminen - 3 artiklan 1 kohta - Seuraamusmenettelyn vanhentumisaika - Päättyminen - Mahdollisuus vedota vanhentumisajan päättymiseen pakkoperintämenettelyn yhteydessä - 3 artiklan 2 kohta - Täytäntöönpanoaika - Sovellettavuus - Alkamisajankohta - Keskeyttäminen ja lykkääminen - Jäsenvaltioiden harkintavalta)

(2022/C 213/12)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

Valituksen vastapuolet: LM (C-447/20), BD ja Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

Tuomiolauselma

| 1) | [Euroopan unionin] taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jollei vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattamisesta muuta johdu, se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperimistä koskevan, kyseisessä säännöksessä tarkoitetun seuraamusmenettelyn vanhentumisajan päättymisen jälkeen tehdyn päätöksen riitauttamiseksi sen vastaanottajan on oikeudenmenetyksen uhalla vedottava tietyn ajan kuluessa toimivaltaisessa hallintotuomioistuimessa kyseisen päätöksen sääntöjenvastaisuuteen, eikä hän/se voi enää vastustaa kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa vetoamalla samaan sääntöjenvastaisuuteen häntä/sitä vastaan vireille pannun pakkoperintämenettelyn yhteydessä. |
| --- | --- |

1)

[Euroopan unionin] taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jollei vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattamisesta muuta johdu, se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperimistä koskevan, kyseisessä säännöksessä tarkoitetun seuraamusmenettelyn vanhentumisajan päättymisen jälkeen tehdyn päätöksen riitauttamiseksi sen vastaanottajan on oikeudenmenetyksen uhalla vedottava tietyn ajan kuluessa toimivaltaisessa hallintotuomioistuimessa kyseisen päätöksen sääntöjenvastaisuuteen, eikä hän/se voi enää vastustaa kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa vetoamalla samaan sääntöjenvastaisuuteen häntä/sitä vastaan vireille pannun pakkoperintämenettelyn yhteydessä.

| 2) | Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että sillä on välitön oikeusvaikutus kansallisissa oikeusjärjestyksissä ilman, että kansallisten viranomaisten on ryhdyttävä täytäntöönpanotoimiin. Tästä seuraa, että perusteettomasti saatujen summien takaisinperimistä koskevan päätöksen vastaanottajan on joka tapauksessa voitava vedota tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn täytäntöönpanoa koskevan määräajan päättymiseen tai tarvittaessa kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan nojalla pidennettyyn täytäntöönpanoa koskevaan määräaikaan vastustaakseen näiden summien pakkoperintää. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että sillä on välitön oikeusvaikutus kansallisissa oikeusjärjestyksissä ilman, että kansallisten viranomaisten on ryhdyttävä täytäntöönpanotoimiin. Tästä seuraa, että perusteettomasti saatujen summien takaisinperimistä koskevan päätöksen vastaanottajan on joka tapauksessa voitava vedota tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn täytäntöönpanoa koskevan määräajan päättymiseen tai tarvittaessa kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan nojalla pidennettyyn täytäntöönpanoa koskevaan määräaikaan vastustaakseen näiden summien pakkoperintää.

| 3) | Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan siinä säädetty täytäntöönpanoaika alkaa kulua sellaisen päätöksen tekemisestä, jossa velvoitetaan palauttamaan perusteettomasti saadut määrät, koska tämän määräajan on alettava kulua päivästä, jona kyseisestä päätöksestä tulee lopullinen, toisin sanoen muutoksenhakuaikojen päättymisen päivänä tai päivänä, jona muutoksenhakukeinot on käytetty. |
| --- | --- |

3)

Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan siinä säädetty täytäntöönpanoaika alkaa kulua sellaisen päätöksen tekemisestä, jossa velvoitetaan palauttamaan perusteettomasti saadut määrät, koska tämän määräajan on alettava kulua päivästä, jona kyseisestä päätöksestä tulee lopullinen, toisin sanoen muutoksenhakuaikojen päättymisen päivänä tai päivänä, jona muutoksenhakukeinot on käytetty.

| 4) | Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty täytäntöönpanoaika keskeytyy takaisinperintäpäätöksen kohteena olevan velan pakkoperintämenettelyn vuoksi. |
| --- | --- |

4)

Asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty täytäntöönpanoaika keskeytyy takaisinperintäpäätöksen kohteena olevan velan pakkoperintämenettelyn vuoksi.

---

(1)  EUVL C 443, 21.12.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Liettua) – UB v. Kauno teritorinė muitinė

(Asia C-489/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tullikoodeksi - Tullivelan lakkaaminen - Unionin tullialueelle sääntöjenvastaisesti tuodut tavarat - Takavarikointi ja valtiolle menetetyksi julistaminen - Direktiivi 2008/118/EY - Valmisteverot - Direktiivi 2006/112/EY - Arvonlisävero - Verotettava tapahtuma - Verosaatavan syntyminen)

(2022/C 213/13)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Kantaja: UB

Vastaaja: Kauno teritorinė muitinė

Muu osapuoli: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että tullivelka lakkaa, jos tavarat takavarikoidaan ja julistetaan myöhemmin valtiolle menetetyiksi sen jälkeen, kun ne on jo tuotu sääntöjenvastaisesti Euroopan unionin tullialueelle. |
| --- | --- |

1)

Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että tullivelka lakkaa, jos tavarat takavarikoidaan ja julistetaan myöhemmin valtiolle menetetyiksi sen jälkeen, kun ne on jo tuotu sääntöjenvastaisesti Euroopan unionin tullialueelle.

| 2) | Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 2 artiklan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 70 artiklaa on tulkittava siten, että tullivelan lakkaaminen asetuksen N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn perusteen mukaisesti ei johda Euroopan unionin tullialueelle sääntöjenvastaisesti tuotuihin tavaroihin liittyvän valmisteverovelan ja arvolisäverovelan lakkaamiseen. |
| --- | --- |

2)

Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 2 artiklan b alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 70 artiklaa on tulkittava siten, että tullivelan lakkaaminen asetuksen N:o 952/2013 124 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn perusteen mukaisesti ei johda Euroopan unionin tullialueelle sääntöjenvastaisesti tuotuihin tavaroihin liittyvän valmisteverovelan ja arvolisäverovelan lakkaamiseen.

---

(1)  EUVL C 433, 14.12.2020.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel – Belgia) – Q, R ja S v. United Airlines, Inc.

(Asia C-561/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt - Kahdesta suoraan toisiinsa liittyvästä osuudesta koostuva lento - Lopulliseen määräpaikkaan saapumisen pitkäaikainen viivästyminen, joka johtuu kyseisen lennon jälkimmäisestä kolmannen maan kahden lentoaseman välillä lennetystä osuudesta - Kyseisen asetuksen pätevyys kansainvälisen oikeuden kannalta)

(2022/C 213/14)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Q, R ja S

Vastaaja: United Airlines, Inc.

Tuomiolauselma

| 1) | Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että yhteisön lentoliikenteen harjoittajalta tehtyyn yhteen ainoaan varaukseen perustuneen kahdesta suoraan toisiinsa liittyneestä osuudesta koostuneen lennon, joka lähti jäsenvaltion alueella sijainneelta lentoasemalta ja saapui kolmannessa maassa sijainneelle lentoasemalle tämän kolmannen maan toisen lentoaseman kautta, matkustajalla on oikeus saada koko kyseisen lennon suorittaneelta kolmannen maan lentoliikenteen harjoittajalta, joka toimi yhteisön lentoliikenteen harjoittajan lukuun, korvaus silloin, kun kyseinen matkustaja pääsi lopulliseen määräpaikkaansa kyseisen lennon jälkimmäisen osuuden viivästymisen takia yli kolme tuntia myöhässä. |
| --- | --- |

1)

Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että yhteisön lentoliikenteen harjoittajalta tehtyyn yhteen ainoaan varaukseen perustuneen kahdesta suoraan toisiinsa liittyneestä osuudesta koostuneen lennon, joka lähti jäsenvaltion alueella sijainneelta lentoasemalta ja saapui kolmannessa maassa sijainneelle lentoasemalle tämän kolmannen maan toisen lentoaseman kautta, matkustajalla on oikeus saada koko kyseisen lennon suorittaneelta kolmannen maan lentoliikenteen harjoittajalta, joka toimi yhteisön lentoliikenteen harjoittajan lukuun, korvaus silloin, kun kyseinen matkustaja pääsi lopulliseen määräpaikkaansa kyseisen lennon jälkimmäisen osuuden viivästymisen takia yli kolme tuntia myöhässä.

| 2) | Toisen ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa asetuksen N:o 261/2004 pätevyyteen kansainvälisen tapaoikeuden sen periaatteen kannalta, jonka mukaan jokaisella valtiolla on täydellinen ja yksinomainen suvereniteetti omaan ilmatilaansa. |
| --- | --- |

2)

Toisen ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa asetuksen N:o 261/2004 pätevyyteen kansainvälisen tapaoikeuden sen periaatteen kannalta, jonka mukaan jokaisella valtiolla on täydellinen ja yksinomainen suvereniteetti omaan ilmatilaansa.

---

(1)  EUVL C 128, 12.4.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof (Itävalta) – J v. H Limited

(Asia C-568/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Soveltamisala - 2 artiklan a alakohta - Tuomion käsite - Kolmannessa valtiossa annetun tuomion summaarisen ja kontradiktorisen käsittelyn jälkeen toisessa jäsenvaltiossa annettu maksusuoritukseen velvoittava määräys - 39 artikla - Täytäntöönpanokelpoisuus jäsenvaltioissa)

(2022/C 213/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: J

Vastapuoli: H Limited

Tuomiolauselma

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 2 artiklan a alakohtaa ja 39 artiklaa on tulkittava siten, että maksusuoritukseen velvoittava määräys, jonka jäsenvaltion tuomioistuin on antanut kolmannessa valtiossa annettujen lainvoimaisten tuomioiden perusteella, on tuomio ja täytäntöönpanokelpoinen muissa jäsenvaltioissa, jos se on annettu alkuperäjäsenvaltiossa kontradiktorisessa menettelyssä ja todettu siellä täytäntöönpanokelpoiseksi, mutta se, että kyseessä on tuomio, ei kuitenkaan estä täytäntöönpanon vastapuolta hakemasta tämän asetuksen 46 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosta kieltäytymistä jollakin sen 45 artiklassa tarkoitetuista perusteista.

---

(1)  EUVL C 28, 25.1.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – V A ja Z A v. TP

(Asia C-645/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 650/2012 - 10 artikla - Toissijainen toimivalta perintöasioissa - Perittävän asuinpaikka hänen kuollessaan on ollut valtiossa, jota asetus (EU) N:o 650/2012 ei sido - Perittävä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen ja jolla on omaisuutta mainitussa jäsenvaltiossa - Kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, velvollisuus tutkia omasta aloitteestaan toissijaisen toimivaltansa perusteet - Pesänhoitajan nimeäminen)

(2022/C 213/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: V A, Z A

Vastapuoli: TP

Tuomiolauselma

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun asia on saatettu vireille jonkin jäsenvaltion tuomioistuimessa kyseisen asetuksen 4 artiklassa vahvistetun yleistä toimivaltaa koskevan säännön perusteella, tämän tuomioistuimen on otettava omasta aloitteestaan huomioon toimivaltansa kyseisessä 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn toissijaista toimivaltaa koskevan säännön nojalla, jos se toteaa, ettei se ole toimivaltainen mainitun 4 artiklan nojalla.

---

(1)  EUVL C 53, 15.2.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Y GmbH v. Hauptzollamt

(Asia C-668/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tavaroiden luokittelu - Nimikkeet 1302, 3301 ja 3302 - Vaniljasta uuttamalla saatu oleohartsi - Valmisteverot - Direktiivi 92/83/ETY - Vapautukset - 27 artiklan 1 kohdan e alakohta - Aromin käsite - Direktiivi 92/12/ETY - Euroopan komission valmisteverokomitea - Toimivalta)

(2022/C 213/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Y GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt

Tuomiolauselma

| 1) | Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2015 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 2015/1754, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että tavara, joka sisältää noin 85 prosenttia etanolia, 10 prosenttia vettä, 4,8 prosenttia kuivajäännöstä ja jonka keskimääräinen vanilliinipitoisuus on 0,5 prosenttia ja joka saadaan laimentamalla standardointitarkoituksessa vedellä ja etanolilla välituotetta, joka on itse uutettu vaniljatangoista etanolin avulla, kuuluu kyseisen nimikkeistön alanimikkeeseen 1302 1905. |
| --- | --- |

1)

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2015 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 2015/1754, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että tavara, joka sisältää noin 85 prosenttia etanolia, 10 prosenttia vettä, 4,8 prosenttia kuivajäännöstä ja jonka keskimääräinen vanilliinipitoisuus on 0,5 prosenttia ja joka saadaan laimentamalla standardointitarkoituksessa vedellä ja etanolilla välituotetta, joka on itse uutettu vaniljatangoista etanolin avulla, kuuluu kyseisen nimikkeistön alanimikkeeseen 1302 1905.

| 2) | Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että vaniljasta saatua oleohartsia, joka kuuluu asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanoasetuksella N:o 2015/1754, olevan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 1302 1905, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna aromina, sillä edellytyksellä, että se on ainesosa, joka antaa tietylle tuotteelle tietyn maun tai tuoksun. |
| --- | --- |

2)

Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, että vaniljasta saatua oleohartsia, joka kuuluu asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanoasetuksella N:o 2015/1754, olevan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 1302 1905, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna aromina, sillä edellytyksellä, että se on ainesosa, joka antaa tietylle tuotteelle tietyn maun tai tuoksun.

---

(1)  EUVL C 72, 1.3.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/15

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Italia) – KW (C-102/21) ja SG (C-103/21) v. Autonome Provinz Bozen

(Yhdistetyt asiat C-102/21 ja 103/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - Tukiohjelma pienten vesivoimalaitosten rakentamiseen - Alppi- ja vuoristomajat, joita ei ole liitetty sähköverkkoon - Euroopan komission hyväksyntä - Voimassaoloajan päättyminen)

(2022/C 213/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: KW (C-102/21) ja SG (C-103/21)

Vastaaja: Autonome Provinz Bozen

Tuomiolauselma

| 1) | Komission 25.7.2012 antamaan päätökseen C(2012) 5048 final, joka koskee valtiontukea SA.32113 (2010/N) – Italia: Energiansäästöä, kaukolämmitystä ja syrjäisten alueiden sähköistystä koskeva tukiohjelma Alto Adigessa / Etelä-Tirolissa, perustuva hyväksyntä tukiohjelmalle mikrovesivoimalaitosten rakentamista varten ei ollut enää voimassa, kun Autonome Provinz Bozen (Bolzanon autonominen maakunta) myönsi tukia KW:lle ja SG:lle. |
| --- | --- |

1)

Komission 25.7.2012 antamaan päätökseen C(2012) 5048 final, joka koskee valtiontukea SA.32113 (2010/N) – Italia: Energiansäästöä, kaukolämmitystä ja syrjäisten alueiden sähköistystä koskeva tukiohjelma Alto Adigessa / Etelä-Tirolissa, perustuva hyväksyntä tukiohjelmalle mikrovesivoimalaitosten rakentamista varten ei ollut enää voimassa, kun Autonome Provinz Bozen (Bolzanon autonominen maakunta) myönsi tukia KW:lle ja SG:lle.

| 2) | SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että Euroopan komission tehtävänä ei ole vaatia jäsenvaltiota perimään takaisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea. |
| --- | --- |

2)

SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että Euroopan komission tehtävänä ei ole vaatia jäsenvaltiota perimään takaisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea.

---

(1)  EUVL C 217, 7.6.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/16

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Puola) – Menettely, joka koskee sellaisen taloudellisen seuraamuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa, joka on määrätty D. B:lle,

(Asia C-150/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Vastavuoroinen tunnustaminen - Puitepäätös 2005/214/YOS - Taloudellisten seuraamusten täytäntöönpano - 1 artiklan a alakohdan ii alakohta - Hallintoviranomaisen päätös, jossa määrätään taloudellinen seuraamus - Päätöksestä voidaan valittaa syyttäjälle, jonka on noudatettava oikeusministerin käskyjä - Myöhempi riitauttaminen tuomioistuimessa, jolla on toimivalta erityisesti rikosasioissa)

(2022/C 213/19)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Pääasian asianosaiset

Vastaaja: D. B.

Muu osapuoli: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Tuomiolauselma

Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan a alakohdan ii alakohtaa on tulkittava siten, että päätös, jossa määrätään lainvoimaisesti taloudellinen seuraamus luonnolliselle henkilölle ja jonka on antanut päätöksen antaneen jäsenvaltion muu viranomainen kuin tuomioistuin teon johdosta, joka mainitun valtion lainsäädännön nojalla on rikos, on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”päätös” tilanteessa, jossa mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan kyseisestä päätöksestä tehdyn valituksen tutkii ensin oikeusministeriön alainen syyttäjä, minkä jälkeen asianomainen henkilö voi, jos syyttäjä hylkää valituksen, saattaa asian tuomioistuimen, jolla on toimivalta erityisesti rikosasioissa, käsiteltäväksi, kunhan asian saattamiselle tämän tuomioistuimen käsiteltäväksi ei aseteta edellytyksiä, jotka tekevät sen mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.

---

(1)  EUVL C 329,16.8.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/16

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.4.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Bottrop – Saksa) – Fuhrmann-2-GmbH v. B.

(Asia C-249/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - 8 artiklan 2 kohta - Sähköisessä muodossa tehtävät etäsopimukset - Tietojen ilmoittamiseen liittyvät elinkeinonharjoittajan velvollisuudet - Tilauksen, johon liittyy maksuvelvollisuus, tekemiseen tarkoitetun näppäimen tai vastaavan toiminnon käyttäminen - Merkintää ”tilaukseen liittyy maksuvelvollisuus” vastaava yksiselitteinen ilmaisu - Ainoastaan näppäimeen tai vastaavaan toimintoon tehty merkintä otetaan huomioon tällaisen ilmaisun vastaavuutta arvioitaessa)

(2022/C 213/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Bottrop

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fuhrmann-2-GmbH

Vastaaja: B.

Tuomiolauselma

Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että kun arvioidaan, vastaako tilausmenettelyssä, jossa on kyse sähköisessä muodossa tehtävästä etäsopimuksesta, käytettävään tilausnäppäimeen tai vastaavaan toimintoon merkitty ilmaisu, kuten ”viimeistele varaus”, tässä säännöksessä tarkoitettua ilmaisua ”tilaukseen liittyy maksuvelvollisuus”, huomioon on otettava yksinomaan tällaiseen näppäimeen tai vastaavaan toimintoon tehty merkintä.

---

(1)  EUVL C 297, 26.7.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 6.8.2021 – F C ja M A B v. Caixabank S.A., aikaisemmin Bankia S.A.

(Asia C-484/21)

(2022/C 213/21)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantajat: F C C ja M A B

Vastaaja: Caixabank S.A., aikaisemmin Bankia S.A.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että kohtuuttomasta ehdosta, kuten lainan kuluja koskevasta ehdosta, aiheutuneiden taloudellisten seurausten korvaamista koskevan vaatimuksen vanhentumisaika alkaa kulua ennen kuin kyseinen ehto on todettu pätemättömäksi sen kohtuuttomuuden perusteella? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että kohtuuttomasta ehdosta, kuten lainan kuluja koskevasta ehdosta, aiheutuneiden taloudellisten seurausten korvaamista koskevan vaatimuksen vanhentumisaika alkaa kulua ennen kuin kyseinen ehto on todettu pätemättömäksi sen kohtuuttomuuden perusteella?

| 2) | Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että kohtuuttoman ehdon [perusteella esitetyn vaatimuksen] vanhentumisajan alkamisajankohdaksi vahvistetaan päivä, jona Tribunal Supremon kaltainen tuomioistuin, jolla on valta antaa [sitovaa] oikeuskäytäntöä, on todennut ehdon kohtuuttomaksi, riippumatta siitä, onko asianomainen kuluttaja saanut tiedon kyseisen tuomion sisällöstä vai ei? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että kohtuuttoman ehdon [perusteella esitetyn vaatimuksen] vanhentumisajan alkamisajankohdaksi vahvistetaan päivä, jona Tribunal Supremon kaltainen tuomioistuin, jolla on valta antaa [sitovaa] oikeuskäytäntöä, on todennut ehdon kohtuuttomaksi, riippumatta siitä, onko asianomainen kuluttaja saanut tiedon kyseisen tuomion sisällöstä vai ei?

| 3) | Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että pitkäaikaisen sopimuksen osalta kiinnityksen perustamisesta maksettujen kulujen korvaamiseksi esitetyn vaatimuksen vanhentumisaika alkaa kulua siitä, kun nämä kulut on maksettu, kun kohtuuttoman ehdon vaikutukset ovat kyseisenä ajankohtana jo lakanneet ja kun ei ole vaaraa siitä, että ehtoa aletaan soveltaa uudelleen? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 38 artiklan, unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja direktiivin 13/93 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että pitkäaikaisen sopimuksen osalta kiinnityksen perustamisesta maksettujen kulujen korvaamiseksi esitetyn vaatimuksen vanhentumisaika alkaa kulua siitä, kun nämä kulut on maksettu, kun kohtuuttoman ehdon vaikutukset ovat kyseisenä ajankohtana jo lakanneet ja kun ei ole vaaraa siitä, että ehtoa aletaan soveltaa uudelleen?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/18

---

Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-429/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-784/21 P)

(2022/C 213/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Wolfgang Kappes (edustajat: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer ja N. Gottschalk, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Sedus Stoll AG ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 5.4.2022 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/18

---

Valitus, jonka Wolfgang Kappes on tehnyt 15.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes jaosto) asiassa T-436/20, Sedus Stoll AG v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 13.10.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-785/21 P)

(2022/C 213/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Wolfgang Kappes (edustajat: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Sedus Stoll AG, Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 5.4.2022 antamassaan päätöksessä päättänyt olla myöntämättä valituslupaa ja velvoittanut valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Bankia SA v. WE ja XA

(Asia C-810/21)

(2022/C 213/24)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BANKIA SA

Valituksen vastapuolet: WE ja XA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?
  Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja? |
| --- | --- |

1)

Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?

Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja?

| 2) | Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä? |
| --- | --- |

2)

Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA v. TB ja UK

(Asia C-811/21)

(2022/C 213/25)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Valituksen vastapuolet: TB ja UK

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?
  Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja? |
| --- | --- |

1)

Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?

Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja?

| 2) | Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä? |
| --- | --- |

2)

Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – Banco Santander, SA v. OG

(Asia C-812/21)

(2022/C 213/26)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Banco Santander, S. A.

Valituksen vastapuoli: OG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?
  Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja? |
| --- | --- |

1)

Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?

Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja?

| 2) | Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä? |
| --- | --- |

2)

Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 20.12.2021 – OK ja PI v. Banco Sabadell

(Asia C-813/21)

(2022/C 213/27)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja)

Pääasian asianosaiset

Valittajat: OK ja PI

Valituksen vastapuoli: Banco Sabadell

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?
  Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja? |
| --- | --- |

1)

Kun kyse on sopimusehdon, jolla lainansaaja velvoitetaan vastaamaan sopimuksen tekemisestä aiheutuvista kuluista, pätemättömyyden toteamisesta aiheutuviin palauttamista koskeviin vaikutuksiin vetoamisesta, voidaanko direktiivin 93/2013 (1) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisena pitää sitä, että tätä varten asetetaan kymmenen vuoden vanhentumisaika, joka alkaa kulua siitä, kun kuluttaja on maksanut viimeisen laskun ja kun ehdon vaikutukset ovat sen seurauksena lakanneet, jolloin kuluttaja on tietoinen ehdon kohtuuttomuuden perusteena olevista tosiseikoista, vai onko kuluttajalla niiden lisäksi oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista?

Jos kuluttajalla on oltava tieto tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, onko vanhentumisajan alkamisen edellytykseksi asetettava se, että ehdon pätemättömyydellä on oikeuskäytännössä vahvistettu peruste, vai voiko kansallinen tuomioistuin ottaa huomioon myös muita seikkoja?

| 2) | Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä? |
| --- | --- |

2)

Kun palauttamista koskevalle vaatimukselle asetettu vanhentumisaika on pitkä eli kymmenen vuotta, milloin kuluttajan on voitava saada tieto ehdon kohtuuttomuudesta ja kuluttajalle direktiivissä annetuista oikeuksista: ennen vanhentumisajan alkamista vai ennen sen päättymistä?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 17.1.2022 – VN v. Belgian valtio

(Asia C-34/22)

(2022/C 213/28)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VN

Vastaaja: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko WIB 1992 -lain 21 §:n 1 momentin 5 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna erinäisistä säännöksistä 25.4.2014 annetun lain (Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen) 170 §:llä, SEUT 56 ja SEUT 63 artiklan sekä ETA-sopimuksen 36 ja 40 artiklan vastainen, koska kyseisessä säännöksessä, jota tosin sovelletaan erotuksetta kotimaisiin ja ulkomaalaisiin palvelujentarjoajiin, edellytetään sen lisäksi, että tosiasiallisesti Belgian markkinoille ominaiset vaatimukset, jotka vastaavat KB/WIB 1992 -asetuksen 2 §:n säännöksiä, täyttyvät, myös ja ennen kaikkea sitä, että tällaiset vastaavat vaatimukset on vahvistettu viranomaistasolla asianomaisessa ETA-jäsenvaltiossa, mikä menee pidemmälle kuin kuuluminen paikalliseen vakavaraisuusvalvontaan ja direktiivin 94/19/EY (1) mukaiseen talletusten vakuusjärjestelmään ja rajoittaa siten merkittävästi ulkomaalaisten palvelujentarjoajien oikeutta tarjota palvelujaan Belgiassa?

---

(1)  Talletusten vakuusjärjestelmistä 30.5.1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/19/EY (EYVL 1994, L 135, s. 5).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 28.1.2022 – NR v. Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(Asia C-58/22)

(2022/C 213/29)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Craiova

Pääasian asianosaiset

Valittaja-syytetty: NR

Muu asianosainen: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko ne bis in idem -periaatetta, sellaisena kuin se taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa, luettuna yhdessä Romanialle kuuluvan yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevassa päätöksessä (komission päätös 2006/928/EY) vahvistettujen arviointiperusteiden täyttämisvelvoitteen kanssa, tulkittava siten, että lainvoimainen asian käsittelyn lopettamista koskeva päätös, jonka syyttäjäviranomainen on antanut hankittuaan asiaa koskevat olennaiset todisteet, estää toisen, samaa henkilöä koskevan rikosoikeudellisen menettelyn aloittamisen samasta teosta, vaikka sitä olisikin luonnehdittu oikeudellisesti toisella tavalla, lukuun ottamatta tapauksia, joissa todetaan, että olosuhdetta, jonka nojalla asian käsittelyn lopettamista koskeva päätös tehtiin, ei ole, tai joissa tulee esiin uusia tosiseikkoja tai olosuhteita, joista käy ilmi, että olosuhdetta, jonka nojalla asian käsittelyn lopettamista koskeva päätös tehtiin, ei ole?

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 1.2.2022 – RL v. Landeshauptstadt Wiesbaden

(Asia C-61/22)

(2022/C 213/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RL

Vastaaja: Landeshauptstadt Wiesbaden

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (EU) 2019/1157 (1) 3 artiklan 5 kohdassa säädetty velvollisuus ottaa sormenjäljet ja tallentaa ne henkilökortteihin ristiriidassa ylemmäntasoisen unionin oikeuden, erityisesti

| a) | SEUT 77 artiklan 3 kohdan |
| --- | --- |

a)

SEUT 77 artiklan 3 kohdan

| b) | Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan |
| --- | --- |

b)

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan

| c) | yleisen tietosuoja-asetuksen (2) |
| --- | --- |

c)

yleisen tietosuoja-asetuksen (2)

35 artiklan 10 kohdan, kanssa ja siksi jonkin edellä mainitun perusteella pätemätön?

---

(1)  Unionin kansalaisten henkilökorttien sekä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäville unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettävien oleskeluasiakirjojen turvallisuuden lisäämisestä 20.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1157 (EUVL 2019, L 188, s. 67).

(2)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annettu Europan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL 2016, L 119, s. 1).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/22

---

Valitus, jonka Euroopan investointipankki on tehnyt 2.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-370/20, KL v. Euroopan investointipankki, 24.11.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-68/22 P)

(2022/C 213/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan investointipankki (EIP) (edustaja: asianajaja G. Faedo, I. Zanin)

Muu osapuoli: KL

Vaatimukset

EIP vaatii valituksessaan, että unionin tuomioistuin

| — | ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-370/20 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-370/20 antaman tuomion

| — | mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, hyväksyy EIP:n ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset |
| --- | --- |

—

mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, hyväksyy EIP:n ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset

| — | velvoittaa KL:n korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa KL:n korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

EIP esittää valituksensa tueksi kaksi valitusperustetta.

Ensimmäinen valitusperuste, joka jakautuu neljään osaan, koskee työkyvyttömyyttä koskevien EIP:n sisäisten sääntöjen ja määräysten virheellistä tulkintaa.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, joka koskee työkyvyttömyyttä sellaisena kuin se on määriteltynä EIP:n henkilöstöön sovellettavaa eläkejärjestelmää koskevan siirtymäsäännöstön (jäljempänä eläkejärjestelmää koskeva säännöstö) 46-1 artiklassa ja EIP:n hallinnollisten säännösten 11.1. artiklassa. Katsoessaan, että mainituissa artiklassa tarkoitettua työkyvyttömyyden käsitettä on tulkittava siten, että se koskee EIP:n työntekijää, jonka EIP:n perustama työkyvyttömyyslautakunta on todennut kyvyttömäksi palaamaan tehtäviinsä tai vastaaviin tehtäviin tässä elimessä, unionin yleinen tuomioistuin on ottanut EIP:n sisäisten sääntöjen sanamuodon ja sisällön huomioon vääristyneellä tavalla ja omaksunut tulkinnan, joka on ristiriidassa sen tarkoituksen kanssa, joka työkyvyttömyyseläkkeellä on sosiaalisena suojelutoimenpiteenä.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on jättänyt EIP:n perustamien työkyvyttömyyslautakuntien toimivallan ulkopuolelle mahdollisuuden lausua EIP:n työntekijän kyvystä työskennellä sen ulkopuolella yleisillä työmarkkinoilla.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on tulkinnut eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 46-1 artiklaa ja hallinnollisten säännösten 11.1 artiklaa Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 78 artiklaa koskevan analogiapäätelmän perusteella.

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole hyväksynyt EIP:n kannattamaa tulkintaa eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 51-1 artiklasta ja kun se ei ole tulkinnut mainittua artiklaa yhdessä eläkejärjestelmää koskevan säännöstön 46-1 artiklan kanssa.

Toinen valitusperuste, joka jakautuu kahteen osaan, koskee tosiseikkojen huomioon ottamista kahdella tapaa vääristyneellä tavalla.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että työkyvyttömyyslautakunnan asiakirjat, joita kaikki kyseisen lautakunnan jäsenet eivät olleet allekirjoittaneet, olivat oikeudellisesti sitovia.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut virheellisesti työkyvyttömyyslautakunnan lausunnon sisällön, kun se on katsonut työkyvyttömyyslautakunnan todenneen, että kantaja oli kyvytön hoitamaan tehtäviään EIP:ssä, vaikka kaikissa lomakkeissa, jotka kaikki mainitun lautakunnan jäsenet olivat allekirjoittaneet, todettiin, että kantaja ei ollut työkyvytön.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrchní soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 7.2.2022 – ALD Automotive s.r.o. v. DY, velallisen GEDEM-STAV a.s. konkurssipesän hoitaja

(Asia C-78/22)

(2022/C 213/32)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vrchní soud v Praze

Pääasian asianosaiset

Valittaja: ALD Automotive s.r.o.

Vastapuoli: DY, velallisen GEDEM-STAV a.s. konkurssipesän hoitaja

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Mitkä ovat ne perusteet, jotka synnyttävät direktiivin 2011/7/EU (1) 6 artiklan 1 kohdan nojalla oikeuden saada vähintään kiinteä 40 euron summa, kun kyse on toistuvasti tai jatkuvasti täytettävistä sopimuksista? |
| --- | --- |

1)

Mitkä ovat ne perusteet, jotka synnyttävät direktiivin 2011/7/EU (1) 6 artiklan 1 kohdan nojalla oikeuden saada vähintään kiinteä 40 euron summa, kun kyse on toistuvasti tai jatkuvasti täytettävistä sopimuksista?

| 2) | Voivatko jäsenvaltioiden tuomioistuimet hylätä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisen vaatimuksen yksityisoikeuden yleisten periaatteiden soveltamisen perusteella? |
| --- | --- |

2)

Voivatko jäsenvaltioiden tuomioistuimet hylätä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisen vaatimuksen yksityisoikeuden yleisten periaatteiden soveltamisen perusteella?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, millä edellytyksillä jäsenvaltioiden tuomioistuimet voivat evätä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisen vaatimuksen? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, millä edellytyksillä jäsenvaltioiden tuomioistuimet voivat evätä direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisen vaatimuksen?

---

(1)  Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/7/EU (EUVL 2011, L 48, s. 1).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Espanja) on esittänyt 8.2.2022 – RTG v. Tuk Tuk Travel, S.L.

(Asia C-83/22)

(2022/C 213/33)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RTG

Vastaaja: Tuk Tuk Travel, S.L.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 169 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan a alakohtaa sekä SEUT 114 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä annetun direktiivin 2015/2302 (1) 5 artiklalle, koska tämä artikla ei sisällä niiden tietojen joukossa, joiden antaminen matkustajalle on pakollista ennen sopimuksen tekemistä, direktiivin 12 artiklassa hänelle tunnustettua oikeutta purkaa sopimus ennen matkapaketin alkamista ja saada täysimääräisesti maksu palautetuksi, jos matkan toteuttamiseen merkittävästi vaikuttavat väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet vallitsevat? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 169 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan a alakohtaa sekä SEUT 114 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä annetun direktiivin 2015/2302 (1) 5 artiklalle, koska tämä artikla ei sisällä niiden tietojen joukossa, joiden antaminen matkustajalle on pakollista ennen sopimuksen tekemistä, direktiivin 12 artiklassa hänelle tunnustettua oikeutta purkaa sopimus ennen matkapaketin alkamista ja saada täysimääräisesti maksu palautetuksi, jos matkan toteuttamiseen merkittävästi vaikuttavat väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet vallitsevat?

| 2) | Ovatko SEUT 114 ja SEUT 169 artikla sekä direktiivin 2015/2302 15 artikla esteenä LEC:n [Ley de Enjuiciamiento Civil (Siviiliprosessilaki)] 216 §:ssä ja 218 §:n 1 momentissa vahvistetuille käsittelyperiaatteelle ja kongruenssiperiaatteelle, jos nämä prosessuaaliset periaatteet voisivat estää kantajana olevan kuluttajan täysimääräisen suojelun? |
| --- | --- |

2)

Ovatko SEUT 114 ja SEUT 169 artikla sekä direktiivin 2015/2302 15 artikla esteenä LEC:n [Ley de Enjuiciamiento Civil (Siviiliprosessilaki)] 216 §:ssä ja 218 §:n 1 momentissa vahvistetuille käsittelyperiaatteelle ja kongruenssiperiaatteelle, jos nämä prosessuaaliset periaatteet voisivat estää kantajana olevan kuluttajan täysimääräisen suojelun?

---

(1)  Matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta 25.11.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2302 (EUVL 2015, L 326, s. 1)

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 9.2.2022 – TT v. AK

(Asia C-87/22)

(2022/C 213/34)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Valittaja: TT

Valituksen vastapuoli: AK

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 2201/2003 (1) 15 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia ratkaisemaan pääasian, voivat katsoessaan, että tuomioistuimella toisessa jäsenvaltiossa, johon lapsella on erityisiä siteitä, on paremmat edellytykset käsitellä asiaa tai osaa siitä, pyytää toisen jäsenvaltion tuomioistuinta käyttämään toimivaltaansa myös silloin, kun tämä toinen jäsenvaltio on jäsenvaltio, josta on tullut lapsen asuinpaikka luvattoman poisviemisen jälkeen? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen N:o 2201/2003 (1) 15 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia ratkaisemaan pääasian, voivat katsoessaan, että tuomioistuimella toisessa jäsenvaltiossa, johon lapsella on erityisiä siteitä, on paremmat edellytykset käsitellä asiaa tai osaa siitä, pyytää toisen jäsenvaltion tuomioistuinta käyttämään toimivaltaansa myös silloin, kun tämä toinen jäsenvaltio on jäsenvaltio, josta on tullut lapsen asuinpaikka luvattoman poisviemisen jälkeen?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
  Onko asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklaa tulkittava siten, että siinä mainitut toimivallan siirtämistä koskevat kriteerit on säännelty tyhjentävästi eikä näin ollen tarvita muita kriteereitä ottaen huomioon kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.10.1980 tehdyn yksityisoikeuden alaa koskevan Haagin yleissopimuksen 8 artiklan f kohdan nojalla aloitettu menettely? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

Onko asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklaa tulkittava siten, että siinä mainitut toimivallan siirtämistä koskevat kriteerit on säännelty tyhjentävästi eikä näin ollen tarvita muita kriteereitä ottaen huomioon kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.10.1980 tehdyn yksityisoikeuden alaa koskevan Haagin yleissopimuksen 8 artiklan f kohdan nojalla aloitettu menettely?

---

(1)  EUVL 2003, L 338, S. 1.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 22.2.2022 – X ja Y ja heidän kuusi alaikäistä lastaan v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Asia C-125/22)

(2022/C 213/35)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

Pääasian asianosaiset

Kantajat: X ja Y ja heidän kuusi alaikäistä lastaan

Vastaaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko määrittelydirektiivin (1) 15 artiklaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 2 artiklan g alakohdan ja 4 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että kaikki olennaiset seikat, jotka koskevat sekä hakijan asemaa ja henkilökohtaisia olosuhteita että yleisiä olosuhteita alkuperämaassa, on aina tutkittava ja arvioitava kokonaisvaltaisesti ja niiden vuorovaikutus huomioon ottaen sen selvittämiseksi, tarvitseeko hakija toissijaista suojelua, ennen kuin selvitetään, mikä vakavan haitan pelätty ilmenemismuoto kyseisillä seikoilla voidaan näyttää toteen? |
| --- | --- |

1)

Onko määrittelydirektiivin (1) 15 artiklaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 2 artiklan g alakohdan ja 4 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että kaikki olennaiset seikat, jotka koskevat sekä hakijan asemaa ja henkilökohtaisia olosuhteita että yleisiä olosuhteita alkuperämaassa, on aina tutkittava ja arvioitava kokonaisvaltaisesti ja niiden vuorovaikutus huomioon ottaen sen selvittämiseksi, tarvitseeko hakija toissijaista suojelua, ennen kuin selvitetään, mikä vakavan haitan pelätty ilmenemismuoto kyseisillä seikoilla voidaan näyttää toteen?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko hakijan aseman ja henkilökohtaisten olosuhteiden arviointi määrittelydirektiivin 15 artiklan c alakohtaa koskevan arvioinnin, jonka osalta unionin tuomioistuin on jo täsmentänyt, että ne on otettava huomioon, yhteydessä kattavampi kuin henkilökohtaista tilannetta koskevan edellytyksen tutkinta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa NA vastaan Yhdistynyt kuningaskunta antamassa tuomiossa (2) tarkoitetulla tavalla? Voidaanko saman toissijaista suojelua koskevan hakemuksen osalta ottaa nämä seikat huomioon sekä määrittelydirektiivin 15 artiklan b alakohtaa että saman direktiivin 15 artiklan c alakohtaa koskevassa arvioinnissa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko hakijan aseman ja henkilökohtaisten olosuhteiden arviointi määrittelydirektiivin 15 artiklan c alakohtaa koskevan arvioinnin, jonka osalta unionin tuomioistuin on jo täsmentänyt, että ne on otettava huomioon, yhteydessä kattavampi kuin henkilökohtaista tilannetta koskevan edellytyksen tutkinta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa NA vastaan Yhdistynyt kuningaskunta antamassa tuomiossa (2) tarkoitetulla tavalla? Voidaanko saman toissijaista suojelua koskevan hakemuksen osalta ottaa nämä seikat huomioon sekä määrittelydirektiivin 15 artiklan b alakohtaa että saman direktiivin 15 artiklan c alakohtaa koskevassa arvioinnissa?

| 3) | Onko määrittelydirektiivin 15 artiklaa tulkittava siten, että arvioitaessa toissijaisen suojelun tarvetta on sovellettava niin kutsuttua liukuvaa asteikkoa, jonka osalta unionin tuomioistuin on täsmentänyt, että sitä on sovellettava arvioitaessa väitettä pelosta joutua kärsimään määrittelydirektiivin 15 artiklan c alakohdassa tarkoitettua vakavaa haittaa, myös arvioitaessa väitettä pelosta joutua kärsimään määrittelydirektiivin 15 artiklan b alakohdassa tarkoitettua vakavaa haittaa? |
| --- | --- |

3)

Onko määrittelydirektiivin 15 artiklaa tulkittava siten, että arvioitaessa toissijaisen suojelun tarvetta on sovellettava niin kutsuttua liukuvaa asteikkoa, jonka osalta unionin tuomioistuin on täsmentänyt, että sitä on sovellettava arvioitaessa väitettä pelosta joutua kärsimään määrittelydirektiivin 15 artiklan c alakohdassa tarkoitettua vakavaa haittaa, myös arvioitaessa väitettä pelosta joutua kärsimään määrittelydirektiivin 15 artiklan b alakohdassa tarkoitettua vakavaa haittaa?

| 4) | Onko määrittelydirektiivin 15 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 1 artiklan, 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että humanitaariset olosuhteet, jotka ovat suora tai välillinen seuraus vakavaa haittaa aiheuttavan toimijan toiminnasta, on otettava huomioon arvioitaessa sitä, onko hakijalla toissijaisen suojelun tarvetta? |
| --- | --- |

4)

Onko määrittelydirektiivin 15 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 1 artiklan, 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että humanitaariset olosuhteet, jotka ovat suora tai välillinen seuraus vakavaa haittaa aiheuttavan toimijan toiminnasta, on otettava huomioon arvioitaessa sitä, onko hakijalla toissijaisen suojelun tarvetta?

---

(1)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. . 9).

(2)  Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 17.7.2008, nro 25904/07, NA vastaan Yhdistynyt kuningaskunta, ECLI:CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 23.2.2022 – BV NORDIC INFO v. Belgian valtio

(Asia C-128/22)

(2022/C 213/36)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantaja: NORDIC INFO

Vastaaja: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansalaisuusdirektiivin 2004/38/EY (1) 2, 4, 5, 27 ja 29 artiklaa, joilla pannaan täytäntöön SEUT 20 ja 21 artikla, tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle (käsiteltävässä tapauksessa hätätoimenpiteistä covid-19-taudin leviämisen rajoittamiseksi 30.6.2020 annetun ministerin päätöksen (Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken)) 18 ja 22 § , sellaisina kuin ne ovat muutettuina 10.7.2020 annetun ministerin päätöksen 3 ja 5 §:llä), jossa yleisellä toimenpiteellä






  — | määrätään Belgian kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen sekä unionin kansalaisille, jotka oleskelevat Belgian alueella, ja heidän perheenjäsenilleen lähtökohtainen maastapoistumiskielto, joka koskee muuhun kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista Belgiasta EU-maihin ja Schengen-alueen maihin, joiden värikoodi on epidemiologisten tietojen perusteella määritettynä punainen; |
| --- | --- | --- |

1)

Onko kansalaisuusdirektiivin 2004/38/EY (1) 2, 4, 5, 27 ja 29 artiklaa, joilla pannaan täytäntöön SEUT 20 ja 21 artikla, tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle (käsiteltävässä tapauksessa hätätoimenpiteistä covid-19-taudin leviämisen rajoittamiseksi 30.6.2020 annetun ministerin päätöksen (Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken)) 18 ja 22 § , sellaisina kuin ne ovat muutettuina 10.7.2020 annetun ministerin päätöksen 3 ja 5 §:llä), jossa yleisellä toimenpiteellä

—

määrätään Belgian kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen sekä unionin kansalaisille, jotka oleskelevat Belgian alueella, ja heidän perheenjäsenilleen lähtökohtainen maastapoistumiskielto, joka koskee muuhun kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista Belgiasta EU-maihin ja Schengen-alueen maihin, joiden värikoodi on epidemiologisten tietojen perusteella määritettynä punainen;

| — | määrätään muille kuin belgialaisille unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen (onpa heillä oleskelulupa Belgiassa tai ei), maahantulorajoituksia (kuten karanteenit ja testit), jotka koskevat muuta kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista sellaisista EU-maista ja Schengen-alueen maista Belgiaan, joiden värikoodi on epidemiologisten tietojen perusteella määritettynä punainen? |
| --- | --- |

—

määrätään muille kuin belgialaisille unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen (onpa heillä oleskelulupa Belgiassa tai ei), maahantulorajoituksia (kuten karanteenit ja testit), jotka koskevat muuta kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista sellaisista EU-maista ja Schengen-alueen maista Belgiaan, joiden värikoodi on epidemiologisten tietojen perusteella määritettynä punainen?

| 2) | Onko Schengenin rajasäännöstön (2) 1, 3 ja 22 artiklaa tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle (käsiteltävässä tapauksessa 30.6.2020 annetun ministerin päätöksen 18 ja 22 § (sellaisina kuin ne ovat muutettuina 10.7.2020 annetun ministerin päätöksen 3 ja 5 §:llä)), jossa säädetään maastapoistumiskiellosta, joka koskee muuhun kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista Belgiasta EU-maihin ja Schengen-alueen maihin, ja maahantulokiellosta, joka koskee matkustamista näistä maista Belgiaan, kun kyseisten kieltojen noudattamista voidaan valvoa ja sen rikkomisesta määrätä seuraamuksia ja myös ministeri, kaupunginjohtaja ja poliisikomentaja voivat viran puolesta huolehtia niiden täytäntöönpanosta? |
| --- | --- |

2)

Onko Schengenin rajasäännöstön (2) 1, 3 ja 22 artiklaa tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle (käsiteltävässä tapauksessa 30.6.2020 annetun ministerin päätöksen 18 ja 22 § (sellaisina kuin ne ovat muutettuina 10.7.2020 annetun ministerin päätöksen 3 ja 5 §:llä)), jossa säädetään maastapoistumiskiellosta, joka koskee muuhun kuin välttämättömyyteen perustuvaa matkustamista Belgiasta EU-maihin ja Schengen-alueen maihin, ja maahantulokiellosta, joka koskee matkustamista näistä maista Belgiaan, kun kyseisten kieltojen noudattamista voidaan valvoa ja sen rikkomisesta määrätä seuraamuksia ja myös ministeri, kaupunginjohtaja ja poliisikomentaja voivat viran puolesta huolehtia niiden täytäntöönpanosta?

---

(1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77).

(2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL 2006, L 105, s. 1).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 1.3.2022 – Rikosasian vastaaja nro 5

(Asia C-147/22)

(2022/C 213/37)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Rikosasian vastaaja nro 5

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan [(jäljempänä perusoikeuskirja)] 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistettu ne bis in idem -periaate esteenä rikosoikeudellisen menettelyn toimittamiselle, kun se on aloitettu yhdessä jäsenvaltiossa samaa henkilöä vastaan samoista teoista kuin ne, joiden perusteella rikosoikeudellinen menettely on saatettu lopullisesti päätökseen toisessa jäsenvaltiossa määräämällä asian tutkinta lopetettavaksi? |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan [(jäljempänä perusoikeuskirja)] 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistettu ne bis in idem -periaate esteenä rikosoikeudellisen menettelyn toimittamiselle, kun se on aloitettu yhdessä jäsenvaltiossa samaa henkilöä vastaan samoista teoista kuin ne, joiden perusteella rikosoikeudellinen menettely on saatettu lopullisesti päätökseen toisessa jäsenvaltiossa määräämällä asian tutkinta lopetettavaksi?

| 2) | Voidaanko perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistetun ne bis in idem -periaatteen mukaiseksi katsoa se, että rikosoikeudellinen menettely aloitetaan uudelleen samaa henkilöä vastaan samoista teoista toisessa jäsenvaltiossa, ja estääkö periaate tämän, jos rikosoikeudellisen menettelyn (tutkinta) jatkaminen on mahdollista jäsenvaltiossa tutkinnan lopettamisesta tehdystä syyttäjän päätöksestä huolimatta rikoksen vanhentumiseen saakka, mutta syyttäjä ei ole katsonut aiheelliseksi aloittaa menettelyä viran puolesta uudelleen? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistetun ne bis in idem -periaatteen mukaiseksi katsoa se, että rikosoikeudellinen menettely aloitetaan uudelleen samaa henkilöä vastaan samoista teoista toisessa jäsenvaltiossa, ja estääkö periaate tämän, jos rikosoikeudellisen menettelyn (tutkinta) jatkaminen on mahdollista jäsenvaltiossa tutkinnan lopettamisesta tehdystä syyttäjän päätöksestä huolimatta rikoksen vanhentumiseen saakka, mutta syyttäjä ei ole katsonut aiheelliseksi aloittaa menettelyä viran puolesta uudelleen?

| 3) | Voidaanko perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin yleissopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistetun ne bis in idem -periaatteen vaatimusten mukaisena ja riittävän yksityiskohtaisena ja perusteellisena tutkintana pitää tilannetta, jossa tutkinta lopetetaan myös sellaisen rikosasian vastaajan osalta, jota ei ole kuulusteltu rikoksesta epäiltynä muiden asiaan osallisten tavoin mutta johon on epäiltynä kohdistettu tutkintatoimenpiteitä, kun tutkinnan lopettaminen perustuu oikeusapupyynnön johdosta ilmi tulleeseen tutkinta-aineistoon, pankkitileistä toimitettuihin tietoihin ja muiden asiaan osallisten kuulusteluun epäiltyinä? |
| --- | --- |

3)

Voidaanko perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin yleissopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistetun ne bis in idem -periaatteen vaatimusten mukaisena ja riittävän yksityiskohtaisena ja perusteellisena tutkintana pitää tilannetta, jossa tutkinta lopetetaan myös sellaisen rikosasian vastaajan osalta, jota ei ole kuulusteltu rikoksesta epäiltynä muiden asiaan osallisten tavoin mutta johon on epäiltynä kohdistettu tutkintatoimenpiteitä, kun tutkinnan lopettaminen perustuu oikeusapupyynnön johdosta ilmi tulleeseen tutkinta-aineistoon, pankkitileistä toimitettuihin tietoihin ja muiden asiaan osallisten kuulusteluun epäiltyinä?

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 2.3.2022 – S, A ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; muuna osapuolena United Nations High Commissioner for Refugees

(Asia C-151/22)

(2022/C 213/38)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Valittajat: S, A ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Muu osapuoli: United Nations High Commissioner for Refugees

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko määrittelydirektiivin (1) 10 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että poliittisen mielipiteen perusteella tapahtuvaan vainoon voivat vedota myös hakijat, jotka kertovat vain, että heillä on poliittinen uskomus ja/tai että he ilmaisevat sitä ilman, että he ovat olleet alkuperämaassa oleskelun aikana ja vastaanottomaassa oleskelusta lähtien vainoa harjoittavan toimijan kielteisen mielenkiinnon kohteena? |
| --- | --- |

1)

Onko määrittelydirektiivin (1) 10 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että poliittisen mielipiteen perusteella tapahtuvaan vainoon voivat vedota myös hakijat, jotka kertovat vain, että heillä on poliittinen uskomus ja/tai että he ilmaisevat sitä ilman, että he ovat olleet alkuperämaassa oleskelun aikana ja vastaanottomaassa oleskelusta lähtien vainoa harjoittavan toimijan kielteisen mielenkiinnon kohteena?

| 2) | Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi eli poliittista uskomusta on pidettävä poliittisena mielipiteenä, mikä sija kyseisen poliittisen mielipiteen, ajatuksen tai uskomuksen vahvuudelle ja siitä johtuvien toimien merkitykselle ulkomaalaisen kannalta on annettava turvapaikkahakemuksen tutkimisessa ja arvioinnissa, toisin sanoen hakijan väitetyn vainotuksi joutumisen pelon realistisuuden tutkimisessa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi eli poliittista uskomusta on pidettävä poliittisena mielipiteenä, mikä sija kyseisen poliittisen mielipiteen, ajatuksen tai uskomuksen vahvuudelle ja siitä johtuvien toimien merkitykselle ulkomaalaisen kannalta on annettava turvapaikkahakemuksen tutkimisessa ja arvioinnissa, toisin sanoen hakijan väitetyn vainotuksi joutumisen pelon realistisuuden tutkimisessa?

| 3) | Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi, onko kriteerinä silloin, että kyseisen poliittisen mielipiteen oltava syvään iskostunut, ja jos näin ei ole, mikä on silloin sovellettava kriteeri ja miten sitä on sovellettava? |
| --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi, onko kriteerinä silloin, että kyseisen poliittisen mielipiteen oltava syvään iskostunut, ja jos näin ei ole, mikä on silloin sovellettava kriteeri ja miten sitä on sovellettava?

| 4) | Jos kriteerinä on, että poliittisen mielipiteen on oltava syvään iskostunut, voidaanko hakijan, joka ei osoita uskottavasti, että hänellä on syvään iskostunut poliittinen mielipide, olettaa luopuvan poliittisen mielipiteensä ilmaisemisesta alkuperämaahan paluun jälkeen välttääkseen herättämästä vainoa harjoittavan toimijan kielteistä huomiota? |
| --- | --- |

4)

Jos kriteerinä on, että poliittisen mielipiteen on oltava syvään iskostunut, voidaanko hakijan, joka ei osoita uskottavasti, että hänellä on syvään iskostunut poliittinen mielipide, olettaa luopuvan poliittisen mielipiteensä ilmaisemisesta alkuperämaahan paluun jälkeen välttääkseen herättämästä vainoa harjoittavan toimijan kielteistä huomiota?

---

(1)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 4.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juan

(Asia C-164/22)

(2022/C 213/39)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Nacional

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Juan

Muu osapuoli: Ministerio Fiscal

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko käsiteltävässä asiassa kyse Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa tarkoitetusta bis in idem -tilanteesta, koska teot ovat samoja kyseiselle käsitteelle unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä annetun ulottuvuuden perusteella, vai kuuluuko päinvastoin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen, koska kyse on yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta rikoksesta, arvioida tämä soveltamalla tässä ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjä periaatteita, kuten periaatteita, jotka koskevat yhteisen rangaistuksen määräämistä yhtenäistuomiolla ja rangaistuksen enimmäismäärän määrittämistä oikeasuhteisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti? |
| --- | --- |

1)

Onko käsiteltävässä asiassa kyse Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa tarkoitetusta bis in idem -tilanteesta, koska teot ovat samoja kyseiselle käsitteelle unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä annetun ulottuvuuden perusteella, vai kuuluuko päinvastoin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen, koska kyse on yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta rikoksesta, arvioida tämä soveltamalla tässä ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjä periaatteita, kuten periaatteita, jotka koskevat yhteisen rangaistuksen määräämistä yhtenäistuomiolla ja rangaistuksen enimmäismäärän määrittämistä oikeasuhteisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti?

| 2) | Jos katsotaan, että kyseessä ei ole bis in idem -tilanne, koska tässä ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjen arviointiperusteiden mukaan teot eivät ole täysin samoja:






  a) | Voidaanko muissa unionin jäsenvaltioissa annettuja tuomioita koskevia rajoituksia, joista säädetään nimenomaisesti rikosrekisteritietojen vaihdosta ja Euroopan unionissa annettujen rikostuomioiden huomioon ottamisesta 12.11.2014 annetun lain 7/2014 (Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea), jolla unionin lainsäädäntö saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä, 14 §:n 2 momentissa, käsiteltävän asian olosuhteissa pitää yhteensopivina Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa 24.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/675/YOS (1) ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 45 artiklan ja 49 artiklan 3 kohdan sekä tuomioiden vastavuoroista tunnustamista Euroopan unionissa koskevan periaatteen kanssa? |
| --- | --- | --- |

2)

Jos katsotaan, että kyseessä ei ole bis in idem -tilanne, koska tässä ennakkoratkaisupyynnössä esitettyjen arviointiperusteiden mukaan teot eivät ole täysin samoja:

a)

Voidaanko muissa unionin jäsenvaltioissa annettuja tuomioita koskevia rajoituksia, joista säädetään nimenomaisesti rikosrekisteritietojen vaihdosta ja Euroopan unionissa annettujen rikostuomioiden huomioon ottamisesta 12.11.2014 annetun lain 7/2014 (Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea), jolla unionin lainsäädäntö saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä, 14 §:n 2 momentissa, käsiteltävän asian olosuhteissa pitää yhteensopivina Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa 24.7.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/675/YOS (1) ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 45 artiklan ja 49 artiklan 3 kohdan sekä tuomioiden vastavuoroista tunnustamista Euroopan unionissa koskevan periaatteen kanssa?

| b) | Onko se, ettei Espanjan oikeudessa ei ole menettelyä tai mekanismia, joka mahdollistaisi Euroopan unionissa annettujen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisen, yhteisen rangaistuksen määräämisen yhtenäistuomiolla ja rangaistusten mukauttamisen tai rajoittamisen siten, että varmistettaisiin rangaistusten oikeasuhteisuus, tilanteessa, jossa Espanjassa on pantava täytäntöön ulkomainen tuomio, joka koskee tekoja, jotka ovat rikosoikeudellisessa jatkuvuus- tai liitännäissuhteessa sellaisiin muihin tekoihin, joista on annettu tuomio ja määrätty rangaistus Espanjassa, ristiriidassa perusoikeuskirjan 45 artiklan ja 49 artiklan 3 kohdan, luettuina yhdessä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 2002/584/YOS (2) 4 artiklan 6 kohdan ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/909/YOS (3) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan ja yleensäkin tuomioiden vastavuoroisen tunnustamista Euroopan unionissa koskevan periaatteen kanssa? |
| --- | --- |

b)

Onko se, ettei Espanjan oikeudessa ei ole menettelyä tai mekanismia, joka mahdollistaisi Euroopan unionissa annettujen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisen, yhteisen rangaistuksen määräämisen yhtenäistuomiolla ja rangaistusten mukauttamisen tai rajoittamisen siten, että varmistettaisiin rangaistusten oikeasuhteisuus, tilanteessa, jossa Espanjassa on pantava täytäntöön ulkomainen tuomio, joka koskee tekoja, jotka ovat rikosoikeudellisessa jatkuvuus- tai liitännäissuhteessa sellaisiin muihin tekoihin, joista on annettu tuomio ja määrätty rangaistus Espanjassa, ristiriidassa perusoikeuskirjan 45 artiklan ja 49 artiklan 3 kohdan, luettuina yhdessä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 2002/584/YOS (2) 4 artiklan 6 kohdan ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/909/YOS (3) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan ja yleensäkin tuomioiden vastavuoroisen tunnustamista Euroopan unionissa koskevan periaatteen kanssa?

---

(1)  Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa 24.6.2008 annettu neuvoston puitepäätös 2008/675/YOS (EUVL 2008, L 220, s. 32).

(2)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä – 13.6.2002 annettu neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).

(3)  Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 annettu neuvoston puitepäätös 2008/909/YOS (EUVL 2008, L 327, s. 27).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/29

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on esittänyt 8.3.2022 – JA v. Wurth Automotive GmbH

(Asia C-177/22)

(2022/C 213/40)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Salzburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: JA

Vastaaja: Wurth Automotive GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko arvioitaessa sitä, onko kantaja asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 17 ja 18 artiklassa tarkoitettu kuluttaja, merkityksellistä,






  a) | onko kantaja työskennellyt oikeudenkäyntimenettelyssä ilmoittamansa mukaisesti graafisena suunnittelijana ja verkkosuunnittelijana ainoastaan palkattuna työntekijänä vai ainakin osittain myös vapaan ammatin harjoittamisen yhteydessä kauppasopimuksen tekoajankohtana ja välittömästi sen jälkeen ja |
| --- | --- | --- |

1)

Onko arvioitaessa sitä, onko kantaja asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 17 ja 18 artiklassa tarkoitettu kuluttaja, merkityksellistä,

a)

onko kantaja työskennellyt oikeudenkäyntimenettelyssä ilmoittamansa mukaisesti graafisena suunnittelijana ja verkkosuunnittelijana ainoastaan palkattuna työntekijänä vai ainakin osittain myös vapaan ammatin harjoittamisen yhteydessä kauppasopimuksen tekoajankohtana ja välittömästi sen jälkeen ja

| b) | mihin tarkoitukseen kantaja on hankkinut ajoneuvon, siis ainoastaan tyydyttääkseen omia yksityiseen kulutukseen liittyviä tarpeita vai myös nykyisen tai tulevan ammatin tai elinkeinotoiminnan taikka niitä koskevan tavoitteen yhteydessä? |
| --- | --- |

b)

mihin tarkoitukseen kantaja on hankkinut ajoneuvon, siis ainoastaan tyydyttääkseen omia yksityiseen kulutukseen liittyviä tarpeita vai myös nykyisen tai tulevan ammatin tai elinkeinotoiminnan taikka niitä koskevan tavoitteen yhteydessä?

| 2) | Eikö kantaja voi vedota kuluttajan asemaan enää silloin, jos hän on myynyt henkilöauton edelleen elokuussa 2019 ja saanut siinä yhteydessä voittoa? |
| --- | --- |

2)

Eikö kantaja voi vedota kuluttajan asemaan enää silloin, jos hän on myynyt henkilöauton edelleen elokuussa 2019 ja saanut siinä yhteydessä voittoa?

| 3) | Onko katsottava, ettei kantaja ole kuluttaja, jo siitä syystä, että hän allekirjoitti vastaajan ennakolta laatiman kauppasopimuksen, jossa sopimuslomakkeessa ostajasta käytettiin nimitystä ”yritys” [Firma] ja jossa pienemmällä kirjoitetun otsikon ”Erityismääräykset” alla oli maininta ”yritysmyynti / ajoneuvoa ei voida palauttaa, ajoneuvolla ei ole takuuta / luovuttaminen tapahtuu vasta maksun vastaanottamisen jälkeen”, riitauttamatta tätä ja viittaamatta kuluttajan asemaan? |
| --- | --- |

3)

Onko katsottava, ettei kantaja ole kuluttaja, jo siitä syystä, että hän allekirjoitti vastaajan ennakolta laatiman kauppasopimuksen, jossa sopimuslomakkeessa ostajasta käytettiin nimitystä ”yritys” [Firma] ja jossa pienemmällä kirjoitetun otsikon ”Erityismääräykset” alla oli maininta ”yritysmyynti / ajoneuvoa ei voida palauttaa, ajoneuvolla ei ole takuuta / luovuttaminen tapahtuu vasta maksun vastaanottamisen jälkeen”, riitauttamatta tätä ja viittaamatta kuluttajan asemaan?

| 4) | Onko kantajan tiliin luettava hänen elämänkumppaninsa, joka autokauppiaana on toiminut kaupassa välittäjänä, käyttäytyminen, josta vastaaja on voinut päätellä, että kantaja on yrityksen asemassa? |
| --- | --- |

4)

Onko kantajan tiliin luettava hänen elämänkumppaninsa, joka autokauppiaana on toiminut kaupassa välittäjänä, käyttäytyminen, josta vastaaja on voinut päätellä, että kantaja on yrityksen asemassa?

| 5) | Jääkö se, että ensimmäisenä oikeusasteena asiaa käsitellyt tuomioistuin ei pystynyt toteamaan, mistä syystä kirjallinen kauppasopimus poikkeaa sitä edeltäneestä kantajan elämänkumppanin tekemästä tarjouksesta kantajasta käytetyn nimityksen osalta ja mitä kantajan elämänkumppanin ja vastaajan myyjän välisissä puhelinkeskusteluissa tältä osin puhuttiin, kuluttajan aseman arvioimisen yhteydessä kantajan vahingoksi? |
| --- | --- |

5)

Jääkö se, että ensimmäisenä oikeusasteena asiaa käsitellyt tuomioistuin ei pystynyt toteamaan, mistä syystä kirjallinen kauppasopimus poikkeaa sitä edeltäneestä kantajan elämänkumppanin tekemästä tarjouksesta kantajasta käytetyn nimityksen osalta ja mitä kantajan elämänkumppanin ja vastaajan myyjän välisissä puhelinkeskusteluissa tältä osin puhuttiin, kuluttajan aseman arvioimisen yhteydessä kantajan vahingoksi?

| 6) | Onko kantajan kuluttajan aseman kannalta merkitystä sillä, jos kantajan elämänkumppani tiedusteli muutama viikko ajoneuvon vastaanottamisen jälkeen vastaajalta puhelimitse, onko laskuun mahdollista merkitä arvonlisävero? |
| --- | --- |

6)

Onko kantajan kuluttajan aseman kannalta merkitystä sillä, jos kantajan elämänkumppani tiedusteli muutama viikko ajoneuvon vastaanottamisen jälkeen vastaajalta puhelimitse, onko laskuun mahdollista merkitä arvonlisävero?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 (EUVL 2012, L 351, S. 1).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/30

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 10.3.2022 – Saint-Louis Sucre v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation ja SICA des betteraviers d’Etrepagny

(Asia C-183/22)

(2022/C 213/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Saint-Louis Sucre

Vastapuolet: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation ja SICA des betteraviers d’Etrepagny

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko 17.12.2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 153 artiklan 1 kohdan b alakohdassa muotoiltua sääntöä, jonka mukaan tuottajaorganisaation perussäännössä on määrättävä vaatimuksesta, jonka mukaan sen jäsenet voivat kuulua ”tietyn tilan tietyn tuotteen osalta vain yhteen tuottajaorganisaatioon”, tulkittava siten, että se koskee vain tuottajajäseniä? |
| --- | --- |

1)

Onko 17.12.2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 153 artiklan 1 kohdan b alakohdassa muotoiltua sääntöä, jonka mukaan tuottajaorganisaation perussäännössä on määrättävä vaatimuksesta, jonka mukaan sen jäsenet voivat kuulua ”tietyn tilan tietyn tuotteen osalta vain yhteen tuottajaorganisaatioon”, tulkittava siten, että se koskee vain tuottajajäseniä?

| 2) | Jotta voitaisiin varmistua siitä, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 153 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä sitä periaatetta, jonka mukaan tuottajaorganisaation tuottajajäsenillä on oltava demokraattinen määräysvalta organisaatiossaan ja sen päätöksenteossa, on noudatettu,






  — | onko organisaation jäsenten riippumattomuutta arvioitaessa huomioon otettava yksinomaan, onko niiden pääoma yhden ja saman luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön hallussa, vai onko tätä arvioitaessa huomioon otettava myös muita kytköksiä, kuten muiden kuin tuottajajäsenten osalta jäsenyys samassa edunvalvontajärjestössä tai tuottajajäsenten osalta johtotehtävien hoitaminen tällaisessa järjestössä? |
| --- | --- | --- |

2)

Jotta voitaisiin varmistua siitä, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 153 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä sitä periaatetta, jonka mukaan tuottajaorganisaation tuottajajäsenillä on oltava demokraattinen määräysvalta organisaatiossaan ja sen päätöksenteossa, on noudatettu,

—

onko organisaation jäsenten riippumattomuutta arvioitaessa huomioon otettava yksinomaan, onko niiden pääoma yhden ja saman luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön hallussa, vai onko tätä arvioitaessa huomioon otettava myös muita kytköksiä, kuten muiden kuin tuottajajäsenten osalta jäsenyys samassa edunvalvontajärjestössä tai tuottajajäsenten osalta johtotehtävien hoitaminen tällaisessa järjestössä?

| — | riittääkö tuottajajäsenten tuottajaorganisaatiossa tosiasiallisesti käyttämän määräysvallan toteamiseen se, että niillä on äänten enemmistö, vai onko tutkittava, onko yhden tai useamman muun kuin tuottajajäsenen äänimäärä, kun otetaan huomioon äänten jakautuminen aidosti riippumattomien jäsenten kesken, sellainen, että se voi tai ne voivat ilman enemmistöäkin valvoa tuottajaorganisaation päätöksentekoa? |
| --- | --- |

—

riittääkö tuottajajäsenten tuottajaorganisaatiossa tosiasiallisesti käyttämän määräysvallan toteamiseen se, että niillä on äänten enemmistö, vai onko tutkittava, onko yhden tai useamman muun kuin tuottajajäsenen äänimäärä, kun otetaan huomioon äänten jakautuminen aidosti riippumattomien jäsenten kesken, sellainen, että se voi tai ne voivat ilman enemmistöäkin valvoa tuottajaorganisaation päätöksentekoa?

---

(1)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2022 – Sad Trasporto Locale SpA v. Provincia autonoma di Bolzano

(Asia C-186/22)

(2022/C 213/42)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja valittaja: Sad Trasporto Locale SpA

Vastaaja ja valituksen vastapuoli: Provincia autonoma di Bolzano

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen N:o 1370/2007/EY (1) 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se estää kyseisen asetuksen soveltamisen yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa hankintaa tehtäessä yhden kokonaisuuden, joka suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla, ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 1370/2007/EY (1) 1 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se estää kyseisen asetuksen soveltamisen yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa hankintaa tehtäessä yhden kokonaisuuden, joka suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla, ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli katsotaan, että edellä mainittua asetusta 1370/2007/EY voidaan soveltaa myös yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden hankintaa tehtäessä ja se suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta, tiedustellaan lisäksi, onko asetuksen 1370/2007 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että niissä määrätään myös siltä osin kuin kyseessä on ilman tarjouskilpailua sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa tehtävä julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus, joka sisältää henkilöliikenteen raitioteitse, että on selvitettävä sopimustoimen oikeudellinen muoto, mistä seuraa, että kyseisen 5 artiklan 2 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jätetään sopimukset, joita ei ole tehty palveluja koskevien konsessiosopimusten muodossa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli katsotaan, että edellä mainittua asetusta 1370/2007/EY voidaan soveltaa myös yhdistettyjä kuljetuksia sisältävää kansallista ja kansainvälistä henkilöliikennettä koskevien julkisten palvelujen harjoittamiseen, kun yhtäältä julkisen liikenteen palvelu muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden hankintaa tehtäessä ja se suoritetaan raitioteitse, kiskoköysiradalla ja köysiradalla ja toisaalta raitiotieliikenne muodostaa yli 50 prosenttia hallinnoijalle yhtenä kokonaisuutena tehtäväksi annetusta palvelusta, tiedustellaan lisäksi, onko asetuksen 1370/2007 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että niissä määrätään myös siltä osin kuin kyseessä on ilman tarjouskilpailua sisäisen liikenteenharjoittajan kanssa tehtävä julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus, joka sisältää henkilöliikenteen raitioteitse, että on selvitettävä sopimustoimen oikeudellinen muoto, mistä seuraa, että kyseisen 5 artiklan 2 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jätetään sopimukset, joita ei ole tehty palveluja koskevien konsessiosopimusten muodossa?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, tiedustellaan vielä, onko direktiivin 2014/23/EU (2) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa tulkittava siten, että palvelujen hallinnoimiseen liittyvää operatiivista riskiä ei ole siirretty sopimuspuoleksi valitulle, jos hankintamenettelyn kohteena oleva sopimus: a) perustuu bruttokustannuksiin, jolloin tulot kuuluvat hankintayksikölle; b) sen mukaan hallinnoija saa tuloina hallinnoinnista ainoastaan [hankinta]yksikön suorittaman vastikkeen, joka suhteutetaan liiketoiminnan määriin (jolloin kysyntäriskiä ei siis ole); c) siinä jätetään hankintayksikölle kysyntään liittyvä operatiivinen riski (siten, että vastikkeet alenevat sitä mukaa kuin palvelun määrät vähenevät yli ennalta määriteltyjen rajojen), normatiivinen riski (joka johtuu lakien tai asetusten muutoksista sekä siitä, että kilpailijat viivyttelevät toimilupien ja/tai todistusten myöntämisessä), taloudellinen riski (vastikkeiden maksamatta jättäminen tai maksuviivästys vastikkeiden korottamatta jättämisestä johtuvan riskin lisäksi) sekä riski, joka perustuu ylivoimaiseen esteeseen (ja joka johtuu palvelun suorittamisen edellytyksiä koskevasta ennakoimattomasta muutoksesta); sekä d) siirretään sopimuspuoleksi valitulle tarjontaan liittyvä operatiivinen riski (joka johtuu niiden kustannustekijöiden vaihteluista, jotka eivät ole toimijan valvottavissa – energia, raaka-aineet, ainekset), työnantajan ja työntekijöiden välisiin suhteisiin liittyvä riski (joka johtuu työehtosopimuksen mukaisista henkilöstökustannusten muutoksista), hallinnointiriski (joka johtuu siitä, että toimintakustannukset kehittyvät kielteiseen suuntaan virheellisten ennusteiden vuoksi) sekä yhteiskunnallinen ja ympäristöön liittyvä riski (joka johtuu onnettomuuksista, joita tapahtuu hoidettaessa tehtäviä palvelun suorittamiseksi)? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, tiedustellaan vielä, onko direktiivin 2014/23/EU (2) 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa tulkittava siten, että palvelujen hallinnoimiseen liittyvää operatiivista riskiä ei ole siirretty sopimuspuoleksi valitulle, jos hankintamenettelyn kohteena oleva sopimus: a) perustuu bruttokustannuksiin, jolloin tulot kuuluvat hankintayksikölle; b) sen mukaan hallinnoija saa tuloina hallinnoinnista ainoastaan [hankinta]yksikön suorittaman vastikkeen, joka suhteutetaan liiketoiminnan määriin (jolloin kysyntäriskiä ei siis ole); c) siinä jätetään hankintayksikölle kysyntään liittyvä operatiivinen riski (siten, että vastikkeet alenevat sitä mukaa kuin palvelun määrät vähenevät yli ennalta määriteltyjen rajojen), normatiivinen riski (joka johtuu lakien tai asetusten muutoksista sekä siitä, että kilpailijat viivyttelevät toimilupien ja/tai todistusten myöntämisessä), taloudellinen riski (vastikkeiden maksamatta jättäminen tai maksuviivästys vastikkeiden korottamatta jättämisestä johtuvan riskin lisäksi) sekä riski, joka perustuu ylivoimaiseen esteeseen (ja joka johtuu palvelun suorittamisen edellytyksiä koskevasta ennakoimattomasta muutoksesta); sekä d) siirretään sopimuspuoleksi valitulle tarjontaan liittyvä operatiivinen riski (joka johtuu niiden kustannustekijöiden vaihteluista, jotka eivät ole toimijan valvottavissa – energia, raaka-aineet, ainekset), työnantajan ja työntekijöiden välisiin suhteisiin liittyvä riski (joka johtuu työehtosopimuksen mukaisista henkilöstökustannusten muutoksista), hallinnointiriski (joka johtuu siitä, että toimintakustannukset kehittyvät kielteiseen suuntaan virheellisten ennusteiden vuoksi) sekä yhteiskunnallinen ja ympäristöön liittyvä riski (joka johtuu onnettomuuksista, joita tapahtuu hoidettaessa tehtäviä palvelun suorittamiseksi)?

| 4) | Lopuksi tiedustellaan seuraavaa: Onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun toimivaltainen paikallisviranomainen on valinnut sisäisen liikenteenharjoittajan suoraan julkisen henkilöliikenteen palveluja koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi, julkisen palvelun velvoitteista suoritettava korvaus sisältää valtiontukea, johon sovelletaan SEUT 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkovalvontaa, jos tämä korvaus lasketaan sellaisten hallinnointikulujen perusteella, jotka kyllä perustuvat ennakoitavissa oleviin palveluvaatimuksiin, mutta jotka yhtäältä laaditaan siten, että otetaan huomioon aikaisemmat kustannukset, joita palvelujen suorittamisesta aiheutui edelliselle hallinnoijalle, jonka kanssa tehtyä palveluja koskevaa konsessiosopimusta pidennettiin 10 vuodella, ja toisaalta perustuvat kustannuksiin tai vastikkeisiin, jotka edelleen liittyvät aikaisempaan sopimukseen tai ainakin sisältävät markkinoilla tavanomaisesti käytettäviä mittareita, jotka liittyvät yleisesti alan toimijoihin? |
| --- | --- |

4)

Lopuksi tiedustellaan seuraavaa: Onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun toimivaltainen paikallisviranomainen on valinnut sisäisen liikenteenharjoittajan suoraan julkisen henkilöliikenteen palveluja koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi, julkisen palvelun velvoitteista suoritettava korvaus sisältää valtiontukea, johon sovelletaan SEUT 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkovalvontaa, jos tämä korvaus lasketaan sellaisten hallinnointikulujen perusteella, jotka kyllä perustuvat ennakoitavissa oleviin palveluvaatimuksiin, mutta jotka yhtäältä laaditaan siten, että otetaan huomioon aikaisemmat kustannukset, joita palvelujen suorittamisesta aiheutui edelliselle hallinnoijalle, jonka kanssa tehtyä palveluja koskevaa konsessiosopimusta pidennettiin 10 vuodella, ja toisaalta perustuvat kustannuksiin tai vastikkeisiin, jotka edelleen liittyvät aikaisempaan sopimukseen tai ainakin sisältävät markkinoilla tavanomaisesti käytettäviä mittareita, jotka liittyvät yleisesti alan toimijoihin?

---

(1)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o. 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1).

(2)  Käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/23/EU (EUVL 2014, L 94, s. 1).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/32

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 11.3.2022 – ME v. Belgian valtio

(Asia C-191/22)

(2022/C 213/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: ME

Vastapuoli: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklaa, oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) [4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa] sekä yhdenvertaisen kohtelun ja oikeusvarmuuden periaatteita tulkittava siten, että niiden mukaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon se, minkä ikäinen perheenyhdistämisen kohteena oleva perheenjäsen on pakolaiseksi tunnustetun perheenkokoajan kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta jätettäessä, eikä sitä, minkä ikäinen hän on perheenyhdistämistä koskevaa hakemusta jätettäessä, ja katsottava, että perheenyhdistämisen kohteena oleva perheenjäsen on direktiivin 2003/86/EY 4 artiklan [1 kohdan c alakohdassa] tarkoitettu alaikäinen, jos hän oli alaikäinen silloin, kun perheenkokoaja jätti turvapaikkahakemuksensa, mutta hänestä on tullut täysi-ikäinen ennen kuin perheenkokoaja sai pakolaisaseman ja ennen kuin perheenyhdistämistä koskeva hakemus jätettiin?

---

(1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/33

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 11.3.2022 – IB v. Regione Lombardia ja Provincia di Pavia

(Asia C-196/22)

(2022/C 213/44)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: IB

Vastapuolet: Regione Lombardia ja Provincia di Pavia

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 (1), jossa ei kuitenkaan säädetä tukien lakkautusta ja seuraamuksia koskevasta järjestelmästä, säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 (2) säännökset huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta? |
| --- | --- |

1)

Ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 (1), jossa ei kuitenkaan säädetä tukien lakkautusta ja seuraamuksia koskevasta järjestelmästä, säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 (2) säännökset huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta?

| 2) | Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset ja viimeksi mainitun asetuksen johdanto-osan 8 perustelukappaleessa tarkoitetut oikeudenmukaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksujen summien palauttamisesta, mikäli metsitetty tai parannettu pinta-ala on 20 prosenttia pienempi kuin pinta-ala, jolle tuli on myönnetty ja maksettu? |
| --- | --- |

2)

Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset ja viimeksi mainitun asetuksen johdanto-osan 8 perustelukappaleessa tarkoitetut oikeudenmukaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksujen summien palauttamisesta, mikäli metsitetty tai parannettu pinta-ala on 20 prosenttia pienempi kuin pinta-ala, jolle tuli on myönnetty ja maksettu?

| 3) | Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen takautuvalle soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta? |
| --- | --- |

3)

Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset huomioon ottaen esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen takautuvalle soveltamiselle, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta?

| 4) | Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset huomioon ottaen esteenä kansallisen oikeuden säännöksen, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta, tulkinnalle siten, että tuensaajan on palautettava koko tukena maksettu summa eikä pikemminkin palautettava vain niitä tukisummia, jotka liittyvät siihen vuoteen, jonka osalta tukien myöntämisessä on todettu sääntöjenvastaisuus? |
| --- | --- |

4)

Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, ovatko maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 säännökset Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 säännökset huomioon ottaen esteenä kansallisen oikeuden säännöksen, jossa asetuksen 2080/92 säännösten täytäntöönpanemiseksi säädetään tapauksessa, jossa tukien myöntämisessä todetaan sääntöjenvastaisuus, mainittujen tukien lakkauttamisesta ja tukena maksettujen summien palauttamisesta, tulkinnalle siten, että tuensaajan on palautettava koko tukena maksettu summa eikä pikemminkin palautettava vain niitä tukisummia, jotka liittyvät siihen vuoteen, jonka osalta tukien myöntämisessä on todettu sääntöjenvastaisuus?

---

(1)  Maatalouden metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 30.6.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2080/92 (EYVL 1992, L 215, s. 96.).

(2)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL 1995, L 312, s. 1.).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/34

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 18.3.2022 – Rikosoikeudenkäynti

(Asia C-209/22)

(2022/C 213/45)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rayonen sad Lukovit

Pääasian asianosainen

Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluvatko tilanteet, joissa tutkittaessa huumausaineiden hallussapitoon liittyvää rikosta luonnollista henkilöä, jolla poliisi olettaa olevan hallussaan huumausaineita, vastaan toteutetaan pakkokeinoja henkilöntarkastuksen ja takavarikoinnin muodossa, oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin annetun direktiivin 2013/48/EU (1) ja tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2012/13/EU (2) soveltamisalaan? |
| --- | --- |

1)

Kuuluvatko tilanteet, joissa tutkittaessa huumausaineiden hallussapitoon liittyvää rikosta luonnollista henkilöä, jolla poliisi olettaa olevan hallussaan huumausaineita, vastaan toteutetaan pakkokeinoja henkilöntarkastuksen ja takavarikoinnin muodossa, oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin annetun direktiivin 2013/48/EU (1) ja tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2012/13/EU (2) soveltamisalaan?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastaan myöntävästi, millainen kyseisissä direktiiveissä tarkoitettu asema tällaisella henkilöllä on, jos kansallisessa oikeudessa ei ole käsitettä ”epäilty” ja jos asianomaista henkilöä ei pidetty muodollisesti ”syytettynä”, ja onko tällaiselle henkilölle annettava tiedonsaantioikeus ja oikeus käyttää avustajaa? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastaan myöntävästi, millainen kyseisissä direktiiveissä tarkoitettu asema tällaisella henkilöllä on, jos kansallisessa oikeudessa ei ole käsitettä ”epäilty” ja jos asianomaista henkilöä ei pidetty muodollisesti ”syytettynä”, ja onko tällaiselle henkilölle annettava tiedonsaantioikeus ja oikeus käyttää avustajaa?

| 3) | Mahdollistavatko laillisuusperiaate ja mielivaltaisuuden kielto rikosprosessilain (nakazatelno-protsesualen kodeks) 219 §:n 2 momentin kaltaisen kansallisen säännöksen, jossa säädetään, että tutkintaviranomainen voi nimetä henkilön syytetyksi myös laatimalla pöytäkirjan ensimmäisestä häneen kohdistetusta tutkintatoimesta, jos kansallisessa oikeudessa ei ole käsitettä ”epäilty” ja puolustautumisoikeudet syntyvät kansallisen oikeuden mukaan vasta siitä ajankohdasta alkaen, jona henkilö nimetään muodollisesti ”syytetyksi”, mikä puolestaan on tutkintaviranomaisen harkintavallassa, ja vaikuttaako tällainen kansallinen menettely kielteisesti direktiivin 2013/48/EU 3 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisen avustajan käyttämistä koskevan oikeuden tehokkaaseen käyttämiseen ja keskeiseen sisältöön? |
| --- | --- |

3)

Mahdollistavatko laillisuusperiaate ja mielivaltaisuuden kielto rikosprosessilain (nakazatelno-protsesualen kodeks) 219 §:n 2 momentin kaltaisen kansallisen säännöksen, jossa säädetään, että tutkintaviranomainen voi nimetä henkilön syytetyksi myös laatimalla pöytäkirjan ensimmäisestä häneen kohdistetusta tutkintatoimesta, jos kansallisessa oikeudessa ei ole käsitettä ”epäilty” ja puolustautumisoikeudet syntyvät kansallisen oikeuden mukaan vasta siitä ajankohdasta alkaen, jona henkilö nimetään muodollisesti ”syytetyksi”, mikä puolestaan on tutkintaviranomaisen harkintavallassa, ja vaikuttaako tällainen kansallinen menettely kielteisesti direktiivin 2013/48/EU 3 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisen avustajan käyttämistä koskevan oikeuden tehokkaaseen käyttämiseen ja keskeiseen sisältöön?

| 4) | Mahdollistaako unionin oikeuden vaikuttavuuden periaate kansallisen käytännön, jonka mukaisesti todisteiden hankintaa, esitutkinnan yhteydessä tehtävä henkilöntarkastus ja takavarikointi mukaan luettuina, koskevien pakkokeinojen tuomioistuinvalvonnan yhteydessä ei ole mahdollista tutkia, onko epäiltyjen ja syytettyjen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklassa, direktiivissä 2013/48/EU ja direktiivissä 2012/13/EU taattuja perusoikeuksia loukattu riittävän ilmeisellä tavalla? |
| --- | --- |

4)

Mahdollistaako unionin oikeuden vaikuttavuuden periaate kansallisen käytännön, jonka mukaisesti todisteiden hankintaa, esitutkinnan yhteydessä tehtävä henkilöntarkastus ja takavarikointi mukaan luettuina, koskevien pakkokeinojen tuomioistuinvalvonnan yhteydessä ei ole mahdollista tutkia, onko epäiltyjen ja syytettyjen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklassa, direktiivissä 2013/48/EU ja direktiivissä 2012/13/EU taattuja perusoikeuksia loukattu riittävän ilmeisellä tavalla?

| 5) | Mahdollistaako oikeusvaltioperiaate kansalliset säännökset ja kansallisen oikeuskäytännön, joiden mukaan tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tutkia henkilön nimeämistä syytetyksi, vaikka juuri ja yksinomaan tästä muodollisesta toimesta riippuu, annetaanko luonnolliselle henkilölle puolustautumisoikeuksia, jos häntä vastaan toteutettiin pakkokeinoja tutkintatarkoituksiin? |
| --- | --- |

5)

Mahdollistaako oikeusvaltioperiaate kansalliset säännökset ja kansallisen oikeuskäytännön, joiden mukaan tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tutkia henkilön nimeämistä syytetyksi, vaikka juuri ja yksinomaan tästä muodollisesta toimesta riippuu, annetaanko luonnolliselle henkilölle puolustautumisoikeuksia, jos häntä vastaan toteutettiin pakkokeinoja tutkintatarkoituksiin?

---

(1)  EUVL 2013, L 294, s. 1.

(2)  EUVL 2012, L 142, s. 1.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/35

---

Valitus, jonka Mylan IRE Healthcare Ltd on tehnyt 4.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-303/16, Mylan IRE Healthcare v. komissio, 26.1.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-237/22 P)

(2022/C 213/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Mylan IRE Healthcare Ltd (edustaja: asianajaja I. Vernimme ja L. Bidaine)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja UAB VVB

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että valitus on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu |
| --- | --- |

—

toteaa, että valitus on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

| — | mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, kumoaa 4.4.2016 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2083 final, joka koskee ihmisille tarkoitetuille lääkkeille Tobramycin VVB ja muut kauppanimet, joiden vaikuttava aine on tobramysiini, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 29 artiklan yhteydessä annettua markkinoille saattamista koskevaa lupaa (riidanalainen päätös), ja muussa tapauksessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen |
| --- | --- |

—

mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että asia on ratkaisukelpoinen, kumoaa 4.4.2016 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2083 final, joka koskee ihmisille tarkoitetuille lääkkeille Tobramycin VVB ja muut kauppanimet, joiden vaikuttava aine on tobramysiini, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 29 artiklan yhteydessä annettua markkinoille saattamista koskevaa lupaa (riidanalainen päätös), ja muussa tapauksessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jotka valittajalle on aiheutunut muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jotka valittajalle on aiheutunut muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa

| — | velvoittaa UAB VVB:n vastaamaan sille muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittaa UAB VVB:n vastaamaan sille muutoksenhakuasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 8 artiklan 3 kohdan c alakohdassa olevan käsitteen ”kliinisesti parempi” tulkinnassa tapahtunutta oikeudellista virhettä, muun muassa sen tulkinnan valossa, jonka unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt harvinaislääkkeistä annetun asetuksen 3 artiklassa olevasta ”merkittävän edun” käsitteestä.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin perusteli puutteellisesti toteamuksensa, jonka mukaan TOBI/Tobramycin VVB oli tuvallisempi kuin Tobi Podhaler kohderyhmän merkittävässä osassa erityisesti riidanalaisen päätöksen sisällön valossa.

---

(1)  EUVL 2000, L 18, s. 1.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/35

---

Valitus, jonka Scania AB, Scania CV AB ja Scania Deutschland GmbH ovat tehneet 8.4.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kymmenes laajennettu jaosto) asiassa T-799/17, Scania ym. v. komissio, 2.2.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-251/22 P)

(2022/C 213/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Scania AB, Scania CV AB ja Scania Deutschland GmbH (edustajat: asianajajat D. Arts, F. Miotto, N. De Backer, C.E. Schillemans, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs ja P. Hammarskiöld)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan valituksenalaisen tuomion kokonaan tai osittain |
| --- | --- |

—

kumoamaan valituksenalaisen tuomion kokonaan tai osittain

| — | kumoamaan kokonaan tai osittain SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39824 – Kuorma-autot) 27.9.2017 annetun päätöksen C(2017) 6467 final ja / tai poistamaan määrätyn sakon tai alentamaan sen määrää |
| --- | --- |

—

kumoamaan kokonaan tai osittain SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39824 – Kuorma-autot) 27.9.2017 annetun päätöksen C(2017) 6467 final ja / tai poistamaan määrätyn sakon tai alentamaan sen määrää

| — | tai palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi ja |
| --- | --- |

—

tai palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi ja

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa sekä tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa sekä tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksensa tueksi valittajat vetoavat seuraavaan neljään valitusperusteeseen:

| 1. | Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta sen, että kun komissio antoi sovintopäätöksen (1) ja jatkoi sen jälkeen Scaniaan kohdistuvia tutkimuksia samaa käsittelijätiimiä käyttäen, se rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaa sellaisena, kuin sitä on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tulkittu. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta sen, että kun komissio antoi sovintopäätöksen (1) ja jatkoi sen jälkeen Scaniaan kohdistuvia tutkimuksia samaa käsittelijätiimiä käyttäen, se rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaa sellaisena, kuin sitä on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tulkittu.

| 2. | Toisessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luonnehtiessaan Saksan tason toiminnan maantieteellistä laajuutta siten, että se on kattanut koko ETA-alueen, vaikka se on rajoittunut Saksaan. |
| --- | --- |

2.

Toisessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luonnehtiessaan Saksan tason toiminnan maantieteellistä laajuutta siten, että se on kattanut koko ETA-alueen, vaikka se on rajoittunut Saksaan.

| 3. | Kolmannessa valitusperusteeseen valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luonnehtiessaan yhdeksi rikkomiseksi useiden toimenpiteiden kokonaisuutta kolmella eri tasolla. |
| --- | --- |

3.

Kolmannessa valitusperusteeseen valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luonnehtiessaan yhdeksi rikkomiseksi useiden toimenpiteiden kokonaisuutta kolmella eri tasolla.

| 4. | Neljännessä valitusperusteessaan valittajat väittävät toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen pysyttäessään toimintaa, joka on vanhentunut, koskevan sakon. |
| --- | --- |

4.

Neljännessä valitusperusteessaan valittajat väittävät toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen pysyttäessään toimintaa, joka on vanhentunut, koskevan sakon.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39824 – Kuorma-autot) tehty päätös C (2016) 4673 final.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/36

---

Unionin tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 11.1.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Allemagne) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG v. E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Asia C-62/21) (1)

(2022/C 213/48)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Unionin tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 189, 17.5.2021.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/37

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I)

(Asia T-277/21) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla I - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2022/C 213/49)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Daimler AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Siebertz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Schäfer ja E. Markakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.3.2021 tekemästä päätöksestä (asia R 1895/2020-5), joka koskee hakemusta kolmisakaraisia tähtiä mustalla pohjalla I esittävän kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/37

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II)

(Asia T-278/21) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla II - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2022/C 213/50)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Daimler AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Siebertz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Schäfer ja E. Markakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.3.2021 tekemästä päätöksestä (asia R 1896/2020-5), joka koskee hakemusta kolmisakaraisia tähtiä mustalla pohjalla II esittävän kuviosarjamerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/38

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV)

(Asia T-279/21) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla IV - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2022/C 213/51)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Daimler AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Siebertz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Schäfer ja E. Markakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.3.2021 tekemästä päätöksestä (asia R 1898/2020-5), joka koskee hakemusta kolmisakaraisia tähtiä mustalla pohjalla IV esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/38

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Daimler v. EUIPO (Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III)

(Asia T-280/21) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kolmisakaraisten tähtien esitys mustalla pohjalla III - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2022/C 213/52)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Daimler AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Siebertz)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Schäfer ja E. Markakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.3.2021 tekemästä päätöksestä (asia R 1897/2020-5), joka koskee hakemusta kolmisakaraisia tähtiä mustalla pohjalla III esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Daimler AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 278, 12.7.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/39

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.3.2022 – Copal Tree Brands v. EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

(Asia T-445/21) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin COPALLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki COMPAL - Suhteellinen hylkäysperuste - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö)

(2022/C 213/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja B. Niemann Fadani)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: T. Frydendahl ja D. Gája)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugali) (edustaja: asianajaja A. de Sampaio)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.5.2021 tekemästä päätöksestä (asia R 1581/2020-2), joka koskee osapuolten Sumol + Compal Marcas ja Copal Tree Brands välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Copal Tree Brands, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Copal Tree Brands, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/39

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2022 – Di Taranto v. Euroopan syyttäjänvirasto

(Asia T-368/21) (1)

(Kumoamiskanne - Toimielimiä koskeva oikeus - Tiiviimpi yhteistyö Euroopan syyttäjänviraston perustamisessa - Asetus (EU) 2017/1939 - Euroopan syyttäjänviraston Euroopan syyttäjien nimittäminen - Välillinen lainvastaisuus - Italian tasavallan nimeämät ehdokkaat - Nimityksen riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa - Tutkimatta jättäminen)

(2022/C 213/54)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Alessandro Di Taranto (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja G. Pellegrino)

Vastaaja: Euroopan syyttäjänvirasto (asiamiehet: L. De Matteis ja T. Gut)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan syyttäjänviraston kollegion 3.5.2021 tekemä päätös nro 34/2021, joka koskee Euroopan syyttäjänviraston 15:n valtuutetun Euroopan syyttäjän nimeämistä Italian tasavallassa

Määräysosa

| 1) | Kanne jätetään tutkimatta. |
| --- | --- |

1)

Kanne jätetään tutkimatta.

| 2) | Alessandro Di Taranto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Alessandro Di Taranto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 368, 13.9.2021.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/40

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.2.2022 – Atesos medical ym. v. komissio

(Asia T-764/21 R)

(Väliaikainen oikeussuoja - Lääkinnälliset laitteet - Direktiivi 93/42/ETY - Asetus (EU) 2017/745 - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)

(2022/C 213/55)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Atesos medical AG (Aarau, Sveitsi) ja seitsemän muuta kantajaa, joiden nimet ovat määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat M. Meulenbelt, B. Natens ja I. Willemyns)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr ja C. Vollrath)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus komission päätöksen, jota ei ole julkaistu, jonka päivämäärä on tuntematon, jossa todetaan, ettei Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme enää ole lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY (EYVL 1993, L 169, s. 1) mukainen lääkinnällisten laitteiden vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos, ja jolla se poistetaan ilmoitettujen ja nimettyjen laitosten tietokannasta 28.9.2021 lukien, täytäntöönpanon lykkäämisestä.

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/40

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 31.3.2022 – AL v. neuvosto

(Asia T-22/22 R)

(Väliaikainen oikeussuoja - Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitomenettely - Viraltapano - Välitoimihakemus - Kiireellisyys - Fumus boni juris - Intressivertailu)

(2022/C 213/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: AL (edustaja: asianajaja R. Rata)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja M. Alver)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä siitä, että neuvoston 27.9.2021 tekemän päätöksen, jolla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena viraltapano 1.10.2021 alkavin vaikutuksin, täytäntöönpanoa lykätään, ja toisaalta siitä, että kantaja voi palata virkamieheksi tehtäviinsä ja aiempaan asemaansa

Määräysosa

| 1) | Euroopan unionin neuvoston 27.9.2021 antaman päätöksen, jolla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena viraltapano 1.10.2021 alkavin vaikutuksin, täytäntöönpanoa lykätään. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin neuvoston 27.9.2021 antaman päätöksen, jolla kantajalle määrättiin kurinpitoseuraamuksena viraltapano 1.10.2021 alkavin vaikutuksin, täytäntöönpanoa lykätään.

| 2) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

2)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/41

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.3.2022 – RT France v. neuvosto

(Asia T-125/22 R)

(Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Tiettyjen tiedotusvälineiden lähetystoiminnan keskeyttäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu)

(2022/C 213/57)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: RT France (Boulogne Billancourt, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Piwnica)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Lejeune, R. Meyer ja S. Emmerechts)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta 1.3.2022 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2022/351 (EUVL 2022, L 65, s. 5) ja rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta 1.3.2022 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2022/350 (EUVL 2022, L 65, s. 1) täytäntöönpanon lykkäämisestä siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa

Määräysosa

| 1) | Välitoimihakemus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Välitoimihakemus hylätään.

| 2) | Lausunnon antaminen Euroopan komission, Belgian kuningaskunnan, Ranskan tasavallan ja Puolan tasavallan väliintulohakemuksista raukeaa. |
| --- | --- |

2)

Lausunnon antaminen Euroopan komission, Belgian kuningaskunnan, Ranskan tasavallan ja Puolan tasavallan väliintulohakemuksista raukeaa.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin, lukuun ottamatta Euroopan komission, Belgian kuningaskunnan, Ranskan tasavallan ja Puolan tasavallan oikeudenkäyntikuluja. Viimeksi mainitut vastaavat väliintulohakemuksiinsa liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin, lukuun ottamatta Euroopan komission, Belgian kuningaskunnan, Ranskan tasavallan ja Puolan tasavallan oikeudenkäyntikuluja. Viimeksi mainitut vastaavat väliintulohakemuksiinsa liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/42

---

Kanne 25.3.2022 – Ryanair v. komissio

(Asia T-164/22)

(2022/C 213/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ryanair DAC (Swords, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo ja S. Rating)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan valtiontuesta SA.63402 (2021/N) – Portugali – COVID-19 – Vahinkojen korvaaminen TAP:lle II 21.12.2021 tehdyn Euroopan komission päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan valtiontuesta SA.63402 (2021/N) – Portugali – COVID-19 – Vahinkojen korvaaminen TAP:lle II 21.12.2021 tehdyn Euroopan komission päätöksen

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohtaa virheellisesti ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen COVID-19-kriisistä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnetyn tuen oikeasuhteisuuden uudelleentarkastelussa. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on soveltanut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohtaa virheellisesti ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen COVID-19-kriisistä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi myönnetyn tuen oikeasuhteisuuden uudelleentarkastelussa.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätöksellä rikotaan EUT-sopimuksen erityismääräyksiä ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita, joihin lentoliikenteen vapauttaminen kilpailulle Euroopan unionissa on perustunut 1980-luvun lopulta lähtien (syrjimättömyys, palvelujen tarjoamisen vapaus ja sijoittautumisvapaus). |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätöksellä rikotaan EUT-sopimuksen erityismääräyksiä ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita, joihin lentoliikenteen vapauttaminen kilpailulle Euroopan unionissa on perustunut 1980-luvun lopulta lähtien (syrjimättömyys, palvelujen tarjoamisen vapaus ja sijoittautumisvapaus).

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on laiminlyönyt muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen ”vakavista vaikeuksista” huolimatta sekä loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on laiminlyönyt muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen ”vakavista vaikeuksista” huolimatta sekä loukannut kantajan menettelyllisiä oikeuksia.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on laiminlyönyt SEUT 296 artiklan 2 kohtaan perustuvan perusteluvelvollisuutensa. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on laiminlyönyt SEUT 296 artiklan 2 kohtaan perustuvan perusteluvelvollisuutensa.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/42

---

Kanne 6.4.2022 – Pharol v. komissio

(Asia T-181/22)

(2022/C 213/59)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Pharol, SGPS, SA (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat N. Mimoso Ruiz ja L. Bettencourt Nunes)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | tunnustaa kantajan laillisen intressin nostaa nyt esillä oleva kumoamiskanne SEUT 263 artiklan mukaisesti |
| --- | --- |

—

tunnustaa kantajan laillisen intressin nostaa nyt esillä oleva kumoamiskanne SEUT 263 artiklan mukaisesti

| — | katsoo, että nyt esillä oleva kumoamiskanne on nostettu SEUT 263 artiklan mukaisesti ja että se voidaan ottaa tutkittavaksi |
| --- | --- |

—

katsoo, että nyt esillä oleva kumoamiskanne on nostettu SEUT 263 artiklan mukaisesti ja että se voidaan ottaa tutkittavaksi

| — | kumoaa 25.1.2022 tehdyn päätöksen C(2022) 324 final, jolla muutetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan mukaisesta menettelystä (AT.39.839 – Telefónica ja Portugal Telecom) 23.1.2013 tehtyä päätöstä C(2013) 306 final, SEUT 264 artiklan mukaisesti |
| --- | --- |

—

kumoaa 25.1.2022 tehdyn päätöksen C(2022) 324 final, jolla muutetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan mukaisesta menettelystä (AT.39.839 – Telefónica ja Portugal Telecom) 23.1.2013 tehtyä päätöstä C(2013) 306 final, SEUT 264 artiklan mukaisesti

| — | toissijaisesti esitetyillä perusteilla SEUT 264 artiklan mukaisesti alentaa kantajalle riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa määrätyn sakon määrää |
| --- | --- |

—

toissijaisesti esitetyillä perusteilla SEUT 264 artiklan mukaisesti alentaa kantajalle riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa määrätyn sakon määrää

| — | velvoittaa komission korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa vahvistettuja tosiseikkoja ei ole otettu huomioon. Kantaja väittää, että 25.1.2022 tehdyllä päätöksellä C(2022) 324 final, jolla muutetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan mukaisesta menettelystä (AT.39.839 – Telefónica ja Portugal Telecom) 23.1.2013 tehtyä päätöstä C(2013) 306 final, esitetään kilpailukieltolausekkeen uusi tulkinta, mikä merkitsee sitä, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa vahvistettuja tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ei ole otettu huomioon, minkä vuoksi riidanalainen päätös on kumottava.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan olennaisia menettelysääntöjä ei ole noudatettu ja Pharolin puolustautumisoikeuksia on loukattu, kun väitetiedoksiantoa ei ole annettu. Kantaja väittää, että koska komissio esittää kilpailukieltolausekkeen uuden tulkinnan, joka vaikuttaa rikkomisen laajuutta koskeviin toteamuksiin, komission olisi pitänyt antaa uusi väitetiedoksianto, mikä merkitsee sitä, että olennaisia menettelysääntöjä ei ole noudatettu ja kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu, minkä vuoksi riidanalainen päätös on kumottava.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittämisessä on tehty virhe. Kantaja väittää muun muassa, että rikkomiseen suoraan tai välillisesti liittyvän myynnin arvon määrittämiseksi tarkasti potentiaalisen kilpailun arvioinnista olennaisen tekijän on oltava tosiasiallinen mahdollisuus tulla kullekin kyseessä olevista markkinoista eli se, ettei ehdottomia allalletulon esteitä ole, ja mikäli näin on, myös se, että yrityksellä on todellisia ja konkreettisia mahdollisuuksia tulla kullekin näistä markkinoista; riittävää ei ole sen toteaminen, että ehdottomia allalletulon esteitä ei ole, kuten komissio teki riidanalaisessa päätöksessä vieläpä virheellisesti.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/43

---

Kanne 8.4.2022 – Ryanair v. komissio

(Asia T-185/22)

(2022/C 213/60)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ryanair DAC (Swords, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo ja S. Rating)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 22.12.2021 päivätyn Euroopan komission päätöksen (EU) valtiontuesta SA.100121 (2021/N) – Portugali – COVID-19: Vahingon korvaaminen TAP:lle III ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 22.12.2021 päivätyn Euroopan komission päätöksen (EU) valtiontuesta SA.100121 (2021/N) – Portugali – COVID-19: Vahingon korvaaminen TAP:lle III ja

| — | velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja teki ilmeisen arviointivirheen selvittäessään, oliko tuki oikeassa suhteessa Covid-19-pandemiasta aiheutuneeseen vahinkoon. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio sovelsi virheellisesti SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja teki ilmeisen arviointivirheen selvittäessään, oliko tuki oikeassa suhteessa Covid-19-pandemiasta aiheutuneeseen vahinkoon.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseisessä päätöksessä rikotaan EUT-sopimuksen nimenomaisia määräyksiä ja EU-oikeuden yleisiä periaatteita, jotka ovat olleet EU:n lentoliikenteen vapauttamisen perustana 1980-luvulta lähtien (ja jotka siis ovat syrjimättömyys, palvelujen tarjoamisen vapaus ja sijoittautumisvapaus). |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan kyseisessä päätöksessä rikotaan EUT-sopimuksen nimenomaisia määräyksiä ja EU-oikeuden yleisiä periaatteita, jotka ovat olleet EU:n lentoliikenteen vapauttamisen perustana 1980-luvulta lähtien (ja jotka siis ovat syrjimättömyys, palvelujen tarjoamisen vapaus ja sijoittautumisvapaus).

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti aloittamatta muodollisen tutkinnan ”vakavien vaikeuksien” olemassaolosta huolimatta ja loukkasi kantajan menettelyllisiä oikeuksia. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti aloittamatta muodollisen tutkinnan ”vakavien vaikeuksien” olemassaolosta huolimatta ja loukkasi kantajan menettelyllisiä oikeuksia.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti noudattamatta SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaista perusteluvelvollisuuttaan. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti noudattamatta SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaista perusteluvelvollisuuttaan.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/44

---

Kanne 12.4.2022 – BNP Paribas v. EKP

(Asia T-186/22)

(2022/C 213/61)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: BNP Paribas (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja M. Dalon)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.10 kohdan ja 3.10.1–3.10.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.10 kohdan ja 3.10.1–3.10.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: Oikeudellinen virhe ja SEUT 266 artiklan rikkominen. Kantaja katsoo, että EKP on ylittänyt sille asetuksessa N:o 1024/2013 (1) uskotut valtuudet, sellaisina kuin Euroopan unionin yleinen tuomioistuin on ne täsmentänyt, koska riidanalaisessa päätöksessä on määrätty yleisen periaatteen toimenpiteestä, joka perustuu sellaiseen päättelyyn, jossa ei ole otettu huomioon sen henkilökohtaista vakavaraisuustilannetta. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: Oikeudellinen virhe ja SEUT 266 artiklan rikkominen. Kantaja katsoo, että EKP on ylittänyt sille asetuksessa N:o 1024/2013 (1) uskotut valtuudet, sellaisina kuin Euroopan unionin yleinen tuomioistuin on ne täsmentänyt, koska riidanalaisessa päätöksessä on määrätty yleisen periaatteen toimenpiteestä, joka perustuu sellaiseen päättelyyn, jossa ei ole otettu huomioon sen henkilökohtaista vakavaraisuustilannetta.

| 2) | Toinen kanneperuste: Ilmeinen arviointivirhe ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen. Kantaja katsoo, että koska EKP ei ottanut huomioon kaikkia sen erityiselle tilanteelle ominaisia merkityksellisiä seikkoja, se teki virheelliset johtopäätökset niistä vakavaraisuuteen kohdistuvista riskeistä, jotka peruuttamattomien maksusitoumusten käytöstä seuraisivat sen henkilökohtaiselle tilanteelle. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: Ilmeinen arviointivirhe ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen. Kantaja katsoo, että koska EKP ei ottanut huomioon kaikkia sen erityiselle tilanteelle ominaisia merkityksellisiä seikkoja, se teki virheelliset johtopäätökset niistä vakavaraisuuteen kohdistuvista riskeistä, jotka peruuttamattomien maksusitoumusten käytöstä seuraisivat sen henkilökohtaiselle tilanteelle.

| 3) | Kolmas kanneperuste: Oikeudellinen virhe niiden unionin säännösten, joissa säädetään peruuttamattomien maksusitoumusten käytöstä, tehokkaan vaikutuksen menettämisen takia. Kantaja katsoo, että koska EKP perusti analyysinsä periaatteellisiin näkökohtiin, jotka voivat johtaa ainoastaan vaatimukseen peruuttamattomien maksusitoumusten täysimääräisestä vähentämisestä ydinpääomasta, tämä johtaa unionin oikeuden niiden säännösten tehokkaan vaikutuksen menettämiseen, joissa luottolaitosten sallitaan käyttää peruttamattomia maksusitoumuksia siihen, että ne täyttävät osan niillä kriisinratkaisurahastoja ja talletusten vakuusjärjestelmää kohtaan olevista velvoitteistaan. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: Oikeudellinen virhe niiden unionin säännösten, joissa säädetään peruuttamattomien maksusitoumusten käytöstä, tehokkaan vaikutuksen menettämisen takia. Kantaja katsoo, että koska EKP perusti analyysinsä periaatteellisiin näkökohtiin, jotka voivat johtaa ainoastaan vaatimukseen peruuttamattomien maksusitoumusten täysimääräisestä vähentämisestä ydinpääomasta, tämä johtaa unionin oikeuden niiden säännösten tehokkaan vaikutuksen menettämiseen, joissa luottolaitosten sallitaan käyttää peruttamattomia maksusitoumuksia siihen, että ne täyttävät osan niillä kriisinratkaisurahastoja ja talletusten vakuusjärjestelmää kohtaan olevista velvoitteistaan.

| 4) | Neljäs kanneperuste: Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen siksi, että EKP toteutti kantajan osalta ei-oikeutetun vähentämistoimenpiteen, joka ei ollut oikeassa suhteessa kantajan vakavaraisuustilanteeseen nähden. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen siksi, että EKP toteutti kantajan osalta ei-oikeutetun vähentämistoimenpiteen, joka ei ollut oikeassa suhteessa kantajan vakavaraisuustilanteeseen nähden.

---

(1)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63).

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/45

---

Kanne 12.4.2022 – BPCE ym. v. EKP

(Asia T-187/22)

(2022/C 213/62)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: BPCE (Pariisi, Ranska) ja 51 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja M. Dalon)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.3. kohdan ja 3.3.1–3.3.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.3. kohdan ja 3.3.1–3.3.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-186/22, Paribas v. EKP

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/46

---

Kanne 12.4.2022 – Crédit agricole ym. v. EKP

(Asia T-188/22)

(2022/C 213/63)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Crédit agricole SA (Montrouge, Ranska) ja 63 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja M. Dalon)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.5. kohdan ja 3.5.1–3.5.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.5. kohdan ja 3.5.1–3.5.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-186/22, Paribas v. EKP.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/46

---

Kanne 12.4.2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel ym. v. EKP

(Asia T-189/22)

(2022/C 213/64)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Pariisi, Ranska) ja 37 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi et M. Dalon)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRCMU-610 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.4. kohdan ja 3.4.1–3.4.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRCMU-610 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.4. kohdan ja 3.4.1–3.4.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-186/22, Paribas v. EKP.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/47

---

Kanne 12.4.2022 – Banque postale v. EKP

(Asia T-190/22)

(2022/C 213/65)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: La Banque postale (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ja M. Dalon,

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.2. kohdan ja 3.2.1–3.2.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.2. kohdan ja 3.2.1–3.2.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-186/22, Paribas v. EKP.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/47

---

Kanne 12.4.2022 – Société générale v. EKP

(Asia T-191/22)

(2022/C 213/66)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Société générale (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Gosset Grainville, M. Trabucchi ja M. Dalon)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.6 kohdan ja 3.6.1–3.6.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä |
| --- | --- |

—

kumoamaan EKP:n 2.2.2022 tekemän päätöksen nro ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (kokonaisuudessaan liitteineen) 1.6 kohdan ja 3.6.1–3.6.8 kohdat siltä osin kuin niissä määrätään talletusten vakuusjärjestelmien tai kriisinratkaisurahaston osalta tehtävistä peruuttamattomista maksusitoumustoimenpiteistä

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset. |
| --- | --- |

—

toteuttamaan työjärjestyksen 88 ja 89 artiklan nojalla prosessinjohtotoimen, jossa EKP:a vaaditaan esittämään muiden pankkien, erityisten muiden ranskalaisten pankkien suhteen vuoden 2021 osalta tehdyt peruuttamattomia maksusitoumuksia koskevat päätökset.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin vedotaan asiassa T-186/22, Paribas v. EKP.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/48

---

Kanne 15.4.2022 – OT v. neuvosto

(Asia T-193/22)

(2022/C 213/67)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: OT (edustajat: asianajajat J.-P. Hordies ja C. Sand)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 15.3.2022 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/427 (EUVL 2022, L 87, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 15.3.2022 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/427 (EUVL 2022, L 87, s. 1) siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | kumoamaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 15.3.2022 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2022/429 (EUVL 2022, L 87, s. 44) siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 15.3.2022 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2022/429 (EUVL 2022, L 87, s. 44) siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | velvoittamaan neuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan neuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 muuttamisesta 25.2.2022 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2022/330 (EUVL 2022, L 51, s. 1) 1 artiklan d ja g alakohdan lainvastaisuudesta sekä yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 muuttamisesta 25.2.2022 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2022/330 (EUVL 2022, L 51, s. 1) 1 artiklan d ja g alakohdan lainvastaisuudesta sekä yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteiden loukkaamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan, lapsen oikeuksista tehdyn New Yorkin yleissopimuksen 2 ja 3 artiklan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklan rikkomiseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklan, lapsen oikeuksista tehdyn New Yorkin yleissopimuksen 2 ja 3 artiklan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklan rikkomiseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu ilmeiseen virheeseen tosiseikkojen arvioinnissa. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu ilmeiseen virheeseen tosiseikkojen arvioinnissa.

| 6) | Kuudes kanneperuste perustuu yleisen suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste perustuu yleisen suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste perustuu omistusoikeuden, elinkeinonharjoittamista koskevan oikeuden ja ammatinharjoittamista koskevan oikeuden kohtuuttomaan loukkaamiseen. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste perustuu omistusoikeuden, elinkeinonharjoittamista koskevan oikeuden ja ammatinharjoittamista koskevan oikeuden kohtuuttomaan loukkaamiseen.

---

| 30.5.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 213/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.5.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 213/49

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2022 – El Corte Inglés v. EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

(Asia T-144/21) (1)

(2022/C 213/68)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 163, 3.5.2021.

---