# Jurnalul Oficial L 347/2017

| | ISSN 1977-0782 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 347 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 6028 decembrie 2017 |

ISSN 1977-0782

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 347

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 6028 decembrie 2017

---

| Cuprins | | I   Acte legislative | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE |
| | * | Regulamentul (UE) 2017/2401 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții | 1 |
| | * | Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 | 35 |
| | * | Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului | 81 |

Cuprins

I   Acte legislative

Pagina

REGULAMENTE

*

Regulamentul (UE) 2017/2401 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții

1

*

Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012

35

*

Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului

81

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

I Acte legislative

REGULAMENTE

| 28.12.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 347/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.12.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 347/1

---

REGULAMENTUL (UE) 2017/2401 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 12 decembrie 2017

de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1)

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Securitizările sunt o componentă importantă a unor piețe financiare funcționale, în măsura în care contribuie la diversificarea surselor de care dispun instituțiile de credit și firmele de investiții (denumite în continuare „instituțiile”) pentru finanțare și pentru diversificarea riscurilor, precum și la eliberarea capitalului reglementat care poate fi apoi realocat pentru a sprijini acordarea de noi credite, în special pentru finanțarea economiei reale. În plus, securitizările oferă instituțiilor și altor participanți de pe piață oportunități suplimentare de investiții, permițând, astfel, diversificarea portofoliilor și facilitarea fluxului de finanțare pentru întreprinderi și persoane fizice, atât în statele membre, cât și la nivel transfrontalier, în întreaga Uniune. Aceste beneficii ar trebui, totuși, să fie analizate în raport cu costurile și riscurile lor potențiale, inclusiv în raport cu impactul acestora asupra stabilității financiare. Astfel cum s-a văzut în prima etapă a crizei financiare care a început în vara anului 2007, practicile nesănătoase de pe piețele securitizărilor au generat amenințări semnificative la adresa integrității sistemului financiar, și anume din cauza efectului de levier excesiv, a structurilor complexe și opace care au făcut ca procesul de stabilire a prețurilor să fie problematic, a dependenței automate de ratingurile externe sau a divergențelor dintre interesele investitorilor și cele ale inițiatorilor (denumite în continuare „riscurile de agenție”). |
| --- | --- |

(1)

Securitizările sunt o componentă importantă a unor piețe financiare funcționale, în măsura în care contribuie la diversificarea surselor de care dispun instituțiile de credit și firmele de investiții (denumite în continuare „instituțiile”) pentru finanțare și pentru diversificarea riscurilor, precum și la eliberarea capitalului reglementat care poate fi apoi realocat pentru a sprijini acordarea de noi credite, în special pentru finanțarea economiei reale. În plus, securitizările oferă instituțiilor și altor participanți de pe piață oportunități suplimentare de investiții, permițând, astfel, diversificarea portofoliilor și facilitarea fluxului de finanțare pentru întreprinderi și persoane fizice, atât în statele membre, cât și la nivel transfrontalier, în întreaga Uniune. Aceste beneficii ar trebui, totuși, să fie analizate în raport cu costurile și riscurile lor potențiale, inclusiv în raport cu impactul acestora asupra stabilității financiare. Astfel cum s-a văzut în prima etapă a crizei financiare care a început în vara anului 2007, practicile nesănătoase de pe piețele securitizărilor au generat amenințări semnificative la adresa integrității sistemului financiar, și anume din cauza efectului de levier excesiv, a structurilor complexe și opace care au făcut ca procesul de stabilire a prețurilor să fie problematic, a dependenței automate de ratingurile externe sau a divergențelor dintre interesele investitorilor și cele ale inițiatorilor (denumite în continuare „riscurile de agenție”).

| (2) | În ultimii ani, volumul de securitizări emise în Uniune s-a menținut sub nivelul maxim înregistrat înainte de criză din mai multe motive, printre acestea numărându-se conotațiile negative asociate în general acestui tip de tranzacții. Pentru a preveni reapariția circumstanțelor care au declanșat criza financiară, redresarea piețelor securitizărilor ar trebui să se bazeze pe practici de piață solide și prudente. În acest scop, Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (4) stabilește elementele esențiale ale unui cadru global de securitizare, cu criterii pentru identificarea securitizărilor simple, transparente și standardizate (STS) și un sistem de supraveghere pentru a monitoriza aplicarea corectă a acestor criterii de către inițiatori, sponsori, emitenți și investitori instituționali. În plus, respectivul regulament prevede un set de cerințe comune privind reținerea riscului, obligația de diligență și publicarea informațiilor pentru toate sectoarele serviciilor financiare. |
| --- | --- |

(2)

În ultimii ani, volumul de securitizări emise în Uniune s-a menținut sub nivelul maxim înregistrat înainte de criză din mai multe motive, printre acestea numărându-se conotațiile negative asociate în general acestui tip de tranzacții. Pentru a preveni reapariția circumstanțelor care au declanșat criza financiară, redresarea piețelor securitizărilor ar trebui să se bazeze pe practici de piață solide și prudente. În acest scop, Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (4) stabilește elementele esențiale ale unui cadru global de securitizare, cu criterii pentru identificarea securitizărilor simple, transparente și standardizate (STS) și un sistem de supraveghere pentru a monitoriza aplicarea corectă a acestor criterii de către inițiatori, sponsori, emitenți și investitori instituționali. În plus, respectivul regulament prevede un set de cerințe comune privind reținerea riscului, obligația de diligență și publicarea informațiilor pentru toate sectoarele serviciilor financiare.

| (3) | În conformitate cu obiectivele prevăzute de Regulamentul (UE) 2017/2402, cerințele de capital reglementat prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5) pentru instituțiile care inițiază, sponsorizează sau investesc în securitizări ar trebui modificate pentru a reflecta în mod adecvat caracteristicile specifice ale securitizărilor STS, în cazul în care astfel de securitizări îndeplinesc, de asemenea, cerințele suplimentare prevăzute de prezentul regulament, și pentru a remedia deficiențele evidențiate de criza financiară, și anume dependența automată de ratingurile externe, aplicarea unor ponderi de risc extrem de scăzute pentru tranșele din securitizare care beneficiază de rating superior și, în schimb, aplicarea unor ponderi de risc extrem de ridicate pentru tranșele cu rating scăzut, precum și o insuficientă sensibilitate la risc. La 11 decembrie 2014, Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS) a publicat documentul intitulat „Revizuirea cadrului de securitizare” (denumit în continuare „cadrul Basel revizuit”), care prevede diverse modificări ale standardelor de capital reglementat aplicabile securitizărilor în vederea remedierii acestor deficiențe. La 11 iulie 2016, BCBS a publicat un standard actualizat pentru tratamentul capitalului reglementat în cazul expunerilor din securitizare, care include tratamentul capitalului reglementat pentru securitizări „simple, transparente și comparabile”. Standardul respectiv modifică cadrul Basel revizuit. Modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013 ar trebui să țină seama de dispozițiile cadrului Basel revizuit, astfel cum a fost modificat. |
| --- | --- |

(3)

În conformitate cu obiectivele prevăzute de Regulamentul (UE) 2017/2402, cerințele de capital reglementat prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5) pentru instituțiile care inițiază, sponsorizează sau investesc în securitizări ar trebui modificate pentru a reflecta în mod adecvat caracteristicile specifice ale securitizărilor STS, în cazul în care astfel de securitizări îndeplinesc, de asemenea, cerințele suplimentare prevăzute de prezentul regulament, și pentru a remedia deficiențele evidențiate de criza financiară, și anume dependența automată de ratingurile externe, aplicarea unor ponderi de risc extrem de scăzute pentru tranșele din securitizare care beneficiază de rating superior și, în schimb, aplicarea unor ponderi de risc extrem de ridicate pentru tranșele cu rating scăzut, precum și o insuficientă sensibilitate la risc. La 11 decembrie 2014, Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS) a publicat documentul intitulat „Revizuirea cadrului de securitizare” (denumit în continuare „cadrul Basel revizuit”), care prevede diverse modificări ale standardelor de capital reglementat aplicabile securitizărilor în vederea remedierii acestor deficiențe. La 11 iulie 2016, BCBS a publicat un standard actualizat pentru tratamentul capitalului reglementat în cazul expunerilor din securitizare, care include tratamentul capitalului reglementat pentru securitizări „simple, transparente și comparabile”. Standardul respectiv modifică cadrul Basel revizuit. Modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013 ar trebui să țină seama de dispozițiile cadrului Basel revizuit, astfel cum a fost modificat.

| (4) | Conform Regulamentului (UE) nr. 575/2013, toate instituțiile ar trebui să utilizeze aceleași metode de calcul pentru a stabili cerințele de capital pentru pozițiile dintr-o securitizare. În primă instanță și pentru a elimina orice formă de dependență automată de ratingurile externe, o instituție ar trebui să utilizeze propriul calcul al cerințelor de capital reglementat atunci când instituția are aprobarea de a utiliza abordarea bazată pe modele interne de rating (denumită în continuare „abordarea IRB”) pentru expunerile de același tip ca și expunerile-suport ale securitizării și este în măsură să calculeze cerințele de capital reglementat în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate („Kirb”), fiind în fiecare caz supuse anumitor date de intrare predefinite (abordarea IRB a securitizării – „SEC-IRBA”). Prin urmare, o abordare standardizată a securitizării („SEC-SA”) ar trebui pusă la dispoziția instituțiilor care nu pot utiliza SEC-IRBA în raport cu pozițiile lor într-o anumită securitizare. SEC-SA ar trebui să se bazeze pe o formulă care utilizează ca date de intrare cerințele de capital care ar fi calculate potrivit abordării standardizate a riscului de credit în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate („KSA”). Atunci când primele două abordări nu sunt disponibile, instituțiile ar trebui să fie în măsură să aplice abordarea securitizării bazată pe modele externe de rating („SEC-ERBA”). Conform SEC-ERBA, cerințele de capital ar trebui alocate tranșelor de securitizare pe baza ratingului lor extern. Cu toate acestea, instituțiile ar trebui să utilizeze întotdeauna SEC-ERBA ca soluție de rezervă în cazul în care SEC-IRBA nu este disponibilă pentru tranșe cu rating scăzut și pentru anumite tranșe cu rating mediu ale securitizărilor STS identificate prin parametri adecvați. În cazul securitizărilor care nu sunt STS, utilizarea SEC-SA după SEC-IRBA ar trebui restricționată în mai mare măsură. În plus, autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a interzice utilizarea SEC-SA atunci când aceasta din urmă nu este în măsură să combată în mod adecvat riscurile pe care le prezintă securitizarea pentru solvabilitatea instituției sau pentru stabilitatea financiară. În urma notificării autorității competente, instituțiile ar trebui să aibă posibilitatea să utilizeze SEC-ERBA pentru toate securitizările care beneficiază de rating pe care le dețin atunci când nu pot utiliza SEC-IRBA. |
| --- | --- |

(4)

Conform Regulamentului (UE) nr. 575/2013, toate instituțiile ar trebui să utilizeze aceleași metode de calcul pentru a stabili cerințele de capital pentru pozițiile dintr-o securitizare. În primă instanță și pentru a elimina orice formă de dependență automată de ratingurile externe, o instituție ar trebui să utilizeze propriul calcul al cerințelor de capital reglementat atunci când instituția are aprobarea de a utiliza abordarea bazată pe modele interne de rating (denumită în continuare „abordarea IRB”) pentru expunerile de același tip ca și expunerile-suport ale securitizării și este în măsură să calculeze cerințele de capital reglementat în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate („Kirb”), fiind în fiecare caz supuse anumitor date de intrare predefinite (abordarea IRB a securitizării – „SEC-IRBA”). Prin urmare, o abordare standardizată a securitizării („SEC-SA”) ar trebui pusă la dispoziția instituțiilor care nu pot utiliza SEC-IRBA în raport cu pozițiile lor într-o anumită securitizare. SEC-SA ar trebui să se bazeze pe o formulă care utilizează ca date de intrare cerințele de capital care ar fi calculate potrivit abordării standardizate a riscului de credit în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate („KSA”). Atunci când primele două abordări nu sunt disponibile, instituțiile ar trebui să fie în măsură să aplice abordarea securitizării bazată pe modele externe de rating („SEC-ERBA”). Conform SEC-ERBA, cerințele de capital ar trebui alocate tranșelor de securitizare pe baza ratingului lor extern. Cu toate acestea, instituțiile ar trebui să utilizeze întotdeauna SEC-ERBA ca soluție de rezervă în cazul în care SEC-IRBA nu este disponibilă pentru tranșe cu rating scăzut și pentru anumite tranșe cu rating mediu ale securitizărilor STS identificate prin parametri adecvați. În cazul securitizărilor care nu sunt STS, utilizarea SEC-SA după SEC-IRBA ar trebui restricționată în mai mare măsură. În plus, autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a interzice utilizarea SEC-SA atunci când aceasta din urmă nu este în măsură să combată în mod adecvat riscurile pe care le prezintă securitizarea pentru solvabilitatea instituției sau pentru stabilitatea financiară. În urma notificării autorității competente, instituțiile ar trebui să aibă posibilitatea să utilizeze SEC-ERBA pentru toate securitizările care beneficiază de rating pe care le dețin atunci când nu pot utiliza SEC-IRBA.

| (5) | Riscurile de agenție și riscurile de model sunt mai frecvente în cazul securitizărilor decât în cazul altor active financiare și generează un anumit grad de incertitudine în ceea ce privește calcularea cerințelor de capital pentru securitizări, chiar și după ce au fost luați în considerare toți factorii de risc relevanți. Pentru a reflecta aceste riscuri în mod adecvat, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui modificat astfel încât să prevadă un prag al ponderii de risc de minimum 15 % pentru toate pozițiile din securitizare. Resecuritizările se caracterizează însă printr-un grad mai ridicat de complexitate și de risc și, în consecință, doar anumite forme de resecuritizări sunt permise în temeiul Regulamentului (UE) 2017/2402. În plus, pozițiile din resecuritizări ar trebui să fie supuse unui calcul al capitalului reglementat mai prudent, precum și unui prag al ponderii de risc de 100 %. |
| --- | --- |

(5)

Riscurile de agenție și riscurile de model sunt mai frecvente în cazul securitizărilor decât în cazul altor active financiare și generează un anumit grad de incertitudine în ceea ce privește calcularea cerințelor de capital pentru securitizări, chiar și după ce au fost luați în considerare toți factorii de risc relevanți. Pentru a reflecta aceste riscuri în mod adecvat, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui modificat astfel încât să prevadă un prag al ponderii de risc de minimum 15 % pentru toate pozițiile din securitizare. Resecuritizările se caracterizează însă printr-un grad mai ridicat de complexitate și de risc și, în consecință, doar anumite forme de resecuritizări sunt permise în temeiul Regulamentului (UE) 2017/2402. În plus, pozițiile din resecuritizări ar trebui să fie supuse unui calcul al capitalului reglementat mai prudent, precum și unui prag al ponderii de risc de 100 %.

| (6) | Instituțiile nu ar trebui să fie obligate să aplice o pondere de risc mai mare unei poziții de rang superior decât ponderea pe care ar aplica-o dacă ar deține direct expunerile-suport, reflectând astfel beneficiile pe care îmbunătățirea calității creditului le aduce pozițiilor de rang superior de la tranșele de rang inferior în structura securitizării. Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui, prin urmare, să prevadă o abordare de tip „look-through”, conform căreia unei poziții din securitizare de rang superior ar trebui să i se atribuie o pondere maximă de risc egală cu ponderea medie de risc în funcție de expuneri, aplicabilă expunerilor-suport, iar o astfel de abordare ar trebui să fie disponibilă indiferent dacă poziția relevantă beneficiază sau nu de rating și indiferent de abordarea folosită pentru portofoliul-suport (abordarea standardizată sau abordarea IRB), sub rezerva respectării anumitor condiții. |
| --- | --- |

(6)

Instituțiile nu ar trebui să fie obligate să aplice o pondere de risc mai mare unei poziții de rang superior decât ponderea pe care ar aplica-o dacă ar deține direct expunerile-suport, reflectând astfel beneficiile pe care îmbunătățirea calității creditului le aduce pozițiilor de rang superior de la tranșele de rang inferior în structura securitizării. Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui, prin urmare, să prevadă o abordare de tip „look-through”, conform căreia unei poziții din securitizare de rang superior ar trebui să i se atribuie o pondere maximă de risc egală cu ponderea medie de risc în funcție de expuneri, aplicabilă expunerilor-suport, iar o astfel de abordare ar trebui să fie disponibilă indiferent dacă poziția relevantă beneficiază sau nu de rating și indiferent de abordarea folosită pentru portofoliul-suport (abordarea standardizată sau abordarea IRB), sub rezerva respectării anumitor condiții.

| (7) | Actualul cadru de reglementare permite instituțiilor care pot calcula cerințele de capital pentru expunerile-suport în conformitate cu abordarea IRB ca și cum expunerile respective nu ar fi fost securitizate (KIRB) să aplice un plafon global cuantumurilor maxime ponderate la risc ale expunerilor. În măsura în care procesul de securitizare reduce riscul asociat expunerilor-suport, acest plafon ar trebui să fie disponibil pentru toate instituțiile inițiatoare și sponsor, indiferent de abordarea pe care o utilizează pentru calcularea cerințelor de capital reglementat necesar pentru pozițiile din securitizare. |
| --- | --- |

(7)

Actualul cadru de reglementare permite instituțiilor care pot calcula cerințele de capital pentru expunerile-suport în conformitate cu abordarea IRB ca și cum expunerile respective nu ar fi fost securitizate (KIRB) să aplice un plafon global cuantumurilor maxime ponderate la risc ale expunerilor. În măsura în care procesul de securitizare reduce riscul asociat expunerilor-suport, acest plafon ar trebui să fie disponibil pentru toate instituțiile inițiatoare și sponsor, indiferent de abordarea pe care o utilizează pentru calcularea cerințelor de capital reglementat necesar pentru pozițiile din securitizare.

| (8) | Astfel cum a subliniat Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană) (ABE) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6) în documentul său „Raport privind securitizările eligibile” din iulie 2015, din dovezile empirice existente privind cazurile de nerambursare și pierderi rezultă că securitizările STS au avut performanțe mai bune decât alte securitizări în timpul crizei financiare, ceea ce arată că utilizarea unor structuri simple și transparente și a unor practici de execuție solide în cazul securitizărilor STS conduce la scăderea riscurilor de credit, operaționale și de agenție. Prin urmare, este oportun să se modifice Regulamentul (UE) nr. 575/2013 pentru a prevedea o calibrare în mod adecvat sensibilă la riscuri în cazul securitizărilor STS, cu condiția ca acestea să respecte cerințe suplimentare de minimizare a riscului, astfel cum se prevede în recomandările emise de ABE în respectivul raport, aceasta presupunând, în special, un prag redus al ponderii de risc de 10 % pentru pozițiile de rang superior. |
| --- | --- |

(8)

Astfel cum a subliniat Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană) (ABE) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6) în documentul său „Raport privind securitizările eligibile” din iulie 2015, din dovezile empirice existente privind cazurile de nerambursare și pierderi rezultă că securitizările STS au avut performanțe mai bune decât alte securitizări în timpul crizei financiare, ceea ce arată că utilizarea unor structuri simple și transparente și a unor practici de execuție solide în cazul securitizărilor STS conduce la scăderea riscurilor de credit, operaționale și de agenție. Prin urmare, este oportun să se modifice Regulamentul (UE) nr. 575/2013 pentru a prevedea o calibrare în mod adecvat sensibilă la riscuri în cazul securitizărilor STS, cu condiția ca acestea să respecte cerințe suplimentare de minimizare a riscului, astfel cum se prevede în recomandările emise de ABE în respectivul raport, aceasta presupunând, în special, un prag redus al ponderii de risc de 10 % pentru pozițiile de rang superior.

| (9) | Cerințele de capital mai reduse aplicabile securitizărilor STS ar trebui să fie limitate la securitizările în cadrul cărora proprietatea asupra expunerilor-suport este transferată unei entități special constituite în scopul securitizării sau SSPE (denumite în continuare „securitizări tradiționale”). Cu toate acestea, instituțiilor care rețin poziții de rang superior în cadrul securitizărilor sintetice garantate printr-un portofoliu-suport de împrumuturi acordate întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) ar trebui de asemenea să li se permită să aplice acestor poziții cerințele de capital mai reduse disponibile pentru securitizările STS în cazul în care aceste tranzacții sunt considerate ca fiind de înaltă calitate în conformitate cu anumite criterii stricte, inclusiv privind investitorii eligibili. În special, acest subset de securitizări sintetice ar trebui să beneficieze de garanții sau de contragaranții fie din partea administrației centrale sau a băncii centrale a unui stat membru ori a unei entități de promovare, fie din partea unui investitor instituțional cu condiția ca garanția sau contragaranția acordată de respectivul investitor instituțional să fie pe deplin garantată cu numerar depozitat la instituțiile inițiatoare. Tratamentul preferențial în materie de capital reglementat pentru securitizările STS care ar fi acordat acestor tranzacții în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 nu aduce atingere respectării cadrului Uniunii privind ajutoarele de stat, astfel cum este prevăzut în Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7). |
| --- | --- |

(9)

Cerințele de capital mai reduse aplicabile securitizărilor STS ar trebui să fie limitate la securitizările în cadrul cărora proprietatea asupra expunerilor-suport este transferată unei entități special constituite în scopul securitizării sau SSPE (denumite în continuare „securitizări tradiționale”). Cu toate acestea, instituțiilor care rețin poziții de rang superior în cadrul securitizărilor sintetice garantate printr-un portofoliu-suport de împrumuturi acordate întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) ar trebui de asemenea să li se permită să aplice acestor poziții cerințele de capital mai reduse disponibile pentru securitizările STS în cazul în care aceste tranzacții sunt considerate ca fiind de înaltă calitate în conformitate cu anumite criterii stricte, inclusiv privind investitorii eligibili. În special, acest subset de securitizări sintetice ar trebui să beneficieze de garanții sau de contragaranții fie din partea administrației centrale sau a băncii centrale a unui stat membru ori a unei entități de promovare, fie din partea unui investitor instituțional cu condiția ca garanția sau contragaranția acordată de respectivul investitor instituțional să fie pe deplin garantată cu numerar depozitat la instituțiile inițiatoare. Tratamentul preferențial în materie de capital reglementat pentru securitizările STS care ar fi acordat acestor tranzacții în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 nu aduce atingere respectării cadrului Uniunii privind ajutoarele de stat, astfel cum este prevăzut în Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7).

| (10) | În vederea armonizării practicilor în materie de supraveghere în întreaga Uniune, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ar trebui delegată Comisiei, ținând cont de raportul ABE, în ceea ce privește precizarea condițiilor pentru transferul riscului de credit către terți, noțiunea de transfer corespunzător al riscului de credit către terți, precum și cerințele privind evaluarea de către autoritățile competente a transferului riscului de credit, atât pentru securitizările tradiționale, cât și pentru securitizările sintetice. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (8). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. |
| --- | --- |

(10)

În vederea armonizării practicilor în materie de supraveghere în întreaga Uniune, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ar trebui delegată Comisiei, ținând cont de raportul ABE, în ceea ce privește precizarea condițiilor pentru transferul riscului de credit către terți, noțiunea de transfer corespunzător al riscului de credit către terți, precum și cerințele privind evaluarea de către autoritățile competente a transferului riscului de credit, atât pentru securitizările tradiționale, cât și pentru securitizările sintetice. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (8). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

| (11) | Standardele tehnice în materie de servicii financiare ar trebui să asigure o protecție adecvată a investitorilor și a consumatorilor din întreaga Uniune. Ar fi eficient și oportun să se încredințeze ABE, ca organism care deține un nivel înalt de competențe de specialitate, sarcina de a elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare care nu implică opțiuni de politică, pe care să le înainteze Comisiei. |
| --- | --- |

(11)

Standardele tehnice în materie de servicii financiare ar trebui să asigure o protecție adecvată a investitorilor și a consumatorilor din întreaga Uniune. Ar fi eficient și oportun să se încredințeze ABE, ca organism care deține un nivel înalt de competențe de specialitate, sarcina de a elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare care nu implică opțiuni de politică, pe care să le înainteze Comisiei.

| (12) | Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare elaborate de ABE, cu privire la ceea ce constituie o metodă suficient de prudentă pentru măsurarea cuantumului părții care nu a fost trasă din facilitățile de furnizare de numerar în avans, în contextul calculării valorii expunerii aferentă unei securitizări, precum și cu privire la precizarea condițiilor pentru a permite instituțiilor să calculeze Kirb aferente portofoliului de expuneri-suport dintr-o securitizare, ca în cazul unor creanțe achiziționate. Comisia ar trebui să adopte respectivele proiecte de standarde tehnice de reglementare prin intermediul unor acte delegate, în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. |
| --- | --- |

(12)

Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standardele tehnice de reglementare elaborate de ABE, cu privire la ceea ce constituie o metodă suficient de prudentă pentru măsurarea cuantumului părții care nu a fost trasă din facilitățile de furnizare de numerar în avans, în contextul calculării valorii expunerii aferentă unei securitizări, precum și cu privire la precizarea condițiilor pentru a permite instituțiilor să calculeze Kirb aferente portofoliului de expuneri-suport dintr-o securitizare, ca în cazul unor creanțe achiziționate. Comisia ar trebui să adopte respectivele proiecte de standarde tehnice de reglementare prin intermediul unor acte delegate, în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

| (13) | Celorlalte cerințe de capital reglementat pentru securitizări prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui să li se aducă numai modificări subsidiare, în măsura în care acestea sunt necesare pentru a reflecta noua ierarhie a abordărilor și dispozițiile speciale privind securitizările STS. În special, dispozițiile legate de recunoașterea unui transfer semnificativ al riscului și cerințele privind evaluările externe ale creditului ar trebui să continue să se aplice în mare în aceleași condiții ca în prezent. Cu toate acestea, partea a cincea din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui să fie eliminată în întregime, cu excepția cerinței de a deține ponderi de risc suplimentare, care ar trebui impuse instituțiilor care au încălcat dispozițiile din capitolul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402. |
| --- | --- |

(13)

Celorlalte cerințe de capital reglementat pentru securitizări prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui să li se aducă numai modificări subsidiare, în măsura în care acestea sunt necesare pentru a reflecta noua ierarhie a abordărilor și dispozițiile speciale privind securitizările STS. În special, dispozițiile legate de recunoașterea unui transfer semnificativ al riscului și cerințele privind evaluările externe ale creditului ar trebui să continue să se aplice în mare în aceleași condiții ca în prezent. Cu toate acestea, partea a cincea din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui să fie eliminată în întregime, cu excepția cerinței de a deține ponderi de risc suplimentare, care ar trebui impuse instituțiilor care au încălcat dispozițiile din capitolul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402.

| (14) | Este necesar ca modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013 prevăzute în prezentul regulament să se aplice tuturor pozițiilor din securitizare deținute de o instituție. Cu toate acestea, pentru a diminua cât mai mult costurile aferente tranziției, și pentru a permite o migrare fără probleme către noul cadru, instituțiile ar trebui să continue până la 31 decembrie 2019 să aplice cadrul anterior, și anume dispozițiile relevante ale Regulamentului (UE) nr. 575/2013 care se aplică înainte de data aplicării prezentului regulament, tuturor pozițiilor din securitizare pe care le dețin la data aplicării prezentului regulament, |
| --- | --- |

(14)

Este necesar ca modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013 prevăzute în prezentul regulament să se aplice tuturor pozițiilor din securitizare deținute de o instituție. Cu toate acestea, pentru a diminua cât mai mult costurile aferente tranziției, și pentru a permite o migrare fără probleme către noul cadru, instituțiile ar trebui să continue până la 31 decembrie 2019 să aplice cadrul anterior, și anume dispozițiile relevante ale Regulamentului (UE) nr. 575/2013 care se aplică înainte de data aplicării prezentului regulament, tuturor pozițiilor din securitizare pe care le dețin la data aplicării prezentului regulament,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Modificarea Regulamentului (UE) nr. 575/2013

Regulamentul (UE) nr. 575/2013 se modifică după cum urmează:

| 1. | Articolul 4 alineatul (1) se modifică după cum urmează:






  (a) | punctele 13 și 14 se înlocuiesc cu următorul text:






  „13. | «inițiator» înseamnă un inițiator astfel cum este definit la articolul 2 punctul 3 din Regulamentul (UE) 2017/2402 (*1); |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Articolul 4 alineatul (1) se modifică după cum urmează:

(a)

punctele 13 și 14 se înlocuiesc cu următorul text:

„13.

«inițiator» înseamnă un inițiator astfel cum este definit la articolul 2 punctul 3 din Regulamentul (UE) 2017/2402 (*1);

*1

| 14. | «sponsor» înseamnă un sponsor astfel cum este definit la articolul 2 punctul 5 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

14.

«sponsor» înseamnă un sponsor astfel cum este definit la articolul 2 punctul 5 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

(*1)  Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE, 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 (JO L 347, 28.12.2017, p. 35).”;"

*1

| (b) | se introduce următorul punct:






  „14a. | «creditor inițial» înseamnă un creditor inițial astfel cum este definit la articolul 2 punctul 20 din Regulamentul (UE) 2017/2402”; |
| --- | --- | --- |

(b)

se introduce următorul punct:

„14a.

«creditor inițial» înseamnă un creditor inițial astfel cum este definit la articolul 2 punctul 20 din Regulamentul (UE) 2017/2402”;

| (c) | punctele 61, 62 și 63 se înlocuiesc cu următorul text:






  „61. | «securitizare» înseamnă o securitizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- | --- |

(c)

punctele 61, 62 și 63 se înlocuiesc cu următorul text:

„61.

«securitizare» înseamnă o securitizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 62. | «poziție din securitizare» înseamnă o poziție din securitizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 19 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

62.

«poziție din securitizare» înseamnă o poziție din securitizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 19 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 63. | «resecuritizare» înseamnă o resecuritizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) 2017/2402;” |
| --- | --- |

63.

«resecuritizare» înseamnă o resecuritizare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) 2017/2402;”

| (d) | punctele 66 și 67 se înlocuiesc cu următorul text:






  „66. | «entitate special constituită în scopul securitizării» sau «SSPE» înseamnă o entitate special constituită în scopul securitizării sau o SSPE astfel cum este definită la articolul 2 punctul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- | --- |

(d)

punctele 66 și 67 se înlocuiesc cu următorul text:

„66.

«entitate special constituită în scopul securitizării» sau «SSPE» înseamnă o entitate special constituită în scopul securitizării sau o SSPE astfel cum este definită la articolul 2 punctul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 67. | «tranșă» înseamnă o tranșă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 6 din Regulamentul (UE) 2017/2402;” |
| --- | --- |

67.

«tranșă» înseamnă o tranșă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 6 din Regulamentul (UE) 2017/2402;”

| (e) | se adaugă următorul punct:






  „129. | „societate de administrare” înseamnă o societate de administrare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 13 din Regulamentul (UE) 2017/2402.” |
| --- | --- | --- |

(e)

se adaugă următorul punct:

„129.

„societate de administrare” înseamnă o societate de administrare astfel cum este definită la articolul 2 punctul 13 din Regulamentul (UE) 2017/2402.”

| 2. | La articolul 36 alineatul (1) litera (k), punctul (ii) se înlocuiește cu următorul text:






  „(ii) | poziții din securitizare, în conformitate cu articolul 244 alineatul (1) litera (b), cu articolul 245 alineatul (1) litera (b) și cu articolul 253;”. |
| --- | --- | --- |

2.

La articolul 36 alineatul (1) litera (k), punctul (ii) se înlocuiește cu următorul text:

„(ii)

poziții din securitizare, în conformitate cu articolul 244 alineatul (1) litera (b), cu articolul 245 alineatul (1) litera (b) și cu articolul 253;”.

| 3. | Articolul 109 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 109
  Tratamentul pozițiilor din securitizare
  Instituțiile calculează cuantumul ponderat la risc al expunerii pentru o poziție pe care o dețin într-o securitizare, în conformitate cu capitolul 5.” |
| --- | --- |

3.

Articolul 109 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 109

Tratamentul pozițiilor din securitizare

Instituțiile calculează cuantumul ponderat la risc al expunerii pentru o poziție pe care o dețin într-o securitizare, în conformitate cu capitolul 5.”

| 4. | La articolul 134, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:

  „(6)   În cazul în care o instituție oferă protecția creditului pentru o serie de expuneri supuse condiției potrivit căreia al n-lea caz de nerambursare corespunzător expunerilor declanșează plata, iar acest eveniment de credit conduce la încetarea contractului, ponderile de risc pentru expunerile incluse în coș, mai puțin un număr de n-1 expuneri, sunt agregate până la un nivel maxim de 1 250 % și multiplicate cu valoarea nominală a protecției furnizate de instrumentul financiar derivat de credit pentru a obține cuantumul ponderat la risc al expunerii. Cele n-1 expuneri excluse din agregare sunt determinate astfel încât să includă fiecare dintre acele expuneri care generează un cuantum ponderat la risc al expunerii inferior cuantumului ponderat la risc al oricărei expuneri incluse în agregare.” |
| --- | --- |

4.

La articolul 134, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:

„(6)   În cazul în care o instituție oferă protecția creditului pentru o serie de expuneri supuse condiției potrivit căreia al n-lea caz de nerambursare corespunzător expunerilor declanșează plata, iar acest eveniment de credit conduce la încetarea contractului, ponderile de risc pentru expunerile incluse în coș, mai puțin un număr de n-1 expuneri, sunt agregate până la un nivel maxim de 1 250 % și multiplicate cu valoarea nominală a protecției furnizate de instrumentul financiar derivat de credit pentru a obține cuantumul ponderat la risc al expunerii. Cele n-1 expuneri excluse din agregare sunt determinate astfel încât să includă fiecare dintre acele expuneri care generează un cuantum ponderat la risc al expunerii inferior cuantumului ponderat la risc al oricărei expuneri incluse în agregare.”

| 5. | La articolul 142 alineatul (1), punctul 8 se elimină. |
| --- | --- |

5.

La articolul 142 alineatul (1), punctul 8 se elimină.

| 6. | La articolul 153, alineatele (7) și (8) se înlocuiesc cu următorul text:

  „(7)   În cazul creanțelor achiziționate asupra societăților, reducerile de preț de cumpărare rambursabile, garanțiile reale sau garanțiile parțiale care asigură protecția pentru prima pierdere în cazul pierderilor în caz de nerambursare, al pierderilor din diminuarea valorii creanței sau al pierderilor provenite din ambele situații pot fi considerate drept o protecție a creditului pentru prima pierdere de către cumpărătorul creanțelor sau de către beneficiarul garanției reale sau al garanției parțiale, în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3. Vânzătorul care oferă reducerea de preț de cumpărare rambursabilă și furnizorul unei garanții reale sau a unei garanții parțiale tratează respectiva garanție drept o expunere față de o poziție care suportă prima pierdere în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3.


  (8)   În cazul în care o instituție oferă protecția creditului pentru o serie de expuneri supuse condiției potrivit căreia al n-lea caz de nerambursare corespunzător expunerilor declanșează plata, iar acest eveniment de credit conduce la încetarea contractului, ponderile de risc pentru expunerile incluse în coș sunt agregate, mai puțin un număr de n-1 expuneri, unde suma cuantumului pierderilor așteptate înmulțit cu 12,5 și al cuantumului ponderat la risc al expunerii nu depășește valoarea nominală a protecției furnizate de instrumentul financiar derivat de credit înmulțită cu 12,5. Cele n-1 expuneri excluse din agregare sunt determinate astfel încât să includă fiecare dintre acele expuneri care generează un cuantum ponderat la risc al expunerii inferior cuantumului ponderat la risc al oricărei expuneri incluse în agregare. O pondere de risc de 1 250 % se aplică pozițiilor din coș pentru care instituția nu poate determina ponderea de risc în temeiul Abordării IRB.” |
| --- | --- |

6.

La articolul 153, alineatele (7) și (8) se înlocuiesc cu următorul text:

„(7)   În cazul creanțelor achiziționate asupra societăților, reducerile de preț de cumpărare rambursabile, garanțiile reale sau garanțiile parțiale care asigură protecția pentru prima pierdere în cazul pierderilor în caz de nerambursare, al pierderilor din diminuarea valorii creanței sau al pierderilor provenite din ambele situații pot fi considerate drept o protecție a creditului pentru prima pierdere de către cumpărătorul creanțelor sau de către beneficiarul garanției reale sau al garanției parțiale, în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3. Vânzătorul care oferă reducerea de preț de cumpărare rambursabilă și furnizorul unei garanții reale sau a unei garanții parțiale tratează respectiva garanție drept o expunere față de o poziție care suportă prima pierdere în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3.

(8)   În cazul în care o instituție oferă protecția creditului pentru o serie de expuneri supuse condiției potrivit căreia al n-lea caz de nerambursare corespunzător expunerilor declanșează plata, iar acest eveniment de credit conduce la încetarea contractului, ponderile de risc pentru expunerile incluse în coș sunt agregate, mai puțin un număr de n-1 expuneri, unde suma cuantumului pierderilor așteptate înmulțit cu 12,5 și al cuantumului ponderat la risc al expunerii nu depășește valoarea nominală a protecției furnizate de instrumentul financiar derivat de credit înmulțită cu 12,5. Cele n-1 expuneri excluse din agregare sunt determinate astfel încât să includă fiecare dintre acele expuneri care generează un cuantum ponderat la risc al expunerii inferior cuantumului ponderat la risc al oricărei expuneri incluse în agregare. O pondere de risc de 1 250 % se aplică pozițiilor din coș pentru care instituția nu poate determina ponderea de risc în temeiul Abordării IRB.”

| 7. | La articolul 154, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:

  „(6)   În cazul creanțelor achiziționate de tip retail, reducerile de preț de cumpărare rambursabile, garanțiile reale sau garanțiile parțiale care asigură protecția pentru prima pierdere în cazul pierderilor în caz de nerambursare, al pierderilor din diminuarea valorii creanței sau al pierderilor provenite din ambele situații pot fi considerate drept o protecție a creditului pentru prima pierdere de către cumpărătorul creanțelor sau de către beneficiarul garanției reale sau al garanției parțiale, în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3. Vânzătorul care oferă reducerea de preț de cumpărare rambursabilă și furnizorul garanției reale sau a garanției parțiale tratează respectivele garanții drept o expunere față de o poziție care suportă prima pierdere în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3.” |
| --- | --- |

7.

La articolul 154, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:

„(6)   În cazul creanțelor achiziționate de tip retail, reducerile de preț de cumpărare rambursabile, garanțiile reale sau garanțiile parțiale care asigură protecția pentru prima pierdere în cazul pierderilor în caz de nerambursare, al pierderilor din diminuarea valorii creanței sau al pierderilor provenite din ambele situații pot fi considerate drept o protecție a creditului pentru prima pierdere de către cumpărătorul creanțelor sau de către beneficiarul garanției reale sau al garanției parțiale, în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3. Vânzătorul care oferă reducerea de preț de cumpărare rambursabilă și furnizorul garanției reale sau a garanției parțiale tratează respectivele garanții drept o expunere față de o poziție care suportă prima pierdere în conformitate cu capitolul 5 secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3.”

| 8. | La articolul 197 alineatul (1), litera (h) se înlocuiește cu următorul text:






  „(h) | poziții din securitizare care nu sunt poziții din resecuritizare și cărora li se aplică o pondere de risc de 100 % sau mai mică în conformitate cu articolele 261-264;”. |
| --- | --- | --- |

8.

La articolul 197 alineatul (1), litera (h) se înlocuiește cu următorul text:

„(h)

poziții din securitizare care nu sunt poziții din resecuritizare și cărora li se aplică o pondere de risc de 100 % sau mai mică în conformitate cu articolele 261-264;”.

| 9. | În partea a treia titlul II, capitolul 5 se înlocuiește cu următorul text:


  „
  CAPITOLUL 5




  Securitizarea





  Secțiunea 1




  Definiții și criterii pentru securitizările simple, transparente și standardizate




  Articolul 242
  Definiții
  În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:






  1. | «opțiune de solicitare a stingerii securitizării» înseamnă o opțiune contractuală care permite inițiatorului, atunci când cuantumul expunerilor-suport rămase de rambursat ajunge la un anumit nivel prestabilit sau scade sub acesta, să răscumpere pozițiile din securitizare înainte de rambursarea tuturor expunerilor securitizate, fie prin răscumpărarea expunerilor-suport rămase în portofoliu în cazul securitizărilor tradiționale, fie prin rezilierea protecției creditului în cazul securitizărilor sintetice; |
| --- | --- | --- |

9.

În partea a treia titlul II, capitolul 5 se înlocuiește cu următorul text:

„
  CAPITOLUL 5

Securitizarea

Secțiunea 1

Definiții și criterii pentru securitizările simple, transparente și standardizate

Articolul 242

Definiții

În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:

1.

«opțiune de solicitare a stingerii securitizării» înseamnă o opțiune contractuală care permite inițiatorului, atunci când cuantumul expunerilor-suport rămase de rambursat ajunge la un anumit nivel prestabilit sau scade sub acesta, să răscumpere pozițiile din securitizare înainte de rambursarea tuturor expunerilor securitizate, fie prin răscumpărarea expunerilor-suport rămase în portofoliu în cazul securitizărilor tradiționale, fie prin rezilierea protecției creditului în cazul securitizărilor sintetice;

| 2. | «componentă de dobândă care îmbunătățește calitatea creditului» înseamnă un activ bilanțier care reprezintă o evaluare a fluxurilor de numerar legate de venitul viitor din expuneri (future margin income) și reprezintă o tranșă subordonată în cadrul securitizării; |
| --- | --- |

2.

«componentă de dobândă care îmbunătățește calitatea creditului» înseamnă un activ bilanțier care reprezintă o evaluare a fluxurilor de numerar legate de venitul viitor din expuneri (future margin income) și reprezintă o tranșă subordonată în cadrul securitizării;

| 3. | «facilitate de lichiditate» înseamnă o facilitate de lichiditate astfel cum este definită la articolul 2 punctul 14 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

3.

«facilitate de lichiditate» înseamnă o facilitate de lichiditate astfel cum este definită la articolul 2 punctul 14 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 4. | «poziție care nu beneficiază de rating» înseamnă o poziție din securitizare care nu beneficiază de o evaluare a creditului eligibilă în conformitate cu secțiunea 4; |
| --- | --- |

4.

«poziție care nu beneficiază de rating» înseamnă o poziție din securitizare care nu beneficiază de o evaluare a creditului eligibilă în conformitate cu secțiunea 4;

| 5. | «poziție care beneficiază de rating» înseamnă o poziție din securitizare care beneficiază de o evaluare a creditului eligibilă în conformitate cu secțiunea 4; |
| --- | --- |

5.

«poziție care beneficiază de rating» înseamnă o poziție din securitizare care beneficiază de o evaluare a creditului eligibilă în conformitate cu secțiunea 4;

| 6. | «poziție din securitizare de rang superior» înseamnă o poziție susținută sau garantată cu un drept de prim rang asupra ansamblului expunerilor-suport, fără a se lua în considerare, în acest scop, sumele datorate în baza contractelor aferente instrumentelor financiare derivate pe rata dobânzii sau pe valute, comisioanele sau alte plăți similare și indiferent de eventualele diferențe în privința scadenței față de una sau mai multe alte tranșe de rang superior cu care poziția respectivă împarte pierderile în mod proporțional; |
| --- | --- |

6.

«poziție din securitizare de rang superior» înseamnă o poziție susținută sau garantată cu un drept de prim rang asupra ansamblului expunerilor-suport, fără a se lua în considerare, în acest scop, sumele datorate în baza contractelor aferente instrumentelor financiare derivate pe rata dobânzii sau pe valute, comisioanele sau alte plăți similare și indiferent de eventualele diferențe în privința scadenței față de una sau mai multe alte tranșe de rang superior cu care poziția respectivă împarte pierderile în mod proporțional;

| 7. | «portofoliu IRB» înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru toate aceste expuneri; |
| --- | --- |

7.

«portofoliu IRB» înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru toate aceste expuneri;

| 8. | «portofoliu mixt» înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru unele, dar nu pentru toate aceste expuneri; |
| --- | --- |

8.

«portofoliu mixt» înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru unele, dar nu pentru toate aceste expuneri;

| 9. | «supragarantare» înseamnă orice formă de îmbunătățire a calității creditului prin care se conferă expunerilor-suport o valoare mai mare decât valoarea pozițiilor din securitizare; |
| --- | --- |

9.

«supragarantare» înseamnă orice formă de îmbunătățire a calității creditului prin care se conferă expunerilor-suport o valoare mai mare decât valoarea pozițiilor din securitizare;

| 10. | securitizare simplă, transparentă și standardizată sau «securitizare STS» înseamnă o securitizare care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 18 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

10.

securitizare simplă, transparentă și standardizată sau «securitizare STS» înseamnă o securitizare care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 18 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 11. | «program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active» sau «program ABCP» înseamnă un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau program ABCP, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 7 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

11.

«program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active» sau «program ABCP» înseamnă un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau program ABCP, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 7 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 12. | «tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active» sau «tranzacție ABCP» înseamnă o tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active sau o tranzacție ABCP, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 8 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

12.

«tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active» sau «tranzacție ABCP» înseamnă o tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active sau o tranzacție ABCP, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 8 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 13. | «securitizare tradițională» înseamnă o securitizare tradițională astfel cum este definită la articolul 2 punctul 9 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

13.

«securitizare tradițională» înseamnă o securitizare tradițională astfel cum este definită la articolul 2 punctul 9 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 14. | «securitizare sintetică» înseamnă o securitizare sintetică astfel cum este definită la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

14.

«securitizare sintetică» înseamnă o securitizare sintetică astfel cum este definită la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 15. | «expunere reînnoibilă» înseamnă o expunere reînnoibilă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 15 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

15.

«expunere reînnoibilă» înseamnă o expunere reînnoibilă astfel cum este definită la articolul 2 punctul 15 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 16. | «clauză de amortizare anticipată» înseamnă o clauză de amortizare anticipată, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 17 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

16.

«clauză de amortizare anticipată» înseamnă o clauză de amortizare anticipată, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 17 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 17. | «tranșă care suportă prima pierdere» înseamnă o tranșă care suportă prima pierdere, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 18 din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

17.

«tranșă care suportă prima pierdere» înseamnă o tranșă care suportă prima pierdere, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 18 din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| 18. | «poziție-mezanin din securitizare» înseamnă o poziție din securitizare care este subordonată poziției din securitizare de rang superior și este de rang superior tranșei care suportă prima pierdere și căreia i se aplică o pondere de risc mai mică de 1 250 % și mai mare de 25 %, în conformitate cu secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3; |
| --- | --- |

18.

«poziție-mezanin din securitizare» înseamnă o poziție din securitizare care este subordonată poziției din securitizare de rang superior și este de rang superior tranșei care suportă prima pierdere și căreia i se aplică o pondere de risc mai mică de 1 250 % și mai mare de 25 %, în conformitate cu secțiunea 3 subsecțiunile 2 și 3;

| 19. | «entitate de promovare» înseamnă orice întreprindere sau entitate instituită de administrația centrală, regională sau locală a unui stat membru, care acordă credite promoționale sau acordă garanții promoționale, al cărei scop principal nu este de a face profit sau de a maximiza cota de piață, ci de a promova obiectivele de politică publică ale administrației respective, cu condiția ca administrația respectivă să aibă obligația, în temeiul normelor privind ajutorul de stat, de a proteja baza economică a întreprinderii sau a entității și de a menține viabilitatea acesteia pe durata existenței sale ori ca cel puțin 90 % din capitalul inițial sau finanțarea inițială a acesteia sau din creditul promoțional pe care îl acordă să fie garantat în mod direct sau indirect de respectiva administrație centrală, regională sau locală a statului membru. |
| --- | --- |

19.

«entitate de promovare» înseamnă orice întreprindere sau entitate instituită de administrația centrală, regională sau locală a unui stat membru, care acordă credite promoționale sau acordă garanții promoționale, al cărei scop principal nu este de a face profit sau de a maximiza cota de piață, ci de a promova obiectivele de politică publică ale administrației respective, cu condiția ca administrația respectivă să aibă obligația, în temeiul normelor privind ajutorul de stat, de a proteja baza economică a întreprinderii sau a entității și de a menține viabilitatea acesteia pe durata existenței sale ori ca cel puțin 90 % din capitalul inițial sau finanțarea inițială a acesteia sau din creditul promoțional pe care îl acordă să fie garantat în mod direct sau indirect de respectiva administrație centrală, regională sau locală a statului membru.

Articolul 243

Criterii pentru securitizările STS eligibile pentru un tratament diferențiat în materie de capital

(1)   Pozițiile din cadrul unui program ABCP sau al unei tranzacții ABCP care pot fi considerate drept poziții într-o securitizare STS sunt eligibile pentru tratamentul prevăzut la articolele 260, 262 și 264 în cazul în care sunt îndeplinite următoarele cerințe:

| (a) | expunerile-suport îndeplinesc, în momentul includerii lor în programul ABCP, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial, condițiile pentru a li se atribui, în temeiul abordării standardizate și luând în considerare orice diminuări eligibile ale riscului de credit, o pondere de risc egală sau mai mică decât 75 % pe o bază individuală în cazul în care expunerea este o expunere de tip retail sau o pondere de 100 % pentru orice altă expunere; și |
| --- | --- |

(a)

expunerile-suport îndeplinesc, în momentul includerii lor în programul ABCP, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial, condițiile pentru a li se atribui, în temeiul abordării standardizate și luând în considerare orice diminuări eligibile ale riscului de credit, o pondere de risc egală sau mai mică decât 75 % pe o bază individuală în cazul în care expunerea este o expunere de tip retail sau o pondere de 100 % pentru orice altă expunere; și

| (b) | valoarea expunerii agregate a tuturor expunerilor față de un singur debitor la nivel de program ABCP nu depășește 2 % din valoarea agregată a tuturor expunerilor din cadrul programului ABCP la momentul adăugării acestora la programul ABCP. În sensul acestui calcul, împrumuturile sau contractele de leasing acordate unui grup de clienți aflați în legătură, potrivit informațiilor deținute de sponsor, sunt considerate expuneri față de un singur debitor. |
| --- | --- |

(b)

valoarea expunerii agregate a tuturor expunerilor față de un singur debitor la nivel de program ABCP nu depășește 2 % din valoarea agregată a tuturor expunerilor din cadrul programului ABCP la momentul adăugării acestora la programul ABCP. În sensul acestui calcul, împrumuturile sau contractele de leasing acordate unui grup de clienți aflați în legătură, potrivit informațiilor deținute de sponsor, sunt considerate expuneri față de un singur debitor.

În cazul creanțelor comerciale, primul paragraf litera (b) nu se aplică în cazul în care riscul de credit al acestor creanțe comerciale este acoperit integral de o protecție a creditului eligibilă în conformitate cu capitolul 4, cu condiția ca, în acest caz, furnizorul de protecție să fie o instituție, o societate de asigurare sau o societate de reasigurare. În sensul prezentului paragraf, numai partea de creanțe comerciale rămase după luarea în considerare a efectului oricărei reduceri de preț de cumpărare și al oricărei supragarantări este folosită pentru a stabili dacă acestea sunt acoperite integral și dacă se atinge limita de concentrare.

Primul paragraf litera (b) nu se aplică în cazul valorilor reziduale securitizate ale contractelor de leasing, care nu sunt expuse riscului de refinanțare sau riscului asociat revânzării ca urmare a unui angajament executoriu din punct de vedere juridic de răscumpărare sau de refinanțare a expunerii respective cu o sumă prestabilită din partea unui terț eligibil în temeiul articolului 201 alineatul (1).

Prin derogare de la primul paragraf litera (a), în cazul în care o instituție aplică articolul 248 alineatul (3) sau i s-a acordat aprobarea de a aplica abordarea bazată pe evaluări interne în conformitate cu articolul 265, ponderea de risc pe care instituția respectivă ar atribui-o unei facilități de lichiditate, care să acopere în întregime ABCP emise în cadrul programului, este mai mică sau egală cu 100 %.

(2)   Pozițiile într-o securitizare, alta decât din cadrul unui program ABCP sau al unei tranzacții ABCP, care pot fi considerate drept poziții într-o securitizare STS, sunt eligibile pentru tratamentul prevăzut la articolele 260, 262 și 264 în cazul în care sunt îndeplinite următoarele cerințe:

| (a) | la momentul includerii în securitizare, valoarea agregată a tuturor expunerilor față de un singur debitor din portofoliu nu depășește 2 % din totalul valorilor agregate ale expunerilor rămase de rambursat din portofoliul de expuneri-suport. În sensul acestui calcul, împrumuturile sau contractele de leasing acordate unui grup de clienți aflați în legătură sunt considerate expuneri față de un singur debitor.
  Primul paragraf de la prezenta literă nu se aplică în cazul valorilor reziduale securitizate ale contractelor de leasing, care nu sunt expuse riscului de refinanțare sau riscului asociat revânzării ca urmare a unui angajament executoriu din punct de vedere juridic de răscumpărare sau de refinanțare a expunerii respective cu o sumă prestabilită din partea unui terț eligibil în temeiul articolului 201 alineatul (1); |
| --- | --- |

(a)

la momentul includerii în securitizare, valoarea agregată a tuturor expunerilor față de un singur debitor din portofoliu nu depășește 2 % din totalul valorilor agregate ale expunerilor rămase de rambursat din portofoliul de expuneri-suport. În sensul acestui calcul, împrumuturile sau contractele de leasing acordate unui grup de clienți aflați în legătură sunt considerate expuneri față de un singur debitor.

Primul paragraf de la prezenta literă nu se aplică în cazul valorilor reziduale securitizate ale contractelor de leasing, care nu sunt expuse riscului de refinanțare sau riscului asociat revânzării ca urmare a unui angajament executoriu din punct de vedere juridic de răscumpărare sau de refinanțare a expunerii respective cu o sumă prestabilită din partea unui terț eligibil în temeiul articolului 201 alineatul (1);

| (b) | la momentul includerii acestora în securitizare, expunerile-suport îndeplinesc condițiile pentru a li se atribui, în temeiul abordării standardizate și ținând cont de eventuala diminuare eligibilă a riscului de credit, o pondere de risc egală sau mai mică decât:






  (i) | 40 % pe baza mediei ponderate a valorii expunerilor pentru portofoliu în cazul în care expunerile sunt împrumuturi garantate cu ipoteci asupra bunurilor imobile locative sau împrumuturi locative garantate integral, astfel cum se menționează la articolul 129 alineatul (1) litera (e); |
| --- | --- | --- |

(b)

la momentul includerii acestora în securitizare, expunerile-suport îndeplinesc condițiile pentru a li se atribui, în temeiul abordării standardizate și ținând cont de eventuala diminuare eligibilă a riscului de credit, o pondere de risc egală sau mai mică decât:

(i)

40 % pe baza mediei ponderate a valorii expunerilor pentru portofoliu în cazul în care expunerile sunt împrumuturi garantate cu ipoteci asupra bunurilor imobile locative sau împrumuturi locative garantate integral, astfel cum se menționează la articolul 129 alineatul (1) litera (e);

| (ii) | 50 % pe baza unei expuneri individuale în cazul în care expunerea este un împrumut garantat cu ipoteci comerciale; |
| --- | --- |

(ii)

50 % pe baza unei expuneri individuale în cazul în care expunerea este un împrumut garantat cu ipoteci comerciale;

| (iii) | 75 % pe baza unei expuneri individuale în cazul în care expunerea este o expunere de tip retail; |
| --- | --- |

(iii)

75 % pe baza unei expuneri individuale în cazul în care expunerea este o expunere de tip retail;

| (iv) | pentru orice alte expuneri, 100 % pentru o expunere individuală; |
| --- | --- |

(iv)

pentru orice alte expuneri, 100 % pentru o expunere individuală;

| (c) | în cazul în care se aplică litera (b) punctele (i) și (ii), împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang inferior asupra unui anumit activ nu sunt incluse în securitizare decât dacă toate împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang superior asupra activului în cauză sunt, de asemenea, incluse în securitizare; |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care se aplică litera (b) punctele (i) și (ii), împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang inferior asupra unui anumit activ nu sunt incluse în securitizare decât dacă toate împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang superior asupra activului în cauză sunt, de asemenea, incluse în securitizare;

| (d) | în cazul în care se aplică litera (b) punctul (i) din prezentul alineat, niciun împrumut din portofoliul de expuneri-suport nu are un raport între împrumut și valoarea bunurilor gajate mai mare de 100 % în momentul includerii în securitizare, măsurat în conformitate cu articolul 129 alineatul (1) litera (d) punctul (i) și cu articolul 229 alineatul (1). |
| --- | --- |

(d)

în cazul în care se aplică litera (b) punctul (i) din prezentul alineat, niciun împrumut din portofoliul de expuneri-suport nu are un raport între împrumut și valoarea bunurilor gajate mai mare de 100 % în momentul includerii în securitizare, măsurat în conformitate cu articolul 129 alineatul (1) litera (d) punctul (i) și cu articolul 229 alineatul (1).

Secțiunea 2

Recunoașterea transferului semnificativ al riscului

Articolul 244

Securitizarea tradițională

(1)   Instituția inițiatoare a unei securitizări tradiționale poate exclude expunerile-suport de la calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, al cuantumurilor pierderilor așteptate, dacă este îndeplinită oricare dintre condițiile următoare:

| (a) | o parte semnificativă a riscului de credit asociat expunerilor-suport a fost transferată către terți; |
| --- | --- |

(a)

o parte semnificativă a riscului de credit asociat expunerilor-suport a fost transferată către terți;

| (b) | instituția inițiatoare aplică o pondere de risc de 1 250 % tuturor pozițiilor din securitizare pe care le deține în securitizare sau deduce aceste poziții din securitizare din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază, în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k). |
| --- | --- |

(b)

instituția inițiatoare aplică o pondere de risc de 1 250 % tuturor pozițiilor din securitizare pe care le deține în securitizare sau deduce aceste poziții din securitizare din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază, în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k).

(2)   Se consideră că un nivel semnificativ al riscului de credit a fost transferat în oricare din următoarele cazuri:

| (a) | cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor-mezanin din securitizare deținute de instituția inițiatoare în securitizare nu depășesc 50 % din cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente tuturor pozițiilor-mezanin din securitizare existente în această securitizare; |
| --- | --- |

(a)

cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor-mezanin din securitizare deținute de instituția inițiatoare în securitizare nu depășesc 50 % din cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente tuturor pozițiilor-mezanin din securitizare existente în această securitizare;

| (b) | instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva îndeplinirii ambelor condiții următoare:






  (i) | inițiatorul poate demonstra că valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere depășește cu o marjă considerabilă o estimare fundamentată a pierderii așteptate din expunerile-suport; |
| --- | --- | --- |

(b)

instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva îndeplinirii ambelor condiții următoare:

(i)

inițiatorul poate demonstra că valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere depășește cu o marjă considerabilă o estimare fundamentată a pierderii așteptate din expunerile-suport;

| (ii) | nu există poziții-mezanin din securitizare. |
| --- | --- |

(ii)

nu există poziții-mezanin din securitizare.

În cazul în care eventuala reducere a cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor care ar fi obținută de instituția inițiatoare prin securitizarea de la litera (a) sau (b) nu este justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți, autoritățile competente pot decide, de la caz la caz, că nu se poate considera că a fost transferat către terți un nivel semnificativ al riscului de credit.

(3)   Prin derogare de la alineatul (2), autoritățile competente pot permite instituțiilor inițiatoare să recunoască transferul semnificativ al riscului de credit pentru o securitizare dacă instituția inițiatoare demonstrează, în fiecare caz în parte, că reducerea cerințelor de fonduri proprii pe care inițiatorul o obține prin securitizare este justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți. Permisiunea se poate acorda numai dacă instituția îndeplinește cumulativ următoarele condiții:

| (a) | instituția dispune de politici și de metodologii interne adecvate de gestionare a riscurilor pentru a evalua transferul riscului de credit; |
| --- | --- |

(a)

instituția dispune de politici și de metodologii interne adecvate de gestionare a riscurilor pentru a evalua transferul riscului de credit;

| (b) | instituția a recunoscut, de asemenea, transferul riscului de credit către terți în fiecare caz, în vederea gestionării interne a riscului de către instituție și a alocării capitalului intern al acesteia. |
| --- | --- |

(b)

instituția a recunoscut, de asemenea, transferul riscului de credit către terți în fiecare caz, în vederea gestionării interne a riscului de către instituție și a alocării capitalului intern al acesteia.

(4)   În plus față de cerințele prevăzute la alineatele (1), (2) și (3), trebuie îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | documentația referitoare la tranzacție reflectă substanța economică a securitizării; |
| --- | --- |

(a)

documentația referitoare la tranzacție reflectă substanța economică a securitizării;

| (b) | pozițiile din securitizare nu reprezintă obligații de plată ale instituției inițiatoare; |
| --- | --- |

(b)

pozițiile din securitizare nu reprezintă obligații de plată ale instituției inițiatoare;

| (c) | expunerile-suport sunt inaccesibile pentru instituția inițiatoare și creditorii săi într-un mod care respectă cerința prevăzută la articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/2402; |
| --- | --- |

(c)

expunerile-suport sunt inaccesibile pentru instituția inițiatoare și creditorii săi într-un mod care respectă cerința prevăzută la articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/2402;

| (d) | instituția inițiatoare nu păstrează controlul asupra expunerilor-suport. Se consideră că se păstrează controlul asupra expunerilor-suport dacă instituția inițiatoare are dreptul de a răscumpăra de la destinatarul transferului expunerile transferate anterior pentru a realiza profiturile aferente acestora sau dacă are obligația de a-și asuma în alt fel riscul transferat. Păstrarea de către instituția inițiatoare a drepturilor sau a obligațiilor de administrare a expunerilor-suport nu constituie în sine control asupra expunerilor; |
| --- | --- |

(d)

instituția inițiatoare nu păstrează controlul asupra expunerilor-suport. Se consideră că se păstrează controlul asupra expunerilor-suport dacă instituția inițiatoare are dreptul de a răscumpăra de la destinatarul transferului expunerile transferate anterior pentru a realiza profiturile aferente acestora sau dacă are obligația de a-și asuma în alt fel riscul transferat. Păstrarea de către instituția inițiatoare a drepturilor sau a obligațiilor de administrare a expunerilor-suport nu constituie în sine control asupra expunerilor;

| (e) | documentația referitoare la securitizare nu conține clauze sau condiții care:






  (i) | impun instituției inițiatoare obligația de a modifica expunerile-suport pentru a îmbunătăți calitatea medie a portofoliului; sau |
| --- | --- | --- |

(e)

documentația referitoare la securitizare nu conține clauze sau condiții care:

(i)

impun instituției inițiatoare obligația de a modifica expunerile-suport pentru a îmbunătăți calitatea medie a portofoliului; sau

| (ii) | majorează profitul care trebuie plătit deținătorilor de poziții sau îmbunătățește în alt fel pozițiile din securitizare ca reacție la o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(ii)

majorează profitul care trebuie plătit deținătorilor de poziții sau îmbunătățește în alt fel pozițiile din securitizare ca reacție la o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport;

| (f) | dacă este cazul, documentația privind tranzacția specifică în mod clar faptul că inițiatorul sau sponsorul nu poate decât să achiziționeze sau să răscumpere poziții din securitizare sau să răscumpere, să restructureze sau să substituie expunerile-suport dincolo de obligațiile contractuale în cazul în care astfel de aranjamente se desfășoară cu respectarea condițiilor predominante de pe piață, iar părțile la acestea acționează în interes propriu ca părți libere și independente (în condiții de concurență deplină); |
| --- | --- |

(f)

dacă este cazul, documentația privind tranzacția specifică în mod clar faptul că inițiatorul sau sponsorul nu poate decât să achiziționeze sau să răscumpere poziții din securitizare sau să răscumpere, să restructureze sau să substituie expunerile-suport dincolo de obligațiile contractuale în cazul în care astfel de aranjamente se desfășoară cu respectarea condițiilor predominante de pe piață, iar părțile la acestea acționează în interes propriu ca părți libere și independente (în condiții de concurență deplină);

| (g) | în cazul în care există o opțiune de solicitare a stingerii securitizării, opțiunea respectivă trebuie să îndeplinească, de asemenea, toate condițiile următoare:






  (i) | opțiunea poate fi exercitată la discreția instituției inițiatoare; |
| --- | --- | --- |

(g)

în cazul în care există o opțiune de solicitare a stingerii securitizării, opțiunea respectivă trebuie să îndeplinească, de asemenea, toate condițiile următoare:

(i)

opțiunea poate fi exercitată la discreția instituției inițiatoare;

| (ii) | opțiunea poate fi exercitată numai dacă cel mult 10 % din valoarea inițială a expunerilor-suport rămâne nerambursată; |
| --- | --- |

(ii)

opțiunea poate fi exercitată numai dacă cel mult 10 % din valoarea inițială a expunerilor-suport rămâne nerambursată;

| (iii) | opțiunea nu este structurată astfel încât să evite imputarea pierderilor asupra pozițiilor care beneficiază de îmbunătățire a calității creditului sau asupra altor poziții deținute de investitori în securitizare și nici nu este structurată într-un alt mod care să asigure o îmbunătățire a calității creditului; |
| --- | --- |

(iii)

opțiunea nu este structurată astfel încât să evite imputarea pierderilor asupra pozițiilor care beneficiază de îmbunătățire a calității creditului sau asupra altor poziții deținute de investitori în securitizare și nici nu este structurată într-un alt mod care să asigure o îmbunătățire a calității creditului;

| (h) | instituția inițiatoare a primit avizul unui consilier juridic calificat, care confirmă faptul că securitizarea respectă condițiile prevăzute la litera (c) din prezentul alineat. |
| --- | --- |

(h)

instituția inițiatoare a primit avizul unui consilier juridic calificat, care confirmă faptul că securitizarea respectă condițiile prevăzute la litera (c) din prezentul alineat.

(5)   Autoritățile competente informează ABE cu privire la cazurile în care au hotărât că eventuala reducere a cuantumurilor ponderate la risc ale expunerii nu era justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți, în conformitate cu alineatul (2), precum și cazurile în care instituțiile au ales să aplice alineatul (3).

(6)   ABE monitorizează diversele practici de supraveghere în legătură cu recunoașterea unui transfer semnificativ de risc în securitizările tradiționale, în conformitate cu prezentul articol. În special, ABE analizează:

| (a) | condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4); |
| --- | --- |

(a)

condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4);

| (b) | interpretarea noțiunii de «transfer corespunzător al riscului de credit către terți» în sensul evaluării de către autoritățile competente prevăzute la alineatul (2) al doilea paragraf și la alineatul (3); |
| --- | --- |

(b)

interpretarea noțiunii de «transfer corespunzător al riscului de credit către terți» în sensul evaluării de către autoritățile competente prevăzute la alineatul (2) al doilea paragraf și la alineatul (3);

| (c) | cerințele pentru evaluarea de către autoritățile competente a tranzacțiilor de securitizare pentru care inițiatorul solicită recunoașterea transferului semnificativ al riscului de credit către terți, în conformitate cu alineatul (2) sau (3). |
| --- | --- |

(c)

cerințele pentru evaluarea de către autoritățile competente a tranzacțiilor de securitizare pentru care inițiatorul solicită recunoașterea transferului semnificativ al riscului de credit către terți, în conformitate cu alineatul (2) sau (3).

ABE raportează Comisiei constatările sale până la 2 ianuarie 2021. Ținând cont de raportul ABE, Comisia poate adopta un act delegat în conformitate cu articolul 462 pentru a completa prezentul regulament prin precizarea elementelor enumerate la literele (a), (b) și (c) din prezentul alineat.

Articolul 245

Securitizarea sintetică

(1)   Instituția inițiatoare a unei securitizări sintetice poate calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, cuantumurile pierderilor așteptate aferente expunerilor-suport în conformitate cu articolele 251 și 252, dacă este îndeplinită oricare dintre condițiile următoare:

| (a) | un nivel semnificativ al riscului de credit a fost transferat către terți prin intermediul unei protecții finanțate sau nefinanțate a creditului; |
| --- | --- |

(a)

un nivel semnificativ al riscului de credit a fost transferat către terți prin intermediul unei protecții finanțate sau nefinanțate a creditului;

| (b) | instituția inițiatoare aplică o pondere de risc de 1 250 % tuturor pozițiilor din securitizare pe care le reține în securitizare sau deduce aceste poziții din securitizare din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază, în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k). |
| --- | --- |

(b)

instituția inițiatoare aplică o pondere de risc de 1 250 % tuturor pozițiilor din securitizare pe care le reține în securitizare sau deduce aceste poziții din securitizare din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază, în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k).

(2)   Se consideră că un nivel semnificativ al riscului de credit a fost transferat în oricare din următoarele cazuri:

| (a) | cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor-mezanin din securitizare deținute de instituția inițiatoare în securitizare nu depășesc 50 % din cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente tuturor pozițiilor-mezanin din securitizare existente în această securitizare; |
| --- | --- |

(a)

cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor-mezanin din securitizare deținute de instituția inițiatoare în securitizare nu depășesc 50 % din cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente tuturor pozițiilor-mezanin din securitizare existente în această securitizare;

| (b) | instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva îndeplinirii ambelor condiții următoare:






  (i) | inițiatorul poate demonstra că valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere depășește cu o marjă considerabilă o estimare fundamentată a pierderii așteptate din expunerile-suport; |
| --- | --- | --- |

(b)

instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva îndeplinirii ambelor condiții următoare:

(i)

inițiatorul poate demonstra că valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere depășește cu o marjă considerabilă o estimare fundamentată a pierderii așteptate din expunerile-suport;

| (ii) | nu există poziții-mezanin din securitizare. |
| --- | --- |

(ii)

nu există poziții-mezanin din securitizare.

În cazul în care eventuala reducere a cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor care ar fi obținută de instituția inițiatoare prin această securitizare nu este justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți, autoritățile competente pot decide, de la caz la caz, că nu se poate considera că a fost transferat către terți un nivel semnificativ al riscului de credit.

(3)   Prin derogare de la alineatul (2), autoritățile competente pot permite instituțiilor inițiatoare să recunoască transferul semnificativ al riscului de credit pentru o securitizare dacă instituția inițiatoare demonstrează, în fiecare caz în parte, că reducerea cerințelor de fonduri proprii pe care inițiatorul o obține prin securitizare este justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți. Permisiunea se poate acorda numai dacă instituția îndeplinește ambele condiții următoare:

| (a) | instituția dispune de politici și de metodologii interne adecvate de gestionare a riscurilor pentru a evalua transferul riscului; |
| --- | --- |

(a)

instituția dispune de politici și de metodologii interne adecvate de gestionare a riscurilor pentru a evalua transferul riscului;

| (b) | instituția a recunoscut, de asemenea, transferul riscului de credit către terți în fiecare caz, în vederea gestionării interne a riscului de către instituție și a alocării capitalului intern al acesteia. |
| --- | --- |

(b)

instituția a recunoscut, de asemenea, transferul riscului de credit către terți în fiecare caz, în vederea gestionării interne a riscului de către instituție și a alocării capitalului intern al acesteia.

(4)   În plus față de cerințele prevăzute la alineatele (1), (2) și (3), trebuie îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | documentația referitoare la tranzacție reflectă substanța economică a securitizării; |
| --- | --- |

(a)

documentația referitoare la tranzacție reflectă substanța economică a securitizării;

| (b) | protecția creditului în temeiul căreia este transferat riscul de credit respectă articolul 249; |
| --- | --- |

(b)

protecția creditului în temeiul căreia este transferat riscul de credit respectă articolul 249;

| (c) | documentația referitoare la securitizare nu conține clauze sau condiții care:






  (i) | impun praguri de semnificație ridicate, sub care se consideră că protecția creditului nu este declanșată dacă are loc un eveniment de credit; |
| --- | --- | --- |

(c)

documentația referitoare la securitizare nu conține clauze sau condiții care:

(i)

impun praguri de semnificație ridicate, sub care se consideră că protecția creditului nu este declanșată dacă are loc un eveniment de credit;

| (ii) | permit încetarea protecției ca urmare a deteriorării calității creditului expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(ii)

permit încetarea protecției ca urmare a deteriorării calității creditului expunerilor-suport;

| (iii) | impun instituției inițiatoare obligația de a modifica componența expunerilor-suport pentru a îmbunătăți calitatea medie a portofoliului; sau |
| --- | --- |

(iii)

impun instituției inițiatoare obligația de a modifica componența expunerilor-suport pentru a îmbunătăți calitatea medie a portofoliului; sau

| (iv) | majorează costurile instituției legate de protecția creditului sau randamentul ce trebuie plătit deținătorilor de poziții din securitizare ca răspuns la deteriorarea calității creditului portofoliului-suport; |
| --- | --- |

(iv)

majorează costurile instituției legate de protecția creditului sau randamentul ce trebuie plătit deținătorilor de poziții din securitizare ca răspuns la deteriorarea calității creditului portofoliului-suport;

| (d) | protecția creditului este executorie în toate jurisdicțiile relevante; |
| --- | --- |

(d)

protecția creditului este executorie în toate jurisdicțiile relevante;

| (e) | dacă este cazul, documentația privind tranzacția specifică în mod clar faptul că inițiatorul sau sponsorul nu poate decât să achiziționeze sau să răscumpere poziții din securitizare sau să răscumpere, să restructureze sau să substituie expunerile-suport dincolo de obligațiile sale contractuale în cazul în care astfel de aranjamente se desfășoară cu respectarea condițiilor predominante de pe piață, iar părțile la acestea acționează în interes propriu ca părți libere și independente (în condiții de concurență deplină); |
| --- | --- |

(e)

dacă este cazul, documentația privind tranzacția specifică în mod clar faptul că inițiatorul sau sponsorul nu poate decât să achiziționeze sau să răscumpere poziții din securitizare sau să răscumpere, să restructureze sau să substituie expunerile-suport dincolo de obligațiile sale contractuale în cazul în care astfel de aranjamente se desfășoară cu respectarea condițiilor predominante de pe piață, iar părțile la acestea acționează în interes propriu ca părți libere și independente (în condiții de concurență deplină);

| (f) | în cazul în care există o opțiune de solicitare a stingerii securitizării, opțiunea respectivă trebuie să îndeplinească toate condițiile următoare:






  (i) | opțiunea poate fi exercitată la discreția instituției inițiatoare; |
| --- | --- | --- |

(f)

în cazul în care există o opțiune de solicitare a stingerii securitizării, opțiunea respectivă trebuie să îndeplinească toate condițiile următoare:

(i)

opțiunea poate fi exercitată la discreția instituției inițiatoare;

| (ii) | opțiunea poate fi exercitată numai dacă cel mult 10 % din valoarea inițială a expunerilor-suport rămâne nerambursată; |
| --- | --- |

(ii)

opțiunea poate fi exercitată numai dacă cel mult 10 % din valoarea inițială a expunerilor-suport rămâne nerambursată;

| (iii) | opțiunea nu este structurată astfel încât să evite alocarea pierderilor asupra pozițiilor care beneficiază de îmbunătățirea calității creditului sau asupra altor poziții deținute de investitori în securitizare și nici nu este structurată într-un alt mod care să asigure o îmbunătățire a calității creditului; |
| --- | --- |

(iii)

opțiunea nu este structurată astfel încât să evite alocarea pierderilor asupra pozițiilor care beneficiază de îmbunătățirea calității creditului sau asupra altor poziții deținute de investitori în securitizare și nici nu este structurată într-un alt mod care să asigure o îmbunătățire a calității creditului;

| (g) | instituția inițiatoare a primit avizul unui consilier juridic calificat, care confirmă faptul că securitizarea respectă condițiile prevăzute la litera (d) din prezentul alineat. |
| --- | --- |

(g)

instituția inițiatoare a primit avizul unui consilier juridic calificat, care confirmă faptul că securitizarea respectă condițiile prevăzute la litera (d) din prezentul alineat.

(5)   Autoritățile competente informează ABE cu privire la cazurile în care au hotărât că eventuala reducere a cuantumurilor ponderate la risc ale expunerii nu era justificată de un transfer corespunzător al riscului de credit către terți, în conformitate cu alineatul (2), precum și la cazurile în care instituțiile au ales să aplice alineatul (3).

(6)   ABE monitorizează diversele practici de supraveghere în legătură cu recunoașterea unui transfer semnificativ de risc în securitizările sintetice, în conformitate cu prezentul articol. În special, ABE analizează:

| (a) | condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4); |
| --- | --- |

(a)

condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4);

| (b) | interpretarea noțiunii de „transfer corespunzător al riscului de credit către terți” în sensul evaluării de către autoritățile competente prevăzute la alineatul (2) al doilea paragraf și la alineatul (3); și |
| --- | --- |

(b)

interpretarea noțiunii de „transfer corespunzător al riscului de credit către terți” în sensul evaluării de către autoritățile competente prevăzute la alineatul (2) al doilea paragraf și la alineatul (3); și

| (c) | cerințele pentru evaluarea de către autoritățile competente a tranzacțiilor de securitizare pentru care inițiatorul solicită recunoașterea transferului unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatul (2) sau (3). |
| --- | --- |

(c)

cerințele pentru evaluarea de către autoritățile competente a tranzacțiilor de securitizare pentru care inițiatorul solicită recunoașterea transferului unui risc de credit semnificativ către terți, în conformitate cu alineatul (2) sau (3).

ABE raportează Comisiei constatările sale până la 2 ianuarie 2021. Ținând cont de raportul ABE, Comisia poate adopta un act delegat în conformitate cu articolul 462 pentru a completa prezentul regulament prin precizarea elementelor enumerate la literele (a), (b) și (c) din prezentul alineat.

Articolul 246

Cerințe operaționale pentru clauzele de amortizare anticipată

În cazul în care securitizarea include expuneri reînnoibile și clauze de amortizare anticipată sau clauze similare, riscul semnificativ de credit este considerat a fi fost transferat de către instituția inițiatoare doar dacă sunt îndeplinite cerințele prevăzute la articolele 244 și 245, iar clauza de amortizare anticipată, odată declanșată:

| (a) | nu subordonează creanțele de rang prioritar sau de rang egal deținute de instituție asupra expunerilor-suport creanțelor celorlalți investitori; |
| --- | --- |

(a)

nu subordonează creanțele de rang prioritar sau de rang egal deținute de instituție asupra expunerilor-suport creanțelor celorlalți investitori;

| (b) | nu subordonează și mai mult creanțele deținute de instituție asupra expunerilor-suport creanțelor altor părți; sau |
| --- | --- |

(b)

nu subordonează și mai mult creanțele deținute de instituție asupra expunerilor-suport creanțelor altor părți; sau

| (c) | nu mărește în alt mod expunerea la pierderi a instituției asociată expunerilor-suport reînnoibile. |
| --- | --- |

(c)

nu mărește în alt mod expunerea la pierderi a instituției asociată expunerilor-suport reînnoibile.

Secțiunea 3

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor

Subsecțiunea 1

Dispoziții generale

Articolul 247

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor

(1)   Dacă o instituție inițiatoare a transferat o parte semnificativă a riscului de credit asociat expunerilor-suport din securitizare în conformitate cu secțiunea 2, instituția respectivă poate:

| (a) | în cazul unei securitizări tradiționale, să excludă expunerile-suport din calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, al cuantumurilor pierderilor așteptate; |
| --- | --- |

(a)

în cazul unei securitizări tradiționale, să excludă expunerile-suport din calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, al cuantumurilor pierderilor așteptate;

| (b) | în cazul unei securitizări sintetice, să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, cuantumurile pierderilor așteptate pentru expunerile-suport, în conformitate cu articolele 251 și 252. |
| --- | --- |

(b)

în cazul unei securitizări sintetice, să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, cuantumurile pierderilor așteptate pentru expunerile-suport, în conformitate cu articolele 251 și 252.

(2)   Dacă instituția inițiatoare a decis să aplice alineatul (1), aceasta calculează, pentru pozițiile pe care le-ar putea deține în securitizare, cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor potrivit prezentului capitol.

Dacă nu a transferat o parte semnificativă a riscului de credit sau a decis să nu aplice alineatul (1), instituția inițiatoare nu este obligată să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru niciuna dintre pozițiile pe care le-ar putea deține în securitizare, dar continuă să includă expunerile-suport în calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor, și după caz, al cuantumurilor pierderilor așteptate, ca și când acestea nu ar fi fost securitizate.

(3)   Dacă există o expunere față de poziții în diferite tranșe ale unei securitizări, expunerea față de fiecare tranșă este considerată o poziție distinctă din securitizare. Furnizorii de protecție a creditului pentru pozițiile din securitizare sunt considerați a fi deținători de poziții din securitizare. Pozițiile din securitizare includ expunerile față de o securitizare care rezultă din contractele aferente instrumentelor financiare derivate pe rata dobânzii sau pe valute pe care instituția le-a încheiat în cadrul tranzacției.

(4)   Cu excepția cazului în care o poziție din securitizare este dedusă din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază în temeiul articolului 36 alineatul (1) litera (k), cuantumul ponderat la risc al expunerii este inclus în totalul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor instituției, în sensul articolului 92 alineatul (3).

(5)   Cuantumul ponderat la risc al expunerii unei poziții din securitizare se calculează înmulțind valoarea expunerii aferentă poziției, calculată în conformitate cu articolul 248, cu ponderea de risc totală relevantă.

(6)   Ponderea de risc totală se determină ca fiind suma dintre ponderea de risc stabilită în prezentul capitol și orice pondere de risc suplimentară stabilită în conformitate cu articolul 270a.

Articolul 248

Valoarea expunerii

(1)   Valoarea expunerii aferentă unei poziții din securitizare se calculează după cum urmează:

| (a) | valoarea expunerii aferentă unei poziții din securitizare din bilanț este valoarea sa contabilă rămasă după aplicarea, în conformitate cu articolul 110, a oricăror ajustări relevante specifice pentru riscul de credit asupra poziției din securitizare; |
| --- | --- |

(a)

valoarea expunerii aferentă unei poziții din securitizare din bilanț este valoarea sa contabilă rămasă după aplicarea, în conformitate cu articolul 110, a oricăror ajustări relevante specifice pentru riscul de credit asupra poziției din securitizare;

| (b) | valoarea expunerii aferentă unei poziții din securitizare extrabilanțiere este valoarea sa nominală din care se deduce orice ajustare specifică relevantă pentru riscul de credit pentru poziția din securitizare în conformitate cu articolul 110, înmulțită cu factorul relevant de conversie, astfel cum se prevede la prezenta literă. Factorul de conversie este de 100 %, cu excepția facilităților de furnizare de numerar în avans. Pentru a determina valoarea expunerii părții care nu a fost trasă aferente facilităților de furnizare de numerar în avans, se poate aplica un factor de conversie de 0 % la cuantumul nominal al unei facilități de lichiditate care poate fi revocată necondiționat, dacă rambursarea lichidităților trase în cadrul facilității are rang superior în raport cu orice alte creanțe asupra fluxurilor de numerar generate de expunerile-suport și dacă instituția a demonstrat, într-un mod considerat satisfăcător de autoritatea competentă, că aplică o metodă suficient de prudentă pentru măsurarea cuantumului părții care nu a fost trasă; |
| --- | --- |

(b)

valoarea expunerii aferentă unei poziții din securitizare extrabilanțiere este valoarea sa nominală din care se deduce orice ajustare specifică relevantă pentru riscul de credit pentru poziția din securitizare în conformitate cu articolul 110, înmulțită cu factorul relevant de conversie, astfel cum se prevede la prezenta literă. Factorul de conversie este de 100 %, cu excepția facilităților de furnizare de numerar în avans. Pentru a determina valoarea expunerii părții care nu a fost trasă aferente facilităților de furnizare de numerar în avans, se poate aplica un factor de conversie de 0 % la cuantumul nominal al unei facilități de lichiditate care poate fi revocată necondiționat, dacă rambursarea lichidităților trase în cadrul facilității are rang superior în raport cu orice alte creanțe asupra fluxurilor de numerar generate de expunerile-suport și dacă instituția a demonstrat, într-un mod considerat satisfăcător de autoritatea competentă, că aplică o metodă suficient de prudentă pentru măsurarea cuantumului părții care nu a fost trasă;

| (c) | în cazul riscului de credit al contrapărții aferent unei poziții din securitizare care rezultă dintr-un instrument financiar derivat menționat în anexa II, valoarea expunerii se determină în conformitate cu capitolul 6; |
| --- | --- |

(c)

în cazul riscului de credit al contrapărții aferent unei poziții din securitizare care rezultă dintr-un instrument financiar derivat menționat în anexa II, valoarea expunerii se determină în conformitate cu capitolul 6;

| (d) | o instituție inițiatoare poate deduce, din valoarea expunerii unei poziții din securitizare căreia i se atribuie o pondere de risc de 1 250 % în conformitate cu subsecțiunea 3 sau care este dedusă din fondurile proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k), cuantumul ajustărilor specifice pentru riscul de credit asupra expunerilor-suport în conformitate cu articolul 110 și orice reducere de preț de cumpărare nerambursabilă legată de astfel de expuneri-suport în măsura în care astfel de reduceri au provocat reducerea fondurilor proprii. |
| --- | --- |

(d)

o instituție inițiatoare poate deduce, din valoarea expunerii unei poziții din securitizare căreia i se atribuie o pondere de risc de 1 250 % în conformitate cu subsecțiunea 3 sau care este dedusă din fondurile proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k), cuantumul ajustărilor specifice pentru riscul de credit asupra expunerilor-suport în conformitate cu articolul 110 și orice reducere de preț de cumpărare nerambursabilă legată de astfel de expuneri-suport în măsura în care astfel de reduceri au provocat reducerea fondurilor proprii.

ABE elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica ce anume constituie o metodă suficient de prudentă pentru măsurarea cuantumului părții care nu a fost trasă menționată la primul paragraf litera (b).

ABE prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea de standarde tehnice de reglementare menționate la al treilea paragraf din prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

(2)   Dacă o instituție are două sau mai multe poziții din securitizare care se suprapun, aceasta include numai una dintre poziții în calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor.

În cazul în care pozițiile se suprapun parțial, instituția poate împărți poziția în două părți și poate recunoaște suprapunerea doar în ceea ce privește o singură parte în conformitate cu primul paragraf. Ca alternativă, instituția poate trata pozițiile ca și cum acestea s-ar suprapune integral, optând, în vederea calculării capitalului, pentru extrapolarea poziției care produce cele mai mari cuantumuri ponderate la risc ale expunerilor.

Instituția poate să recunoască o suprapunere și între cerințele de fonduri proprii pentru riscul specific aferente pozițiilor din portofoliul de tranzacționare și cerințele de fonduri proprii pentru pozițiile din securitizare din afara portofoliului de tranzacționare, cu condiția ca instituția să aibă capacitatea să calculeze și să compare cerințele de fonduri proprii pentru pozițiile respective.

În sensul prezentului alineat, se consideră că două poziții se suprapun atunci când se compensează reciproc astfel încât instituția este în măsură să prevină pierderile rezultate dintr-o poziție prin onorarea obligațiilor care decurg din cealaltă poziție.

(3)   În cazurile în care articolul 270c litera (d) se aplică pozițiilor din ABCP, instituția poate utiliza ponderea de risc atribuită unei facilități de lichiditate pentru a calcula cuantumul ponderat la risc al expunerii pentru ABCP, cu condiția ca facilitatea de lichiditate să acopere în proporție de 100 % ABCP emise în cadrul programului ABCP și ca facilitatea de lichiditate să fie de același rang cu ABCP, astfel încât să formeze o poziție care se suprapune. Instituția notifică autorităților competente situațiile în care a aplicat dispozițiile prevăzute la prezentul alineat. Pentru a stabili acoperirea de 100 % prevăzută la prezentul alineat, instituția poate ține seama de alte facilități de lichiditate în cadrul programului ABCP, cu condiția ca acestea să formeze o poziție care se suprapune cu ABCP.

Articolul 249

Recunoașterea diminuării riscului de credit în cazul pozițiilor din securitizare

(1)   O instituție poate recunoaște protecția finanțată sau nefinanțată a creditului în ceea ce privește o poziție din securitizare dacă sunt îndeplinite cerințele pentru diminuarea riscului de credit prevăzute în prezentul capitol și în capitolul 4.

(2)   Protecția eligibilă finanțată a creditului se limitează la garanția financiară care este eligibilă pentru calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor în temeiul capitolului 2, astfel cum se prevede la capitolul 4, iar recunoașterea diminuării riscului de credit este condiționată de respectarea cerințelor relevante stabilite în capitolul 4.

Protecția eligibilă nefinanțată a creditului și furnizorii eligibili de protecție nefinanțată a creditului se limitează la cei eligibili în conformitate cu capitolul 4, iar recunoașterea diminuării riscului de credit este condiționată de respectarea cerințelor relevante, astfel cum sunt stabilite în capitolul 4.

(3)   Prin derogare de la alineatul (2), furnizorilor eligibili de protecție nefinanțată a creditului enumerați la articolul 201 alineatul (1) literele (a)-(h) li se va fi atribuit o evaluare a creditului efectuată de către o ECAI recunoscută care corespunde nivelului 2 de calitate a creditului sau unui nivel superior acestuia la momentul la care protecția creditului a fost recunoscută pentru prima dată și nivelului 3 de calitate a creditului sau unui nivel superior acestuia într-un moment ulterior. Cerința stabilită la prezentul paragraf nu se aplică contrapărților centrale calificate.

Instituțiile care sunt autorizate să aplice abordarea IRB în cazul unei expuneri directe față de furnizorul de protecție pot evalua eligibilitatea în conformitate cu primul paragraf, pe baza echivalenței dintre PD a furnizorului de protecție și PD asociată nivelurilor de calitate a creditului menționate la articolul 136.

(4)   Prin derogare de la alineatul (2), SSPE sunt furnizori de protecție eligibili, în cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | SSPE deține active care se califică drept garanții financiare eligibile în conformitate cu capitolul 4; |
| --- | --- |

(a)

SSPE deține active care se califică drept garanții financiare eligibile în conformitate cu capitolul 4;

| (b) | activele menționate la litera (a) nu fac obiectul unor creanțe sau al unor creanțe potențiale de rang egal sau superior cu creanța sau cu creanța potențială a instituției care beneficiază de o protecție nefinanțată a creditului și |
| --- | --- |

(b)

activele menționate la litera (a) nu fac obiectul unor creanțe sau al unor creanțe potențiale de rang egal sau superior cu creanța sau cu creanța potențială a instituției care beneficiază de o protecție nefinanțată a creditului și

| (c) | sunt îndeplinite toate cerințele de recunoaștere a garanțiilor financiare menționate în capitolul 4. |
| --- | --- |

(c)

sunt îndeplinite toate cerințele de recunoaștere a garanțiilor financiare menționate în capitolul 4.

(5)   În sensul alineatului (4), cuantumul protecției ajustat pentru eventualele neconcordanțe de monede și de scadențe (Ga) în conformitate cu dispozițiile capitolului 4 se limitează la valoarea de piață ajustată în funcție de volatilitatea activelor respective, iar ponderea de risc aferentă expunerilor față de furnizorul de protecție, specificată în cadrul abordării standardizate (g), se determină ca fiind ponderea de risc medie ponderată care s-ar aplica activelor respective ca garanție financiară în cadrul abordării standardizate.

(6)   În cazul în care o poziție din securitizare beneficiază de o protecție integrală a creditului sau de o protecție parțială a creditului calculată în mod proporțional, se aplică următoarele cerințe:

| (a) | instituția care furnizează protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru partea din poziția din securitizare care beneficiază de o protecție a creditului în conformitate cu subsecțiunea 3, ca și cum ar deține acea parte din poziție în mod direct; |
| --- | --- |

(a)

instituția care furnizează protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru partea din poziția din securitizare care beneficiază de o protecție a creditului în conformitate cu subsecțiunea 3, ca și cum ar deține acea parte din poziție în mod direct;

| (b) | instituția care cumpără protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu capitolul 4 pentru partea protejată. |
| --- | --- |

(b)

instituția care cumpără protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu capitolul 4 pentru partea protejată.

(7)   În toate cazurile care nu fac obiectul alineatului (6), se aplică următoarele cerințe:

| (a) | instituția care furnizează protecția creditului tratează partea din poziție care beneficiază de o protecție a creditului ca pe o poziție din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor ca și cum ar deține acea poziție în mod direct, în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva alineatelor (8), (9) și (10); |
| --- | --- |

(a)

instituția care furnizează protecția creditului tratează partea din poziție care beneficiază de o protecție a creditului ca pe o poziție din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor ca și cum ar deține acea poziție în mod direct, în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva alineatelor (8), (9) și (10);

| (b) | instituția care cumpără protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente părții din poziție care beneficiază de protecție menționate la litera (a) în conformitate cu capitolul 4. Instituția tratează partea din poziția din securitizare care nu beneficiază de protecție a creditului ca pe o poziție distinctă din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva alineatelor (8), (9) și (10). |
| --- | --- |

(b)

instituția care cumpără protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente părții din poziție care beneficiază de protecție menționate la litera (a) în conformitate cu capitolul 4. Instituția tratează partea din poziția din securitizare care nu beneficiază de protecție a creditului ca pe o poziție distinctă din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva alineatelor (8), (9) și (10).

(8)   Instituțiile care utilizează abordarea securitizării bazată pe modele interne de rating (SEC-IRBA) sau abordarea standardizată a securitizării (SEC-SA) în temeiul subsecțiunii 3 stabilesc punctul de atașare (A) și punctul de detașare (D) separat pentru fiecare dintre pozițiile derivate în conformitate cu alineatul (7), ca și cum acestea ar fi fost poziții distincte din securitizare în momentul inițierii tranzacției. Valoarea KIRB sau, respectiv, a KSA se calculează ținând seama de portofoliul inițial de expuneri-suport din securitizare.

(9)   Instituțiile care utilizează abordarea securitizării bazată pe modele externe de rating (SEC-ERBA) în temeiul subsecțiunii 3 pentru poziția din securitizare inițială calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru pozițiile derivate în conformitate cu alineatul (7) după cum urmează:

| (a) | în cazul în care poziția derivată are un rang superior, i se atribuie ponderea de risc aferentă poziției din securitizare inițiale; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care poziția derivată are un rang superior, i se atribuie ponderea de risc aferentă poziției din securitizare inițiale;

| (b) | în cazul în care poziția derivată are un rang inferior, i se poate atribui un rating dedus în conformitate cu articolul 261 alineatul (7). În acest caz, valoarea de intrare pentru densitate T este calculată exclusiv pe baza poziției derivate. În cazul în care un rating nu poate fi dedus, instituția aplică cea mai ridicată dintre ponderile de risc care rezultă fie din:






  (i) | aplicarea SEC-SA în conformitate cu alineatul (8) și cu subsecțiunea 3, fie din |
| --- | --- | --- |

(b)

în cazul în care poziția derivată are un rang inferior, i se poate atribui un rating dedus în conformitate cu articolul 261 alineatul (7). În acest caz, valoarea de intrare pentru densitate T este calculată exclusiv pe baza poziției derivate. În cazul în care un rating nu poate fi dedus, instituția aplică cea mai ridicată dintre ponderile de risc care rezultă fie din:

(i)

aplicarea SEC-SA în conformitate cu alineatul (8) și cu subsecțiunea 3, fie din

| (ii) | ponderea de risc aferentă poziției din securitizare inițiale în conformitate cu SEC-ERBA. |
| --- | --- |

(ii)

ponderea de risc aferentă poziției din securitizare inițiale în conformitate cu SEC-ERBA.

(10)   Poziția derivată cu rangul de prioritate mai mic este considerată drept poziție din securitizare care nu este de rang superior, chiar dacă poziția din securitizare inițială înainte de protecție se califică drept poziție de rang superior.

Articolul 250

Suportul implicit

(1)   O instituție sponsor sau o instituție inițiatoare care, în legătură cu o securitizare, a utilizat articolul 247 alineatele (1) și (2) pentru calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor sau a vândut instrumente din portofoliul său de tranzacționare, astfel încât nu mai este obligată să dețină fonduri proprii pentru riscurile aferente acestor instrumente, nu furnizează direct sau indirect suport pentru securitizare dincolo de obligațiile sale contractuale, în scopul reducerii pierderilor potențiale sau reale ale investitorilor.

(2)   Se consideră că o tranzacție nu furnizează suport în sensul alineatului (1) dacă la evaluarea transferului unei părți semnificative a riscului de credit s-a ținut pe deplin seama de tranzacția respectivă și dacă ambele părți au efectuat tranzacția acționând în interes propriu ca părți libere și independente (tranzacție desfășurată în condiții de concurență deplină). În acest scop, instituția efectuează o analiză completă a tranzacției din punctul de vedere al calității creditului și ia în considerare cel puțin toate elementele următoare:

| (a) | prețul de răscumpărare; |
| --- | --- |

(a)

prețul de răscumpărare;

| (b) | poziția de capital și de lichiditate a instituției înainte și după răscumpărare; |
| --- | --- |

(b)

poziția de capital și de lichiditate a instituției înainte și după răscumpărare;

| (c) | performanța expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(c)

performanța expunerilor-suport;

| (d) | performanța pozițiilor din securitizare; |
| --- | --- |

(d)

performanța pozițiilor din securitizare;

| (e) | impactul suportului asupra pierderilor previzionate a fi înregistrate de inițiator în raport cu investitorii. |
| --- | --- |

(e)

impactul suportului asupra pierderilor previzionate a fi înregistrate de inițiator în raport cu investitorii.

(3)   Instituția inițiatoare și instituția sponsor notifică autorității competente orice tranzacție încheiată în legătură cu securitizarea în conformitate cu alineatul (2).

(4)   În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, ABE emite ghiduri cu privire la definirea condițiilor de concurență deplină în sensul prezentului articol și la cazurile în care o tranzacție nu este structurată astfel încât să furnizeze suport.

(5)   Dacă o instituție inițiatoare sau o instituție sponsor nu respectă alineatul (1) în ceea ce privește o securitizare, instituția include toate expunerile-suport din securitizarea respectivă în calculele sale referitoare la cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, ca și când acestea nu ar fi fost securitizate, și comunică:

| (a) | faptul că a furnizat suport pentru securitizare încălcând astfel alineatul (1) și |
| --- | --- |

(a)

faptul că a furnizat suport pentru securitizare încălcând astfel alineatul (1) și

| (b) | impactul suportului furnizat în ceea ce privește cerințele de fonduri proprii. |
| --- | --- |

(b)

impactul suportului furnizat în ceea ce privește cerințele de fonduri proprii.

Articolul 251

Calcularea de către instituțiile inițiatoare a cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor securitizate în cadrul unei securitizări sintetice

(1)   În scopul calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor pentru expunerile-suport, instituția inițiatoare a unei securitizări sintetice utilizează metodologiile de calcul stabilite în prezenta secțiune, dacă este cazul, în locul celor prevăzute în capitolul 2. În cazul instituțiilor care calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor și, după caz, cuantumurile pierderilor așteptate pentru expunerile-suport în temeiul capitolului 3, cuantumul pierderii așteptate pentru astfel de expuneri este zero.

(2)   Cerințele prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol se aplică întregului portofoliu de expuneri-suport din securitizare. Sub rezerva articolului 252, instituția inițiatoare calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru toate tranșele din securitizare în conformitate cu prezenta secțiune, inclusiv pentru pozițiile în legătură cu care instituția este în măsură să recunoască diminuarea riscului de credit în conformitate cu articolul 249. Ponderea de risc care trebuie aplicată pozițiilor ce beneficiază de diminuarea riscului de credit poate fi modificată în conformitate cu capitolul 4.

Articolul 252

Tratamentul neconcordanței de scadențe în securitizările sintetice

În vederea calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu articolul 251, orice neconcordanță de scadențe între protecția creditului prin intermediul căreia se realizează transferul riscului și expunerile-suport se calculează după cum urmează:

| (a) | scadența expunerilor-suport este cea mai mare scadență a oricăreia dintre expunerile respective, dar nu mai mare de cinci ani. Scadența protecției creditului se stabilește în conformitate cu capitolul 4; |
| --- | --- |

(a)

scadența expunerilor-suport este cea mai mare scadență a oricăreia dintre expunerile respective, dar nu mai mare de cinci ani. Scadența protecției creditului se stabilește în conformitate cu capitolul 4;

| (b) | o instituție inițiatoare nu ține seama de nicio neconcordanță de scadențe atunci când calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru pozițiile din securitizare cărora li se aplică o pondere de risc de 1 250 % în conformitate cu prezenta secțiune. Pentru toate celelalte poziții, tratamentul neconcordanței de scadențe prevăzut în capitolul 4 se aplică în conformitate cu următoarea formulă:





  unde:







  RW* | = | cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în sensul articolului 92 alineatul (3) litera (a); |
| --- | --- | --- | --- |
| RWAss | = | cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, calculate în mod proporțional; |
| RWSP | = | cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor calculate în conformitate cu articolul 251, ca și cum nu ar fi existat o neconcordanță de scadențe; |
| T | = | scadența expunerilor-suport, exprimată în ani; |
| t | = | scadența protecției creditului, exprimată în ani; |
| t* | = | 0,25 |

(b)

o instituție inițiatoare nu ține seama de nicio neconcordanță de scadențe atunci când calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru pozițiile din securitizare cărora li se aplică o pondere de risc de 1 250 % în conformitate cu prezenta secțiune. Pentru toate celelalte poziții, tratamentul neconcordanței de scadențe prevăzut în capitolul 4 se aplică în conformitate cu următoarea formulă:

Formula

unde:

RW*

=

cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în sensul articolului 92 alineatul (3) litera (a);

RWAss

=

cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, calculate în mod proporțional;

RWSP

=

cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor calculate în conformitate cu articolul 251, ca și cum nu ar fi existat o neconcordanță de scadențe;

T

=

scadența expunerilor-suport, exprimată în ani;

t

=

scadența protecției creditului, exprimată în ani;

t*

=

0,25

Articolul 253

Reducerea cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor

(1)   Dacă unei poziții din securitizare i se atribuie o pondere de risc de 1 250 % în temeiul prezentei secțiuni, instituțiile pot deduce valoarea expunerii unei astfel de poziții din fondurile proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k) în loc să includă poziția respectivă în calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor. În acest sens, atunci când se calculează valoarea expunerii, poate fi luată în considerare protecția eligibilă finanțată a creditului, în conformitate cu articolul 249.

(2)   Dacă o instituție recurge la soluția alternativă menționată la alineatul (1), aceasta poate să scadă cuantumul dedus în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k) din cuantumul specificat la articolul 268 ca fiind cerința maximă de capital care ar fi calculată pentru expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate.

Subsecțiunea 2

Ierarhia metodelor și parametri comuni

Articolul 254

Ierarhia metodelor

(1)   Instituțiile utilizează una dintre metodele prevăzute în subsecțiunea 3 pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu următoarea ierarhie:

| (a) | dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 258, instituțiile utilizează SEC-IRBA în conformitate cu articolele 259 și 260; |
| --- | --- |

(a)

dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 258, instituțiile utilizează SEC-IRBA în conformitate cu articolele 259 și 260;

| (b) | în cazul în care nu se poate utiliza SEC-IRBA, instituțiile recurg la SEC-SA, în conformitate cu articolele 261 și 262; |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care nu se poate utiliza SEC-IRBA, instituțiile recurg la SEC-SA, în conformitate cu articolele 261 și 262;

| (c) | în cazul în care nu se poate utiliza SEC-SA, o instituție recurge la SEC-ERBA în conformitate cu articolele 263 și 264 pentru pozițiile care beneficiază de rating sau pentru pozițiile în cazul cărora se poate utiliza un rating dedus. |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care nu se poate utiliza SEC-SA, o instituție recurge la SEC-ERBA în conformitate cu articolele 263 și 264 pentru pozițiile care beneficiază de rating sau pentru pozițiile în cazul cărora se poate utiliza un rating dedus.

(2)   Pentru pozițiile care beneficiază de rating sau pentru pozițiile în cazul cărora se poate utiliza un rating dedus, o instituție utilizează SEC-ERBA în loc de SEC-SA în fiecare dintre următoarele cazuri:

| (a) | în cazul în care aplicarea SEC-SA ar duce la o pondere de risc mai mare de 25 % pentru poziții care se califică drept poziții într-o securitizare STS; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care aplicarea SEC-SA ar duce la o pondere de risc mai mare de 25 % pentru poziții care se califică drept poziții într-o securitizare STS;

| (b) | în cazul în care aplicarea SEC-SA ar duce la o pondere de risc mai mare de 25 % sau în care aplicarea SEC-ERBA ar duce la o pondere de risc mai mare de 75 % pentru pozițiile care nu se califică drept poziții într-o securitizare STS; |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care aplicarea SEC-SA ar duce la o pondere de risc mai mare de 25 % sau în care aplicarea SEC-ERBA ar duce la o pondere de risc mai mare de 75 % pentru pozițiile care nu se califică drept poziții într-o securitizare STS;

| (c) | pentru tranzacțiile de securitizare bazate pe portofolii de credite auto, contracte de leasing auto și de leasing de echipamente. |
| --- | --- |

(c)

pentru tranzacțiile de securitizare bazate pe portofolii de credite auto, contracte de leasing auto și de leasing de echipamente.

(3)   În cazurile care nu intră sub incidența alineatului (2) și prin derogare de la alineatul (1) litera (b), o instituție poate decide să aplice SEC-ERBA în locul SEC-SA pentru toate pozițiile ei din securitizare care beneficiază de rating sau pentru pozițiile în cazul cărora se poate utiliza un rating dedus.

În sensul primului paragraf, instituțiile notifică deciziile lor autorității competente până cel târziu la 17 noiembrie 2018.

Orice decizie ulterioară de a schimba din nou abordarea aplicată pentru toate pozițiile sale din securitizare care beneficiază de rating se notifică de către instituții autorităților lor competente înainte de data de 15 noiembrie imediat următoare acestei decizii.

În lipsa oricărei obiecții din partea autorității competente până la data de 15 decembrie imediat următoare termenului menționat la al doilea sau la al treilea paragraf, după caz, decizia notificată de instituție se aplică de la 1 ianuarie a anului următor și este valabilă până la intrarea în vigoare a unei decizii notificate ulterior. O instituție nu utilizează abordări diferite în cursul aceluiași an.

(4)   Prin derogare de la alineatul (1), autoritățile competente pot interzice instituțiilor, de la caz la caz, să aplice SEC-SA atunci când cuantumul ponderat la risc al expunerii care rezultă din aplicarea SEC-SA nu este corespunzător cu riscurile asupra instituției sau a stabilității financiare, care includ, dar fără a se limita la riscul de credit asociat expunerilor-suport din securitizare. În cazul expunerilor care nu se califică drept poziții într-o securitizare STS, se acordă o atenție sporită în special securitizărilor cu caracteristici extrem de complexe și riscante.

(5)   Fără a aduce atingere alineatului (1) din prezentul articol, o instituție poate utiliza abordarea bazată pe evaluări interne pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru o poziție care nu beneficiază de rating în cadrul unui program ABCP sau al unei tranzacții ABCP în conformitate cu articolul 266, sub rezerva respectării condițiilor prevăzute la articolul 265. În cazul în care o instituție a primit o aprobare de a utiliza abordarea bazată pe evaluări interne în conformitate cu articolul 265 alineatul (2) și o anumită poziție din cadrul unui program ABCP sau al unei tranzacții ABCP intră în domeniul de aplicare reglementat de o astfel de aprobare, instituția aplică acea abordare pentru a calcula cuantumul ponderat la risc al expunerii pentru poziția respectivă.

(6)   În cazul unei poziții din resecuritizare, instituțiile aplică SEC-SA în conformitate cu articolul 261, cu modificările prevăzute la articolul 269.

(7)   În toate celelalte cazuri, pozițiilor din securitizare li se atribuie o pondere de risc de 1 250 %.

(8)   Autoritățile competente informează ABE în legătură cu orice notificare efectuată în temeiul alineatului (3) din prezentul articol. ABE monitorizează impactul prezentului articol asupra cerințelor de capital și gama de practici de supraveghere adoptate în legătură cu alineatul (4) din prezentul articol și prezintă anual Comisiei un raport referitor la constatările sale și emite ghiduri în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 255

Determinarea KIRB și KSA

(1)   În cazul în care o instituție aplică SEC-IRBA în temeiul subsecțiunii 3, instituția calculează KIRB în conformitate cu alineatele (2)-(5).

(2)   Instituțiile determină KIRB înmulțind cu 8 % cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în temeiul capitolului 3 pentru expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, și împărțind apoi rezultatul la valoarea expunerilor aferentă expunerilor-suport. KIRB se exprimă sub forma unei zecimale cuprinse între zero și unu.

(3)   Pentru calculul KIRB, cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în temeiul capitolului 3 pentru expunerile-suport includ:

| (a) | cuantumul pierderilor așteptate asociate tuturor expunerilor-suport din securitizare, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare care fac încă parte din portofoliu, în conformitate cu capitolul 3 și |
| --- | --- |

(a)

cuantumul pierderilor așteptate asociate tuturor expunerilor-suport din securitizare, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare care fac încă parte din portofoliu, în conformitate cu capitolul 3 și

| (b) | cuantumul pierderilor neașteptate asociate expunerilor-suport, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare din cadrul portofoliului, în conformitate cu capitolul 3. |
| --- | --- |

(b)

cuantumul pierderilor neașteptate asociate expunerilor-suport, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare din cadrul portofoliului, în conformitate cu capitolul 3.

(4)   Instituțiile pot calcula KIRB pentru expunerile-suport din securitizare în conformitate cu dispozițiile stabilite în capitolul 3 pentru calcularea cerințelor de capital în cazul creanțelor achiziționate. În acest sens, expunerile de tip retail sunt tratate ca și creanțe de tip retail achiziționate, iar expunerile care nu sunt de tip retail sunt tratate ca și creanțe achiziționate asupra societăților.

(5)   Instituțiile calculează KIRB separat pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor în ceea ce privește expunerile-suport dintr-o securitizare în care riscul de diminuare este semnificativ pentru astfel de expuneri.

În cazul în care pierderile rezultate din riscul de diminuare a valorii creanțelor și din riscul de credit sunt tratate în mod agregat în cadrul securitizării, instituțiile combină respectivul KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și pentru riscul de credit într-un singur KIRB în sensul subsecțiunii 3. Prezența unui fond de rezervă unic sau supragarantarea disponibilă pentru a acoperi pierderile rezultate fie din riscul de credit, fie din riscul de diminuare a valorii creanțelor poate fi privită ca o indicație a faptului că aceste riscuri sunt tratate în mod agregat.

În cazul în care riscul de diminuare a valorii creanțelor și riscul de credit nu sunt tratate în mod agregat în cadrul securitizării, instituțiile modifică tratamentul prevăzut la al doilea paragraf pentru a combina cu prudență KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și KIRB pentru riscul de credit.

(6)   În cazul în care o instituție aplică SEC-SA în temeiul subsecțiunii 3, aceasta calculează KSA înmulțind cu 8 % cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în temeiul capitolului 2 în ceea ce privește expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, și împărțind apoi rezultatul la valoarea expunerilor-suport. KSA se exprimă sub forma unei zecimale cuprinse între zero și unu.

În sensul prezentului alineat, instituțiile calculează valoarea expunerii aferentă expunerilor-suport fără a compensa ajustările specifice pentru riscul de credit și ajustările specifice de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 110, precum și alte reduceri ale fondurilor proprii.

(7)   În sensul alineatelor (1)-(6), în cazul în care structura securitizării presupune utilizarea unei SSPE, toate expunerile aferente acesteia, care sunt legate de securitizare, sunt tratate ca expuneri-suport. Fără a aduce atingere celor menționate anterior, atunci când calculează KIRB sau KSA, instituția poate să excludă expunerile SSPE din portofoliul de expuneri-suport dacă riscul rezultat din expunerile SSPE este nesemnificativ sau dacă acesta nu aduce atingere poziției din securitizare deținute de instituție.

În cazul securitizărilor sintetice finanțate, orice venituri semnificative rezultate din emiterea de instrumente de tipul credit linked note sau alte obligații finanțate ale SSPE care servesc drept garanții reale pentru rambursarea pozițiilor din securitizare sunt incluse în calculul KIRB sau al KSA în cazul în care riscul de credit aferent garanției reale face obiectul unei repartizări a pierderilor pe tranșe.

(8)   În sensul alineatului (5) al treilea paragraf din prezentul articol, ABE emite ghiduri în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 privind metodele adecvate de combinare a KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și, respectiv, pentru riscul de credit dacă aceste riscuri nu sunt tratate în mod agregat în cadrul unei securitizări.

(9)   ABE elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza condițiile care permit instituțiilor să calculeze KIRB pentru portofoliile de expuneri-suport în conformitate cu alineatul (4), în special în ceea ce privește:

| (a) | politica internă de creditare și modelele de calculare a KIRB pentru securitizări; |
| --- | --- |

(a)

politica internă de creditare și modelele de calculare a KIRB pentru securitizări;

| (b) | utilizarea a diferiți factori de risc aferenți portofoliului de expuneri-suport și, atunci când nu sunt disponibile date suficient de precise sau fiabile cu privire la respectivul portofoliu, a unor date indirecte pentru estimarea PD și LGD și |
| --- | --- |

(b)

utilizarea a diferiți factori de risc aferenți portofoliului de expuneri-suport și, atunci când nu sunt disponibile date suficient de precise sau fiabile cu privire la respectivul portofoliu, a unor date indirecte pentru estimarea PD și LGD și

| (c) | cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență pentru a monitoriza acțiunile și politicile vânzătorilor de creanțe sau ale altor inițiatori. |
| --- | --- |

(c)

cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență pentru a monitoriza acțiunile și politicile vânzătorilor de creanțe sau ale altor inițiatori.

ABE prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Se deleagă Comisiei competența de a completa prezentul regulament prin adoptarea de standarde tehnice de reglementare menționate la al doilea paragraf din prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 256

Determinarea punctului de atașare (A) și a punctului de detașare (D)

(1)   În sensul subsecțiunii 3, instituțiile stabilesc punctul de atașare (A) ca fiind pragul pornind de la care pierderile din cadrul portofoliului de expuneri-suport ar începe să fie alocate poziției din securitizare relevante.

Punctul de atașare (A) se exprimă sub forma unei valori zecimale cuprinse între zero și unu și este egal cu cea mai mare dintre următoarele două valori: zero și raportul dintre, pe de o parte, soldul aferent portofoliului de expuneri-suport din securitizare minus soldul tuturor tranșelor care sunt de rang superior sau egal cu tranșa ce conține poziția din securitizare relevantă, inclusiv expunerea în sine, și, pe de altă parte, soldul tuturor expunerilor-suport din securitizare.

(2)   În sensul subsecțiunii 3, instituțiile stabilesc punctul de detașare (D) ca fiind pragul pornind de la care pierderile din cadrul portofoliului de expuneri-suport ar antrena pierderea totală a principalului pentru tranșa care conține poziția din securitizare relevantă.

Punctul de detașare (D) se exprimă sub forma unei valori zecimale cuprinse între zero și unu și este egal cu cea mai mare dintre următoarele două valori: zero și raportul dintre, pe de o parte, soldul aferent portofoliului de expuneri-suport din securitizare minus soldul tuturor tranșelor care sunt de rang superior cu tranșa ce conține pozițiile din securitizare relevante și, pe de altă parte, soldul tuturor expunerilor-suport din securitizare.

(3)   În sensul alineatelor (1) și (2), instituțiile consideră supragarantarea și conturile de rezervă finanțate ca fiind tranșe, iar activele care conțin aceste conturi de rezervă ca fiind expuneri-suport.

(4)   În sensul alineatelor (1) și (2), instituțiile nu țin seama de conturile de rezervă nefinanțate și nici de activele care nu furnizează o îmbunătățire a calității creditului, cum ar fi cele care oferă doar un sprijin pentru asigurarea necesarului de lichiditate, swapurile valutare sau swapurile pe rata dobânzii, precum și conturile de garanții sub formă de numerar legate de aceste poziții din securitizare. În ceea ce privește conturile de rezervă finanțate și activele care furnizează o îmbunătățire a calității creditului, instituția tratează ca poziții din securitizare numai acele părți din aceste conturi sau active care au capacitatea de absorbție a pierderilor.

(5)   În cazul în care două sau mai multe poziții din aceeași tranzacție au scadențe diferite, dar li se aplică aceeași metodă de repartizare proporțională a pierderilor, calculul punctelor de atașare (A) și al punctelor de detașare (D) se bazează pe soldul agregat aferent pozițiilor respective, iar punctele de atașare (A) și punctele de detașare (D) obținute sunt identice.

Articolul 257

Determinarea scadenței tranșei (MT)

(1)   În sensul subsecțiunii 3 și sub rezerva alineatului (2), instituțiile pot măsura scadența unei tranșe (MT) potrivit uneia dintre următoarele metode:

| (a) | scadența medie ponderată a plăților contractuale datorate în cadrul tranșei conform următoarei formule:





  unde CFt reprezintă toate plățile contractuale (principal, dobânzi și comisioane) care trebuie plătite de către debitor în perioada t, sau |
| --- | --- |

(a)

scadența medie ponderată a plăților contractuale datorate în cadrul tranșei conform următoarei formule:

Formula

unde CFt reprezintă toate plățile contractuale (principal, dobânzi și comisioane) care trebuie plătite de către debitor în perioada t, sau

| (b) | scadența legală finală a tranșei conform următoarei formule:





  unde ML reprezintă scadența legală finală a tranșei. |
| --- | --- |

(b)

scadența legală finală a tranșei conform următoarei formule:

Formula

unde ML reprezintă scadența legală finală a tranșei.

(2)   În sensul alineatului (1), la stabilirea scadenței unei tranșe (MT) se aplică, în toate cazurile, o limită minimă de un an și o limită maximă de cinci ani.

(3)   În cazul în care o instituție poate ajunge să suporte, ca urmare a contractului, pierderi potențiale derivate din expunerile-suport, instituția stabilește scadența poziției din securitizare ținând seama de scadența contractului plus termenul de scadență cel mai îndepărtat al acestor expuneri-suport. În cazul expunerilor reînnoibile, se aplică cea mai îndepărtată scadență reziduală posibilă din punct de vedere contractual care ar putea fi adăugată în cursul perioadei de reînnoire.

(4)   ABE monitorizează gama de practici din acest domeniu ținând seama în special de aplicarea alineatului (1) litera (a) din prezentul articol și, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, emite ghiduri până la 31 decembrie 2019.

Subsecțiunea 3

Metodele de calcul al cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor

Articolul 258

Condițiile de utilizare a abordării bazate pe modele interne de rating (SEC-IRBA)

(1)   Instituțiile utilizează abordarea SEC-IRBA pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru o poziție din securitizare dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

| (a) | poziția în cauză se bazează pe un portofoliu IRB sau pe un portofoliu mixt, cu condiția ca, în acest din urmă caz, instituția să fie în măsură să calculeze KIRB în conformitate cu secțiunea 3 pentru cel puțin 95 % din cuantumul expunerii-suport; |
| --- | --- |

(a)

poziția în cauză se bazează pe un portofoliu IRB sau pe un portofoliu mixt, cu condiția ca, în acest din urmă caz, instituția să fie în măsură să calculeze KIRB în conformitate cu secțiunea 3 pentru cel puțin 95 % din cuantumul expunerii-suport;

| (b) | au fost puse la dispoziție suficiente informații în ceea ce privește expunerile-suport din securitizare pentru ca instituția să poată calcula KIRB și |
| --- | --- |

(b)

au fost puse la dispoziție suficiente informații în ceea ce privește expunerile-suport din securitizare pentru ca instituția să poată calcula KIRB și

| (c) | instituția nu a fost împiedicată să utilizeze SEC-IRBA pentru o anumită poziție din securitizare în conformitate cu alineatul (2). |
| --- | --- |

(c)

instituția nu a fost împiedicată să utilizeze SEC-IRBA pentru o anumită poziție din securitizare în conformitate cu alineatul (2).

(2)   Autoritățile competente pot să interzică, de la caz la caz, utilizarea SEC-IRBA pentru securitizările care prezintă caracteristici foarte complexe sau riscante. În acest sens, pot fi considerate caracteristici extrem de complexe sau riscante următoarele:

| (a) | îmbunătățirea calității creditului care poate fi afectată din alte motive decât cele legate de pierderile aferente portofoliului; |
| --- | --- |

(a)

îmbunătățirea calității creditului care poate fi afectată din alte motive decât cele legate de pierderile aferente portofoliului;

| (b) | portofoliile de expuneri-suport care prezintă un grad ridicat de corelație internă ca urmare a unor expuneri concentrate asupra unui anumit sector sau asupra unei anumite zone geografice; |
| --- | --- |

(b)

portofoliile de expuneri-suport care prezintă un grad ridicat de corelație internă ca urmare a unor expuneri concentrate asupra unui anumit sector sau asupra unei anumite zone geografice;

| (c) | tranzacțiile în cazul cărora rambursarea pozițiilor din securitizare depinde în mare măsură de determinanți de risc care nu sunt reflectați în KIRB sau |
| --- | --- |

(c)

tranzacțiile în cazul cărora rambursarea pozițiilor din securitizare depinde în mare măsură de determinanți de risc care nu sunt reflectați în KIRB sau

| (d) | o repartizare a pierderilor extrem de complexă între tranșe. |
| --- | --- |

(d)

o repartizare a pierderilor extrem de complexă între tranșe.

Articolul 259

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor conform abordării SEC-IRBA

(1)   Conform abordării SEC-IRBA, cuantumul ponderat la risc al expunerilor pentru o poziție din securitizare se calculează înmulțind valoarea expunerii poziției, calculată în conformitate cu articolul 248, cu ponderea de risc aplicabilă, determinată după cum urmează, cu condiția respectării, în toate cazurile, a unui prag de 15 %:

| RW = 1 250  % | unde D ≤ KIRB |
| --- | --- |
| RW = 12.5 · KSSFA(KIRB) | unde A ≥ KIRB |
| | unde A < KIRB < D |

RW = 1 250  %

unde D ≤ KIRB

RW = 12.5 · KSSFA(KIRB)

unde A ≥ KIRB

Formula

unde A < KIRB < D

unde:

| KIRB | reprezintă cerința de capital aferentă unui portofoliu de expuneri-suport, astfel cum este definit la articolul 255; |
| --- | --- |
| D | reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256; |
| A | reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256. |

KIRB

reprezintă cerința de capital aferentă unui portofoliu de expuneri-suport, astfel cum este definit la articolul 255;

D

reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256;

A

reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256.

Formula

unde:

| a | = | – [1/(p * KIRB)] |
| --- | --- | --- |
| u | = | D – KIRB |
| l | = | max (A – KIRB; 0) |

a

=

– [1/(p * KIRB)]

u

=

D – KIRB

l

=

max (A – KIRB; 0)

unde:

Formula

unde:

| N | reprezintă numărul efectiv de expuneri din cadrul portofoliului de expuneri-suport, calculat în conformitate cu alineatul (4); |
| --- | --- |
| LGD | reprezintă pierderea medie în caz de nerambursare a portofoliului de expuneri-suport, ponderată în funcție de expunere, calculată în conformitate cu alineatul (5); |
| MT | reprezintă scadența tranșei, stabilită în conformitate cu articolul 257. |

N

reprezintă numărul efectiv de expuneri din cadrul portofoliului de expuneri-suport, calculat în conformitate cu alineatul (4);

LGD

reprezintă pierderea medie în caz de nerambursare a portofoliului de expuneri-suport, ponderată în funcție de expunere, calculată în conformitate cu alineatul (5);

MT

reprezintă scadența tranșei, stabilită în conformitate cu articolul 257.

Parametrii A, B, C, D și E se stabilesc conform următorului tabel de corespondență:

| | A | B | C | D | E |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| De alt tip decât retail | De rang superior, granular (N ≥ 25) | 0 | 3,56 | –1,85 | 0,55 | 0,07 |
| De rang superior, negranular (N < 25) | 0,11 | 2,61 | –2,91 | 0,68 | 0,07 |
| Altele decât cele de rang superior, granular (N ≥ 25) | 0,16 | 2,87 | –1,03 | 0,21 | 0,07 |
| Altele decât cele de rang superior, negranular (N < 25) | 0,22 | 2,35 | –2,46 | 0,48 | 0,07 |
| De tip retail | De rang superior | 0 | 0 | –7,48 | 0,71 | 0,24 |
| Altele decât cele de rang superior | 0 | 0 | –5,78 | 0,55 | 0,27 |

A

B

C

D

E

De alt tip decât retail

De rang superior, granular (N ≥ 25)

0

3,56

–1,85

0,55

0,07

De rang superior, negranular (N < 25)

0,11

2,61

–2,91

0,68

0,07

Altele decât cele de rang superior, granular (N ≥ 25)

0,16

2,87

–1,03

0,21

0,07

Altele decât cele de rang superior, negranular (N < 25)

0,22

2,35

–2,46

0,48

0,07

De tip retail

De rang superior

0

0

–7,48

0,71

0,24

Altele decât cele de rang superior

0

0

–5,78

0,55

0,27

(2)   În cazul în care portofoliul-suport IRB cuprinde atât expuneri de tip retail, cât și expuneri care nu sunt de tip retail, portofoliul se împarte într-un subportofoliu de tip retail și un subportofoliu care nu este de tip retail și, pentru fiecare subportofoliu în parte se estimează câte un parametru p distinct, precum și parametrii de intrare corespunzători N, KIRB și LGD. Ulterior, se calculează un parametru p mediu ponderat pentru tranzacție, pe baza parametrilor p aferenți fiecărui subportofoliu și a dimensiunii nominale a expunerilor din fiecare subportofoliu.

(3)   În cazul în care o instituție aplică SEC-IRBA în cazul unui portofoliu mixt, calculul parametrului p ține cont numai de expunerile-suport care fac obiectul abordării IRB. Nu se ține seama în acest scop de expunerile-suport care fac obiectul abordării standardizate.

(4)   Numărul efectiv de expuneri (N) se calculează după cum urmează:

Formula

unde EADi reprezintă valoarea expunerii asociată celei de-a i-a expuneri din portofoliu.

Expunerile multiple față de același debitor sunt consolidate și tratate ca o singură expunere.

(5)   LGD medii ponderate la expuneri se calculează după cum urmează:

Formula

unde LGDi reprezintă LGD medie asociată tuturor expunerilor față de al i-lea debitor.

În cazul creanțelor achiziționate, atunci când riscul de credit și riscul de diminuare a valorii creanțelor sunt gestionate în mod agregat în cadrul unei securitizări, valoarea LGD de intrare corespunde mediei ponderate a LGD pentru riscul de credit și unei LGD de 100 % pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor. Ponderile aplicate sunt cerințele individuale de capital ale abordării IRB pentru riscul de credit și, respectiv, pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor. În acest scop, existența unui fond de rezervă unic sau a unei supragarantări pentru acoperirea pierderilor rezultate fie din riscul de credit, fie din riscul de diminuare poate fi considerată o indicație a faptului că aceste riscuri sunt gestionate în mod agregat.

(6)   În cazul în care proporția celei mai mari expuneri-suport din portofoliu (C1) nu depășește 3 %, instituțiile pot utiliza următoarea metodă simplificată pentru a calcula N, precum și LGD medii ponderate la expuneri:

Formula

LGD = 0,50

unde

| Cm | reprezintă proporția din portofoliu corespunzătoare sumei celor mai mari expuneri m și |
| --- | --- |
| m | este stabilit de instituție. |

Cm

reprezintă proporția din portofoliu corespunzătoare sumei celor mai mari expuneri m și

m

este stabilit de instituție.

Dacă nu este disponibil decât C1, iar acest cuantum nu depășește 0,03, atunci instituția poate utiliza o valoare a LGD de 0,50 și o valoare a N de 1/C1.

(7)   În cazul în care poziția se bazează pe un portofoliu mixt, iar instituția este în măsură să calculeze KIRB pentru cel puțin 95 % din cuantumurile expunerilor-suport în conformitate cu articolul 258 alineatul (1) litera (a), instituția calculează cerința de capital pentru portofoliul de expuneri-suport după cum urmează:

Formula

unde

d reprezintă proporția cuantumului expunerilor din expunerile-suport pentru care instituția poate calcula KIRB în raport cu cuantumul expunerilor din toate expunerile-suport;.

(8)   În cazul în care o instituție deține o poziție din securitizare sub forma unui instrument financiar derivat de acoperire a riscurilor de piață, inclusiv riscul privind rata dobânzii sau riscul valutar, instituția îi poate atribui respectivului instrument financiar derivat o pondere de risc dedusă echivalentă cu ponderea de risc aferentă poziției de referință calculată în conformitate cu prezentul articol.

În sensul primului paragraf, poziția de referință este poziția de rang egal, în toate privințele, cu instrumentul financiar derivat sau, în absența unei astfel de poziții de rang egal, poziția care este imediat subordonată instrumentului financiar derivat.

Articolul 260

Tratamentul securitizărilor STS conform abordării SEC-IRBA

Conform SEC-IRBA, ponderea de risc aferentă unei poziții dintr-o securitizare STS se calculează în conformitate cu articolul 259, sub rezerva următoarelor modificări:

pragul de ponderare a riscului pentru pozițiile din securitizare de rang superior = 10 %

Formula

Articolul 261

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor conform abordării standardizate (SEC-SA)

(1)   Potrivit abordării SEC-SA, cuantumul ponderat la risc al expunerilor pentru o poziție din securitizare se calculează înmulțind valoarea expunerii aferentă poziției, astfel cum este calculată în conformitate cu articolul 248, cu ponderea de risc aplicabilă, determinată după cum urmează, cu condiția respectării, în toate cazurile, a unui prag de 15 %:

| RW = 1 250  % | unde D ≤ KA |
| --- | --- |
| RW = 12.5 · KSSFA(KA) | unde A ≥ KA |
| | unde A < KA < D |

RW = 1 250  %

unde D ≤ KA

RW = 12.5 · KSSFA(KA)

unde A ≥ KA

Formula

unde A < KA < D

unde:

| D | reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256; |
| --- | --- |
| A | reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256; |
| KA | este un parametru calculat în conformitate cu alineatul (2); |

D

reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256;

A

reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256;

KA

este un parametru calculat în conformitate cu alineatul (2);

Formula

unde:

| a | = | – [1/(p · KA)] |
| --- | --- | --- |
| u | = | D – KA |
| l | = | max (A – KA; 0) |
| p | = | 1 pentru o expunere din securitizare care nu este o expunere din resecuritizare |

a

=

– [1/(p · KA)]

u

=

D – KA

l

=

max (A – KA; 0)

p

=

1 pentru o expunere din securitizare care nu este o expunere din resecuritizare

(2)   În sensul alineatului (1), KA se calculează după cum urmează:

Formula

unde:

KSA este cerința de capital aferentă portofoliului-suport, astfel cum este definită la articolul 255;

W = raportul dintre:

| (a) | suma cuantumurilor nominale ale expunerilor-suport în stare de nerambursare și |
| --- | --- |

(a)

suma cuantumurilor nominale ale expunerilor-suport în stare de nerambursare și

| (b) | suma cuantumurilor nominale ale tuturor expunerilor-suport. |
| --- | --- |

(b)

suma cuantumurilor nominale ale tuturor expunerilor-suport.

În acest sens, o expunere în stare de nerambursare înseamnă o expunere-suport care prezintă una dintre următoarele caracteristici: (i) este restantă de peste 90 de zile; (ii) face obiectul unei proceduri de faliment sau de insolvență; (iii) face obiectul unei proceduri de executare silită sau al unei proceduri similare; sau (iv) se află în stare de nerambursare în conformitate cu documentația aferentă securitizării.

Dacă o instituție nu cunoaște situația incidentelor de plată în cazul a 5 % sau mai puțin din expunerile-suport din portofoliu, instituția poate utiliza abordarea SEC-SA, sub rezerva următoarei ajustări în calculul KA:

Formula

Dacă instituția nu cunoaște situația incidentelor de plată în cazul a peste 5 % din expunerile-suport din portofoliu, poziția din securitizare trebuie să beneficieze de o pondere de risc de 1 250 %.

(3)   În cazul în care o instituție deține o poziție din securitizare sub forma unui instrument financiar derivat de acoperire a riscurilor de piață, inclusiv riscul privind rata dobânzii sau riscul valutar, instituția îi poate atribui respectivului instrument financiar derivat o pondere de risc dedusă echivalentă cu ponderea de risc aferentă poziției de referință calculată în conformitate cu prezentul articol.

În sensul prezentului alineat, poziția de referință este poziția de rang egal, în toate privințele, cu poziția instrumentului financiar derivat sau, în absența unei astfel de poziții de rang egal, poziția care este imediat subordonată instrumentului financiar derivat.

Articolul 262

Tratamentul securitizărilor STS conform SEC-SA

Potrivit SEC-SA, ponderea de risc aferentă unei poziții dintr-o securitizare STS se calculează în conformitate cu articolul 261, sub rezerva următoarelor modificări:

| | pragul de ponderare a riscului pentru pozițiile din securitizare de rang superior = 10 % |
| --- | --- |

pragul de ponderare a riscului pentru pozițiile din securitizare de rang superior = 10 %

| | p = 0,5 |
| --- | --- |

p = 0,5

Articolul 263

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor conform abordării bazate pe modele externe de rating (SEC-ERBA)

(1)   Conform SEC-ERBA, cuantumul ponderat la risc al expunerilor pentru o poziție din securitizare se calculează înmulțind valoarea expunerii aferentă poziției, calculată în conformitate cu articolul 248, cu ponderea de risc aplicabilă, determinată conform prezentului articol.

(2)   În cazul expunerilor pentru care au fost efectuate evaluări ale creditului pe termen scurt sau pentru care un rating bazat pe o evaluare a creditului pe termen scurt poate fi dedus în conformitate cu alineatul (7), se aplică următoarele ponderi de risc:

Tabelul 1

| Nivelul de calitate a creditului | 1 | 2 | 3 | Toate celelalte tipuri de rating |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pondere de risc | 15  % | 50  % | 100  % | 1 250  % |

Nivelul de calitate a creditului

1

2

3

Toate celelalte tipuri de rating

Pondere de risc

15  %

50  %

100  %

1 250  %

(3)   În cazul expunerilor pentru care au fost efectuate evaluări ale creditului pe termen lung sau pentru care un rating bazat pe o evaluare a creditului pe termen lung poate fi dedus în conformitate cu alineatul (7) din prezentul articol, se aplică ponderile de risc prevăzute în tabelul 2, ajustate, după caz, în funcție de scadența tranșelor (MT) în conformitate cu articolul 257 și cu alineatul (4) din prezentul articol și în funcție de densitatea tranșelor pentru tranșele care nu sunt de rang superior în conformitate cu alineatul (5) din prezentul articol:

Tabelul 2

| Nivelul de calitate a creditului | Tranșă de rang superior | Tranșă care nu este de rang superior (puțin densă) |
| --- | --- | --- |
| Scadența tranșei (MT) | Scadența tranșei (MT) |
| 1 an | 5 ani | 1 an | 5 ani |
| 1 | 15  % | 20  % | 15  % | 70  % |
| 2 | 15  % | 30  % | 15  % | 90  % |
| 3 | 25  % | 40  % | 30  % | 120  % |
| 4 | 30  % | 45  % | 40  % | 140  % |
| 5 | 40  % | 50  % | 60  % | 160  % |
| 6 | 50  % | 65  % | 80  % | 180  % |
| 7 | 60  % | 70  % | 120  % | 210  % |
| 8 | 75  % | 90  % | 170  % | 260  % |
| 9 | 90  % | 105  % | 220  % | 310  % |
| 10 | 120  % | 140  % | 330  % | 420  % |
| 11 | 140  % | 160  % | 470  % | 580  % |
| 12 | 160  % | 180  % | 620  % | 760  % |
| 13 | 200  % | 225  % | 750  % | 860  % |
| 14 | 250  % | 280  % | 900  % | 950  % |
| 15 | 310  % | 340  % | 1 050  % | 1 050  % |
| 16 | 380  % | 420  % | 1 130  % | 1 130  % |
| 17 | 460  % | 505  % | 1 250  % | 1 250  % |
| Toate celelalte | 1 250  % | 1 250  % | 1 250  % | 1 250  % |

Nivelul de calitate a creditului

Tranșă de rang superior

Tranșă care nu este de rang superior (puțin densă)

Scadența tranșei (MT)

Scadența tranșei (MT)

1 an

5 ani

1 an

5 ani

1

15  %

20  %

15  %

70  %

2

15  %

30  %

15  %

90  %

3

25  %

40  %

30  %

120  %

4

30  %

45  %

40  %

140  %

5

40  %

50  %

60  %

160  %

6

50  %

65  %

80  %

180  %

7

60  %

70  %

120  %

210  %

8

75  %

90  %

170  %

260  %

9

90  %

105  %

220  %

310  %

10

120  %

140  %

330  %

420  %

11

140  %

160  %

470  %

580  %

12

160  %

180  %

620  %

760  %

13

200  %

225  %

750  %

860  %

14

250  %

280  %

900  %

950  %

15

310  %

340  %

1 050  %

1 050  %

16

380  %

420  %

1 130  %

1 130  %

17

460  %

505  %

1 250  %

1 250  %

Toate celelalte

1 250  %

1 250  %

1 250  %

1 250  %

(4)   Pentru a determina ponderea de risc pentru tranșele a căror scadență este cuprinsă între 1 și 5 ani, instituțiile utilizează o interpolare liniară între ponderile de risc aplicabile unei scadențe de un an și, respectiv, ponderile de risc aplicabile unei scadențe de cinci ani, în conformitate cu tabelul 2.

(5)   Pentru a lua în considerare densitatea tranșelor, instituțiile calculează ponderea de risc pentru tranșele care nu sunt de rang superior după cum urmează:

Formula

unde

T = densitatea tranșei, măsurată ca D – A

unde

| D | D reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256; |
| --- | --- |
| A | A reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256. |

D

D reprezintă punctul de detașare, stabilit în conformitate cu articolul 256;

A

A reprezintă punctul de atașare, stabilit în conformitate cu articolul 256.

(6)   Ponderilor de risc pentru tranșele care nu sunt de rang superior conform alineatelor (3), (4) și (5) li se aplică un prag de 15 %. În plus, ponderile de risc rezultate nu trebuie să fie mai mici decât ponderea de risc care corespunde unei tranșe ipotetice de rang superior din cadrul aceleiași securitizări, având aceeași evaluare a creditului și aceeași scadență.

(7)   În scopul utilizării ratingurilor deduse, instituțiile atribuie unei poziții care nu beneficiază de rating un rating dedus, echivalent cu evaluarea creditului unei poziții de referință care beneficiază de rating și îndeplinește toate condițiile următoare:

| (a) | poziția de referință este de rang egal, în toate privințele, cu poziția din securitizare care nu beneficiază de rating sau, în lipsa unei poziții de rang egal, poziția de referință este imediat subordonată poziției care nu beneficiază de rating; |
| --- | --- |

(a)

poziția de referință este de rang egal, în toate privințele, cu poziția din securitizare care nu beneficiază de rating sau, în lipsa unei poziții de rang egal, poziția de referință este imediat subordonată poziției care nu beneficiază de rating;

| (b) | poziția de referință nu beneficiază de garanții din partea unor terți și nici de alte îmbunătățiri ale calității creditului de care nu dispune poziția ce nu beneficiază de rating; |
| --- | --- |

(b)

poziția de referință nu beneficiază de garanții din partea unor terți și nici de alte îmbunătățiri ale calității creditului de care nu dispune poziția ce nu beneficiază de rating;

| (c) | scadența poziției de referință este egală sau posterioară scadenței poziției care nu beneficiază de rating; |
| --- | --- |

(c)

scadența poziției de referință este egală sau posterioară scadenței poziției care nu beneficiază de rating;

| (d) | orice rating dedus este actualizat permanent pentru a reflecta eventualele modificări ale evaluării creditului poziției de referință. |
| --- | --- |

(d)

orice rating dedus este actualizat permanent pentru a reflecta eventualele modificări ale evaluării creditului poziției de referință.

(8)   În cazul în care o instituție deține o poziție din securitizare sub forma unui instrument financiar derivat de acoperire a riscurilor de piață, inclusiv riscul privind rata dobânzii sau riscul valutar, instituția îi poate atribui respectivei tranzacții cu instrumente financiare derivate o pondere de risc dedusă echivalentă cu ponderea de risc aferentă poziției de referință calculată în conformitate cu prezentul articol.

În sensul primului paragraf, poziția de referință este poziția de rang egal, în toate privințele, cu instrumentul financiar derivat sau, în absența unei astfel de poziții de rang egal, poziția care este imediat subordonată instrumentului financiar derivat.

Articolul 264

Tratamentul securitizărilor STS conform abordării SEC-ERBA

(1)   Potrivit abordării SEC-ERBA, ponderea de risc aferentă unei poziții dintr-o securitizare STS se calculează în conformitate cu articolul 263, sub rezerva modificărilor prevăzute la prezentul articol.

(2)   În cazul expunerilor pentru care au fost efectuate evaluări ale creditului pe termen scurt sau pentru care un rating bazat pe o evaluare a creditului pe termen scurt poate fi dedus în conformitate cu articolul 263 alineatul (7), se aplică următoarele ponderi de risc:

Tabelul 3

| Nivelul de calitate a creditului | 1 | 2 | 3 | Toate celelalte tipuri de rating |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pondere de risc | 10  % | 30  % | 60  % | 1 250  % |

Nivelul de calitate a creditului

1

2

3

Toate celelalte tipuri de rating

Pondere de risc

10  %

30  %

60  %

1 250  %

(3)   În cazul expunerilor pentru care au fost efectuate evaluări ale creditului pe termen lung sau pentru care un rating bazat pe o evaluare a creditului pe termen lung poate fi dedus în conformitate cu articolul 263 alineatul (7), ponderile de risc aplicate sunt stabilite în conformitate cu tabelul 4, ajustate în funcție de scadența tranșelor (MT) în conformitate cu articolul 257 și cu articolul 263 alineatul (4) și în funcție de densitatea tranșelor pentru tranșele care nu sunt de rang superior în conformitate cu articolul 263 alineatul (5):

Tabelul 4

| Nivelul de calitate a creditului | Tranșă de rang superior | Tranșă care nu este de rang superior (puțin densă) |
| --- | --- | --- |
| Scadența tranșei (MT) | Scadența tranșei (MT) |
| 1 an | 5 ani | 1 an | 5 ani |
| 1 | 10  % | 10  % | 15  % | 40  % |
| 2 | 10  % | 15  % | 15  % | 55  % |
| 3 | 15  % | 20  % | 15  % | 70  % |
| 4 | 15  % | 25  % | 25  % | 80  % |
| 5 | 20  % | 30  % | 35  % | 95  % |
| 6 | 30  % | 40  % | 60  % | 135  % |
| 7 | 35  % | 40  % | 95  % | 170  % |
| 8 | 45  % | 55  % | 150  % | 225  % |
| 9 | 55  % | 65  % | 180  % | 255  % |
| 10 | 70  % | 85  % | 270  % | 345  % |
| 11 | 120  % | 135  % | 405  % | 500  % |
| 12 | 135  % | 155  % | 535  % | 655  % |
| 13 | 170  % | 195  % | 645  % | 740  % |
| 14 | 225  % | 250  % | 810  % | 855  % |
| 15 | 280  % | 305  % | 945  % | 945  % |
| 16 | 340  % | 380  % | 1 015  % | 1 015  % |
| 17 | 415  % | 455  % | 1 250  % | 1 250  % |
| Toate celelalte | 1 250  % | 1 250  % | 1 250  % | 1 250  % |

Nivelul de calitate a creditului

Tranșă de rang superior

Tranșă care nu este de rang superior (puțin densă)

Scadența tranșei (MT)

Scadența tranșei (MT)

1 an

5 ani

1 an

5 ani

1

10  %

10  %

15  %

40  %

2

10  %

15  %

15  %

55  %

3

15  %

20  %

15  %

70  %

4

15  %

25  %

25  %

80  %

5

20  %

30  %

35  %

95  %

6

30  %

40  %

60  %

135  %

7

35  %

40  %

95  %

170  %

8

45  %

55  %

150  %

225  %

9

55  %

65  %

180  %

255  %

10

70  %

85  %

270  %

345  %

11

120  %

135  %

405  %

500  %

12

135  %

155  %

535  %

655  %

13

170  %

195  %

645  %

740  %

14

225  %

250  %

810  %

855  %

15

280  %

305  %

945  %

945  %

16

340  %

380  %

1 015  %

1 015  %

17

415  %

455  %

1 250  %

1 250  %

Toate celelalte

1 250  %

1 250  %

1 250  %

1 250  %

Articolul 265

Sfera de aplicare și cerințele operaționale aferente abordării bazate pe evaluări interne

(1)   Instituțiile pot calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru pozițiile care nu beneficiază de rating în cadrul programelor ABCP sau tranzacțiilor ABCP potrivit abordării bazate pe evaluări interne, în conformitate cu articolul 266, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (2) din prezentul articol.

În cazul în care o instituție a primit aprobare de a aplica abordarea bazată pe evaluări interne în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol și o anumită poziție din cadrul unui program ABCP sau al unei tranzacții ABCP intră în domeniul de aplicare reglementat de o astfel de aprobare, instituția aplică abordarea respectivă pentru a calcula cuantumul ponderat la risc al expunerii pentru poziția respectivă.

(2)   Autoritățile competente acordă instituțiilor aprobarea de a aplica abordarea bazată pe evaluări interne în cadrul unei sfere de aplicare bine definite, dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | toate pozițiile din titluri pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP sunt poziții care beneficiază de rating; |
| --- | --- |

(a)

toate pozițiile din titluri pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP sunt poziții care beneficiază de rating;

| (b) | evaluarea internă a calității creditului poziției reflectă metodologia de evaluare accesibilă publicului și aplicată de către una sau mai multe ECAI pentru atribuirea de ratinguri pozițiilor din securitizare garantate cu expuneri-suport de tipul celor securitizate; |
| --- | --- |

(b)

evaluarea internă a calității creditului poziției reflectă metodologia de evaluare accesibilă publicului și aplicată de către una sau mai multe ECAI pentru atribuirea de ratinguri pozițiilor din securitizare garantate cu expuneri-suport de tipul celor securitizate;

| (c) | titlurile pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP sunt predominant emise pentru investitori terți; |
| --- | --- |

(c)

titlurile pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP sunt predominant emise pentru investitori terți;

| (d) | procesul de evaluare internă a instituției este cel puțin la fel de prudent ca evaluările aflate la dispoziția publicului ale ECAI care au acordat un rating extern titlurilor pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP, în special în ceea ce privește factorii utilizați în simularea de criză și alte elemente cantitative relevante; |
| --- | --- |

(d)

procesul de evaluare internă a instituției este cel puțin la fel de prudent ca evaluările aflate la dispoziția publicului ale ECAI care au acordat un rating extern titlurilor pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP, în special în ceea ce privește factorii utilizați în simularea de criză și alte elemente cantitative relevante;

| (e) | metodologia de evaluare internă a instituției ține seama de toate metodologiile de rating relevante, aflate la dispoziția publicului, ale ECAI care acordă un rating titlurilor pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP și include clase de rating care corespund evaluărilor creditului efectuate de ECAI. Instituția consemnează în evidențele sale interne o declarație explicativă care descrie modul în care au fost îndeplinite cerințele stabilite în prezenta literă și actualizează în mod regulat această declarație; |
| --- | --- |

(e)

metodologia de evaluare internă a instituției ține seama de toate metodologiile de rating relevante, aflate la dispoziția publicului, ale ECAI care acordă un rating titlurilor pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP și include clase de rating care corespund evaluărilor creditului efectuate de ECAI. Instituția consemnează în evidențele sale interne o declarație explicativă care descrie modul în care au fost îndeplinite cerințele stabilite în prezenta literă și actualizează în mod regulat această declarație;

| (f) | instituția utilizează metodologia de evaluare internă în scopul gestionării interne a riscurilor, inclusiv în procesele sale de luare a deciziilor, de gestionare a informațiilor și de alocare a capitalului intern; |
| --- | --- |

(f)

instituția utilizează metodologia de evaluare internă în scopul gestionării interne a riscurilor, inclusiv în procesele sale de luare a deciziilor, de gestionare a informațiilor și de alocare a capitalului intern;

| (g) | auditorii interni sau externi, o ECAI sau funcțiile interne de analiză a creditului sau de gestionare a riscurilor ale instituției efectuează revizuiri periodice ale procesului de evaluare internă și ale calității evaluărilor interne ale calității creditului aferente expunerilor instituției față de un program ABCP sau o tranzacție ABCP; |
| --- | --- |

(g)

auditorii interni sau externi, o ECAI sau funcțiile interne de analiză a creditului sau de gestionare a riscurilor ale instituției efectuează revizuiri periodice ale procesului de evaluare internă și ale calității evaluărilor interne ale calității creditului aferente expunerilor instituției față de un program ABCP sau o tranzacție ABCP;

| (h) | instituția monitorizează performanța ratingurilor sale interne în timp, pentru a evalua credibilitatea metodologiei sale de evaluare internă și ajustează, după caz, această metodologie, atunci când performanța expunerilor diferă în mod regulat de cea indicată de ratingurile interne; |
| --- | --- |

(h)

instituția monitorizează performanța ratingurilor sale interne în timp, pentru a evalua credibilitatea metodologiei sale de evaluare internă și ajustează, după caz, această metodologie, atunci când performanța expunerilor diferă în mod regulat de cea indicată de ratingurile interne;

| (i) | programul ABCP include standarde de subscriere și de gestionare a pasivelor sub formă de orientări pentru administratorul programului referitoare, cel puțin, la următoarele aspecte:






  (i) | criteriile de eligibilitate a activelor, sub rezerva literei (j); |
| --- | --- | --- |

(i)

programul ABCP include standarde de subscriere și de gestionare a pasivelor sub formă de orientări pentru administratorul programului referitoare, cel puțin, la următoarele aspecte:

(i)

criteriile de eligibilitate a activelor, sub rezerva literei (j);

| (ii) | tipurile și valoarea monetară ale expunerilor care decurg din furnizarea unor facilități de lichiditate și din îmbunătățirea calității creditului; |
| --- | --- |

(ii)

tipurile și valoarea monetară ale expunerilor care decurg din furnizarea unor facilități de lichiditate și din îmbunătățirea calității creditului;

| (iii) | distribuția pierderilor între pozițiile din securitizare în cadrul programului ABCP sau al tranzacției ABCP; |
| --- | --- |

(iii)

distribuția pierderilor între pozițiile din securitizare în cadrul programului ABCP sau al tranzacției ABCP;

| (iv) | separarea din punct de vedere juridic și economic a activelor transferate de entitatea care le vinde; |
| --- | --- |

(iv)

separarea din punct de vedere juridic și economic a activelor transferate de entitatea care le vinde;

| (j) | criteriile de eligibilitate a activelor din cadrul programului ABCP prevăd cel puțin:






  (i) | excluderea achiziționării activelor care înregistrează întârzieri semnificative la plată sau se află în stare de nerambursare; |
| --- | --- | --- |

(j)

criteriile de eligibilitate a activelor din cadrul programului ABCP prevăd cel puțin:

(i)

excluderea achiziționării activelor care înregistrează întârzieri semnificative la plată sau se află în stare de nerambursare;

| (ii) | limitarea concentrărilor excesive ale riscurilor față de un singur debitor sau o singură zonă geografică; și |
| --- | --- |

(ii)

limitarea concentrărilor excesive ale riscurilor față de un singur debitor sau o singură zonă geografică; și

| (iii) | limitarea scadenței activelor care urmează să fie achiziționate; |
| --- | --- |

(iii)

limitarea scadenței activelor care urmează să fie achiziționate;

| (k) | efectuarea unei analize a riscului de credit și a profilului de activitate al vânzătorului activului, care cuprinde, cel puțin, o evaluare a următoarelor aspecte legate de vânzător:






  (i) | performanța sa financiară trecută și previziuni privind performanța sa viitoare; |
| --- | --- | --- |

(k)

efectuarea unei analize a riscului de credit și a profilului de activitate al vânzătorului activului, care cuprinde, cel puțin, o evaluare a următoarelor aspecte legate de vânzător:

(i)

performanța sa financiară trecută și previziuni privind performanța sa viitoare;

| (ii) | poziția sa curentă pe piață și previziuni pentru competitivitatea sa viitoare; |
| --- | --- |

(ii)

poziția sa curentă pe piață și previziuni pentru competitivitatea sa viitoare;

| (iii) | efectul de levier, fluxul de numerar, rata de acoperire a dobânzilor și ratingul datoriei; și |
| --- | --- |

(iii)

efectul de levier, fluxul de numerar, rata de acoperire a dobânzilor și ratingul datoriei; și

| (iv) | standardele de subscriere, capacitatea de administrare a creditelor și procesele de colectare a debitelor; |
| --- | --- |

(iv)

standardele de subscriere, capacitatea de administrare a creditelor și procesele de colectare a debitelor;

| (l) | programul ABCP prezintă politici și procese de colectare a debitelor care țin seama de capacitatea operațională și de calitatea creditului administratorului de credite și cuprinde elemente care diminuează riscurile legate de performanța vânzătorului și a administratorului de credite. În sensul prezentei litere, riscurile legate de performanță pot fi diminuate prin fixarea de praguri de declanșare bazate pe calitatea actuală a creditului vânzătorului sau a administratorului de credite, pentru a evita amalgamarea fondurilor în cazul în care vânzătorul sau administratorul de credite intră în stare de nerambursare; |
| --- | --- |

(l)

programul ABCP prezintă politici și procese de colectare a debitelor care țin seama de capacitatea operațională și de calitatea creditului administratorului de credite și cuprinde elemente care diminuează riscurile legate de performanța vânzătorului și a administratorului de credite. În sensul prezentei litere, riscurile legate de performanță pot fi diminuate prin fixarea de praguri de declanșare bazate pe calitatea actuală a creditului vânzătorului sau a administratorului de credite, pentru a evita amalgamarea fondurilor în cazul în care vânzătorul sau administratorul de credite intră în stare de nerambursare;

| (m) | estimarea agregată a pierderilor aferente unui portofoliu de active care poate fi achiziționat în cadrul programului ABCP ține seama de toate sursele de riscuri potențiale, cum ar fi riscul de credit și riscul de diminuare a valorii creanțelor; |
| --- | --- |

(m)

estimarea agregată a pierderilor aferente unui portofoliu de active care poate fi achiziționat în cadrul programului ABCP ține seama de toate sursele de riscuri potențiale, cum ar fi riscul de credit și riscul de diminuare a valorii creanțelor;

| (n) | dacă îmbunătățirea calității creditului furnizată de vânzător este dimensionată numai pe baza pierderilor aferente creditului, iar riscul de diminuare a valorii creanțelor este semnificativ pentru respectivul portofoliu de active, programul ABCP cuprinde o rezervă separată pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor; |
| --- | --- |

(n)

dacă îmbunătățirea calității creditului furnizată de vânzător este dimensionată numai pe baza pierderilor aferente creditului, iar riscul de diminuare a valorii creanțelor este semnificativ pentru respectivul portofoliu de active, programul ABCP cuprinde o rezervă separată pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor;

| (o) | nivelul necesar de îmbunătățire a calității creditului în cadrul programului ABCP este calculat ținând seama de informațiile istorice înregistrate pe parcursul mai multor ani, incluzând pierderile, incidentele de plată, diminuarea valorii creanțelor și viteza de rotație a creanțelor; |
| --- | --- |

(o)

nivelul necesar de îmbunătățire a calității creditului în cadrul programului ABCP este calculat ținând seama de informațiile istorice înregistrate pe parcursul mai multor ani, incluzând pierderile, incidentele de plată, diminuarea valorii creanțelor și viteza de rotație a creanțelor;

| (p) | programul ABCP include caracteristici structurale în achiziționarea expunerilor pentru a diminua riscurile potențiale de deteriorare a calității creditului aferente portofoliului-suport. Aceste caracteristici pot cuprinde praguri de închidere specifice unui portofoliu de expuneri; |
| --- | --- |

(p)

programul ABCP include caracteristici structurale în achiziționarea expunerilor pentru a diminua riscurile potențiale de deteriorare a calității creditului aferente portofoliului-suport. Aceste caracteristici pot cuprinde praguri de închidere specifice unui portofoliu de expuneri;

| (q) | instituția evaluează caracteristicile portofoliului-suport de active, cum ar fi media ponderată a scorului său de credit, identifică orice concentrare a riscurilor asupra unui singur debitor sau a unei singure zone geografice și stabilește nivelul de granularitate al portofoliului de active. |
| --- | --- |

(q)

instituția evaluează caracteristicile portofoliului-suport de active, cum ar fi media ponderată a scorului său de credit, identifică orice concentrare a riscurilor asupra unui singur debitor sau a unei singure zone geografice și stabilește nivelul de granularitate al portofoliului de active.

(3)   În cazul în care revizuirea prevăzută la alineatul (2) litera (g) este asigurată de funcțiile de audit intern, de analiză a creditului sau de gestionare a riscurilor ale instituției, aceste funcții trebuie să fie independente de funcțiile interne ale instituției legate de gestionarea programului ABCP și a relațiilor cu clienții.

(4)   Instituțiile care au obținut aprobarea de a aplica abordarea bazată pe evaluări interne nu revin la utilizarea altor metode pentru pozițiile care se încadrează în sfera de aplicare a abordării bazate pe evaluări interne, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite ambele condiții următoare:

| (a) | instituția a demonstrat, într-un mod pe care autoritatea competentă îl consideră satisfăcător, că are motive întemeiate pentru a proceda astfel; |
| --- | --- |

(a)

instituția a demonstrat, într-un mod pe care autoritatea competentă îl consideră satisfăcător, că are motive întemeiate pentru a proceda astfel;

| (b) | instituția a primit aprobarea prealabilă în acest sens a autorității competente. |
| --- | --- |

(b)

instituția a primit aprobarea prealabilă în acest sens a autorității competente.

Articolul 266

Calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor conform abordării bazate pe evaluări interne

(1)   Conform abordării bazate pe evaluări interne, instituția încadrează poziția care nu beneficiază de rating în programul ABCP sau tranzacția ABCP în una din clasele de rating prevăzute la articolul 265 alineatul (2) litera (e), pe baza evaluării sale interne. Poziției i se atribuie un rating derivat, care este identic cu evaluările creditului corespunzătoare acelei clase de rating, astfel cum se prevede la articolul 265 alineatul (2) litera (e).

(2)   În momentul în care este atribuit pentru prima dată, ratingul derivat în conformitate cu alineatul (1) se situează cel puțin la nivelul ratingului corespunzător investițiilor cu risc scăzut și este considerat ca fiind o evaluare a creditului eligibilă efectuată de o ECAI în scopul calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu articolul 263 sau cu articolul 264, după caz.

Subsecțiunea 4

Plafoane pentru pozițiile din securitizare

Articolul 267

Ponderea de risc maximă pentru pozițiile din securitizare de rang superior: abordarea de tip look-through

(1)   O instituție care cunoaște în orice moment compoziția expunerilor-suport poate atribui poziției din securitizare de rang superior o pondere maximă de risc egală cu ponderea de risc medie ponderată la expuneri care ar fi aplicată expunerilor-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate.

(2)   În cazul portofoliilor de expuneri-suport pentru care instituția utilizează exclusiv abordarea standardizată sau abordarea IRB, ponderea maximă de risc a poziției din securitizare de rang superior este egală cu ponderea de risc medie ponderată la expuneri care s-ar aplica expunerilor-suport în temeiul capitolului 2 sau, respectiv, capitolului 3, ca și când acestea nu ar fi fost securitizate.

În cazul portofoliilor mixte, ponderea maximă de risc se calculează după cum urmează:

| (a) | dacă instituția aplică SEC-IRBA, părții aferente abordării standardizate și părții aferente abordării IRB din portofoliul-suport li se atribuie ponderea de risc corespunzătoare abordării standardizate și, respectiv, ponderea de risc corespunzătoare abordării IRB; |
| --- | --- |

(a)

dacă instituția aplică SEC-IRBA, părții aferente abordării standardizate și părții aferente abordării IRB din portofoliul-suport li se atribuie ponderea de risc corespunzătoare abordării standardizate și, respectiv, ponderea de risc corespunzătoare abordării IRB;

| (b) | dacă instituția aplică SEC-SA sau SEC-ERBA, ponderea maximă de risc pentru pozițiile din securitizare de rang superior este egală cu ponderea de risc medie ponderată a expunerilor-suport calculată conform abordării standardizate. |
| --- | --- |

(b)

dacă instituția aplică SEC-SA sau SEC-ERBA, ponderea maximă de risc pentru pozițiile din securitizare de rang superior este egală cu ponderea de risc medie ponderată a expunerilor-suport calculată conform abordării standardizate.

(3)   În sensul prezentului articol, ponderea de risc care s-ar aplica potrivit abordării IRB în conformitate cu capitolul 3 include raportul dintre:

| (a) | pierderile așteptate înmulțite cu 12,5 și |
| --- | --- |

(a)

pierderile așteptate înmulțite cu 12,5 și

| (b) | valoarea expunerii aferentă expunerilor-suport. |
| --- | --- |

(b)

valoarea expunerii aferentă expunerilor-suport.

(4)   În cazul în care ponderea maximă de risc calculată în conformitate cu alineatul (1) antrenează o pondere de risc mai mică decât pragurile de ponderare a riscului prevăzute la articolele 259-264, după caz, se utilizează prima dintre acestea.

Articolul 268

Cerințele maxime de capital

(1)   O instituție inițiatoare, o instituție sponsor sau orice altă instituție care utilizează SEC-IRBA ori o instituție inițiatoare sau o instituție sponsor care utilizează SEC-SA sau SEC-ERBA poate să aplice, pentru pozițiile din securitizare pe care le deține, o cerință maximă de capital echivalentă cu cerințele de capital care ar fi calculate în temeiul capitolului 2 sau 3 în ceea ce privește expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate. În sensul prezentului articol, cerința de capital aferentă abordării IRB include cuantumul pierderilor așteptate asociate respectivelor expuneri, calculată în temeiul capitolului 3, precum și cuantumul pierderilor neașteptate.

(2)   În cazul portofoliilor mixte, cerința maximă de capital este determinată prin calcularea mediei ponderate în funcție de expuneri a cerințelor de capital pentru părțile din expunerile-suport aferente abordării IRB și abordării standardizate, în conformitate cu alineatul (1).

(3)   Cerința maximă de capital este rezultatul înmulțirii cuantumului calculat în conformitate cu alineatul (1) sau (2) cu proporția cea mai mare a interesului pe care instituția îl deține în tranșele (V) relevante, exprimat ca procent și calculat după cum urmează:

| (a) | pentru o instituție care deține una sau mai multe poziții din securitizare într-o singură tranșă, V este egal cu raportul dintre cuantumul nominal al pozițiilor din securitizare pe care instituția le deține în tranșa vizată și cuantumul nominal al tranșei respective; |
| --- | --- |

(a)

pentru o instituție care deține una sau mai multe poziții din securitizare într-o singură tranșă, V este egal cu raportul dintre cuantumul nominal al pozițiilor din securitizare pe care instituția le deține în tranșa vizată și cuantumul nominal al tranșei respective;

| (b) | pentru o instituție care deține poziții din securitizare în tranșe diferite, V este egal cu proporția maximă a dobânzilor în cadrul diferitelor tranșe. În acest sens, proporția dobânzilor pentru fiecare dintre diferitele tranșe se calculează conform literei (a). |
| --- | --- |

(b)

pentru o instituție care deține poziții din securitizare în tranșe diferite, V este egal cu proporția maximă a dobânzilor în cadrul diferitelor tranșe. În acest sens, proporția dobânzilor pentru fiecare dintre diferitele tranșe se calculează conform literei (a).

(4)   Atunci când se calculează cerința maximă de capital pentru o poziție din securitizare în conformitate cu prezentul articol, cuantumul integral al oricărui câștig rezultat din vânzare și al oricărei componente de dobândă care îmbunătățește calitatea creditului ce rezultă din tranzacția de securitizare se deduce din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (k).

Subsecțiunea 5

Dispoziții diverse

Articolul 269

Resecuritizări

(1)   Pentru o poziție din resecuritizare, instituțiile aplică abordarea SEC-SA în conformitate cu articolul 261, cu următoarele modificări:

| (a) | W = 0 pentru orice expunere față de o tranșă din securitizare din cadrul portofoliului de expuneri-suport; |
| --- | --- |

(a)

W = 0 pentru orice expunere față de o tranșă din securitizare din cadrul portofoliului de expuneri-suport;

| (b) | p = 1,5; |
| --- | --- |

(b)

p = 1,5;

| (c) | ponderea de risc rezultată este supusă unui prag de ponderare a riscului de 100 %. |
| --- | --- |

(c)

ponderea de risc rezultată este supusă unui prag de ponderare a riscului de 100 %.

(2)   Parametrul KSA pentru expunerile-suport din securitizare se calculează în conformitate cu subsecțiunea 2.

(3)   Cerințele maxime de capital prevăzute în subsecțiunea 4 nu se aplică pozițiilor din resecuritizare.

(4)   Dacă portofoliul de expuneri-suport este alcătuit dintr-o combinație de tranșe din securitizare și alte tipuri de active, parametrul KA este determinat ca fiind media ponderată în funcție de expunerea nominală a parametrilor KA calculați separat pentru fiecare subgrup de expuneri în parte.

Articolul 270

Poziții de rang superior din securitizările IMM-urilor

O instituție inițiatoare poate calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru o poziție din securitizare în conformitate cu articolul 260, 262 sau 264, după caz, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

| (a) | securitizarea îndeplinește, după caz, cerințele pentru securitizarea STS prevăzute la capitolul 4 din Regulamentul (UE) 2017/2402, altele decât cele prevăzute la articolul 20 alineatele (1)-(6) din respectivul regulament; |
| --- | --- |

(a)

securitizarea îndeplinește, după caz, cerințele pentru securitizarea STS prevăzute la capitolul 4 din Regulamentul (UE) 2017/2402, altele decât cele prevăzute la articolul 20 alineatele (1)-(6) din respectivul regulament;

| (b) | poziția poate fi considerată ca fiind poziția din securitizare de rang superior; |
| --- | --- |

(b)

poziția poate fi considerată ca fiind poziția din securitizare de rang superior;

| (c) | securitizarea se bazează pe un portofoliu de expuneri față de întreprinderi, cu condiția ca cel puțin 70 % dintre acestea să se încadreze, din punctul de vedere al soldului portofoliului, în categoria IMM-urilor în înțelesul articolului 501 la momentul inițierii securitizării sau, în cazul securitizărilor reînnoibile, la momentul adăugării la securitizare a unei expuneri; |
| --- | --- |

(c)

securitizarea se bazează pe un portofoliu de expuneri față de întreprinderi, cu condiția ca cel puțin 70 % dintre acestea să se încadreze, din punctul de vedere al soldului portofoliului, în categoria IMM-urilor în înțelesul articolului 501 la momentul inițierii securitizării sau, în cazul securitizărilor reînnoibile, la momentul adăugării la securitizare a unei expuneri;

| (d) | riscul de credit legat de pozițiile care nu au fost reținute de instituția inițiatoare este transferat prin intermediul unei garanții sau al unei contragaranții care respectă cerințele privind protecția nefinanțată a creditului prevăzute în capitolul 4 pentru tratarea riscului de credit conform abordării standardizate; |
| --- | --- |

(d)

riscul de credit legat de pozițiile care nu au fost reținute de instituția inițiatoare este transferat prin intermediul unei garanții sau al unei contragaranții care respectă cerințele privind protecția nefinanțată a creditului prevăzute în capitolul 4 pentru tratarea riscului de credit conform abordării standardizate;

| (e) | terțul către care se transferă riscul de credit este una sau mai multe dintre următoarele:






  (i) | administrația centrală sau banca centrală a unui stat membru, o bancă multilaterală de dezvoltare, o organizație internațională sau o entitate de promovare, cu condiția ca expunerile față de garant sau față de contragarant să se califice pentru o pondere de risc de 0 % în temeiul capitolului 2; |
| --- | --- | --- |

(e)

terțul către care se transferă riscul de credit este una sau mai multe dintre următoarele:

(i)

administrația centrală sau banca centrală a unui stat membru, o bancă multilaterală de dezvoltare, o organizație internațională sau o entitate de promovare, cu condiția ca expunerile față de garant sau față de contragarant să se califice pentru o pondere de risc de 0 % în temeiul capitolului 2;

| (ii) | un investitor instituțional, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 12 din Regulamentul (UE) 2017/2402, cu condiția ca garanția sau contragaranția să fie pe deplin garantată cu numerar depozitat la instituția inițiatoare. |
| --- | --- |

(ii)

un investitor instituțional, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 12 din Regulamentul (UE) 2017/2402, cu condiția ca garanția sau contragaranția să fie pe deplin garantată cu numerar depozitat la instituția inițiatoare.

Articolul 270a

Pondere de risc suplimentară

(1)   În cazul în care o instituție nu respectă, din neglijență sau omisiune, cerințele legate de orice aspect important prevăzut în capitolul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402, autoritățile competente impun o pondere de risc suplimentară proporțională de cel puțin 250 % din ponderea de risc, limitată la 1 250 %, care se aplică pozițiilor relevante din securitizare în modul specificat la articolul 247 alineatul (6) sau, respectiv, la articolul 337 alineatul (3) din prezentul regulament. Ponderea de risc suplimentară crește progresiv, cu fiecare încălcare ulterioară a dispozițiilor privind obligația de diligență și privind gestionarea riscurilor. Autoritățile competente iau în considerare exceptările pentru anumite securitizări prevăzute la articolul 6 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/2402 prin reducerea ponderii de risc pe care altfel ar impune-o în temeiul prezentului articol cu privire la o securitizare căreia i se aplică dispozițiile articolului 6 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/2402.

(2)   ABE elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a facilita convergența practicilor de supraveghere în ceea ce privește punerea în aplicare a alineatului (1), inclusiv prin prevederea măsurilor care trebuie luate în caz de încălcare a obligațiilor de diligență și de gestionare a riscurilor. ABE transmite Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 1 ianuarie 2014.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf din prezentul alineat, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Secțiunea 4

Evaluările externe ale creditului

Articolul 270b

Utilizarea evaluărilor creditului efectuate de ECAI

Instituțiile pot utiliza evaluări ale creditului pentru a determina ponderea de risc aplicabilă unei poziții din securitizare în conformitate cu prezentul capitol numai dacă evaluarea creditului a fost emisă sau aprobată de o ECAI în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009.

Articolul 270c

Cerințe aplicabile evaluărilor creditului efectuate de ECAI

Pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu secțiunea 3, instituțiile utilizează o evaluare a creditului efectuată de o ECAI numai dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | nu există nicio neconcordanță între tipurile de plăți luate în considerare în evaluarea creditului și tipurile de plăți la care instituția are dreptul conform contractului care dă naștere respectivei poziții din securitizare; |
| --- | --- |

(a)

nu există nicio neconcordanță între tipurile de plăți luate în considerare în evaluarea creditului și tipurile de plăți la care instituția are dreptul conform contractului care dă naștere respectivei poziții din securitizare;

| (b) | ECAI publică evaluările creditului și informațiile referitoare la analiza pierderilor și a fluxurilor de numerar, la sensibilitatea ratingurilor față de modificările ipotezelor pe care se bazează respectivele ratinguri, inclusiv performanța expunerilor-suport, precum și informațiile referitoare la procedurile, metodologiile, ipotezele și elementele-cheie care stau la baza evaluărilor creditului în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009. În sensul prezentei litere, informațiile sunt considerate a fi la dispoziția publicului dacă se publică într-un format accesibil. Informațiile care sunt puse numai la dispoziția unui număr limitat de entități nu se consideră a fi la dispoziția publicului; |
| --- | --- |

(b)

ECAI publică evaluările creditului și informațiile referitoare la analiza pierderilor și a fluxurilor de numerar, la sensibilitatea ratingurilor față de modificările ipotezelor pe care se bazează respectivele ratinguri, inclusiv performanța expunerilor-suport, precum și informațiile referitoare la procedurile, metodologiile, ipotezele și elementele-cheie care stau la baza evaluărilor creditului în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1060/2009. În sensul prezentei litere, informațiile sunt considerate a fi la dispoziția publicului dacă se publică într-un format accesibil. Informațiile care sunt puse numai la dispoziția unui număr limitat de entități nu se consideră a fi la dispoziția publicului;

| (c) | evaluările creditului sunt incluse în matricea de tranziție a ECAI; |
| --- | --- |

(c)

evaluările creditului sunt incluse în matricea de tranziție a ECAI;

| (d) | evaluările creditului nu se bazează sau se bazează parțial pe protecția nefinanțată furnizată de instituția însăși. În cazul în care o poziție se bazează, integral sau parțial, pe protecție nefinanțată, instituția tratează poziția respectivă ca și când ar fi o poziție care nu beneficiază de rating în vederea calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor pentru această poziție în conformitate cu secțiunea 3; |
| --- | --- |

(d)

evaluările creditului nu se bazează sau se bazează parțial pe protecția nefinanțată furnizată de instituția însăși. În cazul în care o poziție se bazează, integral sau parțial, pe protecție nefinanțată, instituția tratează poziția respectivă ca și când ar fi o poziție care nu beneficiază de rating în vederea calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor pentru această poziție în conformitate cu secțiunea 3;

| (e) | ECAI se angajează să publice explicații privind modul în care performanța expunerilor-suport afectează evaluarea creditului. |
| --- | --- |

(e)

ECAI se angajează să publice explicații privind modul în care performanța expunerilor-suport afectează evaluarea creditului.

Articolul 270d

Utilizarea evaluărilor de credit

(1)   Instituțiile pot decide să desemneze una sau mai multe ECAI ale căror evaluări ale creditului să fie utilizate la calcularea cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu prezentul capitol (denumită în continuare „ECAI desemnată”).

(2)   Instituțiile utilizează evaluările creditului aferente pozițiilor lor din securitizare în mod coerent și neselectiv și respectă, în acest scop, următoarele cerințe:

| (a) | instituțiile nu utilizează evaluările creditului efectuate de o ECAI pentru pozițiile lor în unele tranșe și evaluările creditului efectuate de o altă ECAI pentru pozițiile lor în alte tranșe din cadrul aceleiași securitizări care pot să beneficieze sau nu de un rating acordat de prima ECAI; |
| --- | --- |

(a)

instituțiile nu utilizează evaluările creditului efectuate de o ECAI pentru pozițiile lor în unele tranșe și evaluările creditului efectuate de o altă ECAI pentru pozițiile lor în alte tranșe din cadrul aceleiași securitizări care pot să beneficieze sau nu de un rating acordat de prima ECAI;

| (b) | dacă o poziție face obiectul a două evaluări ale creditului efectuate de ECAI desemnate, instituțiile utilizează evaluarea creditului mai puțin favorabilă; |
| --- | --- |

(b)

dacă o poziție face obiectul a două evaluări ale creditului efectuate de ECAI desemnate, instituțiile utilizează evaluarea creditului mai puțin favorabilă;

| (c) | dacă o poziție face obiectul a cel puțin trei evaluări ale creditului efectuate de ECAI desemnate, se utilizează cele mai favorabile două evaluări ale creditului. Dacă cele mai favorabile două evaluări sunt diferite, se utilizează cea mai puțin favorabilă dintre acestea; |
| --- | --- |

(c)

dacă o poziție face obiectul a cel puțin trei evaluări ale creditului efectuate de ECAI desemnate, se utilizează cele mai favorabile două evaluări ale creditului. Dacă cele mai favorabile două evaluări sunt diferite, se utilizează cea mai puțin favorabilă dintre acestea;

| (d) | instituțiile nu solicită în mod activ retragerea ratingurilor mai puțin favorabile. |
| --- | --- |

(d)

instituțiile nu solicită în mod activ retragerea ratingurilor mai puțin favorabile.

(3)   În cazul în care expunerile-suport ale unei securitizări beneficiază de o protecție a creditului eligibilă, totală sau parțială, în conformitate cu capitolul 4, iar efectul acestei protecții este reflectat în evaluarea creditului unei poziții din securitizare efectuată de către o ECAI desemnată, instituțiile utilizează ponderea de risc asociată cu respectiva evaluare a creditului. Dacă protecția creditului menționată în prezentul alineat nu este eligibilă în temeiul capitolului 4, nu se ține seama de evaluarea creditului, iar poziția din securitizare este tratată ca o poziție ce nu beneficiază de rating.

(4)   Dacă o poziție din securitizare beneficiază de o protecție a creditului eligibilă în conformitate cu capitolul 4, iar efectul acestei protecții a fost reflectat în evaluările creditului efectuate de către o ECAI desemnată, instituțiile tratează poziția din securitizare ca și când ar fi o poziție ce nu beneficiază de rating și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu capitolul 4.

Articolul 270e

Punerea în corespondență a securitizărilor

ABE elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care să pună în corespondență, în mod obiectiv și coerent, nivelurile de calitate a creditului prevăzute în prezentul capitol și evaluările creditului relevante stabilite de toate ECAI. În sensul prezentului articol, ABE efectuează, în special, următoarele:

| (a) | realizează o distincție între gradele de risc relative exprimate de fiecare evaluare; |
| --- | --- |

(a)

realizează o distincție între gradele de risc relative exprimate de fiecare evaluare;

| (b) | ia în considerare factori cantitativi precum ratele de nerambursare sau de pierdere și performanța istorică a evaluărilor creditului efectuate de fiecare ECAI pentru diferite clase de active; |
| --- | --- |

(b)

ia în considerare factori cantitativi precum ratele de nerambursare sau de pierdere și performanța istorică a evaluărilor creditului efectuate de fiecare ECAI pentru diferite clase de active;

| (c) | ia în considerare factori calitativi precum gama de tranzacții evaluate de ECAI, metodologia sa și semnificația evaluărilor creditului pe care le efectuează, în special dacă aceste evaluări țin seama de pierderile așteptate sau de prima pierdere în EUR, precum și de plata fără întârziere a dobânzilor sau de plata finală a dobânzilor; |
| --- | --- |

(c)

ia în considerare factori calitativi precum gama de tranzacții evaluate de ECAI, metodologia sa și semnificația evaluărilor creditului pe care le efectuează, în special dacă aceste evaluări țin seama de pierderile așteptate sau de prima pierdere în EUR, precum și de plata fără întârziere a dobânzilor sau de plata finală a dobânzilor;

| (d) | urmărește asigurarea faptului că pozițiile din securitizare cărora le este aplicată aceeași pondere de risc pe baza evaluărilor creditului efectuate de ECAI prezintă grade de risc de credit echivalente. |
| --- | --- |

(d)

urmărește asigurarea faptului că pozițiile din securitizare cărora le este aplicată aceeași pondere de risc pe baza evaluărilor creditului efectuate de ECAI prezintă grade de risc de credit echivalente.

ABE prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 1 iulie 2014.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf din prezentul alineat, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.”

| 10. | Articolul 337 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 337
  Cerința de fonduri proprii pentru instrumentele care sunt poziții din securitizare

  (1)   Pentru instrumentele din portofoliul de tranzacționare care sunt poziții din securitizare, instituția aplică pozițiilor sale nete, calculate în conformitate cu articolul 327 alineatul (1), o pondere egală cu 8 % din ponderea de risc pe care instituția ar aplica-o poziției din afara portofoliului de tranzacționare, conform titlului II capitolul 5 secțiunea 3.


  (2)   Atunci când determină ponderile de risc în sensul alineatului (1), estimările PD și LGD pot fi determinate pe baza unor estimări rezultate dintr-un model intern pentru riscurile de nerambursare și de migrație adiționale (denumit în continuare „model IRC”) al unei instituții căreia i s-a acordat aprobarea de a utiliza un model intern pentru riscul specific aferent instrumentelor de datorie. Această alternativă poate fi utilizată doar cu aprobarea autorităților competente, care se acordă dacă respectivele estimări îndeplinesc cerințele cantitative pentru abordarea IRB prevăzute la titlul II capitolul 3.
  În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, ABE emite ghiduri privind utilizarea estimărilor PD și LGD ca date de intrare atunci când aceste estimări se întemeiază pe un model IRC.


  (3)   În cazul pozițiilor din securitizare cărora li se aplică o pondere de risc suplimentară în conformitate cu articolul 247 alineatul (6), se aplică 8 % din ponderea de risc totală.


  (4)   Instituția însumează pozițiile sale ponderate care rezultă din aplicarea alineatelor (1), (2) și (3), indiferent dacă acestea sunt lungi sau scurte, pentru a calcula cerința referitoare la fondurile sale proprii pentru acoperirea unui risc specific, cu excepția pozițiilor din securitizare cărora li se aplică articolul 338 alineatul (4).


  (5)   În cazul în care instituția inițiatoare a unei securitizări tradiționale nu îndeplinește condițiile necesare pentru transferul unei părți semnificative a riscului prevăzute la articolul 244, instituția inițiatoare include expunerile-suport din securitizare în calculul său referitor la cerința de fonduri proprii, ca și cum aceste expuneri nu ar fi fost securitizate.
  În cazul în care instituția inițiatoare a unei securitizări sintetice nu îndeplinește condițiile necesare pentru transferul unei părți semnificative a riscului prevăzute la articolul 245, instituția inițiatoare include expunerile-suport din securitizare în calculul său referitor la cerințele de fonduri proprii, ca și cum aceste expuneri nu ar fi fost securitizate și nu ține seama de efectul securitizării sintetice în scopul protecției creditului.” |
| --- | --- |

10.

Articolul 337 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 337

Cerința de fonduri proprii pentru instrumentele care sunt poziții din securitizare

(1)   Pentru instrumentele din portofoliul de tranzacționare care sunt poziții din securitizare, instituția aplică pozițiilor sale nete, calculate în conformitate cu articolul 327 alineatul (1), o pondere egală cu 8 % din ponderea de risc pe care instituția ar aplica-o poziției din afara portofoliului de tranzacționare, conform titlului II capitolul 5 secțiunea 3.

(2)   Atunci când determină ponderile de risc în sensul alineatului (1), estimările PD și LGD pot fi determinate pe baza unor estimări rezultate dintr-un model intern pentru riscurile de nerambursare și de migrație adiționale (denumit în continuare „model IRC”) al unei instituții căreia i s-a acordat aprobarea de a utiliza un model intern pentru riscul specific aferent instrumentelor de datorie. Această alternativă poate fi utilizată doar cu aprobarea autorităților competente, care se acordă dacă respectivele estimări îndeplinesc cerințele cantitative pentru abordarea IRB prevăzute la titlul II capitolul 3.

În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, ABE emite ghiduri privind utilizarea estimărilor PD și LGD ca date de intrare atunci când aceste estimări se întemeiază pe un model IRC.

(3)   În cazul pozițiilor din securitizare cărora li se aplică o pondere de risc suplimentară în conformitate cu articolul 247 alineatul (6), se aplică 8 % din ponderea de risc totală.

(4)   Instituția însumează pozițiile sale ponderate care rezultă din aplicarea alineatelor (1), (2) și (3), indiferent dacă acestea sunt lungi sau scurte, pentru a calcula cerința referitoare la fondurile sale proprii pentru acoperirea unui risc specific, cu excepția pozițiilor din securitizare cărora li se aplică articolul 338 alineatul (4).

(5)   În cazul în care instituția inițiatoare a unei securitizări tradiționale nu îndeplinește condițiile necesare pentru transferul unei părți semnificative a riscului prevăzute la articolul 244, instituția inițiatoare include expunerile-suport din securitizare în calculul său referitor la cerința de fonduri proprii, ca și cum aceste expuneri nu ar fi fost securitizate.

În cazul în care instituția inițiatoare a unei securitizări sintetice nu îndeplinește condițiile necesare pentru transferul unei părți semnificative a riscului prevăzute la articolul 245, instituția inițiatoare include expunerile-suport din securitizare în calculul său referitor la cerințele de fonduri proprii, ca și cum aceste expuneri nu ar fi fost securitizate și nu ține seama de efectul securitizării sintetice în scopul protecției creditului.”

| 11. | Partea a cincea se elimină, iar toate trimiterile la partea a cincea se înțeleg ca trimiteri la capitolul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402. |
| --- | --- |

11.

Partea a cincea se elimină, iar toate trimiterile la partea a cincea se înțeleg ca trimiteri la capitolul 2 din Regulamentul (UE) 2017/2402.

| 12. | La articolul 457, litera (c) se înlocuiește cu următorul text:






  „(c) | cerințele de fonduri proprii pentru securitizare prevăzute la articolele 242-270a;”. |
| --- | --- | --- |

12.

La articolul 457, litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

„(c)

cerințele de fonduri proprii pentru securitizare prevăzute la articolele 242-270a;”.

| 13. | Articolul 462 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 462
  Exercitarea delegării de competențe

  (1)   Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor prevăzute în prezentul articol.


  (2)   Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 244 alineatul (6) și la articolul 245 alineatul (6), precum și la articolele 456-460 se conferă Comisiei pe o perioadă nedeterminată, începând cu 28 iunie 2013.


  (3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 244 alineatul (6) și la articolul 245 alineatul (6), precum și la articolele 456-460 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.


  (4)   Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia consultă experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare.


  (5)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.


  (6)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 244 alineatul (6) și articolului 245 alineatul (6), precum și în temeiul articolelor 456-460 intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la data la care actul a fost notificat Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu intenționează să formuleze obiecțiuni. Termenul respectiv se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.” |
| --- | --- |

13.

Articolul 462 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 462

Exercitarea delegării de competențe

(1)   Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor prevăzute în prezentul articol.

(2)   Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 244 alineatul (6) și la articolul 245 alineatul (6), precum și la articolele 456-460 se conferă Comisiei pe o perioadă nedeterminată, începând cu 28 iunie 2013.

(3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 244 alineatul (6) și la articolul 245 alineatul (6), precum și la articolele 456-460 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4)   Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia consultă experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare.

(5)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(6)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 244 alineatul (6) și articolului 245 alineatul (6), precum și în temeiul articolelor 456-460 intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la data la care actul a fost notificat Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu intenționează să formuleze obiecțiuni. Termenul respectiv se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”

| 14. | Se introduce următorul articol:

  „Articolul 519a
  Raportare și revizuire
  Până la 1 ianuarie 2022, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la aplicarea dispozițiilor din partea a treia titlul II capitolul 5, prin prisma evoluției situației de pe piețele securitizărilor, inclusiv din perspectivă macroprudențială și economică. Dacă este cazul, raportul este însoțit de o propunere legislativă și evaluează în special următoarele aspecte:






  (a) | impactul ierarhiei metodelor prevăzute la articolul 254 și al calculului cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor din securitizare prevăzut la articolele 258-266 asupra activităților de emitere și de investiții desfășurate de către instituții pe piețele securitizărilor din Uniune; |
| --- | --- | --- |

14.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 519a

Raportare și revizuire

Până la 1 ianuarie 2022, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la aplicarea dispozițiilor din partea a treia titlul II capitolul 5, prin prisma evoluției situației de pe piețele securitizărilor, inclusiv din perspectivă macroprudențială și economică. Dacă este cazul, raportul este însoțit de o propunere legislativă și evaluează în special următoarele aspecte:

(a)

impactul ierarhiei metodelor prevăzute la articolul 254 și al calculului cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor aferente pozițiilor din securitizare prevăzut la articolele 258-266 asupra activităților de emitere și de investiții desfășurate de către instituții pe piețele securitizărilor din Uniune;

| (b) | efectele asupra stabilității financiare a Uniunii și a statelor membre, acordându-se o atenție deosebită potențialelor speculații pe piața imobiliară și interdependenței sporite între instituțiile financiare; |
| --- | --- |

(b)

efectele asupra stabilității financiare a Uniunii și a statelor membre, acordându-se o atenție deosebită potențialelor speculații pe piața imobiliară și interdependenței sporite între instituțiile financiare;

| (c) | măsurile care ar fi necesare pentru a reduce și a contracara orice efecte negative ale securitizării asupra stabilității financiare, menținând, în același timp, efectul pozitiv al acesteia asupra finanțării, inclusiv posibila introducere a unei limite maxime de expunere pentru securitizări și |
| --- | --- |

(c)

măsurile care ar fi necesare pentru a reduce și a contracara orice efecte negative ale securitizării asupra stabilității financiare, menținând, în același timp, efectul pozitiv al acesteia asupra finanțării, inclusiv posibila introducere a unei limite maxime de expunere pentru securitizări și

| (d) | efectele asupra capacității instituțiilor financiare de a asigura un canal sustenabil și stabil de finanțare a economiei reale, acordându-se o atenție deosebită IMM-urilor. |
| --- | --- |

(d)

efectele asupra capacității instituțiilor financiare de a asigura un canal sustenabil și stabil de finanțare a economiei reale, acordându-se o atenție deosebită IMM-urilor.

Raportul ține seama, de asemenea, de evoluțiile în materie de reglementare din cadrul forurilor internaționale, în special de cele referitoare la standardele internaționale privind securitizarea.”

Articolul 2

Dispoziții tranzitorii referitoare la pozițiile din securitizare în sold

În ceea ce privește securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019, instituțiile continuă să aplice dispozițiile prevăzute în partea a treia titlul II capitolul 5 și la articolul 337 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 până la 31 decembrie 2019 în versiunea aplicabilă la 31 decembrie 2018.

În sensul prezentului articol, în cazul securitizărilor care nu implică emiterea de titluri de valoare, trimiterea la „securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise” se înțelege „securitizările pentru care s-au creat pozițiile din securitizare inițiale”.

Articolul 3

Intrarea în vigoare și data aplicării

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Se aplică de la 1 ianuarie 2019.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 12 decembrie 2017.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

M. MAASIKAS

---

(1)  
  JO C 219, 17.6.2016, p. 2.

1

(2)  
  JO C 82, 3.3.2016, p. 1.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 26 octombrie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 noiembrie 2017.

3

(4)  Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru european pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE, 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 (JO L 347, 28.12.2017, p. 35).

4

(5)  Regulamentul nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

5

(6)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 12).

6

(7)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 173, 12.6.2014, p. 190).

7

(8)  
  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

8

---

| 28.12.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 347/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.12.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 347/35

---

REGULAMENTUL (UE) 2017/2402 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 12 decembrie 2017

de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Securitizarea presupune tranzacții care permit unui creditor sau unui împrumutător – de obicei, o instituție de credit sau o societate – să refinanțeze un pachet de împrumuturi, de expuneri sau de creanțe, de exemplu împrumuturi locative, credite auto și contracte de leasing auto, credite de consum, carduri de credit sau creanțe comerciale, prin transformarea acestora în titluri de valoare tranzacționabile. Creditorul își grupează împrumuturile și le restructurează în cadrul unui portofoliu, organizându-le în funcție de diferite categorii de risc destinate diverșilor investitori, oferind astfel investitorilor acces la investiții în împrumuturi și în alte expuneri care nu le sunt direct accesibile în mod normal. Rentabilitatea investiției decurge din fluxurile de numerar ale împrumuturilor-suport. |
| --- | --- |

(1)

Securitizarea presupune tranzacții care permit unui creditor sau unui împrumutător – de obicei, o instituție de credit sau o societate – să refinanțeze un pachet de împrumuturi, de expuneri sau de creanțe, de exemplu împrumuturi locative, credite auto și contracte de leasing auto, credite de consum, carduri de credit sau creanțe comerciale, prin transformarea acestora în titluri de valoare tranzacționabile. Creditorul își grupează împrumuturile și le restructurează în cadrul unui portofoliu, organizându-le în funcție de diferite categorii de risc destinate diverșilor investitori, oferind astfel investitorilor acces la investiții în împrumuturi și în alte expuneri care nu le sunt direct accesibile în mod normal. Rentabilitatea investiției decurge din fluxurile de numerar ale împrumuturilor-suport.

| (2) | În comunicarea sa din 26 noiembrie 2014 privind un Plan de investiții pentru Europa, Comisia și-a anunțat intenția de a relansa piețele de securitizări de înaltă calitate, fără a repeta greșelile comise înaintea crizei financiare din 2008. Dezvoltarea unei piețe de securitizări simple, transparente și standardizate constituie una dintre pietrele de temelie ale uniunii piețelor de capital (UPC) și contribuie la îndeplinirea obiectivului prioritar al Comisiei de sprijinire a creării de locuri de muncă și de reluare a unei creșteri economice durabile. |
| --- | --- |

(2)

În comunicarea sa din 26 noiembrie 2014 privind un Plan de investiții pentru Europa, Comisia și-a anunțat intenția de a relansa piețele de securitizări de înaltă calitate, fără a repeta greșelile comise înaintea crizei financiare din 2008. Dezvoltarea unei piețe de securitizări simple, transparente și standardizate constituie una dintre pietrele de temelie ale uniunii piețelor de capital (UPC) și contribuie la îndeplinirea obiectivului prioritar al Comisiei de sprijinire a creării de locuri de muncă și de reluare a unei creșteri economice durabile.

| (3) | Uniunea vizează consolidarea cadrului legislativ pus în aplicare după criza financiară cu scopul de a contracara riscurile inerente operațiunilor de securitizare deosebit de complexe, opace și riscante. Este esențial să se asigure adoptarea unor norme care să permită o mai bună diferențiere a produselor simple, transparente și standardizate de instrumentele complexe, opace și riscante și să se aplice un cadru prudențial mai sensibil la risc. |
| --- | --- |

(3)

Uniunea vizează consolidarea cadrului legislativ pus în aplicare după criza financiară cu scopul de a contracara riscurile inerente operațiunilor de securitizare deosebit de complexe, opace și riscante. Este esențial să se asigure adoptarea unor norme care să permită o mai bună diferențiere a produselor simple, transparente și standardizate de instrumentele complexe, opace și riscante și să se aplice un cadru prudențial mai sensibil la risc.

| (4) | Securitizarea este un element important pentru buna funcționare a piețelor financiare. Dacă este structurată în mod viabil, securitizarea reprezintă un canal important pentru diversificarea surselor de finanțare și pentru alocarea mai extinsă a riscurilor în cadrul sistemului financiar al Uniunii. Ea permite o distribuție mai largă a riscurilor din sectorul financiar și poate contribui la degajarea bilanțurilor inițiatorilor și astfel la intensificarea creditării economiei. În general, poate îmbunătăți eficiența sistemului financiar și poate oferi posibilități suplimentare de investiții. Securitizarea poate crea o legătură între instituțiile de credit și piețele de capital, spre folosul indirect al întreprinderilor și cetățenilor (de exemplu, sub formă de împrumuturi și de finanțări mai puțin costisitoare destinate întreprinderilor, precum și sub formă de credite pentru achiziționarea de bunuri imobile și de carduri de credit mai puțin costisitoare). Cu toate acestea, prezentul regulament recunoaște riscurile legate de o mai mare interconectivitate și de un efect de levier excesiv generate de securitizare și îmbunătățește supravegherea microprudențială de către autoritățile competente a participării unei instituții financiare pe piața securitizărilor, precum și supravegherea macroprudențială a pieței respective de către Comitetul european pentru risc sistemic (CERS), instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (4), și de către autoritățile naționale competente și de cele desemnate pentru instrumentele macroprudențiale. |
| --- | --- |

(4)

Securitizarea este un element important pentru buna funcționare a piețelor financiare. Dacă este structurată în mod viabil, securitizarea reprezintă un canal important pentru diversificarea surselor de finanțare și pentru alocarea mai extinsă a riscurilor în cadrul sistemului financiar al Uniunii. Ea permite o distribuție mai largă a riscurilor din sectorul financiar și poate contribui la degajarea bilanțurilor inițiatorilor și astfel la intensificarea creditării economiei. În general, poate îmbunătăți eficiența sistemului financiar și poate oferi posibilități suplimentare de investiții. Securitizarea poate crea o legătură între instituțiile de credit și piețele de capital, spre folosul indirect al întreprinderilor și cetățenilor (de exemplu, sub formă de împrumuturi și de finanțări mai puțin costisitoare destinate întreprinderilor, precum și sub formă de credite pentru achiziționarea de bunuri imobile și de carduri de credit mai puțin costisitoare). Cu toate acestea, prezentul regulament recunoaște riscurile legate de o mai mare interconectivitate și de un efect de levier excesiv generate de securitizare și îmbunătățește supravegherea microprudențială de către autoritățile competente a participării unei instituții financiare pe piața securitizărilor, precum și supravegherea macroprudențială a pieței respective de către Comitetul european pentru risc sistemic (CERS), instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (4), și de către autoritățile naționale competente și de cele desemnate pentru instrumentele macroprudențiale.

| (5) | Pentru a institui un cadru prudențial mai sensibil la risc pentru securitizările simple, transparente și standardizate (STS), este nevoie ca Uniunea să stabilească o definiție clară a securitizării STS, deoarece, în caz contrar, tratamentul de reglementare mai sensibil la risc aplicat instituțiilor de credit și societăților de asigurare ar fi disponibil pentru diferite tipuri de securitizări din diferite state membre. S-ar crea astfel condiții de concurență inechitabile și ar apărea necesitatea unui arbitraj de reglementare este însă important să se asigure că Uniunea funcționează ca o piață unică pentru securitizările STS și că facilitează tranzacțiile transfrontaliere. |
| --- | --- |

(5)

Pentru a institui un cadru prudențial mai sensibil la risc pentru securitizările simple, transparente și standardizate (STS), este nevoie ca Uniunea să stabilească o definiție clară a securitizării STS, deoarece, în caz contrar, tratamentul de reglementare mai sensibil la risc aplicat instituțiilor de credit și societăților de asigurare ar fi disponibil pentru diferite tipuri de securitizări din diferite state membre. S-ar crea astfel condiții de concurență inechitabile și ar apărea necesitatea unui arbitraj de reglementare este însă important să se asigure că Uniunea funcționează ca o piață unică pentru securitizările STS și că facilitează tranzacțiile transfrontaliere.

| (6) | În concordanță cu definițiile existente în legislația sectorială a Uniunii, este adecvat să se prevadă definiții ale tuturor conceptelor-cheie ale securitizării. Este necesară mai ales o definiție clară și cuprinzătoare a securitizării, care să cuprindă orice tranzacție sau schemă prin care riscul de credit asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri este segmentat pe tranșe. O expunere care creează o obligație de plată directă pentru o tranzacție sau o schemă utilizată pentru a finanța ori a administra active corporale nu ar trebui considerată o expunere față de o securitizare, chiar dacă tranzacția sau schema are obligații de plată cu ranguri de prioritate diferite. |
| --- | --- |

(6)

În concordanță cu definițiile existente în legislația sectorială a Uniunii, este adecvat să se prevadă definiții ale tuturor conceptelor-cheie ale securitizării. Este necesară mai ales o definiție clară și cuprinzătoare a securitizării, care să cuprindă orice tranzacție sau schemă prin care riscul de credit asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri este segmentat pe tranșe. O expunere care creează o obligație de plată directă pentru o tranzacție sau o schemă utilizată pentru a finanța ori a administra active corporale nu ar trebui considerată o expunere față de o securitizare, chiar dacă tranzacția sau schema are obligații de plată cu ranguri de prioritate diferite.

| (7) | Un sponsor ar trebui să fie în măsură să delege sarcini unei societăți de administrare, dar ar trebui să rămână responsabil de gestionarea riscurilor. În special, un sponsor nu ar trebui să transfere societății sale de administrare cerința de reținere a riscului. Societatea de administrare ar trebui să fie un administrator de active reglementat, cum ar fi o societate de administrare a unui organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), un administrator de fonduri de investiții alternative (AFIA) sau o entitate menționată în Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (5) (MiFID). |
| --- | --- |

(7)

Un sponsor ar trebui să fie în măsură să delege sarcini unei societăți de administrare, dar ar trebui să rămână responsabil de gestionarea riscurilor. În special, un sponsor nu ar trebui să transfere societății sale de administrare cerința de reținere a riscului. Societatea de administrare ar trebui să fie un administrator de active reglementat, cum ar fi o societate de administrare a unui organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), un administrator de fonduri de investiții alternative (AFIA) sau o entitate menționată în Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (5) (MiFID).

| (8) | Prezentul regulament introduce o interdicție de resecuritizare, sub rezerva unor derogări pentru anumite cazuri de resecuritizări care sunt utilizate în scopuri legitime și a unor clarificări cu privire la programele de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active (ABCP), dacă acestea sunt considerate a fi resecuritizări. Resecuritizările ar putea împiedica atingerea nivelului de transparență pe care acest regulament urmărește să îl stabilească. Cu toate acestea, resecuritizările, în circumstanțe excepționale, pot fi utile pentru protejarea intereselor investitorilor. Prin urmare, resecuritizările ar trebui să fie permise numai în cazuri specifice, astfel cum sunt prevăzute de prezentul regulament. În plus, este important pentru finanțarea economiei reale ca programele ABCP sprijinite integral care nu introduc nicio resegmentare pe tranșe pe lângă operațiunile finanțate prin program să rămână în afara domeniului de aplicare al interdicției de resecuritizare. |
| --- | --- |

(8)

Prezentul regulament introduce o interdicție de resecuritizare, sub rezerva unor derogări pentru anumite cazuri de resecuritizări care sunt utilizate în scopuri legitime și a unor clarificări cu privire la programele de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active (ABCP), dacă acestea sunt considerate a fi resecuritizări. Resecuritizările ar putea împiedica atingerea nivelului de transparență pe care acest regulament urmărește să îl stabilească. Cu toate acestea, resecuritizările, în circumstanțe excepționale, pot fi utile pentru protejarea intereselor investitorilor. Prin urmare, resecuritizările ar trebui să fie permise numai în cazuri specifice, astfel cum sunt prevăzute de prezentul regulament. În plus, este important pentru finanțarea economiei reale ca programele ABCP sprijinite integral care nu introduc nicio resegmentare pe tranșe pe lângă operațiunile finanțate prin program să rămână în afara domeniului de aplicare al interdicției de resecuritizare.

| (9) | Investițiile în securitizări sau expunerile la acestea expun investitorul nu doar la riscurile de credit legate de împrumuturile-suport sau de expunerile-suport, ci și la alte riscuri generate de procesul de structurare a securitizărilor, precum riscul de agenție, riscul de model, riscul juridic și operațional, riscul de contraparte, riscul de administrare, riscul de lichiditate și riscul de concentrare. Prin urmare, este esențial ca investitorii instituționali să facă obiectul unor cerințe proporționale privind obligația de diligență, care să asigure faptul că aceștia evaluează în mod corespunzător riscurile care decurg din toate tipurile de securitizări, în folosul investitorilor finali. De asemenea, obligația de diligență poate să întărească astfel încrederea în piață și încrederea dintre inițiatori, sponsori și investitori. Este necesar ca și investitorii să își exercite în mod adecvat obligația de diligență în ceea ce privește securitizările STS. Aceștia se pot informa prin intermediul informațiilor divulgate de părțile implicate în securitizare, în special în ceea ce privește notificarea STS și informațiile aferente divulgate în acest context, care ar trebui să le ofere investitorilor toate informațiile relevante cu privire la modul în care sunt îndeplinite criteriile STS. Investitorii instituționali ar trebui să fie în măsură să acorde încrederea cuvenită notificării STS și informațiilor divulgate de inițiator, de sponsor și de entitatea special constituită în scopul securitizării (SSPE) pe baza cărora se stabilește dacă o securitizare îndeplinește cerințele STS. Cu toate acestea, investitorii nu ar trebui să se bazeze în mod exclusiv și automat pe astfel de notificări și pe astfel de informații. |
| --- | --- |

(9)

Investițiile în securitizări sau expunerile la acestea expun investitorul nu doar la riscurile de credit legate de împrumuturile-suport sau de expunerile-suport, ci și la alte riscuri generate de procesul de structurare a securitizărilor, precum riscul de agenție, riscul de model, riscul juridic și operațional, riscul de contraparte, riscul de administrare, riscul de lichiditate și riscul de concentrare. Prin urmare, este esențial ca investitorii instituționali să facă obiectul unor cerințe proporționale privind obligația de diligență, care să asigure faptul că aceștia evaluează în mod corespunzător riscurile care decurg din toate tipurile de securitizări, în folosul investitorilor finali. De asemenea, obligația de diligență poate să întărească astfel încrederea în piață și încrederea dintre inițiatori, sponsori și investitori. Este necesar ca și investitorii să își exercite în mod adecvat obligația de diligență în ceea ce privește securitizările STS. Aceștia se pot informa prin intermediul informațiilor divulgate de părțile implicate în securitizare, în special în ceea ce privește notificarea STS și informațiile aferente divulgate în acest context, care ar trebui să le ofere investitorilor toate informațiile relevante cu privire la modul în care sunt îndeplinite criteriile STS. Investitorii instituționali ar trebui să fie în măsură să acorde încrederea cuvenită notificării STS și informațiilor divulgate de inițiator, de sponsor și de entitatea special constituită în scopul securitizării (SSPE) pe baza cărora se stabilește dacă o securitizare îndeplinește cerințele STS. Cu toate acestea, investitorii nu ar trebui să se bazeze în mod exclusiv și automat pe astfel de notificări și pe astfel de informații.

| (10) | Este esențial ca interesele inițiatorilor, ale sponsorilor, ale creditorilor inițiali care sunt implicați într-o securitizare și ale investitorilor să fie aliniate. În acest scop, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial ar trebui să rețină un interes semnificativ în expunerile-suport din securitizare. Prin urmare, este important ca inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial să rețină o expunere economică netă semnificativă la riscurile subiacente în cauză. Într-un sens mai larg, tranzacțiile de securitizare nu ar trebui să fie structurate astfel încât să se evite aplicarea cerinței de reținere. Cerința respectivă ar trebui să fie aplicabilă în toate situațiile în care substanța economică a unei securitizări este aplicabilă, indiferent de tipul de structuri sau instrumente juridice utilizate. Nu sunt necesare aplicări multiple ale cerinței de reținere. Pentru orice securitizare, este suficient ca cerința să i se aplice doar inițiatorului, sponsorului sau creditorului inițial. În mod similar, atunci când tranzacțiile de securitizare includ alte poziții din securitizare drept expuneri-suport, cerința de reținere ar trebui să se aplice doar securitizării care face obiectul investiției. Notificarea STS ar trebui să indice investitorilor faptul că inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține o expunere economică netă semnificativă la riscurile subiacente. Ar trebui să se prevadă anumite excepții pentru cazurile în care expunerile securitizate sunt garantate integral, necondiționat și irevocabil, în special de către autorități publice. În cazul în care se acordă sprijin din resurse publice sub formă de garanții sau prin alte mijloace, prezentul regulament nu aduce atingere normelor privind ajutoarele de stat. |
| --- | --- |

(10)

Este esențial ca interesele inițiatorilor, ale sponsorilor, ale creditorilor inițiali care sunt implicați într-o securitizare și ale investitorilor să fie aliniate. În acest scop, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial ar trebui să rețină un interes semnificativ în expunerile-suport din securitizare. Prin urmare, este important ca inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial să rețină o expunere economică netă semnificativă la riscurile subiacente în cauză. Într-un sens mai larg, tranzacțiile de securitizare nu ar trebui să fie structurate astfel încât să se evite aplicarea cerinței de reținere. Cerința respectivă ar trebui să fie aplicabilă în toate situațiile în care substanța economică a unei securitizări este aplicabilă, indiferent de tipul de structuri sau instrumente juridice utilizate. Nu sunt necesare aplicări multiple ale cerinței de reținere. Pentru orice securitizare, este suficient ca cerința să i se aplice doar inițiatorului, sponsorului sau creditorului inițial. În mod similar, atunci când tranzacțiile de securitizare includ alte poziții din securitizare drept expuneri-suport, cerința de reținere ar trebui să se aplice doar securitizării care face obiectul investiției. Notificarea STS ar trebui să indice investitorilor faptul că inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține o expunere economică netă semnificativă la riscurile subiacente. Ar trebui să se prevadă anumite excepții pentru cazurile în care expunerile securitizate sunt garantate integral, necondiționat și irevocabil, în special de către autorități publice. În cazul în care se acordă sprijin din resurse publice sub formă de garanții sau prin alte mijloace, prezentul regulament nu aduce atingere normelor privind ajutoarele de stat.

| (11) | Inițiatorii sau sponsorii nu ar trebui să profite de faptul că pot deține mai multe informații decât investitorii și investitorii potențiali cu privire la activele transferate la SSPE-uri și nu ar trebui să transfere la SSPE-uri, fără cunoștința investitorilor sau a investitorilor potențiali, active al căror profil de risc de credit este mai mare decât cel al activelor comparabile deținute în bilanțul inițiatorilor. Orice încălcare a respectivei obligații ar trebui să facă obiectul unor sancțiuni care să fie aplicate de către autoritățile competente, dar numai în cazul în care această încălcare este făcută cu intenție. Simpla neglijență nu ar trebui să facă obiectul unor sancțiuni în această privință. Cu toate acestea, respectiva obligație ar trebui să nu aducă atingere în niciun fel dreptului inițiatorilor sau al sponsorilor de a selecta pentru transfer la SSPE-uri active care ex ante au un profil de risc de credit mai mare în comparație cu profilul de risc de credit mediu al unor active comparabile care rămân în bilanțul inițiatorului, atât timp cât profilul de risc mai mare al activelor transferate la SSPE-uri este comunicat clar investitorilor sau investitorilor potențiali. Autoritățile competente ar trebui să supravegheze respectarea acestei obligații prin compararea activelor pe care se bazează o securitizare cu activele comparabile păstrate în bilanțul inițiatorului.
  Compararea performanțelor ar trebui să se realizeze între active care ex ante se preconizează că au performanțe similare, de exemplu între ipoteci locative neperformante transferate la SSPE-uri și ipoteci locative neperformante păstrate în bilanțul inițiatorului.
  Nu se prezumă că activele pe care se bazează o securitizare ar trebui să aibă performanțe similare cu activele medii păstrate în bilanțul inițiatorului. |
| --- | --- |

(11)

Inițiatorii sau sponsorii nu ar trebui să profite de faptul că pot deține mai multe informații decât investitorii și investitorii potențiali cu privire la activele transferate la SSPE-uri și nu ar trebui să transfere la SSPE-uri, fără cunoștința investitorilor sau a investitorilor potențiali, active al căror profil de risc de credit este mai mare decât cel al activelor comparabile deținute în bilanțul inițiatorilor. Orice încălcare a respectivei obligații ar trebui să facă obiectul unor sancțiuni care să fie aplicate de către autoritățile competente, dar numai în cazul în care această încălcare este făcută cu intenție. Simpla neglijență nu ar trebui să facă obiectul unor sancțiuni în această privință. Cu toate acestea, respectiva obligație ar trebui să nu aducă atingere în niciun fel dreptului inițiatorilor sau al sponsorilor de a selecta pentru transfer la SSPE-uri active care ex ante au un profil de risc de credit mai mare în comparație cu profilul de risc de credit mediu al unor active comparabile care rămân în bilanțul inițiatorului, atât timp cât profilul de risc mai mare al activelor transferate la SSPE-uri este comunicat clar investitorilor sau investitorilor potențiali. Autoritățile competente ar trebui să supravegheze respectarea acestei obligații prin compararea activelor pe care se bazează o securitizare cu activele comparabile păstrate în bilanțul inițiatorului.

Compararea performanțelor ar trebui să se realizeze între active care ex ante se preconizează că au performanțe similare, de exemplu între ipoteci locative neperformante transferate la SSPE-uri și ipoteci locative neperformante păstrate în bilanțul inițiatorului.

Nu se prezumă că activele pe care se bazează o securitizare ar trebui să aibă performanțe similare cu activele medii păstrate în bilanțul inițiatorului.

| (12) | Capacitatea investitorilor și a investitorilor potențiali de a exercita obligația de diligență și de a evalua astfel în cunoștință de cauză bonitatea unui anumit instrument de securitizare depinde de accesul lor la informații privind instrumentele respective. Pe baza acquis-ului existent, este important să se creeze un sistem cuprinzător în cadrul căruia investitorii și investitorii potențiali să aibă acces la toate informațiile relevante pe întreaga durată a tranzacțiilor, să se reducă sarcinile de raportare ale inițiatorilor, ale sponsorilor și ale SSPE-urilor și să se faciliteze accesul continuu, simplu și liber al investitorilor la informații fiabile privind securitizările. Pentru a îmbunătăți transparența pieței ar trebui să se creeze un cadru pentru registrele centrale de securitizări în care să se colecteze rapoarte relevante, în principal privind expunerile-suport aferente securitizărilor. Aceste registre centrale de securitizări ar trebui să fie autorizate și supravegheate de Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe) (ESMA) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Atunci când precizează detaliile acestor sarcini de raportare, ESMA ar trebui să se asigure că informațiile care urmează a fi raportate la aceste registre reflectă cât mai fidel posibil modelele existente pentru divulgarea acestor informații. |
| --- | --- |

(12)

Capacitatea investitorilor și a investitorilor potențiali de a exercita obligația de diligență și de a evalua astfel în cunoștință de cauză bonitatea unui anumit instrument de securitizare depinde de accesul lor la informații privind instrumentele respective. Pe baza acquis-ului existent, este important să se creeze un sistem cuprinzător în cadrul căruia investitorii și investitorii potențiali să aibă acces la toate informațiile relevante pe întreaga durată a tranzacțiilor, să se reducă sarcinile de raportare ale inițiatorilor, ale sponsorilor și ale SSPE-urilor și să se faciliteze accesul continuu, simplu și liber al investitorilor la informații fiabile privind securitizările. Pentru a îmbunătăți transparența pieței ar trebui să se creeze un cadru pentru registrele centrale de securitizări în care să se colecteze rapoarte relevante, în principal privind expunerile-suport aferente securitizărilor. Aceste registre centrale de securitizări ar trebui să fie autorizate și supravegheate de Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe) (ESMA) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Atunci când precizează detaliile acestor sarcini de raportare, ESMA ar trebui să se asigure că informațiile care urmează a fi raportate la aceste registre reflectă cât mai fidel posibil modelele existente pentru divulgarea acestor informații.

| (13) | Principalul scop al obligației generale ce revine inițiatorului, sponsorului și SSPE de a pune la dispoziție informații privind securitizările prin intermediul registrului central de securitizări este de a se oferi investitorilor o sursă unică și supravegheată de date necesare pentru a-și îndeplini obligația de diligență. Securitizările private sunt adesea personalizate. Acestea sunt importante deoarece permit părților să încheie tranzacții de securitizare fără să divulge pieței și concurenților informații comerciale sensibile cu privire la tranzacție (de exemplu, să divulge că o anumită societate are nevoie de finanțare pentru a extinde producția sau că o firmă de investiții intră pe o piață nouă ca parte a strategiei sale) și/sau în legătură cu activele-suport (de exemplu, privind tipul de creanțe comerciale generate de o întreprindere industrială). În aceste cazuri, investitorii sunt în contact direct cu inițiatorul și/sau cu sponsorul și primesc direct de la aceștia informațiile necesare pentru a-și îndeplini obligația de diligență. Prin urmare, este adecvat să se excepteze securitizările private de la cerința de notificare a informațiilor privind tranzacțiile către un registru central de securitizări. |
| --- | --- |

(13)

Principalul scop al obligației generale ce revine inițiatorului, sponsorului și SSPE de a pune la dispoziție informații privind securitizările prin intermediul registrului central de securitizări este de a se oferi investitorilor o sursă unică și supravegheată de date necesare pentru a-și îndeplini obligația de diligență. Securitizările private sunt adesea personalizate. Acestea sunt importante deoarece permit părților să încheie tranzacții de securitizare fără să divulge pieței și concurenților informații comerciale sensibile cu privire la tranzacție (de exemplu, să divulge că o anumită societate are nevoie de finanțare pentru a extinde producția sau că o firmă de investiții intră pe o piață nouă ca parte a strategiei sale) și/sau în legătură cu activele-suport (de exemplu, privind tipul de creanțe comerciale generate de o întreprindere industrială). În aceste cazuri, investitorii sunt în contact direct cu inițiatorul și/sau cu sponsorul și primesc direct de la aceștia informațiile necesare pentru a-și îndeplini obligația de diligență. Prin urmare, este adecvat să se excepteze securitizările private de la cerința de notificare a informațiilor privind tranzacțiile către un registru central de securitizări.

| (14) | Inițiatorii, sponsorii și creditorii inițiali ar trebui să aplice expunerilor care urmează să fie securitizate aceleași criterii solide și bine definite de acordare a creditelor ca în cazul expunerilor nesecuritizate. Cu toate acestea, în măsura în care creanțele comerciale nu sunt inițiate sub forma unui împrumut, nu este necesar să fie îndeplinite criteriile de acordare a creditelor în ceea ce privește aceste creanțe. |
| --- | --- |

(14)

Inițiatorii, sponsorii și creditorii inițiali ar trebui să aplice expunerilor care urmează să fie securitizate aceleași criterii solide și bine definite de acordare a creditelor ca în cazul expunerilor nesecuritizate. Cu toate acestea, în măsura în care creanțele comerciale nu sunt inițiate sub forma unui împrumut, nu este necesar să fie îndeplinite criteriile de acordare a creditelor în ceea ce privește aceste creanțe.

| (15) | Instrumentele de securitizare nu sunt adecvate în general pentru clienții de retail în înțelesul Directivei 2014/65/UE. |
| --- | --- |

(15)

Instrumentele de securitizare nu sunt adecvate în general pentru clienții de retail în înțelesul Directivei 2014/65/UE.

| (16) | Inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să pună la dispoziție, în raportul destinat investitorilor, toate datele relevante semnificative privind calitatea creditului și performanța expunerilor-suport, inclusiv date care să le permită investitorilor să identifice în mod clar, în cadrul portofoliului de expuneri-suport, situațiile de efectuare cu întârziere a plăților de către debitorii subiacenți și de incapacitate de plată a acestora, de restructurare a datoriilor, de iertarea de plată a datoriei, de restructurare datorată dificultăților financiare, de răscumpărări, de perioade fără plăți, de pierderi, de radieri, de recuperări, precum și alte măsuri corective privind performanța activelor. În cazul unei securitizări care nu este o tranzacție ABCP, raportul destinat investitorilor ar trebui să includă date privind fluxurile de numerar generate de expunerile-suport și de pasivele securitizării, inclusiv o prezentare separată a veniturilor și plăților poziției din securitizare, și anume valoarea programată a principalului și a dobânzii, a principalului plătit în avans, a dobânzii restante, a comisioanelor și taxelor și a datelor cu privire la producerea oricărui eveniment care conduce la modificări ale ordinii de prioritate a plăților sau la înlocuirea unei contrapărți, precum și date privind suma și modalitățile disponibile pentru îmbunătățirea calității creditului pentru fiecare tranșă. Deși securitizările care sunt simple, transparente și standardizate au oferit rezultate bune în trecut, îndeplinirea cerințelor STS nu înseamnă că poziția din securitizare este lipsită de riscuri și nici nu oferă vreun indiciu cu privire la calitatea creditului pe care se bazează securitizarea. Respectarea acestor cerințe ar trebui să indice, în schimb, faptul că un investitor prudent și diligent va putea analiza riscurile pe care le presupune securitizarea.
  Pentru a permite ca securitizările pe termen lung să aibă caracteristici structurale diferite de cele ale securitizărilor pe termen scurt (și anume programele ABCP și tranzacțiile ABCP), cerințele STS ar trebui să fie de două tipuri: unul pentru securitizările pe termen lung și unul pentru securitizările pe termen scurt, care să corespundă celor două segmente de piață care funcționează diferit. Programele ABCP se bazează pe o serie de tranzacții ABCP constând în expuneri pe termen scurt care trebuie înlocuite după ce ajung la scadență. În cadrul unei tranzacții ABCP, securitizarea s-ar putea obține, printre altele, prin acordul cu privire la un discount variabil de cumpărare al portofoliului de expuneri-suport sau prin emiterea de către o SSPE a unor note cu rang superior și inferior într-o structură de cofinanțare în care notele cu rang superior se transferă ulterior la entitățile care cumpără unul sau mai multe programe ABCP. Cu toate acestea, tranzacțiile ABCP care se califică drept STS nu ar trebui să includă nicio resecuritizare. În plus, criteriile STS ar trebui să reflecte rolul specific al sponsorului care furnizează sprijin pentru asigurarea lichidității programului ABCP, în special în cazul programelor ABCP sprijinite integral. |
| --- | --- |

(16)

Inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să pună la dispoziție, în raportul destinat investitorilor, toate datele relevante semnificative privind calitatea creditului și performanța expunerilor-suport, inclusiv date care să le permită investitorilor să identifice în mod clar, în cadrul portofoliului de expuneri-suport, situațiile de efectuare cu întârziere a plăților de către debitorii subiacenți și de incapacitate de plată a acestora, de restructurare a datoriilor, de iertarea de plată a datoriei, de restructurare datorată dificultăților financiare, de răscumpărări, de perioade fără plăți, de pierderi, de radieri, de recuperări, precum și alte măsuri corective privind performanța activelor. În cazul unei securitizări care nu este o tranzacție ABCP, raportul destinat investitorilor ar trebui să includă date privind fluxurile de numerar generate de expunerile-suport și de pasivele securitizării, inclusiv o prezentare separată a veniturilor și plăților poziției din securitizare, și anume valoarea programată a principalului și a dobânzii, a principalului plătit în avans, a dobânzii restante, a comisioanelor și taxelor și a datelor cu privire la producerea oricărui eveniment care conduce la modificări ale ordinii de prioritate a plăților sau la înlocuirea unei contrapărți, precum și date privind suma și modalitățile disponibile pentru îmbunătățirea calității creditului pentru fiecare tranșă. Deși securitizările care sunt simple, transparente și standardizate au oferit rezultate bune în trecut, îndeplinirea cerințelor STS nu înseamnă că poziția din securitizare este lipsită de riscuri și nici nu oferă vreun indiciu cu privire la calitatea creditului pe care se bazează securitizarea. Respectarea acestor cerințe ar trebui să indice, în schimb, faptul că un investitor prudent și diligent va putea analiza riscurile pe care le presupune securitizarea.

Pentru a permite ca securitizările pe termen lung să aibă caracteristici structurale diferite de cele ale securitizărilor pe termen scurt (și anume programele ABCP și tranzacțiile ABCP), cerințele STS ar trebui să fie de două tipuri: unul pentru securitizările pe termen lung și unul pentru securitizările pe termen scurt, care să corespundă celor două segmente de piață care funcționează diferit. Programele ABCP se bazează pe o serie de tranzacții ABCP constând în expuneri pe termen scurt care trebuie înlocuite după ce ajung la scadență. În cadrul unei tranzacții ABCP, securitizarea s-ar putea obține, printre altele, prin acordul cu privire la un discount variabil de cumpărare al portofoliului de expuneri-suport sau prin emiterea de către o SSPE a unor note cu rang superior și inferior într-o structură de cofinanțare în care notele cu rang superior se transferă ulterior la entitățile care cumpără unul sau mai multe programe ABCP. Cu toate acestea, tranzacțiile ABCP care se califică drept STS nu ar trebui să includă nicio resecuritizare. În plus, criteriile STS ar trebui să reflecte rolul specific al sponsorului care furnizează sprijin pentru asigurarea lichidității programului ABCP, în special în cazul programelor ABCP sprijinite integral.

| (17) | Atât la nivel internațional, cât și la nivelul Uniunii, s-au depus deja multe eforturi pentru a se identifica securitizarea STS. Regulamentele delegate (UE) 2015/35 (7) și (UE) 2015/61 (8) ale Comisiei au stabilit deja criterii privind securitizarea STS în scopuri specifice, căreia îi este acordat un tratament prudențial mai sensibil la risc. |
| --- | --- |

(17)

Atât la nivel internațional, cât și la nivelul Uniunii, s-au depus deja multe eforturi pentru a se identifica securitizarea STS. Regulamentele delegate (UE) 2015/35 (7) și (UE) 2015/61 (8) ale Comisiei au stabilit deja criterii privind securitizarea STS în scopuri specifice, căreia îi este acordat un tratament prudențial mai sensibil la risc.

| (18) | SSPE-urile ar trebui să fie stabilite doar în țări terțe care nu sunt trecute de către Grupul de Acțiune Financiară Internațională (GAFI) pe lista jurisdicțiilor de mare risc și necooperante. În cazul în care se adoptă o listă specifică a Uniunii a jurisdicțiilor țărilor terțe care refuză să respecte standardele de bună guvernanță fiscală până la o revizuire a prezentului regulament, respectiva listă a Uniunii ar trebui avută în vedere și ar putea deveni lista de referință pentru țările terțe în care nu este permisă stabilirea SSPE-urilor. |
| --- | --- |

(18)

SSPE-urile ar trebui să fie stabilite doar în țări terțe care nu sunt trecute de către Grupul de Acțiune Financiară Internațională (GAFI) pe lista jurisdicțiilor de mare risc și necooperante. În cazul în care se adoptă o listă specifică a Uniunii a jurisdicțiilor țărilor terțe care refuză să respecte standardele de bună guvernanță fiscală până la o revizuire a prezentului regulament, respectiva listă a Uniunii ar trebui avută în vedere și ar putea deveni lista de referință pentru țările terțe în care nu este permisă stabilirea SSPE-urilor.

| (19) | Este esențial să se stabilească o definiție generală a securitizării STS aplicabilă la nivel transsectorial pe baza criteriilor în vigoare, precum și pe baza criteriilor de identificare a securitizărilor simple, transparente și comparabile în cadrul adecvării capitalului pentru securitizări adoptate la 23 iulie 2015 de către Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS) și de către Organizația Internațională a Comisiilor de Valori Mobiliare (IOSCO), și în special pe baza avizului privind un cadru european pentru securitizările eligibile, publicat la 7 iulie 2015 de Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană) (ABE) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (9). |
| --- | --- |

(19)

Este esențial să se stabilească o definiție generală a securitizării STS aplicabilă la nivel transsectorial pe baza criteriilor în vigoare, precum și pe baza criteriilor de identificare a securitizărilor simple, transparente și comparabile în cadrul adecvării capitalului pentru securitizări adoptate la 23 iulie 2015 de către Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS) și de către Organizația Internațională a Comisiilor de Valori Mobiliare (IOSCO), și în special pe baza avizului privind un cadru european pentru securitizările eligibile, publicat la 7 iulie 2015 de Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană) (ABE) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (9).

| (20) | Aplicarea criteriilor STS în întreaga Uniune nu ar trebui să conducă la abordări divergente. Abordările divergente ar crea posibile obstacole pentru investitorii transfrontalieri, obligându-i să se familiarizeze în detaliu cu cadrele diverselor state membre, și ar compromite, astfel, încrederea investitorilor în criteriile STS. Prin urmare, ABE ar trebui să elaboreze ghiduri pentru a se asigura înțelegerea comună și consecventă a cerințelor STS la nivelul întregii Uniuni, cu scopul de a se soluționa eventualele probleme de interpretare. Această sursă unică de interpretare ar facilita adoptarea criteriilor STS de către inițiatori, sponsori și investitori. ESMA ar trebui, de asemenea, să joace un rol activ în abordarea eventualelor probleme de interpretare. |
| --- | --- |

(20)

Aplicarea criteriilor STS în întreaga Uniune nu ar trebui să conducă la abordări divergente. Abordările divergente ar crea posibile obstacole pentru investitorii transfrontalieri, obligându-i să se familiarizeze în detaliu cu cadrele diverselor state membre, și ar compromite, astfel, încrederea investitorilor în criteriile STS. Prin urmare, ABE ar trebui să elaboreze ghiduri pentru a se asigura înțelegerea comună și consecventă a cerințelor STS la nivelul întregii Uniuni, cu scopul de a se soluționa eventualele probleme de interpretare. Această sursă unică de interpretare ar facilita adoptarea criteriilor STS de către inițiatori, sponsori și investitori. ESMA ar trebui, de asemenea, să joace un rol activ în abordarea eventualelor probleme de interpretare.

| (21) | Pentru a preveni abordările divergente în aplicarea criteriilor STS, cele trei autorități europene de supraveghere (AES) ar trebui, în cadrul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere, să își coordoneze atât propria activitate, cât și pe cea a autorităților competente, pentru a asigura consecvența transsectorială și pentru a analiza problemele practice care ar putea apărea în legătură cu securitizările STS. În acest demers, ar trebui solicitate și luate în considerare pe cât posibil și punctele de vedere ale participanților pe piață. Rezultatele acestor discuții ar trebui să fie făcute publice pe site-urile celor trei AES, pentru a ajuta inițiatorii, sponsorii, SSPE-urile și investitorii să evalueze securitizările STS înainte de a emite astfel de instrumente sau de a efectua investiții în acestea. Un astfel de mecanism de coordonare ar fi deosebit de important în perioada premergătoare punerii în aplicare a prezentului regulament. |
| --- | --- |

(21)

Pentru a preveni abordările divergente în aplicarea criteriilor STS, cele trei autorități europene de supraveghere (AES) ar trebui, în cadrul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere, să își coordoneze atât propria activitate, cât și pe cea a autorităților competente, pentru a asigura consecvența transsectorială și pentru a analiza problemele practice care ar putea apărea în legătură cu securitizările STS. În acest demers, ar trebui solicitate și luate în considerare pe cât posibil și punctele de vedere ale participanților pe piață. Rezultatele acestor discuții ar trebui să fie făcute publice pe site-urile celor trei AES, pentru a ajuta inițiatorii, sponsorii, SSPE-urile și investitorii să evalueze securitizările STS înainte de a emite astfel de instrumente sau de a efectua investiții în acestea. Un astfel de mecanism de coordonare ar fi deosebit de important în perioada premergătoare punerii în aplicare a prezentului regulament.

| (22) | Prezentul regulament prevede că doar securitizările care respectă cerința de „vânzare reală” pot fi desemnate ca fiind STS. Într-o securitizare cu vânzare reală, proprietatea asupra expunerilor-suport este transferată sau atribuită în mod efectiv către o entitate emitentă care este o SSPE. Transferul sau cesiunea expunerilor-suport către SSPE nu ar trebui să se supună niciunei dispoziții de recuperare în caz de insolvență a vânzătorului, fără a aduce atingere dispozițiilor dreptului intern în materie de insolvență în temeiul cărora vânzarea expunerilor-suport încheiată într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului poate fi invalidată, în condiții stricte. |
| --- | --- |

(22)

Prezentul regulament prevede că doar securitizările care respectă cerința de „vânzare reală” pot fi desemnate ca fiind STS. Într-o securitizare cu vânzare reală, proprietatea asupra expunerilor-suport este transferată sau atribuită în mod efectiv către o entitate emitentă care este o SSPE. Transferul sau cesiunea expunerilor-suport către SSPE nu ar trebui să se supună niciunei dispoziții de recuperare în caz de insolvență a vânzătorului, fără a aduce atingere dispozițiilor dreptului intern în materie de insolvență în temeiul cărora vânzarea expunerilor-suport încheiată într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului poate fi invalidată, în condiții stricte.

| (23) | Un aviz juridic furnizat de un consilier juridic autorizat ar putea confirma vânzarea reală sau cesiunea sau transferul cu același efect juridic al expunerilor-suport, precum și opozabilitatea respectivei vânzări reale, cesiuni sau transfer cu același efect juridic în temeiul dreptului aplicabil. |
| --- | --- |

(23)

Un aviz juridic furnizat de un consilier juridic autorizat ar putea confirma vânzarea reală sau cesiunea sau transferul cu același efect juridic al expunerilor-suport, precum și opozabilitatea respectivei vânzări reale, cesiuni sau transfer cu același efect juridic în temeiul dreptului aplicabil.

| (24) | În cazul securitizărilor care nu îndeplinesc cerința de „vânzare reală”, nu se transferă expunerile-suport către o astfel de entitate emitentă, ci se transferă riscul de credit aferent expunerilor-suport prin intermediul unui contract derivat sau al unor garanții. Se introduce astfel un risc suplimentar de credit al contrapărții și o potențială complexitate privind în special conținutul contractului derivat. Din aceste motive, criteriile STS nu ar trebui să permită securitizarea sintetică.
  Ar trebui să se recunoască progresele înregistrate de ABE în raportul său din decembrie 2015, în care identifică un posibil set de criterii STS pentru securitizarea sintetică și definește „securitizarea sintetică înscrisă în bilanț” și „securitizarea sintetică de arbitraj”. După ce ABE a stabilit clar un set de criterii STS specific aplicabile securitizărilor sintetice înscrise în bilanț și pentru a promova finanțarea economiei reale, în special a IMM-urilor, care beneficiază cel mai mult de pe urma acestor securitizări, Comisia ar trebui să redacteze un raport și, după caz, să adopte o propunere legislativă pentru a extinde cadrul STS la securitizările respective. Cu toate acestea, Comisia nu ar trebui să propună nicio astfel de extindere în ceea ce privește securitizările sintetice de arbitraj. |
| --- | --- |

(24)

În cazul securitizărilor care nu îndeplinesc cerința de „vânzare reală”, nu se transferă expunerile-suport către o astfel de entitate emitentă, ci se transferă riscul de credit aferent expunerilor-suport prin intermediul unui contract derivat sau al unor garanții. Se introduce astfel un risc suplimentar de credit al contrapărții și o potențială complexitate privind în special conținutul contractului derivat. Din aceste motive, criteriile STS nu ar trebui să permită securitizarea sintetică.

Ar trebui să se recunoască progresele înregistrate de ABE în raportul său din decembrie 2015, în care identifică un posibil set de criterii STS pentru securitizarea sintetică și definește „securitizarea sintetică înscrisă în bilanț” și „securitizarea sintetică de arbitraj”. După ce ABE a stabilit clar un set de criterii STS specific aplicabile securitizărilor sintetice înscrise în bilanț și pentru a promova finanțarea economiei reale, în special a IMM-urilor, care beneficiază cel mai mult de pe urma acestor securitizări, Comisia ar trebui să redacteze un raport și, după caz, să adopte o propunere legislativă pentru a extinde cadrul STS la securitizările respective. Cu toate acestea, Comisia nu ar trebui să propună nicio astfel de extindere în ceea ce privește securitizările sintetice de arbitraj.

| (25) | Expunerile-suport transferate de la vânzător către o SSPE ar trebui să îndeplinească criterii de eligibilitate prestabilite definite în mod clar care să nu permită administrarea activă a portofoliului în ceea ce privește expunerile respective în mod discreționar. În principiu, nu ar trebui să se considere că substituirea expunerilor care încalcă declarații și garanții face parte din administrarea activă a portofoliului. |
| --- | --- |

(25)

Expunerile-suport transferate de la vânzător către o SSPE ar trebui să îndeplinească criterii de eligibilitate prestabilite definite în mod clar care să nu permită administrarea activă a portofoliului în ceea ce privește expunerile respective în mod discreționar. În principiu, nu ar trebui să se considere că substituirea expunerilor care încalcă declarații și garanții face parte din administrarea activă a portofoliului.

| (26) | Expunerile-suport nu ar trebui să includă expunerile în stare de nerambursare sau expunerile față de debitori sau garanți care, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial, se află în situații specifice de dificultate în materie de credit (de exemplu, debitori care au fost declarați în stare de insolvență).
  Standardul „informațiilor deținute” ar trebui să fie considerat îndeplinit pe baza informațiilor obținute de la debitori cu privire la inițierea expunerilor, a informațiilor obținute de la inițiator în cadrul administrării de către acesta a expunerilor sau pe parcursul procedurii sale de gestionare a riscurilor, sau pe baza informațiilor notificate inițiatorului de către o parte terță.
  Expunerilor care au fost neperformante și care, ulterior, au fost restructurate ar trebui să li se aplice o abordare prudentă. Cu toate acestea, includerea acestora din urmă în portofoliul de expuneri-suport nu ar trebui exclusă în cazul în care aceste expuneri nu au prezentat noi arierate de la data restructurării, care ar fi trebuit să aibă loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau a cesiunii expunerilor-suport către SSPE. În aceste cazuri, divulgarea adecvată ar trebui să asigure o transparență deplină. |
| --- | --- |

(26)

Expunerile-suport nu ar trebui să includă expunerile în stare de nerambursare sau expunerile față de debitori sau garanți care, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial, se află în situații specifice de dificultate în materie de credit (de exemplu, debitori care au fost declarați în stare de insolvență).

Standardul „informațiilor deținute” ar trebui să fie considerat îndeplinit pe baza informațiilor obținute de la debitori cu privire la inițierea expunerilor, a informațiilor obținute de la inițiator în cadrul administrării de către acesta a expunerilor sau pe parcursul procedurii sale de gestionare a riscurilor, sau pe baza informațiilor notificate inițiatorului de către o parte terță.

Expunerilor care au fost neperformante și care, ulterior, au fost restructurate ar trebui să li se aplice o abordare prudentă. Cu toate acestea, includerea acestora din urmă în portofoliul de expuneri-suport nu ar trebui exclusă în cazul în care aceste expuneri nu au prezentat noi arierate de la data restructurării, care ar fi trebuit să aibă loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau a cesiunii expunerilor-suport către SSPE. În aceste cazuri, divulgarea adecvată ar trebui să asigure o transparență deplină.

| (27) | Pentru a se asigura că investitorii își îndeplinesc cu rigurozitate obligația de diligență și pentru a facilita evaluarea riscurilor subiacente, este important ca tranzacțiile de securitizare să fie garantate de portofolii de expuneri omogene în ceea ce privește tipul de active, cum ar fi portofoliile de împrumuturi locative, sau portofoliile de credite acordate societăților, credite imobiliare pentru întreprinderi, contracte de leasing și facilități de creditare destinate întreprinderilor din aceeași categorie sau portofolii de credite auto și contracte de leasing auto sau portofolii de facilități de creditare acordate persoanelor fizice în scopuri de consum personale, legate de familie sau de gospodărie. Expunerile-suport nu ar trebui să includă valori mobiliare, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 44 din Directiva 2014/65/UE. Pentru a ține cont de acele state membre în care utilizarea obligațiunilor în locul contractelor de credit pentru acordarea de credite societăților nefinanciare este o practică des întâlnită în rândul instituțiilor de credit, ar trebui să se poată include astfel de obligațiuni, cu condiția ca acestea să nu fie cotate într-un loc de tranzacționare. |
| --- | --- |

(27)

Pentru a se asigura că investitorii își îndeplinesc cu rigurozitate obligația de diligență și pentru a facilita evaluarea riscurilor subiacente, este important ca tranzacțiile de securitizare să fie garantate de portofolii de expuneri omogene în ceea ce privește tipul de active, cum ar fi portofoliile de împrumuturi locative, sau portofoliile de credite acordate societăților, credite imobiliare pentru întreprinderi, contracte de leasing și facilități de creditare destinate întreprinderilor din aceeași categorie sau portofolii de credite auto și contracte de leasing auto sau portofolii de facilități de creditare acordate persoanelor fizice în scopuri de consum personale, legate de familie sau de gospodărie. Expunerile-suport nu ar trebui să includă valori mobiliare, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 44 din Directiva 2014/65/UE. Pentru a ține cont de acele state membre în care utilizarea obligațiunilor în locul contractelor de credit pentru acordarea de credite societăților nefinanciare este o practică des întâlnită în rândul instituțiilor de credit, ar trebui să se poată include astfel de obligațiuni, cu condiția ca acestea să nu fie cotate într-un loc de tranzacționare.

| (28) | Este esențial să se prevină reproducerea unor modele de tipul „originate to distribute”. În aceste situații, creditorii acordă credite aplicând politici de subscriere insuficiente și fragile, deoarece știu în avans că riscurile aferente sunt, în cele din urmă, vândute unor părți terțe. Astfel, expunerile care urmează să fie securitizate ar trebui să fie inițiate în cursul normal al activității inițiatorului sau a creditorului inițial în conformitate cu standarde de subscriere care nu ar trebui să fie mai puțin stricte decât cele aplicate de inițiator sau de creditorul inițial la momentul inițierii unor expuneri similare care nu sunt securitizate. Modificările semnificative aduse standardelor de subscriere ar trebui comunicate integral investitorilor potențiali sau, în cazul programelor ABCP sprijinite integral, sponsorului și altor părți direct expuse tranzacției ABCP. Inițiatorul sau creditorul inițial ar trebui să aibă suficientă experiență în ceea ce privește inițierea unor expuneri de natură similară cu cele care au fost securitizate. În cazul securitizărilor în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative, portofoliul de împrumuturi nu ar trebui să includă niciun împrumut care a fost comercializat și subscris pe baza premisei că s-a adus la cunoștința solicitantului împrumutului sau, după caz, a intermediarilor faptul că este posibil ca informațiile furnizate să nu fi fost verificate de către creditor. De asemenea, evaluarea bonității debitorului ar trebui, atunci când este cazul, să îndeplinească cerințele prevăzute de Directivele 2008/48/CE (10) și 2014/17/UE (11) ale Parlamentului European și ale Consiliului sau cerințe echivalente în vigoare în țări terțe. |
| --- | --- |

(28)

Este esențial să se prevină reproducerea unor modele de tipul „originate to distribute”. În aceste situații, creditorii acordă credite aplicând politici de subscriere insuficiente și fragile, deoarece știu în avans că riscurile aferente sunt, în cele din urmă, vândute unor părți terțe. Astfel, expunerile care urmează să fie securitizate ar trebui să fie inițiate în cursul normal al activității inițiatorului sau a creditorului inițial în conformitate cu standarde de subscriere care nu ar trebui să fie mai puțin stricte decât cele aplicate de inițiator sau de creditorul inițial la momentul inițierii unor expuneri similare care nu sunt securitizate. Modificările semnificative aduse standardelor de subscriere ar trebui comunicate integral investitorilor potențiali sau, în cazul programelor ABCP sprijinite integral, sponsorului și altor părți direct expuse tranzacției ABCP. Inițiatorul sau creditorul inițial ar trebui să aibă suficientă experiență în ceea ce privește inițierea unor expuneri de natură similară cu cele care au fost securitizate. În cazul securitizărilor în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative, portofoliul de împrumuturi nu ar trebui să includă niciun împrumut care a fost comercializat și subscris pe baza premisei că s-a adus la cunoștința solicitantului împrumutului sau, după caz, a intermediarilor faptul că este posibil ca informațiile furnizate să nu fi fost verificate de către creditor. De asemenea, evaluarea bonității debitorului ar trebui, atunci când este cazul, să îndeplinească cerințele prevăzute de Directivele 2008/48/CE (10) și 2014/17/UE (11) ale Parlamentului European și ale Consiliului sau cerințe echivalente în vigoare în țări terțe.

| (29) | O dependență puternică a rambursării pozițiilor din securitizare de vânzarea de active care garantează activele-suport creează vulnerabilități, după cum arată performanțele slabe ale unor părți ale pieței titlurilor garantate cu ipoteci asupra proprietăților imobiliare comerciale (commercial mortgage-backed securities – CMBS) în timpul crizei financiare. Prin urmare, CMBS nu ar trebui considerate ca fiind securitizări STS. |
| --- | --- |

(29)

O dependență puternică a rambursării pozițiilor din securitizare de vânzarea de active care garantează activele-suport creează vulnerabilități, după cum arată performanțele slabe ale unor părți ale pieței titlurilor garantate cu ipoteci asupra proprietăților imobiliare comerciale (commercial mortgage-backed securities – CMBS) în timpul crizei financiare. Prin urmare, CMBS nu ar trebui considerate ca fiind securitizări STS.

| (30) | În cazul în care sunt disponibile date privind impactul asupra mediului al activelor-suport ale securitizărilor, inițiatorul și sponsorul acestor securitizări ar trebui să le publice.
  Prin urmare, în cazul în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto, inițiatorul, sponsorul și SSPE ai unei securitizări STS ar trebui să publice informațiile disponibile referitoare la performanța de mediu a activelor finanțate prin aceste împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto. |
| --- | --- |

(30)

În cazul în care sunt disponibile date privind impactul asupra mediului al activelor-suport ale securitizărilor, inițiatorul și sponsorul acestor securitizări ar trebui să le publice.

Prin urmare, în cazul în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto, inițiatorul, sponsorul și SSPE ai unei securitizări STS ar trebui să publice informațiile disponibile referitoare la performanța de mediu a activelor finanțate prin aceste împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto.

| (31) | În cazul în care inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile doresc să utilizeze denumirea STS pentru securitizările lor, investitorii, autoritățile competente și ESMA ar trebui notificate cu privire la faptul că securitizarea în cauză îndeplinește cerințele STS. Notificarea ar trebui să includă o explicație cu privire la modul în care se respectă fiecare dintre criteriile STS. ESMA ar trebui în acest caz să publice notificarea pe o listă a securitizărilor STS notificate disponibilă pe site-ul său în scop informativ. Includerea unei emisii de securitizări pe lista securitizărilor STS notificate publicată de ESMA nu presupune că ESMA sau alte autorități competente au certificat faptul că securitizarea respectivă îndeplinește cerințele STS. Respectarea cerințelor STS rămâne responsabilitatea exclusivă a inițiatorilor, a sponsorilor și a SSPE-urilor. Acest lucru ar trebui să asigure faptul că inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile își asumă răspunderea pentru afirmația lor potrivit căreia securitizarea este STS, precum și faptul că există transparență a pieței. |
| --- | --- |

(31)

În cazul în care inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile doresc să utilizeze denumirea STS pentru securitizările lor, investitorii, autoritățile competente și ESMA ar trebui notificate cu privire la faptul că securitizarea în cauză îndeplinește cerințele STS. Notificarea ar trebui să includă o explicație cu privire la modul în care se respectă fiecare dintre criteriile STS. ESMA ar trebui în acest caz să publice notificarea pe o listă a securitizărilor STS notificate disponibilă pe site-ul său în scop informativ. Includerea unei emisii de securitizări pe lista securitizărilor STS notificate publicată de ESMA nu presupune că ESMA sau alte autorități competente au certificat faptul că securitizarea respectivă îndeplinește cerințele STS. Respectarea cerințelor STS rămâne responsabilitatea exclusivă a inițiatorilor, a sponsorilor și a SSPE-urilor. Acest lucru ar trebui să asigure faptul că inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile își asumă răspunderea pentru afirmația lor potrivit căreia securitizarea este STS, precum și faptul că există transparență a pieței.

| (32) | În cazul în care o securitizare nu mai îndeplinește cerințele STS, inițiatorul și sponsorul ar trebui să notifice imediat ESMA și autoritatea competentă relevantă. În plus, în cazul în care o autoritate competentă a impus sancțiuni administrative în ceea ce privește o securitizare notificată ca fiind STS, autoritatea competentă în cauză ar trebui să notifice de îndată ESMA, pentru includerea acestora pe lista de notificări STS, astfel încât să le permită investitorilor să fie informați cu privire la aceste sancțiuni, precum și cu privire la fiabilitatea notificărilor STS. Prin urmare, este în interesul inițiatorilor și al sponsorilor să transmită notificări riguroase, pentru a se evita consecințele asupra reputației. |
| --- | --- |

(32)

În cazul în care o securitizare nu mai îndeplinește cerințele STS, inițiatorul și sponsorul ar trebui să notifice imediat ESMA și autoritatea competentă relevantă. În plus, în cazul în care o autoritate competentă a impus sancțiuni administrative în ceea ce privește o securitizare notificată ca fiind STS, autoritatea competentă în cauză ar trebui să notifice de îndată ESMA, pentru includerea acestora pe lista de notificări STS, astfel încât să le permită investitorilor să fie informați cu privire la aceste sancțiuni, precum și cu privire la fiabilitatea notificărilor STS. Prin urmare, este în interesul inițiatorilor și al sponsorilor să transmită notificări riguroase, pentru a se evita consecințele asupra reputației.

| (33) | Investitorii ar trebui să își îndeplinească propria obligație de diligență în ceea ce privește investițiile, proporțional cu riscurile implicate, dar ar trebui să se poată baza pe notificările STS și pe informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE privind respectarea cerințelor STS. Cu toate acestea, investitorii nu ar trebui să se bazeze în mod exclusiv și automat pe notificările și informațiile respective. |
| --- | --- |

(33)

Investitorii ar trebui să își îndeplinească propria obligație de diligență în ceea ce privește investițiile, proporțional cu riscurile implicate, dar ar trebui să se poată baza pe notificările STS și pe informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE privind respectarea cerințelor STS. Cu toate acestea, investitorii nu ar trebui să se bazeze în mod exclusiv și automat pe notificările și informațiile respective.

| (34) | Implicarea unor părți terțe cu scopul de a contribui la verificarea respectării cerințelor STS de către securitizări ar putea fi utilă atât investitorilor, cât și inițiatorilor, sponsorilor și SSPE-urilor și ar putea contribui la creșterea încrederii în piața securitizărilor STS. Inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar putea, de asemenea, să utilizeze serviciile unei părți terțe autorizate în conformitate cu prezentul regulament pentru a evalua dacă securitizarea lor îndeplinește criteriile STS. Părțile terțe respective ar trebui să facă obiectul autorizării de către autoritățile competente. Notificarea ESMA și publicarea ulterioară pe site-ul ESMA ar trebui să menționeze dacă respectarea cerințelor STS a fost confirmată de către o parte terță autorizată. Cu toate acestea, este esențial ca investitorii să efectueze propria lor evaluare, să își asume responsabilitatea pentru deciziile lor de investiții și să nu se bazeze automat pe astfel de părți terțe. Implicarea unei părți terțe nu ar trebui în niciun fel să transfere de la inițiatori, sponsori și investitorii instituționali responsabilitatea juridică supremă pentru notificarea și tratarea unei tranzacții de securitizare drept STS. |
| --- | --- |

(34)

Implicarea unor părți terțe cu scopul de a contribui la verificarea respectării cerințelor STS de către securitizări ar putea fi utilă atât investitorilor, cât și inițiatorilor, sponsorilor și SSPE-urilor și ar putea contribui la creșterea încrederii în piața securitizărilor STS. Inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar putea, de asemenea, să utilizeze serviciile unei părți terțe autorizate în conformitate cu prezentul regulament pentru a evalua dacă securitizarea lor îndeplinește criteriile STS. Părțile terțe respective ar trebui să facă obiectul autorizării de către autoritățile competente. Notificarea ESMA și publicarea ulterioară pe site-ul ESMA ar trebui să menționeze dacă respectarea cerințelor STS a fost confirmată de către o parte terță autorizată. Cu toate acestea, este esențial ca investitorii să efectueze propria lor evaluare, să își asume responsabilitatea pentru deciziile lor de investiții și să nu se bazeze automat pe astfel de părți terțe. Implicarea unei părți terțe nu ar trebui în niciun fel să transfere de la inițiatori, sponsori și investitorii instituționali responsabilitatea juridică supremă pentru notificarea și tratarea unei tranzacții de securitizare drept STS.

| (35) | Statele membre ar trebui să desemneze autoritățile competente și să le acorde competențele de supraveghere, de investigare și de sancționare necesare. În principiu, sancțiunile administrative ar trebui să fie publicate. Întrucât investitorii, inițiatorii, sponsorii, creditorii inițiali și SSPE-urile se pot stabili în diferite state membre și pot fi supravegheați de autorități sectoriale competente diferite, ar trebui asigurată o cooperare strânsă între autoritățile competente relevante, inclusiv Banca Centrală Europeană (BCE) în legătură cu sarcinile specifice atribuite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (12), precum și cu AES-urile prin schimbul reciproc de informații și prin acordarea de asistență reciprocă în cadrul activităților de supraveghere. Autoritățile competente ar trebui să aplice sancțiuni doar în cazul încălcărilor comise în mod intenționat sau din neglijență. Aplicarea de măsuri de remediere nu ar trebui să depindă de dovedirea intenției sau neglijenței. La stabilirea tipului și nivelului adecvat al sancțiunii sau al măsurii de remediere, atunci când se ia în considerare capacitatea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile, autoritățile competente ar trebui să țină cont în special de cifra de afaceri totală a persoanei juridice responsabile sau de venitul anual și de activele nete ale persoanei fizice responsabile. |
| --- | --- |

(35)

Statele membre ar trebui să desemneze autoritățile competente și să le acorde competențele de supraveghere, de investigare și de sancționare necesare. În principiu, sancțiunile administrative ar trebui să fie publicate. Întrucât investitorii, inițiatorii, sponsorii, creditorii inițiali și SSPE-urile se pot stabili în diferite state membre și pot fi supravegheați de autorități sectoriale competente diferite, ar trebui asigurată o cooperare strânsă între autoritățile competente relevante, inclusiv Banca Centrală Europeană (BCE) în legătură cu sarcinile specifice atribuite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (12), precum și cu AES-urile prin schimbul reciproc de informații și prin acordarea de asistență reciprocă în cadrul activităților de supraveghere. Autoritățile competente ar trebui să aplice sancțiuni doar în cazul încălcărilor comise în mod intenționat sau din neglijență. Aplicarea de măsuri de remediere nu ar trebui să depindă de dovedirea intenției sau neglijenței. La stabilirea tipului și nivelului adecvat al sancțiunii sau al măsurii de remediere, atunci când se ia în considerare capacitatea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile, autoritățile competente ar trebui să țină cont în special de cifra de afaceri totală a persoanei juridice responsabile sau de venitul anual și de activele nete ale persoanei fizice responsabile.

| (36) | Autoritățile competente ar trebui să își coordoneze îndeaproape supravegherea și să asigure consecvența între decizii, în special în cazul încălcărilor prezentului regulament. În cazul în care o astfel de încălcare se referă la o notificare incorectă sau care ar putea induce în eroare, autoritatea competentă care a constatat încălcarea ar trebui să informeze și AES-urile și autoritățile competente relevante ale statelor membre în cauză. În caz de dezacord între autoritățile competente, ESMA și, după caz, Comitetul comun al autorităților europene de supraveghere ar trebui să își exercite competențele de mediere cu caracter obligatoriu. |
| --- | --- |

(36)

Autoritățile competente ar trebui să își coordoneze îndeaproape supravegherea și să asigure consecvența între decizii, în special în cazul încălcărilor prezentului regulament. În cazul în care o astfel de încălcare se referă la o notificare incorectă sau care ar putea induce în eroare, autoritatea competentă care a constatat încălcarea ar trebui să informeze și AES-urile și autoritățile competente relevante ale statelor membre în cauză. În caz de dezacord între autoritățile competente, ESMA și, după caz, Comitetul comun al autorităților europene de supraveghere ar trebui să își exercite competențele de mediere cu caracter obligatoriu.

| (37) | Cerințele pentru utilizarea denumirii de securizare „securitizare simplă, transparentă și standardizată”(STS) sunt noi și vor fi precizate în ghidurile ABE și, cu timpul, în practica de supraveghere. Pentru a se evita descurajarea utilizării denumirii STS de către participanții la piață, autoritățile competente ar trebui să aibă capacitatea de a acorda inițiatorului, sponsorului și SSPE o perioadă de grație de trei luni pentru a remedia orice utilizare eronată a denumirii pe care au folosit-o cu bună credință. Buna credință se prezumă atunci când inițiatorul, sponsorul și SSPE nu ar fi putut să știe că o securitizare nu îndeplinește toate criteriile STS pentru a fi desemnată drept STS. Pe parcursul respectivei perioade de grație, securitizarea în cauză ar trebui să fie considerată în continuare ca respectând criteriile STS și nu ar trebui să fie eliminată de pe lista elaborată de ESMA în conformitate cu prezentul regulament. |
| --- | --- |

(37)

Cerințele pentru utilizarea denumirii de securizare „securitizare simplă, transparentă și standardizată”(STS) sunt noi și vor fi precizate în ghidurile ABE și, cu timpul, în practica de supraveghere. Pentru a se evita descurajarea utilizării denumirii STS de către participanții la piață, autoritățile competente ar trebui să aibă capacitatea de a acorda inițiatorului, sponsorului și SSPE o perioadă de grație de trei luni pentru a remedia orice utilizare eronată a denumirii pe care au folosit-o cu bună credință. Buna credință se prezumă atunci când inițiatorul, sponsorul și SSPE nu ar fi putut să știe că o securitizare nu îndeplinește toate criteriile STS pentru a fi desemnată drept STS. Pe parcursul respectivei perioade de grație, securitizarea în cauză ar trebui să fie considerată în continuare ca respectând criteriile STS și nu ar trebui să fie eliminată de pe lista elaborată de ESMA în conformitate cu prezentul regulament.

| (38) | Prezentul regulament promovează armonizarea mai multor elemente esențiale ale pieței securitizărilor, fără a aduce atingere posibilității ca piața însăși să realizeze ulterior o armonizare complementară a proceselor și practicilor de pe piețele de securitizare. Din acest motiv, este esențial ca participanții pe piață și asociațiile profesionale ale acestora să își continue activitățile de standardizare suplimentară a practicilor de pe piață, în special în ceea ce privește standardizarea documentației referitoare la securitizări. Comisia ar trebui să monitorizeze cu atenție eforturile de standardizare depuse de participanții pe piață și să raporteze cu privire la acestea. |
| --- | --- |

(38)

Prezentul regulament promovează armonizarea mai multor elemente esențiale ale pieței securitizărilor, fără a aduce atingere posibilității ca piața însăși să realizeze ulterior o armonizare complementară a proceselor și practicilor de pe piețele de securitizare. Din acest motiv, este esențial ca participanții pe piață și asociațiile profesionale ale acestora să își continue activitățile de standardizare suplimentară a practicilor de pe piață, în special în ceea ce privește standardizarea documentației referitoare la securitizări. Comisia ar trebui să monitorizeze cu atenție eforturile de standardizare depuse de participanții pe piață și să raporteze cu privire la acestea.

| (39) | Directivele 2009/65/CE (13), 2009/138/CE (14) și 2011/61/UE (15) ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și Regulamentele (CE) nr. 1060/2009 (16) și (UE) nr. 648/2012 (17) ale Parlamentului European și ale Consiliului sunt modificate în consecință, astfel încât să asigure coerența cadrului juridic al Uniunii cu prezentul regulament în ceea ce privește dispozițiile legate de securitizare, obiectivul principal al actelor menționate fiind instituirea și funcționarea pieței interne, în special prin asigurarea unor condiții de concurență echitabile în cadrul pieței interne pentru toți investitorii instituționali. |
| --- | --- |

(39)

Directivele 2009/65/CE (13), 2009/138/CE (14) și 2011/61/UE (15) ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și Regulamentele (CE) nr. 1060/2009 (16) și (UE) nr. 648/2012 (17) ale Parlamentului European și ale Consiliului sunt modificate în consecință, astfel încât să asigure coerența cadrului juridic al Uniunii cu prezentul regulament în ceea ce privește dispozițiile legate de securitizare, obiectivul principal al actelor menționate fiind instituirea și funcționarea pieței interne, în special prin asigurarea unor condiții de concurență echitabile în cadrul pieței interne pentru toți investitorii instituționali.

| (40) | În ceea ce privește modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 648/2012, contractele derivate extrabursiere încheiate de SSPE-uri nu ar trebui să fie supuse obligației de compensare, sub rezerva îndeplinirii anumitor condiții. Aceasta deoarece contrapărțile la contracte derivate extrabursiere încheiate cu SSPE-uri sunt creditori garantați prin mecanisme de securitizare, ceea ce permite, de obicei, să se prevadă o protecție adecvată împotriva riscului de credit al contrapărții. În ceea ce privește instrumentele derivate care nu sunt compensate la nivel central, nivelurile garanției reale solicitate ar trebui să țină seama și de structura specifică a mecanismelor de securitizare, precum și de măsurile de protecție deja prevăzute de acestea. |
| --- | --- |

(40)

În ceea ce privește modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 648/2012, contractele derivate extrabursiere încheiate de SSPE-uri nu ar trebui să fie supuse obligației de compensare, sub rezerva îndeplinirii anumitor condiții. Aceasta deoarece contrapărțile la contracte derivate extrabursiere încheiate cu SSPE-uri sunt creditori garantați prin mecanisme de securitizare, ceea ce permite, de obicei, să se prevadă o protecție adecvată împotriva riscului de credit al contrapărții. În ceea ce privește instrumentele derivate care nu sunt compensate la nivel central, nivelurile garanției reale solicitate ar trebui să țină seama și de structura specifică a mecanismelor de securitizare, precum și de măsurile de protecție deja prevăzute de acestea.

| (41) | Există un anumit grad de substituibilitate între obligațiunile garantate și securitizări. Prin urmare, pentru a se evita riscul de denaturare sau de arbitraj dintre utilizarea securitizărilor și utilizarea obligațiunilor garantate care poate apărea ca urmare a diferenței de tratament dintre contractele derivate extrabursiere încheiate de către entități emitente de obligațiuni garantate sau de către SSPE, Regulamentul (UE) nr. 648/2012 ar trebui modificat pentru a se asigura coerența între tratamentul instrumentelor derivate asociate obligațiunilor garantate și cel al instrumentelor derivate asociate securitizărilor, în ceea ce privește obligația de compensare și cerințele de marjă privind instrumentele derivate extrabursiere care nu sunt compensate la nivel central. |
| --- | --- |

(41)

Există un anumit grad de substituibilitate între obligațiunile garantate și securitizări. Prin urmare, pentru a se evita riscul de denaturare sau de arbitraj dintre utilizarea securitizărilor și utilizarea obligațiunilor garantate care poate apărea ca urmare a diferenței de tratament dintre contractele derivate extrabursiere încheiate de către entități emitente de obligațiuni garantate sau de către SSPE, Regulamentul (UE) nr. 648/2012 ar trebui modificat pentru a se asigura coerența între tratamentul instrumentelor derivate asociate obligațiunilor garantate și cel al instrumentelor derivate asociate securitizărilor, în ceea ce privește obligația de compensare și cerințele de marjă privind instrumentele derivate extrabursiere care nu sunt compensate la nivel central.

| (42) | În vederea armonizării taxelor de supraveghere ce urmează a fi percepute de ESMA, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește detalierea tipurilor de taxe, a cazurilor în care se percep taxe, a valorii lor și a modalității de plată a acestora. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (18). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. |
| --- | --- |

(42)

În vederea armonizării taxelor de supraveghere ce urmează a fi percepute de ESMA, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește detalierea tipurilor de taxe, a cazurilor în care se percep taxe, a valorii lor și a modalității de plată a acestora. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (18). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

| (43) | În vederea precizării cerinței de reținere a riscului, precum și pentru clarificarea suplimentară a criteriilor de omogenitate și a expunerilor considerate a fi omogene în temeiul cerințelor privind simplitatea, asigurându-se în același timp faptul că securitizarea împrumuturilor pentru IMM-uri nu este afectată în mod negativ, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de reglementare elaborate de ABE în ceea ce privește modalitățile de reținere a riscului, măsurarea nivelului de reținere, anumite interdicții privind riscul reținut, reținerea pe bază consolidată și exceptarea anumitor tranzacții, precum și precizarea criteriilor de omogenitate și a expunerilor-suport considerate a fi omogene. Comisia ar trebui să adopte standardele tehnice de reglementare respective prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. ABE ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES. |
| --- | --- |

(43)

În vederea precizării cerinței de reținere a riscului, precum și pentru clarificarea suplimentară a criteriilor de omogenitate și a expunerilor considerate a fi omogene în temeiul cerințelor privind simplitatea, asigurându-se în același timp faptul că securitizarea împrumuturilor pentru IMM-uri nu este afectată în mod negativ, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de reglementare elaborate de ABE în ceea ce privește modalitățile de reținere a riscului, măsurarea nivelului de reținere, anumite interdicții privind riscul reținut, reținerea pe bază consolidată și exceptarea anumitor tranzacții, precum și precizarea criteriilor de omogenitate și a expunerilor-suport considerate a fi omogene. Comisia ar trebui să adopte standardele tehnice de reglementare respective prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. ABE ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES.

| (44) | Pentru a se facilita accesul continuu, simplu și liber al investitorilor la informații fiabile privind securitizările, precum și în vederea specificării modalităților de îndeplinire a obligației de cooperare și de schimb de informații care le revine autorităților competente, Comisia ar trebui de asemenea să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA în ceea ce privește: informațiile comparabile referitoare la expunerile-suport și rapoartele periodice destinate investitorilor; lista scopurilor legitime pentru care sunt permise resecuritizări; procedurile care permit registrelor centrale de securitizări să verifice caracterul complet și coerența informațiilor raportate, cererea de înregistrare și cererea simplificată de extindere a înregistrării; informațiile privind securitizările care urmează să fie furnizate din motive de transparență, standardele operaționale cerute pentru colectarea, agregarea și compararea datelor între registrele centrale de securitizări, informațiile la care entitățile desemnate au acces și clauzele și condițiile pentru acces direct; informațiile furnizate în cazul notificărilor STS, informațiile care urmează să fie furnizate autorităților competente în cererea pentru autorizarea unei părți terțe verificatoare; și informațiile care urmează să facă obiectul schimbului și conținutul și domeniul de aplicare ale obligațiilor de notificare. Comisia ar trebui să adopte standardele tehnice de reglementare respective prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES. |
| --- | --- |

(44)

Pentru a se facilita accesul continuu, simplu și liber al investitorilor la informații fiabile privind securitizările, precum și în vederea specificării modalităților de îndeplinire a obligației de cooperare și de schimb de informații care le revine autorităților competente, Comisia ar trebui de asemenea să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA în ceea ce privește: informațiile comparabile referitoare la expunerile-suport și rapoartele periodice destinate investitorilor; lista scopurilor legitime pentru care sunt permise resecuritizări; procedurile care permit registrelor centrale de securitizări să verifice caracterul complet și coerența informațiilor raportate, cererea de înregistrare și cererea simplificată de extindere a înregistrării; informațiile privind securitizările care urmează să fie furnizate din motive de transparență, standardele operaționale cerute pentru colectarea, agregarea și compararea datelor între registrele centrale de securitizări, informațiile la care entitățile desemnate au acces și clauzele și condițiile pentru acces direct; informațiile furnizate în cazul notificărilor STS, informațiile care urmează să fie furnizate autorităților competente în cererea pentru autorizarea unei părți terțe verificatoare; și informațiile care urmează să facă obiectul schimbului și conținutul și domeniul de aplicare ale obligațiilor de notificare. Comisia ar trebui să adopte standardele tehnice de reglementare respective prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES.

| (45) | Pentru a facilita demersul investitorilor, al inițiatorilor, al sponsorilor și al SSPE-urilor, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de punere în aplicare elaborate de ESMA în ceea ce privește: modelele care urmează să fie utilizate pentru punerea informațiilor la dispoziția deținătorilor unei poziții din securitizare; formatul cererii de înregistrare și al cererii de extindere a înregistrării registrelor centrale de securitizări; modelele pentru furnizarea de informații; modelele care urmează să fie utilizate pentru furnizarea de informații către registrele centrale de securitizări, ținând seama de soluțiile elaborate de operatorii existenți care colectează date privind securitizările; și modelul pentru notificările STS care să le ofere investitorilor și autorităților competente informații suficiente pentru a putea realiza evaluarea respectării cerințelor STS. Comisia ar trebui să adopte respectivele standarde tehnice de punere în aplicare prin intermediul actelor de punere în aplicare în conformitate cu articolul 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES. |
| --- | --- |

(45)

Pentru a facilita demersul investitorilor, al inițiatorilor, al sponsorilor și al SSPE-urilor, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte standarde tehnice de punere în aplicare elaborate de ESMA în ceea ce privește: modelele care urmează să fie utilizate pentru punerea informațiilor la dispoziția deținătorilor unei poziții din securitizare; formatul cererii de înregistrare și al cererii de extindere a înregistrării registrelor centrale de securitizări; modelele pentru furnizarea de informații; modelele care urmează să fie utilizate pentru furnizarea de informații către registrele centrale de securitizări, ținând seama de soluțiile elaborate de operatorii existenți care colectează date privind securitizările; și modelul pentru notificările STS care să le ofere investitorilor și autorităților competente informații suficiente pentru a putea realiza evaluarea respectării cerințelor STS. Comisia ar trebui să adopte respectivele standarde tehnice de punere în aplicare prin intermediul actelor de punere în aplicare în conformitate cu articolul 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA ar trebui să se consulte îndeaproape cu celelalte două AES.

| (46) | Întrucât obiectivele prezentului regulament, și anume stabilirea unui cadru general privind securitizarea și crearea unui cadru specific pentru o securitizare STS, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, dat fiind că piețele securitizărilor operează la nivel mondial și că ar trebui asigurate condiții de concurență echitabile în cadrul pieței interne pentru toți investitorii instituționali și toate entitățile care participă la securitizare, dar, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective. |
| --- | --- |

(46)

Întrucât obiectivele prezentului regulament, și anume stabilirea unui cadru general privind securitizarea și crearea unui cadru specific pentru o securitizare STS, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, dat fiind că piețele securitizărilor operează la nivel mondial și că ar trebui asigurate condiții de concurență echitabile în cadrul pieței interne pentru toți investitorii instituționali și toate entitățile care participă la securitizare, dar, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

| (47) | Prezentul regulament ar trebui să se aplice securitizărilor în cazul cărora titlurile de valoare sunt emise la 1 ianuarie 2019 sau după această dată. |
| --- | --- |

(47)

Prezentul regulament ar trebui să se aplice securitizărilor în cazul cărora titlurile de valoare sunt emise la 1 ianuarie 2019 sau după această dată.

| (48) | În ceea ce privește pozițiile din securitizare în sold la 1 ianuarie 2019, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza denumirea „STS” cu condiția ca securitizarea să respecte cerințele STS, pentru unele dintre cerințe la momentul notificării, iar pentru altele la momentul inițierii. Prin urmare, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să fie în măsură să transmită ESMA o notificare STS în temeiul prezentului regulament. Orice modificare ulterioară a securitizării ar trebui să fie acceptată cu condiția ca securitizarea să îndeplinească în continuare toate cerințele STS aplicabile. |
| --- | --- |

(48)

În ceea ce privește pozițiile din securitizare în sold la 1 ianuarie 2019, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza denumirea „STS” cu condiția ca securitizarea să respecte cerințele STS, pentru unele dintre cerințe la momentul notificării, iar pentru altele la momentul inițierii. Prin urmare, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile ar trebui să fie în măsură să transmită ESMA o notificare STS în temeiul prezentului regulament. Orice modificare ulterioară a securitizării ar trebui să fie acceptată cu condiția ca securitizarea să îndeplinească în continuare toate cerințele STS aplicabile.

| (49) | Cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență, care se aplică în conformitate cu dreptul Uniunii în vigoare înainte de data aplicării prezentului regulament, ar trebui să se aplice în continuare securitizărilor emise la 1 ianuarie 2011 sau după această dată, precum și securitizărilor emise înainte de 1 ianuarie 2011 în cazul în care au fost adăugate sau înlocuite noi expuneri-suport după 31 decembrie 2014. Dispozițiile relevante din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 al Comisiei (19) care precizează cerințele de reținere a riscului impuse instituțiilor de credit și firmelor de investiții în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (20) ar trebui să rămână aplicabile până în momentul în care se aplică standardele tehnice de reglementare privind reținerea riscului în temeiul prezentului regulament. Din motive de securitate juridică, instituțiilor de credit sau firmelor de investiții, societăților de asigurare, societăților de reasigurare și administratorilor de fonduri de investiții alternative ar trebui, în ceea ce privește pozițiile din securitizare în sold la data aplicării prezentului regulament, să li se aplice în continuare articolul 405 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și capitolele I, II și III și articolul 22 din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014, articolele 254 și 255 din Regulamentul delegat (UE) 2015/35 și, respectiv, articolul 51 din Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei (21).
  Pentru a se asigura respectarea de către inițiatori, sponsori și SSPE-uri a obligațiilor care le revin în materie de transparență, până la aplicarea standardelor tehnice de reglementare care urmează să fie adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament, informațiile menționate în anexele I-VIII la Regulamentul delegat (UE) 2015/3 al Comisiei (22) ar trebui puse la dispoziția publicului, |
| --- | --- |

(49)

Cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență, care se aplică în conformitate cu dreptul Uniunii în vigoare înainte de data aplicării prezentului regulament, ar trebui să se aplice în continuare securitizărilor emise la 1 ianuarie 2011 sau după această dată, precum și securitizărilor emise înainte de 1 ianuarie 2011 în cazul în care au fost adăugate sau înlocuite noi expuneri-suport după 31 decembrie 2014. Dispozițiile relevante din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 al Comisiei (19) care precizează cerințele de reținere a riscului impuse instituțiilor de credit și firmelor de investiții în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (20) ar trebui să rămână aplicabile până în momentul în care se aplică standardele tehnice de reglementare privind reținerea riscului în temeiul prezentului regulament. Din motive de securitate juridică, instituțiilor de credit sau firmelor de investiții, societăților de asigurare, societăților de reasigurare și administratorilor de fonduri de investiții alternative ar trebui, în ceea ce privește pozițiile din securitizare în sold la data aplicării prezentului regulament, să li se aplice în continuare articolul 405 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și capitolele I, II și III și articolul 22 din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014, articolele 254 și 255 din Regulamentul delegat (UE) 2015/35 și, respectiv, articolul 51 din Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei (21).

Pentru a se asigura respectarea de către inițiatori, sponsori și SSPE-uri a obligațiilor care le revin în materie de transparență, până la aplicarea standardelor tehnice de reglementare care urmează să fie adoptate de Comisie în temeiul prezentului regulament, informațiile menționate în anexele I-VIII la Regulamentul delegat (UE) 2015/3 al Comisiei (22) ar trebui puse la dispoziția publicului,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL 1

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiect și domeniu de aplicare

(1)   Prezentul regulament stabilește un cadru general privind securitizarea. De asemenea, definește securitizarea și stabilește cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență, reținerea riscului și transparența impuse părților implicate în securitizări, criteriile pentru acordarea creditelor, cerințele privind vânzarea securitizărilor către clienții de retail, interzicerea resecuritizărilor, cerințele pentru SSPE-uri, precum și condițiile și procedurile privind registrele centrale de securitizări. Regulamentul creează, de asemenea, un cadru pentru securitizarea simplă, transparentă și standardizată (STS).

(2)   Prezentul regulament se aplică investitorilor instituționali, precum și inițiatorilor, sponsorilor, creditorilor inițiali și entităților special constituite în scopul securitizării.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

| 1. | „securitizare” înseamnă o tranzacție sau o schemă prin care riscul de credit asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri este segmentat pe tranșe, care prezintă toate caracteristicile următoare:






  (a) | plățile în cadrul tranzacției sau schemei sunt dependente de performanța expunerii sau a portofoliului de expuneri; |
| --- | --- | --- |

1.

„securitizare” înseamnă o tranzacție sau o schemă prin care riscul de credit asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri este segmentat pe tranșe, care prezintă toate caracteristicile următoare:

(a)

plățile în cadrul tranzacției sau schemei sunt dependente de performanța expunerii sau a portofoliului de expuneri;

| (b) | subordonarea tranșelor determină modul de alocare a pierderilor pe parcursul duratei de viață a tranzacției sau a schemei; |
| --- | --- |

(b)

subordonarea tranșelor determină modul de alocare a pierderilor pe parcursul duratei de viață a tranzacției sau a schemei;

| (c) | tranzacția sau schema nu creează expuneri care prezintă toate caracteristicile enumerate la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; |
| --- | --- |

(c)

tranzacția sau schema nu creează expuneri care prezintă toate caracteristicile enumerate la articolul 147 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

| 2. | „entitate special constituită în scopul securitizării” sau „SSPE” înseamnă o societate, o fiducie sau o altă entitate, alta decât un inițiator sau un sponsor, constituită în scopul de a desfășura una sau mai multe securitizări, ale cărei activități se limitează la cele corespunzătoare pentru realizarea obiectivului menționat, și a cărei structură are rolul de a izola obligațiile SSPE de cele ale inițiatorului; |
| --- | --- |

2.

„entitate special constituită în scopul securitizării” sau „SSPE” înseamnă o societate, o fiducie sau o altă entitate, alta decât un inițiator sau un sponsor, constituită în scopul de a desfășura una sau mai multe securitizări, ale cărei activități se limitează la cele corespunzătoare pentru realizarea obiectivului menționat, și a cărei structură are rolul de a izola obligațiile SSPE de cele ale inițiatorului;

| 3. | „inițiator” înseamnă o entitate care:






  (a) | fie ea însăși, fie prin intermediul unor entități asociate, a fost implicată direct sau indirect în contractul inițial care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, care au determinat expunerile care fac obiectul securitizării; sau |
| --- | --- | --- |

3.

„inițiator” înseamnă o entitate care:

(a)

fie ea însăși, fie prin intermediul unor entități asociate, a fost implicată direct sau indirect în contractul inițial care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, care au determinat expunerile care fac obiectul securitizării; sau

| (b) | cumpără expunerile unei părți terțe în cont propriu și apoi le securitizează; |
| --- | --- |

(b)

cumpără expunerile unei părți terțe în cont propriu și apoi le securitizează;

| 4. | „resecuritizare” înseamnă o securitizare în care cel puțin una dintre expunerile-suport este o poziție din securitizare; |
| --- | --- |

4.

„resecuritizare” înseamnă o securitizare în care cel puțin una dintre expunerile-suport este o poziție din securitizare;

| 5. | „sponsor” înseamnă o instituție de credit situată fie în Uniune, fie în afara acesteia, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sau o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE, alta decât un inițiator, care:






  (a) | stabilește și administrează un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau o altă securitizare care achiziționează expuneri de la entități terțe; sau |
| --- | --- | --- |

5.

„sponsor” înseamnă o instituție de credit situată fie în Uniune, fie în afara acesteia, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, sau o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE, alta decât un inițiator, care:

(a)

stabilește și administrează un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau o altă securitizare care achiziționează expuneri de la entități terțe; sau

| (b) | stabilește un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau o altă securitizare care achiziționează expuneri de la entități terțe și încredințează administrarea activă curentă a portofoliului pe care o presupune securitizarea respectivă unei entități autorizate să efectueze astfel de activități în conformitate cu Directiva 2009/65/CE, Directiva 2011/61/UE sau Directiva 2014/65/UE, |
| --- | --- |

(b)

stabilește un program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active sau o altă securitizare care achiziționează expuneri de la entități terțe și încredințează administrarea activă curentă a portofoliului pe care o presupune securitizarea respectivă unei entități autorizate să efectueze astfel de activități în conformitate cu Directiva 2009/65/CE, Directiva 2011/61/UE sau Directiva 2014/65/UE,

| 6. | „tranșă” înseamnă un segment de risc de credit, stabilit contractual, asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri, în care o poziție din segment prezintă un risc de pierdere de credit mai mare sau mai mic decât o poziție în cuantum egal dintr-un alt segment, fără a se ține seama de protecția creditului furnizată de părți terțe în mod direct deținătorilor pozițiilor din segment sau din alte segmente; |
| --- | --- |

6.

„tranșă” înseamnă un segment de risc de credit, stabilit contractual, asociat unei expuneri sau unui portofoliu de expuneri, în care o poziție din segment prezintă un risc de pierdere de credit mai mare sau mai mic decât o poziție în cuantum egal dintr-un alt segment, fără a se ține seama de protecția creditului furnizată de părți terțe în mod direct deținătorilor pozițiilor din segment sau din alte segmente;

| 7. | „program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active ” sau „program ABCP” înseamnă un program de securitizări în cadrul căruia titlurile emise iau, în mod predominant, forma titlurilor pe termen scurt garantate cu active cu o scadență inițială de cel mult un an; |
| --- | --- |

7.

„program de emisiune de titluri pe termen scurt garantate cu active ” sau „program ABCP” înseamnă un program de securitizări în cadrul căruia titlurile emise iau, în mod predominant, forma titlurilor pe termen scurt garantate cu active cu o scadență inițială de cel mult un an;

| 8. | „tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active ” sau „tranzacție ABCP” înseamnă o securitizare în cadrul unui program ABCP; |
| --- | --- |

8.

„tranzacție cu titluri pe termen scurt garantate cu active ” sau „tranzacție ABCP” înseamnă o securitizare în cadrul unui program ABCP;

| 9. | „securitizare tradițională” înseamnă o securitizare care presupune transferul interesului economic în expunerile care fac obiectul securitizării prin transferul proprietății asupra respectivelor expuneri de la inițiator către o SSPE sau prin tehnica subparticipării de către o SSPE, unde titlurile emise nu reprezintă obligații de plată ale inițiatorului; |
| --- | --- |

9.

„securitizare tradițională” înseamnă o securitizare care presupune transferul interesului economic în expunerile care fac obiectul securitizării prin transferul proprietății asupra respectivelor expuneri de la inițiator către o SSPE sau prin tehnica subparticipării de către o SSPE, unde titlurile emise nu reprezintă obligații de plată ale inițiatorului;

| 10. | „securitizare sintetică” înseamnă o securitizare în cadrul căreia transferul riscului se realizează prin utilizarea de instrumente financiare derivate de credit sau garanții și în care expunerile care fac obiectul securitizării rămân expuneri ale inițiatorului; |
| --- | --- |

10.

„securitizare sintetică” înseamnă o securitizare în cadrul căreia transferul riscului se realizează prin utilizarea de instrumente financiare derivate de credit sau garanții și în care expunerile care fac obiectul securitizării rămân expuneri ale inițiatorului;

| 11. | „investitor” înseamnă o persoană fizică sau juridică care deține o poziție din securitizare; |
| --- | --- |

11.

„investitor” înseamnă o persoană fizică sau juridică care deține o poziție din securitizare;

| 12. | „investitor instituțional” înseamnă un investitor care este unul dintre următoarele:






  (a) | o întreprindere de asigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE; |
| --- | --- | --- |

12.

„investitor instituțional” înseamnă un investitor care este unul dintre următoarele:

(a)

o întreprindere de asigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE;

| (b) | o întreprindere de reasigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE; |
| --- | --- |

(b)

o întreprindere de reasigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE;

| (c) | o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale căreia i se aplică Directiva (UE) 2016/2341 a Parlamentului European și a Consiliului (23) în conformitate cu articolul 2 din aceasta, cu excepția cazului în care un stat membru a optat să nu aplice directiva respectivă, în totalitate sau în parte, în cazul instituției respective, în conformitate cu articolul 5 din directiva respectivă, sau un administrator de investiții sau o entitate autorizată desemnată de o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale în temeiul articolului 32 din Directiva (UE) 2016/2341; |
| --- | --- |

(c)

o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale căreia i se aplică Directiva (UE) 2016/2341 a Parlamentului European și a Consiliului (23) în conformitate cu articolul 2 din aceasta, cu excepția cazului în care un stat membru a optat să nu aplice directiva respectivă, în totalitate sau în parte, în cazul instituției respective, în conformitate cu articolul 5 din directiva respectivă, sau un administrator de investiții sau o entitate autorizată desemnată de o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale în temeiul articolului 32 din Directiva (UE) 2016/2341;

23

| (d) | un administrator de fonduri de investiții alternative (AFIA), astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/61/UE, care administrează și/sau comercializează fonduri de investiții alternative în Uniune; |
| --- | --- |

(d)

un administrator de fonduri de investiții alternative (AFIA), astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/61/UE, care administrează și/sau comercializează fonduri de investiții alternative în Uniune;

| (e) | o societate de administrare a unui organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2009/65/CE; |
| --- | --- |

(e)

o societate de administrare a unui organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2009/65/CE;

| (f) | un OPCVM administrat intern, care este o societate de investiții autorizată în conformitate cu Directiva 2009/65/CE și care nu a desemnat o societate de administrare autorizată în temeiul directivei respective pentru administrarea sa; |
| --- | --- |

(f)

un OPCVM administrat intern, care este o societate de investiții autorizată în conformitate cu Directiva 2009/65/CE și care nu a desemnat o societate de administrare autorizată în temeiul directivei respective pentru administrarea sa;

| (g) | o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în sensul regulamentului respectiv sau o firmă de investiții astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 2 din respectivul regulament; |
| --- | --- |

(g)

o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în sensul regulamentului respectiv sau o firmă de investiții astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 2 din respectivul regulament;

| 13. | „societate de administrare” înseamnă o entitate care administrează în mod curent un portofoliu de creanțe achiziționate sau expunerile din credite-suport; |
| --- | --- |

13.

„societate de administrare” înseamnă o entitate care administrează în mod curent un portofoliu de creanțe achiziționate sau expunerile din credite-suport;

| 14. | „facilitate de lichiditate” înseamnă poziția din securitizare care provine dintr-un acord contractual de finanțare care vizează să asigure plata la timp a fluxurilor de numerar către investitori; |
| --- | --- |

14.

„facilitate de lichiditate” înseamnă poziția din securitizare care provine dintr-un acord contractual de finanțare care vizează să asigure plata la timp a fluxurilor de numerar către investitori;

| 15. | „expunere reînnoibilă” înseamnă o expunere în cadrul căreia soldurile rămase de rambursat ale debitorilor pot fluctua, până la o limită convenită, în funcție de deciziile acestora de a lua cu împrumut și de a rambursa; |
| --- | --- |

15.

„expunere reînnoibilă” înseamnă o expunere în cadrul căreia soldurile rămase de rambursat ale debitorilor pot fluctua, până la o limită convenită, în funcție de deciziile acestora de a lua cu împrumut și de a rambursa;

| 16. | „securitizare reînnoibilă” înseamnă o securitizare în cadrul căreia însăși structura securitizării se reînnoiește prin adăugarea sau eliminarea expunerilor din portofoliul de expuneri, indiferent dacă expunerile se reînnoiesc sau nu; |
| --- | --- |

16.

„securitizare reînnoibilă” înseamnă o securitizare în cadrul căreia însăși structura securitizării se reînnoiește prin adăugarea sau eliminarea expunerilor din portofoliul de expuneri, indiferent dacă expunerile se reînnoiesc sau nu;

| 17. | „clauză de amortizare anticipată” înseamnă o clauză contractuală în securitizarea expunerilor reînnoibile sau în securitizarea reînnoibilă care impune, în cazul producerii unor evenimente definite, răscumpărarea pozițiilor din securitizare ale investitorilor înainte de scadența stabilită inițial pentru pozițiile respective; |
| --- | --- |

17.

„clauză de amortizare anticipată” înseamnă o clauză contractuală în securitizarea expunerilor reînnoibile sau în securitizarea reînnoibilă care impune, în cazul producerii unor evenimente definite, răscumpărarea pozițiilor din securitizare ale investitorilor înainte de scadența stabilită inițial pentru pozițiile respective;

| 18. | „tranșa care suportă prima pierdere” înseamnă cea mai subordonată tranșă dintr-o securitizare, și anume prima tranșă care suportă pierderile înregistrate de expunerile securitizate și, astfel, asigură protecție pentru tranșa care suportă a doua pierdere și, după caz, pentru tranșele cu rang superior; |
| --- | --- |

18.

„tranșa care suportă prima pierdere” înseamnă cea mai subordonată tranșă dintr-o securitizare, și anume prima tranșă care suportă pierderile înregistrate de expunerile securitizate și, astfel, asigură protecție pentru tranșa care suportă a doua pierdere și, după caz, pentru tranșele cu rang superior;

| 19. | „poziție din securitizare” înseamnă o expunere față de o securitizare; |
| --- | --- |

19.

„poziție din securitizare” înseamnă o expunere față de o securitizare;

| 20. | „creditor inițial” înseamnă o entitate care, fie ea însăși, fie prin intermediul unor entități asociate, direct sau indirect, a încheiat contractul inițial care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, care au determinat expunerile care fac obiectul securitizării; |
| --- | --- |

20.

„creditor inițial” înseamnă o entitate care, fie ea însăși, fie prin intermediul unor entități asociate, direct sau indirect, a încheiat contractul inițial care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, care au determinat expunerile care fac obiectul securitizării;

| 21. | „program ABCP sprijinit integral” înseamnă un program ABCP pe care sponsorul său îl susține direct și integral prin furnizarea către SSPE(uri) a uneia sau mai multor facilități de lichiditate care acoperă cel puțin toate elementele următoare:






  (a) | toate riscurile de lichiditate și de credit ale programului ABCP; |
| --- | --- | --- |

21.

„program ABCP sprijinit integral” înseamnă un program ABCP pe care sponsorul său îl susține direct și integral prin furnizarea către SSPE(uri) a uneia sau mai multor facilități de lichiditate care acoperă cel puțin toate elementele următoare:

(a)

toate riscurile de lichiditate și de credit ale programului ABCP;

| (b) | orice riscuri de diminuare semnificativă a valorii expunerilor securitizate; |
| --- | --- |

(b)

orice riscuri de diminuare semnificativă a valorii expunerilor securitizate;

| (c) | orice alte costuri la nivel de tranzacție ABCP și costuri la nivel de program ABCP dacă sunt necesare pentru a garanta investitorului plata integrală a oricărei sume în cadrul ABCP; |
| --- | --- |

(c)

orice alte costuri la nivel de tranzacție ABCP și costuri la nivel de program ABCP dacă sunt necesare pentru a garanta investitorului plata integrală a oricărei sume în cadrul ABCP;

| 22. | „tranzacție ABCP sprijinită integral” înseamnă o tranzacție ABCP sprijinită de o facilitate de lichiditate, la nivel de tranzacție sau la nivel de program ABCP, care acoperă cel puțin toate elementele următoare:






  (a) | toate riscurile de lichiditate și de credit ale tranzacției ABCP; |
| --- | --- | --- |

22.

„tranzacție ABCP sprijinită integral” înseamnă o tranzacție ABCP sprijinită de o facilitate de lichiditate, la nivel de tranzacție sau la nivel de program ABCP, care acoperă cel puțin toate elementele următoare:

(a)

toate riscurile de lichiditate și de credit ale tranzacției ABCP;

| (b) | orice riscuri de diminuare semnificativă a valorii expunerilor securitizate în tranzacția ABCP; |
| --- | --- |

(b)

orice riscuri de diminuare semnificativă a valorii expunerilor securitizate în tranzacția ABCP;

| (c) | orice alte costuri la nivel de tranzacție ABCP și costuri la nivel de program ABCP dacă sunt necesare pentru a garanta investitorului plata integrală a oricărei sume în cadrul ABCP; |
| --- | --- |

(c)

orice alte costuri la nivel de tranzacție ABCP și costuri la nivel de program ABCP dacă sunt necesare pentru a garanta investitorului plata integrală a oricărei sume în cadrul ABCP;

| 23. | „registru central de securitizări” înseamnă o persoană juridică care colectează și menține la nivel central evidența securitizărilor.
  În sensul articolului 10 din prezentul regulament, trimiterile la „registrul central de tranzacții” din articolele 61, 64, 65, 66, 73, 78, 79 și 80 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 se interpretează ca trimiteri la „registrul central de securitizări”. |
| --- | --- |

23.

„registru central de securitizări” înseamnă o persoană juridică care colectează și menține la nivel central evidența securitizărilor.

În sensul articolului 10 din prezentul regulament, trimiterile la „registrul central de tranzacții” din articolele 61, 64, 65, 66, 73, 78, 79 și 80 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 se interpretează ca trimiteri la „registrul central de securitizări”.

Articolul 3

Vânzarea de securitizări clienților de retail

(1)   Vânzătorul unei poziții din securitizare nu vinde o astfel de poziție unui client de retail, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 11 din Directiva 2014/65/UE, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | vânzătorul poziției din securitizare a efectuat un test de adecvare în conformitate cu articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2014/65/UE; |
| --- | --- |

(a)

vânzătorul poziției din securitizare a efectuat un test de adecvare în conformitate cu articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2014/65/UE;

| (b) | vânzătorul poziției din securitizare este convins, pe baza testului menționat la litera (a), că poziția din securitizare este adecvată pentru clientul de retail respectiv; |
| --- | --- |

(b)

vânzătorul poziției din securitizare este convins, pe baza testului menționat la litera (a), că poziția din securitizare este adecvată pentru clientul de retail respectiv;

| (c) | vânzătorul poziției din securitizare comunică fără întârziere, prin intermediul unui raport, rezultatul testului de adecvare clientului de retail. |
| --- | --- |

(c)

vânzătorul poziției din securitizare comunică fără întârziere, prin intermediul unui raport, rezultatul testului de adecvare clientului de retail.

(2)   Atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite la alineatul (1), iar portofoliul de instrumente financiare al clientului de retail în cauză nu depășește 500 000 EUR, vânzătorul se asigură, pe baza informațiilor prezentate de clientul de retail în conformitate cu alineatul (3), că acesta nu investește în poziții din securitizare un cuantum total care depășește 10 % din portofoliul de instrumente financiare al clientului respectiv și că cuantumul minim inițial investit într-una sau mai multe poziții din securitizare este de 10 000 EUR.

(3)   Clientul de retail prezintă vânzătorului informații exacte privind portofoliul de instrumente financiare al clientului de retail, inclusiv privind orice investiții în poziții din securitizare.

(4)   În sensul alineatelor (2) și (3), în portofoliul de instrumente financiare al clientului de retail sunt incluse depozitele în numerar și instrumentele financiare, dar sunt excluse orice instrumente financiare depuse ca garanție.

Articolul 4

Cerințe referitoare la SSPE-uri

SSPE-urile nu pot fi stabilite într-o țară terță în cazul căreia se aplică oricare dintre următoarele:

| (a) | țara terță este inclusă pe lista jurisdicțiilor de mare risc și necooperante de către GAFI; |
| --- | --- |

(a)

țara terță este inclusă pe lista jurisdicțiilor de mare risc și necooperante de către GAFI;

| (b) | țara terță nu a semnat un acord cu un stat membru pentru a se asigura că respectiva țară terță respectă în totalitate standardele prevăzute la articolul 26 din Convenția-model a Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru evitarea dublei impuneri cu privire la impozitele pe venit și pe capital sau în Acordul-model al OCDE privind schimbul de informații în domeniul fiscal și garantează un schimb eficace de informații în materie fiscală, inclusiv orice acorduri fiscale multilaterale. |
| --- | --- |

(b)

țara terță nu a semnat un acord cu un stat membru pentru a se asigura că respectiva țară terță respectă în totalitate standardele prevăzute la articolul 26 din Convenția-model a Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru evitarea dublei impuneri cu privire la impozitele pe venit și pe capital sau în Acordul-model al OCDE privind schimbul de informații în domeniul fiscal și garantează un schimb eficace de informații în materie fiscală, inclusiv orice acorduri fiscale multilaterale.

CAPITOLUL 2

DISPOZIȚII APLICABILE TUTUROR SECURITIZĂRILOR

Articolul 5

Cerințe privind obligația de diligență pentru investitorii instituționali

(1)   Înainte de a deține o poziție din securitizare, investitorii instituționali, alții decât inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial, verifică dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

| (a) | în cazul în care inițiatorul sau creditorul inițial stabilit în Uniune nu este o instituție de credit sau o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctele 1 și 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, inițiatorul sau creditorul inițial acordă toate creditele care determină expunerile-suport pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese clar stabilite de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor respective și dispune de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din prezentul regulament; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care inițiatorul sau creditorul inițial stabilit în Uniune nu este o instituție de credit sau o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctele 1 și 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, inițiatorul sau creditorul inițial acordă toate creditele care determină expunerile-suport pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese clar stabilite de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor respective și dispune de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din prezentul regulament;

| (b) | în cazul în care este stabilit într-o țară terță, inițiatorul sau creditorul inițial acordă toate creditele care determină expunerile-suport pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese clar stabilite de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor respective și dispune de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective pentru a se asigura că acordarea creditelor se bazează pe o evaluare amănunțită a bonității debitorului; |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care este stabilit într-o țară terță, inițiatorul sau creditorul inițial acordă toate creditele care determină expunerile-suport pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese clar stabilite de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor respective și dispune de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective pentru a se asigura că acordarea creditelor se bazează pe o evaluare amănunțită a bonității debitorului;

| (c) | în cazul în care este stabilit în Uniune, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține în permanență un interes economic net semnificativ în conformitate cu articolul 6, iar reținerea riscului este divulgată investitorului instituțional în conformitate cu articolul 7; |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care este stabilit în Uniune, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține în permanență un interes economic net semnificativ în conformitate cu articolul 6, iar reținerea riscului este divulgată investitorului instituțional în conformitate cu articolul 7;

| (d) | în cazul în care este stabilit într-o țară terță, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține în permanență un interes economic net semnificativ care, în orice caz, nu este mai mic de 5 %, stabilit în conformitate cu articolul 6, și divulgă reținerea riscului investitorilor instituționali; |
| --- | --- |

(d)

în cazul în care este stabilit într-o țară terță, inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial reține în permanență un interes economic net semnificativ care, în orice caz, nu este mai mic de 5 %, stabilit în conformitate cu articolul 6, și divulgă reținerea riscului investitorilor instituționali;

| (e) | inițiatorul, sponsorul sau SSPE a pus, după caz, la dispoziție informațiile cerute la articolul 7 în conformitate cu frecvența și modalitățile prevăzute la articolul respectiv. |
| --- | --- |

(e)

inițiatorul, sponsorul sau SSPE a pus, după caz, la dispoziție informațiile cerute la articolul 7 în conformitate cu frecvența și modalitățile prevăzute la articolul respectiv.

(2)   Prin derogare de la alineatul (1), în ceea ce privește tranzacțiile ABCP sprijinite integral, cerința prevăzută la alineatul (1) litera (a) se aplică sponsorului. În astfel de cazuri, sponsorul verifică dacă inițiatorul sau creditorul inițial, care nu este o instituție de credit sau o firmă de investiții, acordă toate creditele care determină expunerile-suport pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese clar stabilite de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor respective, precum și dacă dispune de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective în conformitate cu articolul 9 alineatul (1).

(3)   Înainte de a deține o poziție din securitizare, investitorii instituționali, alții decât inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial, efectuează o evaluare în cadrul obligației lor de diligență care le permite să estimeze riscurile implicate. Această evaluare are în vedere cel puțin toate elementele următoare:

| (a) | caracteristicile de risc ale fiecărei poziții din securitizare și ale expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(a)

caracteristicile de risc ale fiecărei poziții din securitizare și ale expunerilor-suport;

| (b) | toate caracteristicile structurale ale securitizării care pot avea un impact semnificativ asupra performanței poziției din securitizare, inclusiv prioritățile contractuale în materie de plată și ordinea de prioritate a factorilor de declanșare legați de plată, îmbunătățirile calității creditului, creșterea lichidității, factorii de declanșare legați de valoarea de piață și definițiile stării de nerambursare specifice tranzacției; |
| --- | --- |

(b)

toate caracteristicile structurale ale securitizării care pot avea un impact semnificativ asupra performanței poziției din securitizare, inclusiv prioritățile contractuale în materie de plată și ordinea de prioritate a factorilor de declanșare legați de plată, îmbunătățirile calității creditului, creșterea lichidității, factorii de declanșare legați de valoarea de piață și definițiile stării de nerambursare specifice tranzacției;

| (c) | în ceea ce privește o securitizare notificată în calitate de STS în conformitate cu articolul 27, dacă securitizarea îndeplinește cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26 și la articolul 27. Investitorii instituționali se pot baza în mod adecvat pe notificarea STS efectuată în temeiul articolului 27 alineatul (1) și pe informațiile divulgate de inițiator, de sponsor și de SSPE cu privire la respectarea cerințelor STS, fără să se bazeze însă în mod exclusiv sau automat pe notificarea sau informațiile respective. |
| --- | --- |

(c)

în ceea ce privește o securitizare notificată în calitate de STS în conformitate cu articolul 27, dacă securitizarea îndeplinește cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26 și la articolul 27. Investitorii instituționali se pot baza în mod adecvat pe notificarea STS efectuată în temeiul articolului 27 alineatul (1) și pe informațiile divulgate de inițiator, de sponsor și de SSPE cu privire la respectarea cerințelor STS, fără să se bazeze însă în mod exclusiv sau automat pe notificarea sau informațiile respective.

În pofida literelor (a) și (b) din primul paragraf, în cazul unui program ABCP sprijinit integral, investitorii instituționali în titlurile pe termen scurt emise în cadrul programului ABCP respectiv iau în considerare caracteristicile programului ABCP și sprijinul integral pentru asigurarea lichidității.

(4)   Investitorii instituționali, alții decât inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial, care dețin o poziție din securitizare îndeplinesc cel puțin următoarele condiții:

| (a) | instituie proceduri scrise adecvate care sunt proporționale în raport cu profilul de risc al poziției din securitizare, precum și după caz, în raport cu tranzacțiile lor din portofoliul de tranzacționare și din afara acestuia, cu scopul de a monitoriza în permanență respectarea alineatelor (1) și (3), precum și performanța poziției din securitizare și a expunerilor-suport.
  Acolo unde este relevant având în vedere securitizarea și expunerile-suport, aceste proceduri scrise includ monitorizarea tipului de expunere, a procentului de împrumuturi a căror scadență este depășită cu peste 30, 60 și 90 de zile, a ratelor de nerambursare, a ratelor de rambursare anticipată, a împrumuturilor cu garanția aflată în executare, a ratelor de recuperare, a răscumpărărilor, a modificărilor de împrumuturi, a perioadelor fără plăți, a tipului garanției reale și a ratei de ocupare a acesteia, a distribuției frecvenței scorurilor de credit sau a altor cuantificări ale bonității debitorilor la nivelul expunerilor-suport, a gradului de diversificare la nivel de sector și de arie geografică și a distribuției frecvenței raporturilor dintre împrumut și valoarea garanției reale (loan to value), cu intervale ale căror mărimi permit efectuarea cu ușurință a unei analize de sensibilitate adecvate. Atunci când expunerile-suport sunt ele însele poziții din securitizare, astfel cum este permis în temeiul articolului 8, investitorii instituționali monitorizează, de asemenea, expunerile-suport ale pozițiilor respective; |
| --- | --- |

(a)

instituie proceduri scrise adecvate care sunt proporționale în raport cu profilul de risc al poziției din securitizare, precum și după caz, în raport cu tranzacțiile lor din portofoliul de tranzacționare și din afara acestuia, cu scopul de a monitoriza în permanență respectarea alineatelor (1) și (3), precum și performanța poziției din securitizare și a expunerilor-suport.

Acolo unde este relevant având în vedere securitizarea și expunerile-suport, aceste proceduri scrise includ monitorizarea tipului de expunere, a procentului de împrumuturi a căror scadență este depășită cu peste 30, 60 și 90 de zile, a ratelor de nerambursare, a ratelor de rambursare anticipată, a împrumuturilor cu garanția aflată în executare, a ratelor de recuperare, a răscumpărărilor, a modificărilor de împrumuturi, a perioadelor fără plăți, a tipului garanției reale și a ratei de ocupare a acesteia, a distribuției frecvenței scorurilor de credit sau a altor cuantificări ale bonității debitorilor la nivelul expunerilor-suport, a gradului de diversificare la nivel de sector și de arie geografică și a distribuției frecvenței raporturilor dintre împrumut și valoarea garanției reale (loan to value), cu intervale ale căror mărimi permit efectuarea cu ușurință a unei analize de sensibilitate adecvate. Atunci când expunerile-suport sunt ele însele poziții din securitizare, astfel cum este permis în temeiul articolului 8, investitorii instituționali monitorizează, de asemenea, expunerile-suport ale pozițiilor respective;

| (b) | în cazul unei securitizări, alta decât un program ABCP sprijinit integral, efectuează periodic teste de stres cu privire la fluxurile de numerar și la valorile garanției reale aferente expunerilor-suport sau, în lipsa unor informații suficiente cu privire la fluxurile de numerar și la valorile garanției reale, teste de stres cu privire la ipotezele privind nivelul pierderii, ținând seama de natura, amploarea și complexitatea riscurilor aferente poziției din securitizare; |
| --- | --- |

(b)

în cazul unei securitizări, alta decât un program ABCP sprijinit integral, efectuează periodic teste de stres cu privire la fluxurile de numerar și la valorile garanției reale aferente expunerilor-suport sau, în lipsa unor informații suficiente cu privire la fluxurile de numerar și la valorile garanției reale, teste de stres cu privire la ipotezele privind nivelul pierderii, ținând seama de natura, amploarea și complexitatea riscurilor aferente poziției din securitizare;

| (c) | în cazul programelor ABCP sprijinite integral, efectuează periodic teste de stres cu privire la solvabilitatea și lichiditatea sponsorului; |
| --- | --- |

(c)

în cazul programelor ABCP sprijinite integral, efectuează periodic teste de stres cu privire la solvabilitatea și lichiditatea sponsorului;

| (d) | asigură raportarea internă către organul lor de conducere, astfel încât acesta să fie conștient de riscurile semnificative aferente poziției din securitizare și astfel încât riscurile respective să fie gestionate în mod adecvat; |
| --- | --- |

(d)

asigură raportarea internă către organul lor de conducere, astfel încât acesta să fie conștient de riscurile semnificative aferente poziției din securitizare și astfel încât riscurile respective să fie gestionate în mod adecvat;

| (e) | sunt în măsură să le demonstreze autorităților lor competente, la cerere, că au o înțelegere completă și detaliată a poziției din securitizare și a expunerilor-suport ale acesteia și că au pus în aplicare politici și proceduri scrise de gestionare a riscurilor poziției din securitizare și de menținere a evidenței verificărilor și a obligațiilor de diligență în conformitate cu alineatele (1) și (2), precum și a oricăror alte informații relevante; și |
| --- | --- |

(e)

sunt în măsură să le demonstreze autorităților lor competente, la cerere, că au o înțelegere completă și detaliată a poziției din securitizare și a expunerilor-suport ale acesteia și că au pus în aplicare politici și proceduri scrise de gestionare a riscurilor poziției din securitizare și de menținere a evidenței verificărilor și a obligațiilor de diligență în conformitate cu alineatele (1) și (2), precum și a oricăror alte informații relevante; și

| (f) | în cazul unor expuneri la un program ABCP sprijinit integral, sunt în măsură să le demonstreze autorităților lor competente, la cerere, că au o înțelegere completă și detaliată a calității de credit a sponsorului și a condițiilor facilității de lichiditate furnizate. |
| --- | --- |

(f)

în cazul unor expuneri la un program ABCP sprijinit integral, sunt în măsură să le demonstreze autorităților lor competente, la cerere, că au o înțelegere completă și detaliată a calității de credit a sponsorului și a condițiilor facilității de lichiditate furnizate.

(5)   Fără a aduce atingere alineatelor (1)-(4) din prezentul articol, în cazul în care un investitor instituțional a mandatat un alt investitor instituțional să ia decizii privind gestionarea investițiilor care l-ar putea expune la o securitizare, investitorul instituțional poate cere părții respective responsabile de gestionare să își îndeplinească obligațiile care îi revin în temeiul prezentului articol cu privire la orice expunere la o securitizare generată de respectivele decizii. Statele membre se asigură că atunci când un investitor instituțional nu îndeplinește obligațiile unui alt investitor instituțional, după cum i se ceruse în temeiul prezentului alineat, partea responsabilă de gestionare, și nu investitorul instituțional care este expus la securitizare, este pasibil de orice sancțiune în temeiul articolelor 32 și 33.

Articolul 6

Reținerea riscului

(1)   Inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial al unei securitizări reține în permanență un interes economic net semnificativ în securitizare de cel puțin 5 %. Respectivul interes se măsoară la inițiere și se stabilește prin valoarea noțională a elementelor din afara bilanțului. Atunci când inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial nu au convenit cine va reține interesul economic net semnificativ, inițiatorul este cel care reține interesul economic net semnificativ. Nu pot exista, pentru nicio securitizare dată, aplicări multiple ale cerințelor privind reținerea. Interesul economic net semnificativ nu se împarte între diferitele tipuri de reținători și nu face obiectul niciunei diminuări a riscului de credit sau a vreunei acoperiri împotriva riscului de credit.

În sensul prezentului articol, o entitate nu este considerată inițiator atunci când a fost instituită sau își desfășoară activitatea exclusiv în scopul securitizării expunerilor.

(2)   Inițiatorii nu selectează active care urmează să fie transferate la SSPE cu scopul de a realiza pierderi aferente activelor transferate la SSPE, măsurate pe durata tranzacției sau pe o perioadă de maximum patru ani în cazul în care durata tranzacției este mai mare de patru ani, mai mari decât pierderile înregistrate pe parcursul aceleiași perioade aferente unor active comparabile păstrate în bilanțul inițiatorului. În cazul în care autoritatea competentă constată existența unor elemente care indică încălcarea acestei interdicții, autoritatea competentă investighează performanța activelor transferate la SSPE și a unor active comparabile păstrate în bilanțul inițiatorului. În cazul în care performanța activelor transferate este semnificativ mai mică decât cea a activelor comparabile păstrate în bilanțul inițiatorului ca urmare a intenției inițiatorului, autoritatea competentă impune o sancțiune în temeiul articolelor 32 și 33.

(3)   Se consideră reținere a unui interes economic net semnificativ de cel puțin 5 % în înțelesul alineatului (1) numai următoarele:

| (a) | reținerea a cel puțin 5 % din valoarea nominală a fiecăreia dintre tranșele vândute sau transferate investitorilor; |
| --- | --- |

(a)

reținerea a cel puțin 5 % din valoarea nominală a fiecăreia dintre tranșele vândute sau transferate investitorilor;

| (b) | în cazul securitizărilor reînnoibile sau al securitizărilor expunerilor reînnoibile, reținerea unui interes al inițiatorului de cel puțin 5 % din valoarea nominală a fiecăreia dintre expunerile securitizate; |
| --- | --- |

(b)

în cazul securitizărilor reînnoibile sau al securitizărilor expunerilor reînnoibile, reținerea unui interes al inițiatorului de cel puțin 5 % din valoarea nominală a fiecăreia dintre expunerile securitizate;

| (c) | reținerea unor expuneri selectate aleatoriu echivalente cu cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate, atunci când, dacă nu s-ar fi procedat astfel, aceste expuneri nesecuritizate ar fi fost securitizate în respectiva securitizare, cu condiția ca numărul expunerilor potențial securitizate să fie de cel puțin 100 la inițiere; |
| --- | --- |

(c)

reținerea unor expuneri selectate aleatoriu echivalente cu cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate, atunci când, dacă nu s-ar fi procedat astfel, aceste expuneri nesecuritizate ar fi fost securitizate în respectiva securitizare, cu condiția ca numărul expunerilor potențial securitizate să fie de cel puțin 100 la inițiere;

| (d) | reținerea tranșei care suportă prima pierdere și, atunci când această reținere nu este echivalentă cu cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate, dacă este necesar, a altor tranșe cu același profil de risc sau cu un profil de risc mai sever decât cele transferate sau vândute investitorilor și care nu sunt scadente mai devreme decât cele transferate sau vândute investitorilor, astfel încât reținerea să reprezinte în total cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate sau |
| --- | --- |

(d)

reținerea tranșei care suportă prima pierdere și, atunci când această reținere nu este echivalentă cu cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate, dacă este necesar, a altor tranșe cu același profil de risc sau cu un profil de risc mai sever decât cele transferate sau vândute investitorilor și care nu sunt scadente mai devreme decât cele transferate sau vândute investitorilor, astfel încât reținerea să reprezinte în total cel puțin 5 % din valoarea nominală a expunerilor securitizate sau

| (e) | reținerea unei expuneri față de prima pierdere de cel puțin 5 % din fiecare expunere securitizată în securitizare. |
| --- | --- |

(e)

reținerea unei expuneri față de prima pierdere de cel puțin 5 % din fiecare expunere securitizată în securitizare.

(4)   Atunci când un holding financiar mixt stabilit în Uniune în înțelesul Directivei 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (24), o instituție mamă ori un holding financiar stabilit în Uniune ori una dintre filialele acestuia în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 securitizează, în calitate de inițiator sau de sponsor, expuneri de la una sau mai multe instituții de credit, firme de investiții sau alte instituții financiare care sunt incluse în sfera de supraveghere pe bază consolidată, cerințele prevăzute la alineatul (1) pot fi îndeplinite pe baza situației consolidate a respectivei instituții mamă, holding financiar sau holding financiar mixt stabilit în Uniune.

Primul paragraf se aplică numai atunci când instituțiile de credit, firmele de investiții sau instituțiile financiare care au creat expunerile securitizate respectă cerințele prevăzute la articolul 79 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (25) și furnizează în timp util inițiatorului sau sponsorului și instituției de credit mamă din Uniune, holdingului financiar sau holdingului financiar mixt stabilit în Uniune informațiile necesare pentru a îndeplini cerințele prevăzute la articolul 5 din prezentul regulament.

(5)   Alineatul (1) nu se aplică atunci când expunerile securitizate sunt expuneri față de sau expuneri garantate integral, necondiționat și irevocabil de:

| (a) | administrații centrale sau bănci centrale; |
| --- | --- |

(a)

administrații centrale sau bănci centrale;

| (b) | administrații regionale, autorități locale și entități din sectorul public în înțelesul articolului 4 alineatul (1) punctul 8 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, din statele membre; |
| --- | --- |

(b)

administrații regionale, autorități locale și entități din sectorul public în înțelesul articolului 4 alineatul (1) punctul 8 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, din statele membre;

| (c) | instituții cărora li se alocă o pondere de risc de 50 % sau mai mică în conformitate cu partea a treia titlul II capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; |
| --- | --- |

(c)

instituții cărora li se alocă o pondere de risc de 50 % sau mai mică în conformitate cu partea a treia titlul II capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

| (d) | bănci sau instituții naționale de promovare în înțelesul articolului 2 punctul 3 din Regulamentul (UE) 2015/1017 al Parlamentului European și al Consiliului (26); sau |
| --- | --- |

(d)

bănci sau instituții naționale de promovare în înțelesul articolului 2 punctul 3 din Regulamentul (UE) 2015/1017 al Parlamentului European și al Consiliului (26); sau

| (e) | băncile de dezvoltare multilaterală enumerate la articolul 117 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. |
| --- | --- |

(e)

băncile de dezvoltare multilaterală enumerate la articolul 117 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

(6)   Alineatul (1) nu se aplică tranzacțiilor bazate pe un indice clar, transparent și accesibil, în cazul cărora entitățile de referință suport sunt identice cu cele care alcătuiesc un indice de entități care este tranzacționat pe scară largă sau reprezintă titluri de valoare tranzacționabile, altele decât pozițiile din securitizare.

(7)   ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale (AEAPO) care a fost instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (27) elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a face precizări mai detaliate privind cerința reținerii riscului, în special referitor la:

| (a) | modalitățile de reținere a riscului în temeiul alineatului (3), inclusiv reținerea riscului printr-o formă de reținere sintetică sau contingentă; |
| --- | --- |

(a)

modalitățile de reținere a riscului în temeiul alineatului (3), inclusiv reținerea riscului printr-o formă de reținere sintetică sau contingentă;

| (b) | măsurarea nivelului de reținere menționat la alineatul (1); |
| --- | --- |

(b)

măsurarea nivelului de reținere menționat la alineatul (1);

| (c) | interzicerea acoperirii sau a vânzării interesului reținut; |
| --- | --- |

(c)

interzicerea acoperirii sau a vânzării interesului reținut;

| (d) | condițiile aferente unei rețineri pe bază consolidată în conformitate cu alineatul (4); |
| --- | --- |

(d)

condițiile aferente unei rețineri pe bază consolidată în conformitate cu alineatul (4);

| (e) | condițiile pentru excluderea tranzacțiilor bazate pe un indice clar, transparent și accesibil, menționate la alineatul (6). |
| --- | --- |

(e)

condițiile pentru excluderea tranzacțiilor bazate pe un indice clar, transparent și accesibil, menționate la alineatul (6).

ABE îi prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea de standarde tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 7

Cerințe în materie de transparență pentru inițiatori, sponsori și SSPE-uri

(1)   În conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol, inițiatorul, sponsorul și SSPE ai unei securitizări pun la dispoziția deținătorilor unei poziții din securitizare, autorităților competente menționate la articolul 29 și, la cerere, investitorilor potențiali, cel puțin următoarele informații:

| (a) | informații privind expunerile-suport, cu o periodicitate trimestrială, sau, în cazul ABCP, informații cu privire la creanțele-suport sau la creanțele private, cu o periodicitate lunară; |
| --- | --- |

(a)

informații privind expunerile-suport, cu o periodicitate trimestrială, sau, în cazul ABCP, informații cu privire la creanțele-suport sau la creanțele private, cu o periodicitate lunară;

| (b) | toate documentele-suport care sunt esențiale pentru înțelegerea tranzacției, inclusiv, dar fără a se limita la, după caz, următoarele documente:






  (i) | documentul de ofertă sau prospectul final, împreună cu documentele referitoare la încheierea tranzacției, cu excepția avizelor juridice; |
| --- | --- | --- |

(b)

toate documentele-suport care sunt esențiale pentru înțelegerea tranzacției, inclusiv, dar fără a se limita la, după caz, următoarele documente:

(i)

documentul de ofertă sau prospectul final, împreună cu documentele referitoare la încheierea tranzacției, cu excepția avizelor juridice;

| (ii) | în cazul securitizării tradiționale: acordul de vânzare, de cesiune, de novație sau de transfer al activelor și orice contract de fiducie relevant; |
| --- | --- |

(ii)

în cazul securitizării tradiționale: acordul de vânzare, de cesiune, de novație sau de transfer al activelor și orice contract de fiducie relevant;

| (iii) | contractele cu instrumente derivate și acordurile de garantare, precum și orice documente relevante privind modalitățile de efectuare a acoperirii cu garanții reale atunci când expunerile care fac obiectul securitizării rămân expuneri ale inițiatorului; |
| --- | --- |

(iii)

contractele cu instrumente derivate și acordurile de garantare, precum și orice documente relevante privind modalitățile de efectuare a acoperirii cu garanții reale atunci când expunerile care fac obiectul securitizării rămân expuneri ale inițiatorului;

| (iv) | contractele de administrare de credite, de administrare de credite de rezervă, de administrare și de gestionare a fluxurilor de numerar; |
| --- | --- |

(iv)

contractele de administrare de credite, de administrare de credite de rezervă, de administrare și de gestionare a fluxurilor de numerar;

| (v) | actul fiduciar, actul de garanție, contractul de agenție, contractul de cont bancar, contractul de investiții garantate, termenii încorporați sau contractul-cadru de fiducie (master trust framework) ori contractul de definire a fiduciei (master definitions agreement) sau documentele juridice cu o valoare juridică echivalentă; |
| --- | --- |

(v)

actul fiduciar, actul de garanție, contractul de agenție, contractul de cont bancar, contractul de investiții garantate, termenii încorporați sau contractul-cadru de fiducie (master trust framework) ori contractul de definire a fiduciei (master definitions agreement) sau documentele juridice cu o valoare juridică echivalentă;

| (vi) | orice acorduri intercreditori, documente aferente instrumentelor derivate, contracte de împrumut subordonat, contracte de credit pentru întreprinderile nou-înființate și acorduri de facilitate de lichiditate relevante; |
| --- | --- |

(vi)

orice acorduri intercreditori, documente aferente instrumentelor derivate, contracte de împrumut subordonat, contracte de credit pentru întreprinderile nou-înființate și acorduri de facilitate de lichiditate relevante;

Documentele-suport respective includ o descriere detaliată a ordinii de prioritate a plăților aferente securitizării;

| (c) | atunci când prospectul nu a fost elaborat în conformitate cu Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului (28), un rezumat al tranzacției sau o prezentare generală a principalelor caracteristici ale securitizării, inclusiv, în cazurile aplicabile:






  (i) | detalii privind structura tranzacției, inclusiv diagramele privind structura, care oferă o imagine de ansamblu asupra tranzacției, fluxurilor de numerar și structurii acționariatului; |
| --- | --- | --- |

(c)

atunci când prospectul nu a fost elaborat în conformitate cu Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului (28), un rezumat al tranzacției sau o prezentare generală a principalelor caracteristici ale securitizării, inclusiv, în cazurile aplicabile:

(i)

detalii privind structura tranzacției, inclusiv diagramele privind structura, care oferă o imagine de ansamblu asupra tranzacției, fluxurilor de numerar și structurii acționariatului;

| (ii) | detalii privind caracteristicile expunerilor, fluxurile de numerar, ordinea pierderilor, facilitățile de îmbunătățire a calității creditului și de sprijin de lichiditate; |
| --- | --- |

(ii)

detalii privind caracteristicile expunerilor, fluxurile de numerar, ordinea pierderilor, facilitățile de îmbunătățire a calității creditului și de sprijin de lichiditate;

| (iii) | detalii privind drepturile de vot ale deținătorilor unei poziții din securitizare și relația lor cu alți creditori garantați; |
| --- | --- |

(iii)

detalii privind drepturile de vot ale deținătorilor unei poziții din securitizare și relația lor cu alți creditori garantați;

| (iv) | o listă a tuturor evenimentelor și factorilor de declanșare menționați în documentele furnizate în conformitate cu litera (b), care ar putea avea un impact semnificativ asupra performanței poziției din securitizare; |
| --- | --- |

(iv)

o listă a tuturor evenimentelor și factorilor de declanșare menționați în documentele furnizate în conformitate cu litera (b), care ar putea avea un impact semnificativ asupra performanței poziției din securitizare;

| (d) | în cazul securitizărilor STS, notificarea STS menționată la articolul 27; |
| --- | --- |

(d)

în cazul securitizărilor STS, notificarea STS menționată la articolul 27;

| (e) | rapoartele trimestriale destinate investitorilor sau, în cazul ABCP, rapoartele lunare destinate investitorilor, care să conțină următoarele:






  (i) | toate datele relevante semnificative privind calitatea creditului și performanța expunerilor-suport; |
| --- | --- | --- |

(e)

rapoartele trimestriale destinate investitorilor sau, în cazul ABCP, rapoartele lunare destinate investitorilor, care să conțină următoarele:

(i)

toate datele relevante semnificative privind calitatea creditului și performanța expunerilor-suport;

| (ii) | informații cu privire la evenimentele care conduc la modificări ale ordinii de prioritate a plăților sau la înlocuirea unei contrapărți, și, în cazul unei securitizări care nu este o tranzacție ABCP, date privind fluxurile de numerar generate de expunerile-suport și de pasivele din securitizare; |
| --- | --- |

(ii)

informații cu privire la evenimentele care conduc la modificări ale ordinii de prioritate a plăților sau la înlocuirea unei contrapărți, și, în cazul unei securitizări care nu este o tranzacție ABCP, date privind fluxurile de numerar generate de expunerile-suport și de pasivele din securitizare;

| (iii) | informații privind riscul reținut, inclusiv informații în cazul cărora s-au aplicat modalitățile prevăzute la articolul 6 alineatul (3), în conformitate cu articolul 6; |
| --- | --- |

(iii)

informații privind riscul reținut, inclusiv informații în cazul cărora s-au aplicat modalitățile prevăzute la articolul 6 alineatul (3), în conformitate cu articolul 6;

| (f) | orice informații privilegiate referitoare la securitizare pe care inițiatorul, sponsorul sau SSPE este obligat să le facă publice în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 596/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (29) privind utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței; |
| --- | --- |

(f)

orice informații privilegiate referitoare la securitizare pe care inițiatorul, sponsorul sau SSPE este obligat să le facă publice în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 596/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (29) privind utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței;

| (g) | atunci când litera (f) nu se aplică, orice eveniment semnificativ, ca de exemplu:






  (i) | o încălcare semnificativă a obligațiilor prevăzute în documentele puse la dispoziție în conformitate cu litera (b), inclusiv orice măsură corectivă, exceptare sau aprobare acordată ulterior cu privire la o astfel de încălcare; |
| --- | --- | --- |

(g)

atunci când litera (f) nu se aplică, orice eveniment semnificativ, ca de exemplu:

(i)

o încălcare semnificativă a obligațiilor prevăzute în documentele puse la dispoziție în conformitate cu litera (b), inclusiv orice măsură corectivă, exceptare sau aprobare acordată ulterior cu privire la o astfel de încălcare;

| (ii) | o modificare a caracteristicilor structurale care poate avea un efect semnificativ asupra performanței securitizării; |
| --- | --- |

(ii)

o modificare a caracteristicilor structurale care poate avea un efect semnificativ asupra performanței securitizării;

| (iii) | o modificare a caracteristicilor de risc ale securitizării sau ale expunerilor-suport care poate avea un efect semnificativ asupra performanței securitizării; |
| --- | --- |

(iii)

o modificare a caracteristicilor de risc ale securitizării sau ale expunerilor-suport care poate avea un efect semnificativ asupra performanței securitizării;

| (iv) | în cazul securitizărilor STS, cazurile în care securitizarea nu mai îndeplinește cerințele STS sau în care autoritățile competente au luat măsuri de remediere sau administrative; |
| --- | --- |

(iv)

în cazul securitizărilor STS, cazurile în care securitizarea nu mai îndeplinește cerințele STS sau în care autoritățile competente au luat măsuri de remediere sau administrative;

| (v) | orice modificare semnificativă a documentelor aferente tranzacției. |
| --- | --- |

(v)

orice modificare semnificativă a documentelor aferente tranzacției.

Informațiile descrise la literele (b), (c) și (d) din primul paragraf se pun la dispoziție înainte de stabilirea prețurilor.

Informațiile descrise la primul paragraf literele (a) și (e) se pun la dispoziție simultan în fiecare trimestru, cel târziu la o lună de la data scadenței plății dobânzii sau, în cazul tranzacțiilor ABCP, cel târziu la o lună de la încheierea perioadei acoperite de raport.

În ceea ce privește ABCP, informațiile descrise la primul paragraf la litera (a), litera (c) punctul (ii) și litera (e) punctul (i) sunt puse, într-o formă agregată, la dispoziția deținătorilor de poziții din securitizare și, la cerere, investitorilor potențiali. Se pun la dispoziția sponsorului și, la cerere, la dispoziția autorităților competente informații la nivel de împrumut.

Fără a aduce atingere Regulamentului (UE) nr. 596/2014, informațiile descrise la primul paragraf literele (f) și (g) se pun la dispoziție fără întârziere.

În aplicarea prezentului alineat, inițiatorul, sponsorul și SSPE ai unei securitizări respectă dreptul intern și dreptul Uniunii care reglementează protecția confidențialității informațiilor și prelucrarea datelor cu caracter personal, pentru a evita eventuale încălcări ale dreptului respectiv, precum și orice obligație de confidențialitate referitoare la informarea clientului, a creditorului inițial sau a debitorului, cu excepția cazului în care aceste informații confidențiale sunt anonimizate sau agregate.

În special, în ceea ce privește informațiile la care se face referire la primul paragraf litera (b), inițiatorul, sponsorul și SSPE pot furniza un rezumat al documentației în cauză.

Autoritățile competente menționate la articolul 29 pot solicita să li se furnizeze astfel de informații confidențiale cu scopul de a-și îndeplini sarcinile care le revin în temeiul prezentului regulament.

(2)   Inițiatorul, sponsorul și SSPE ai unei securitizări îl desemnează pe unul dintre ei drept entitate care să îndeplinească cerințele privind informațiile care trebuie furnizate în temeiul alineatului (1) primul paragraf literele (a), (b), (d), (e), (f) și (g).

Entitatea desemnată în conformitate cu primul paragraf pune la dispoziție informațiile pentru o tranzacție de securitizare prin intermediul unui registru central de securitizări.

Obligațiile prevăzute la al doilea și la al patrulea paragraf nu se aplică securitizărilor în cazul cărora nu trebuie elaborat un prospect în conformitate cu Directiva 2003/71/CE.

În cazul în care nu este înregistrat niciun registru central de securitizări în conformitate cu articolul 10, entitatea desemnată să îndeplinească cerințele prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol pune la dispoziție informațiile prin intermediul unui site care:

| (a) | include un sistem funcțional de control al calității datelor; |
| --- | --- |

(a)

include un sistem funcțional de control al calității datelor;

| (b) | este supus obligațiilor de respectare a unor standarde de guvernanță corespunzătoare și de menținere și funcționare a unei structuri organizatorice adecvate care asigură continuitatea și buna funcționare a site-ului; |
| --- | --- |

(b)

este supus obligațiilor de respectare a unor standarde de guvernanță corespunzătoare și de menținere și funcționare a unei structuri organizatorice adecvate care asigură continuitatea și buna funcționare a site-ului;

| (c) | este supus unor sisteme, mijloace de control și proceduri corespunzătoare care identifică toate sursele pertinente de risc operațional; |
| --- | --- |

(c)

este supus unor sisteme, mijloace de control și proceduri corespunzătoare care identifică toate sursele pertinente de risc operațional;

| (d) | include sisteme care asigură protecția și integritatea informațiilor primite și înregistrarea promptă a informațiilor; și |
| --- | --- |

(d)

include sisteme care asigură protecția și integritatea informațiilor primite și înregistrarea promptă a informațiilor; și

| (e) | permite o evidență a informațiilor timp de cel puțin 5 ani de la data scadenței securitizării. |
| --- | --- |

(e)

permite o evidență a informațiilor timp de cel puțin 5 ani de la data scadenței securitizării.

Entitatea responsabilă de raportarea informațiilor, precum și registrul central de securitizări în care sunt puse la dispoziție informațiile se indică în documentele referitoare la securitizare.

(3)   ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza informațiile pe care le furnizează inițiatorul, sponsorul și SSPE cu scopul de a-și îndeplini obligațiile care le revin în temeiul alineatului (1) primul paragraf literele (a) și (e), ținând seama de utilitatea informațiilor pentru deținătorul poziției din securitizare, dacă poziția din securitizare este pe termen scurt și, în cazul unei tranzacții ABCP, dacă este sprijinită integral de un sponsor.

ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(4)   În vederea asigurării unor condiții uniforme de aplicare pentru informațiile specificate în conformitate cu alineatul (3), ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formatul acesteia prin intermediul unor modele standardizate.

ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de punere în aplicare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 8

Interdicția privind resecuritizarea

(1)   Expunerile-suport utilizate într-o securitizare nu includ poziții din securitizare.

Prin derogare, primul paragraf nu se aplică în cazul:

| (a) | oricărei securitizări ale cărei titluri de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019; și |
| --- | --- |

(a)

oricărei securitizări ale cărei titluri de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019; și

| (b) | oricărei securitizări care urmează să fie utilizată în scopuri legitime, astfel cum se prevede la alineatul (3), ale cărei titluri de valoare au fost emise la 1 ianuarie 2019 sau ulterior acestei date. |
| --- | --- |

(b)

oricărei securitizări care urmează să fie utilizată în scopuri legitime, astfel cum se prevede la alineatul (3), ale cărei titluri de valoare au fost emise la 1 ianuarie 2019 sau ulterior acestei date.

(2)   O autoritate competentă desemnată în conformitate cu articolul 29 alineatul (2), (3) sau (4), după caz, poate acorda permisiunea unei entități aflate sub supravegherea sa să includă poziții din securitizare drept expuneri-suport într-o securitizare în cazul în care autoritatea competentă respectivă consideră că utilizarea unei resecuritizări este în scopuri legitime, astfel cum se prevede la alineatul (3) din prezentul articol.

În cazul în care această entitate supravegheată este o instituție de credit sau o firmă de investiții, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctele 1 și 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, autoritatea competentă menționată la primul paragraf din prezentul alineat se consultă cu autoritatea de rezoluție și cu orice altă autoritate relevantă pentru entitatea respectivă înainte de a acorda permisiunea includerii unor poziții din securitizare drept expuneri-suport într-o securitizare. Această consultare nu durează mai mult de 60 de zile de la data la care autoritatea competentă notifică autoritatea de rezoluție și orice altă autoritate relevantă pentru entitatea respectivă cu privire la necesitatea unei consultări.

În cazul în care în urma consultării este luată o decizie prin care se acordă permisiunea utilizării pozițiilor din securitizare drept expuneri-suport într-o securitizare, autoritatea competentă notifică ESMA cu privire la această decizie.

(3)   În sensul prezentului articol, se consideră a fi scopuri legitime:

| (a) | facilitarea lichidării unei instituții de credit, a unei firme de investiții sau a unei instituții financiare; |
| --- | --- |

(a)

facilitarea lichidării unei instituții de credit, a unei firme de investiții sau a unei instituții financiare;

| (b) | asigurarea viabilității în condiții de asigurare a continuității activității unei instituții de credit, a unei firme de investiții sau a unei instituții financiare pentru a se evita lichidarea acestora; sau |
| --- | --- |

(b)

asigurarea viabilității în condiții de asigurare a continuității activității unei instituții de credit, a unei firme de investiții sau a unei instituții financiare pentru a se evita lichidarea acestora; sau

| (c) | în cazul în care expunerile-suport sunt neperformante, protejarea intereselor investitorilor. |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care expunerile-suport sunt neperformante, protejarea intereselor investitorilor.

(4)   Un program ABCP sprijinit integral nu se consideră a fi o resecuritizare în sensul prezentului articol, cu condiția ca niciuna dintre tranzacțiile ABCP din cadrul programului respectiv să nu fie o resecuritizare, iar îmbunătățirea calității creditului să nu instituie un al doilea strat de segmentare pe tranșe la nivel de program.

(5)   Pentru a reflecta evoluțiile pieței altor resecuritizări întreprinse în scopuri legitime și ținând seama de obiectivele generale în ceea ce privește stabilitatea financiară și protejarea intereselor investitorilor, ESMA, în strânsă colaborare cu ABE, poate elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a completa lista scopurilor legitime prevăzute la alienatul (3).

ESMA transmite Comisiei orice astfel de proiect de standarde tehnice de reglementare. Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea de standardele tehnice de reglementare menționate în prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 9

Criterii pentru acordarea creditelor

(1)   Inițiatorii, sponsorii și creditorii inițiali aplică expunerilor care urmează să fie securitizate aceleași criterii solide și bine definite de acordare a creditelor pe care le aplică în cazul expunerilor nesecuritizate. În acest scop, se aplică aceleași procese clar stabilite de aprobare și, dacă este cazul, de modificare, reînnoire și refinanțare a creditelor. Inițiatorii, sponsorii și creditorii inițiali dispun de sisteme eficace de aplicare a criteriilor și proceselor respective, cu scopul de a asigura faptul că acordarea creditelor se bazează pe o evaluare amănunțită a bonității debitorului, ținând seama în mod adecvat de factorii care sunt relevanți pentru a verifica probabilitatea îndeplinirii de către debitor a obligațiilor care îi revin în temeiul contractului de credit.

(2)   În cazul în care expunerile-suport ale securitizărilor sunt împrumuturi locative realizate după intrarea în vigoare a Directivei 2014/17/UE, portofoliul împrumuturilor respective nu include niciun împrumut care este comercializat și subscris pe baza premisei că s-a adus la cunoștința solicitantului împrumutului sau, după caz, intermediarilor, faptul că este posibil ca informațiile furnizate de solicitantul împrumutului să nu fi fost verificate de către creditor.

(3)   În cazul în care cumpără expunerile unei terțe părți în nume propriu și apoi le securitizează, inițiatorul verifică îndeplinirea cerințelor menționate la alineatul (1) de către entitatea care a fost implicată direct sau indirect în contractul inițial prin care s-au creat obligațiile sau obligațiile potențiale care urmează să fie securitizate.

(4)   Alineatul (3) nu se aplică dacă:

| (a) | contractul inițial, care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, a fost încheiat înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2014/17/UE; și |
| --- | --- |

(a)

contractul inițial, care a creat obligațiile sau obligațiile potențiale ale debitorului sau ale debitorului potențial, a fost încheiat înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2014/17/UE; și

| (b) | inițiatorul care cumpără expunerile unei terțe părți în nume propriu și apoi le securitizează respectă obligațiile pe care instituțiile inițiatoare erau obligate să le respecte în temeiul articolului 21 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 înainte de 1 ianuarie 2019. |
| --- | --- |

(b)

inițiatorul care cumpără expunerile unei terțe părți în nume propriu și apoi le securitizează respectă obligațiile pe care instituțiile inițiatoare erau obligate să le respecte în temeiul articolului 21 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 înainte de 1 ianuarie 2019.

CAPITOLUL 3

CONDIȚII ȘI PROCEDURI DE ÎNREGISTRARE A REGISTRELOR CENTRALE DE SECURITIZĂRI

Articolul 10

Înregistrarea registrelor centrale de securitizări

(1)   Registrele centrale de securitizări se înregistrează la ESMA, în sensul articolului 5, în conformitate cu condițiile și procedura prevăzute la prezentul articol.

(2)   Pentru a fi eligibile în vederea înregistrării în temeiul prezentului articol, registrele centrale de securitizări sunt persoane juridice stabilite în Uniune, aplică proceduri de verificare a caracterului complet și a coerenței informațiilor care le sunt puse la dispoziție în temeiul articolului 7 alineatul (1) din prezentul regulament și îndeplinesc cerințele prevăzute la articolele 78 și 79 și articolul 80 alineatele (1), (2), (3), (5) și (6) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012. În sensul prezentului articol, trimiterile din articolele 78 și 80 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 la articolul 9 din regulamentul menționat se interpretează ca trimiteri la articolul 5 din prezentul regulament.

(3)   Înregistrarea unui registru central de securitizări este valabilă pentru întregul teritoriu al Uniunii.

(4)   Registrele centrale de securitizări înregistrate respectă condițiile înregistrării în orice moment. Registrele centrale de securitizări informează ESMA fără întârziere în legătură cu orice modificare semnificativă a condițiilor de înregistrare.

(5)   Registrele centrale de securitizări depun la ESMA oricare dintre următoarele:

| (a) | o cerere de înregistrare; |
| --- | --- |

(a)

o cerere de înregistrare;

| (b) | o cerere de extindere a înregistrării, în sensul articolului 7 din prezentul regulament, în cazul unui registru central de tranzacții deja înregistrat în temeiul titlului VI capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 sau în temeiul capitolul III din Regulamentul (UE) 2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului (30). |
| --- | --- |

(b)

o cerere de extindere a înregistrării, în sensul articolului 7 din prezentul regulament, în cazul unui registru central de tranzacții deja înregistrat în temeiul titlului VI capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 sau în temeiul capitolul III din Regulamentul (UE) 2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului (30).

(6)   În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea cererii, ESMA estimează dacă aceasta este completă.

Dacă cererea nu este completă, ESMA stabilește un termen-limită în care registrul central de securitizări este obligat să îi furnizeze informații suplimentare.

După ce constată că cererea este completă, ESMA notifică registrul central de securitizări în consecință.

(7)   Pentru a asigura aplicarea coerentă a prezentului articol, ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care se precizează detaliile tuturor elementelor următoare:

| (a) | procedurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol care trebuie aplicate de registrele centrale de securitizări pentru a verifica caracterul complet și coerența informațiilor care le sunt puse la dispoziție în temeiul articolului 7 alineatul (1); |
| --- | --- |

(a)

procedurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol care trebuie aplicate de registrele centrale de securitizări pentru a verifica caracterul complet și coerența informațiilor care le sunt puse la dispoziție în temeiul articolului 7 alineatul (1);

| (b) | cererea de înregistrare menționată la alineatul (5) litera (a); |
| --- | --- |

(b)

cererea de înregistrare menționată la alineatul (5) litera (a);

| (c) | o cerere simplificată de extindere a înregistrării menționată la alineatul (5) litera (b). |
| --- | --- |

(c)

o cerere simplificată de extindere a înregistrării menționată la alineatul (5) litera (b).

ESMA îi prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(8)   În vederea asigurării unor condiții uniforme de aplicare a alineatelor (1) și (2), ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care să specifice formatul ambelor cereri următoare:

| (a) | cererea de înregistrare menționată la alineatul (5) litera (a); |
| --- | --- |

(a)

cererea de înregistrare menționată la alineatul (5) litera (a);

| (b) | cererea de extindere a înregistrării menționată la alineatul (5) litera (b). |
| --- | --- |

(b)

cererea de extindere a înregistrării menționată la alineatul (5) litera (b).

În ceea ce privește primul paragraf litera (b), ESMA elaborează un format simplificat pentru a evita suprapunerea procedurilor.

ESMA îi prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de punere în aplicare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de punere în aplicare menționate în prezentul alineat în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 11

Notificarea autorităților competente și consultarea acestora înainte de înregistrare sau de extinderea înregistrării

(1)   În cazul în care un registru central de securitizări solicită înregistrarea sau extinderea înregistrării sale ca registru central de tranzacții și este o entitate autorizată sau înregistrată de către o autoritate competentă din statul membru în care este stabilită, ESMA informează autoritatea competentă respectivă și o consultă, fără întârziere, înainte de înregistrarea sau extinderea înregistrării registrului central de securitizări.

(2)   ESMA și autoritatea competentă relevantă își comunică reciproc toate informațiile necesare în vederea înregistrării registrului central de securitizări sau a extinderii înregistrării, precum și în vederea supravegherii măsurii în care entitatea respectă condițiile înregistrării sau ale autorizării sale în statul membru în care este stabilită.

Articolul 12

Examinarea cererii

(1)   În termen de 40 de zile lucrătoare de la notificarea menționată la articolul 10 alineatul (6), ESMA examinează cererea de înregistrare sau de extindere a înregistrării pe baza respectării de către registrul central de securitizări a prezentului capitol și adoptă o decizie motivată de aprobare sau de respingere a înregistrării sau a extinderii înregistrării.

(2)   O decizie adoptată de ESMA în temeiul alineatului (1) intră în vigoare în a cincea zi lucrătoare de la data adoptării sale.

Articolul 13

Notificarea deciziilor ESMA referitoare la înregistrare sau la extinderea înregistrării

(1)   Atunci când adoptă o decizie menționată la articolul 12 sau retrage înregistrarea menționată la articolul 15 alineatul (1), ESMA notifică registrul central de securitizări în termen de cinci zile lucrătoare, oferind o explicație motivată a deciziei sale.

ESMA notifică fără întârziere decizia sa autorității competente menționate la articolul 11 alineatul (1).

(2)   ESMA îi comunică fără întârziere Comisiei toate deciziile adoptate în conformitate cu alineatul (1).

(3)   ESMA publică pe site-ul său o listă a registrelor centrale de securitizări înregistrate în conformitate cu prezentul regulament. Lista respectivă se actualizează în termen de cinci zile lucrătoare de la adoptarea unei decizii în temeiul alineatului (1).

Articolul 14

Competențele ESMA

(1)   Competențele conferite ESMA în conformitate cu articolele 61-68, 73 și 74 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 coroborate cu anexele I și II la regulamentul respectiv se exercită și în ceea ce privește prezentul regulament. Trimiterile din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 648/2012 la articolul 81 alineatele (1) și (2) din respectivul regulament se interpretează ca trimiteri la articolul 17 alineatul (1) din prezentul regulament.

(2)   Competențele conferite ESMA sau oricărui funcționar ori oricărei persoane autorizate de ESMA în conformitate cu articolele 61, 62 și 63 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 nu se utilizează pentru solicitarea divulgării unor informații sau a unor documente care fac obiectul unui privilegiu juridic profesional.

Articolul 15

Retragerea înregistrării

(1)   Fără a aduce atingere articolului 73 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, ESMA retrage înregistrarea unui registru central de securitizări dacă acesta:

| (a) | renunță în mod expres la înregistrare sau nu a mai prestat servicii în ultimele șase luni; |
| --- | --- |

(a)

renunță în mod expres la înregistrare sau nu a mai prestat servicii în ultimele șase luni;

| (b) | a obținut înregistrarea prin declarații false sau alte modalități neregulamentare; sau |
| --- | --- |

(b)

a obținut înregistrarea prin declarații false sau alte modalități neregulamentare; sau

| (c) | nu mai îndeplinește condițiile în baza cărora a fost înregistrat. |
| --- | --- |

(c)

nu mai îndeplinește condițiile în baza cărora a fost înregistrat.

(2)   ESMA notifică fără întârziere autorității competente relevante menționate la articolul 11 alineatul (1) cu privire la o decizie de retragere a înregistrării unui registru central de securitizări.

(3)   Autoritatea competentă a unui stat membru în care un registru central de securitizări prestează servicii și desfășoară activități poate cere ESMA, în cazul în care consideră că este îndeplinită una dintre condițiile de la alineatul (1), să verifice dacă sunt îndeplinite condițiile pentru retragerea înregistrării registrului central de securitizări în cauză. Dacă decide să nu retragă înregistrarea registrului central de securitizări în cauză, ESMA prezintă toate motivele deciziei sale.

(4)   Autoritatea competentă menționată la alineatul (3) din prezentul articol este autoritatea desemnată în temeiul articolului 29 din prezentul regulament.

Articolul 16

Taxe de supraveghere

(1)   ESMA percepe taxe de la registrele centrale de securitizări în conformitate cu prezentul regulament și cu actele delegate adoptate în temeiul alineatului (2) din prezentul articol.

Aceste taxe sunt proporționale cu cifra de afaceri a registrului central de securitizări și acoperă integral cheltuielile ESMA necesare înregistrării și supravegherii registrelor centrale de securitizări, precum și rambursării oricăror costuri pe care le suportă autoritățile competente ca urmare a delegării unor sarcini în temeiul articolului 14 alineatul (1) din prezentul regulament. În măsura în care articolul 14 alineatul (1) din prezentul regulament face trimitere la articolul 74 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, trimiterile la articolul 72 alineatul (3) din respectivul regulament se interpretează ca trimiteri la alineatul (2) din prezentul articol.

În cazul în care registrul central de tranzacții este deja înregistrat în temeiul titlului VI capitolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 sau în temeiul capitolului III din Regulamentul (UE) 2015/2365, taxele menționate la primul paragraf din prezentul alineat se adaptează numai pentru a reflecta cheltuieli și costuri necesare suplimentare aferente înregistrării și supravegherii registrelor centrale de securitizări în temeiul prezentului regulament.

(2)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 47 pentru a completa prezentul regulament prin detalierea tipurilor de taxe, a cazurilor în care se percep taxe, a valorii lor și a modalității de plată a acestora.

Articolul 17

Disponibilitatea datelor înregistrate în registrele centrale de securitizări

(1)   Fără a aduce atingere articolului 7 alineatul (2), registrele centrale de securitizări colectează și mențin detalii ale securitizării. Acestea oferă acces gratuit, imediat și direct tuturor entităților următoare pentru a le permite să își îndeplinească responsabilitățile, mandatele și obligațiile:

| (a) | ESMA; |
| --- | --- |

(a)

ESMA;

| (b) | ABE; |
| --- | --- |

(b)

ABE;

| (c) | AEAPO; |
| --- | --- |

(c)

AEAPO;

| (d) | CERS; |
| --- | --- |

(d)

CERS;

| (e) | membrii relevanți ai Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), inclusiv ai Băncii Centrale Europene (BCE) atunci când BCE își îndeplinește atribuțiile în cadrul unui mecanism unic de supraveghere în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013; |
| --- | --- |

(e)

membrii relevanți ai Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), inclusiv ai Băncii Centrale Europene (BCE) atunci când BCE își îndeplinește atribuțiile în cadrul unui mecanism unic de supraveghere în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013;

| (f) | autoritățile relevante ale căror responsabilități și mandate de supraveghere vizează tranzacții, piețe, participanți și active care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentului regulament; |
| --- | --- |

(f)

autoritățile relevante ale căror responsabilități și mandate de supraveghere vizează tranzacții, piețe, participanți și active care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentului regulament;

| (g) | autoritățile de rezoluție desemnate în temeiul articolului 3 din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (31); |
| --- | --- |

(g)

autoritățile de rezoluție desemnate în temeiul articolului 3 din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (31);

| (h) | Comitetul unic de rezoluție instituit prin Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (32); |
| --- | --- |

(h)

Comitetul unic de rezoluție instituit prin Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (32);

| (i) | autoritățile menționate la articolul 29; |
| --- | --- |

(i)

autoritățile menționate la articolul 29;

| (j) | investitorii și investitorii potențiali. |
| --- | --- |

(j)

investitorii și investitorii potențiali.

(2)   ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și cu AEAPO și ținând seama de nevoile entităților menționate la alineatul (1), elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care precizează:

| (a) | detaliile securitizării menționate la alineatul (1) pe care le furnizează inițiatorul, sponsorul sau SSPE cu scopul de a îndeplini obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1); |
| --- | --- |

(a)

detaliile securitizării menționate la alineatul (1) pe care le furnizează inițiatorul, sponsorul sau SSPE cu scopul de a îndeplini obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1);

| (b) | standardele operaționale necesare pentru a permite, în timp util, în mod structurat și cuprinzător:






  (i) | colectarea de date de către registrele centrale de securitizări; și |
| --- | --- | --- |

(b)

standardele operaționale necesare pentru a permite, în timp util, în mod structurat și cuprinzător:

(i)

colectarea de date de către registrele centrale de securitizări; și

| (ii) | agregarea și compararea datelor între registrele centrale de securitizări; |
| --- | --- |

(ii)

agregarea și compararea datelor între registrele centrale de securitizări;

| (c) | informațiile la care urmează să aibă acces entitățile menționate la alineatul (1), ținând seama de mandatul acestora și de nevoile lor specifice; |
| --- | --- |

(c)

informațiile la care urmează să aibă acces entitățile menționate la alineatul (1), ținând seama de mandatul acestora și de nevoile lor specifice;

| (d) | clauzele și condițiile în temeiul cărora entitățile menționate la alineatul (1) urmează să aibă acces direct și imediat la datele înregistrate în registrele centrale de securitizări. |
| --- | --- |

(d)

clauzele și condițiile în temeiul cărora entitățile menționate la alineatul (1) urmează să aibă acces direct și imediat la datele înregistrate în registrele centrale de securitizări.

ESMA îi prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate în prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(3)   În vederea asigurării unor condiții uniforme de aplicare a alineatului (2), ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili modelele standardizate prin intermediul cărora inițiatorul, sponsorul sau SSPE furnizează informațiile registrului central de securitizări, ținând seama de soluțiile elaborate de operatorii existenți care colectează date privind securitizările.

ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să adopte standardele tehnice de punere în aplicare menționate în prezentul alineat în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

CAPITOLUL 4

SECURITIZAREA SIMPLĂ, TRANSPARENTĂ ȘI STANDARDIZATĂ

Articolul 18

Utilizarea denumirii „securitizare simplă, transparentă și standardizată”

Inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile pot utiliza, pentru securitizarea lor, denumirea „STS” sau „simplă, transparentă și standardizată” sau o denumire care se referă direct sau indirect la respectivii termeni numai dacă:

| (a) | securitizarea îndeplinește toate cerințele din secțiunea 1 sau din secțiunea 2 a prezentului capitol, iar ESMA a fost notificată în temeiul articolului 27 alineatul (1); și |
| --- | --- |

(a)

securitizarea îndeplinește toate cerințele din secțiunea 1 sau din secțiunea 2 a prezentului capitol, iar ESMA a fost notificată în temeiul articolului 27 alineatul (1); și

| (b) | securitizarea este inclusă în lista menționată la articolul 27 alineatul (5). |
| --- | --- |

(b)

securitizarea este inclusă în lista menționată la articolul 27 alineatul (5).

Inițiatorul, sponsorul și SSPE implicați într-o securitizare considerată STS sunt stabiliți în Uniune.

SECȚIUNEA 1

Cerințe pentru securitizarea simplă, transparentă și standardizată alta decât ABCP

Articolul 19

Securitizarea simplă, transparentă și standardizată

(1)   Securitizările, cu excepția programelor ABCP și tranzacțiilor ABCP, care îndeplinesc cerințele prevăzute la articolele 20, 21 și 22, sunt considerate a fi STS.

(2)   Până la 18 octombrie 2018, ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și AEAPO, adoptă, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, ghiduri și recomandări privind interpretarea și aplicarea armonizată a cerințelor prevăzute la articolele 20, 21 și 22.

Articolul 20

Cerințe privind simplitatea

(1)   Proprietatea asupra expunerilor-suport se dobândește de către SSPE prin intermediul unei vânzări reale sau al cesiunii sau al transferului cu același efect juridic într-un mod care este opozabil vânzătorului sau oricărui alte părți terțe. Transferul proprietății la SSPE nu face obiectul dispozițiilor stricte de recuperare în caz de insolvență a vânzătorului.

(2)   În sensul alineatului (1), oricare dintre următoarele constituie dispoziții stricte de recuperare:

| (a) | dispoziții care permit lichidatorului vânzătorului să invalideze vânzarea expunerilor-suport numai pe baza faptului că aceasta s-a încheiat într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului; |
| --- | --- |

(a)

dispoziții care permit lichidatorului vânzătorului să invalideze vânzarea expunerilor-suport numai pe baza faptului că aceasta s-a încheiat într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului;

| (b) | dispozițiile prin care SSPE poate împiedica invalidarea menționată la litera (a) numai dacă poate dovedi că nu avea cunoștință de insolvența vânzătorului la momentul vânzării. |
| --- | --- |

(b)

dispozițiile prin care SSPE poate împiedica invalidarea menționată la litera (a) numai dacă poate dovedi că nu avea cunoștință de insolvența vânzătorului la momentul vânzării.

(3)   În sensul alineatului (1), dispozițiile de recuperare din dreptul intern în materie de insolvență care permit lichidatorului sau unei instanțe să invalideze vânzarea expunerilor-suport în caz de transferuri frauduloase, de prejudicii abuzive aduse creditorilor sau de transferuri destinate să favorizeze în mod nejustificat anumiți creditori în detrimentul altora, nu constituie dispoziții stricte de recuperare.

(4)   În cazul în care vânzătorul nu este creditorul inițial, vânzarea reală sau cesiunea sau transferul cu același efect juridic al expunerilor-suport către vânzătorul respectiv, indiferent dacă respectiva vânzare reală sau cesiune sau transfer cu același efect juridic se realizează direct sau în una sau mai multe etape intermediare, îndeplinește cerințele prevăzute la alineatele (1)-(3).

(5)   Atunci când transferul expunerilor-suport se efectuează prin intermediul unei cesiuni și se perfectează într-o etapă ulterioară încheierii tranzacției, evenimentele de declanșare a acestei perfectări includ cel puțin următoarele evenimente:

| (a) | o deteriorare gravă a situației vânzătorului în ceea ce privește bonitatea; |
| --- | --- |

(a)

o deteriorare gravă a situației vânzătorului în ceea ce privește bonitatea;

| (b) | insolvența vânzătorului; și |
| --- | --- |

(b)

insolvența vânzătorului; și

| (c) | încălcări neremediate, de către vânzător, ale obligațiilor sale contractuale, inclusiv incapacitatea de plată a vânzătorului. |
| --- | --- |

(c)

încălcări neremediate, de către vânzător, ale obligațiilor sale contractuale, inclusiv incapacitatea de plată a vânzătorului.

(6)   Vânzătorul prezintă declarații și garanții care să ateste faptul că, din informațiile pe care le deține, expunerile-suport incluse în securitizare nu sunt grevate de sarcini și nici nu se află în alt mod într-o situație cu privire la care se poate preconiza că va afecta caracterul opozabil al vânzării reale sau al cesiunii sau al transferului cu același efect juridic.

(7)   Expunerile-suport transferate de la vânzător către o SSPE sau cesionate de vânzător unei SSPE îndeplinesc criterii de eligibilitate prestabilite clare și documentate care nu permit administrarea activă a portofoliului în mod discreționar în ceea ce privește expunerile respective. În sensul prezentului alineat, substituirea expunerilor care încalcă declarații și garanții nu se consideră că face parte din administrarea activă a portofoliului. Expunerile transferate la SSPE după încheierea tranzacției îndeplinesc criteriile de eligibilitate aplicate expunerilor-suport inițiale.

(8)   Securitizarea se garantează cu un portofoliu de expuneri-suport care sunt omogene din punctul de vedere al tipului de active, ținând cont de caracteristicile specifice legate de fluxurile de numerar ale tipului de active, inclusiv de caracteristicile contractuale, de risc de credit și de plată în avans ale acestora. Un portofoliu de expuneri-suport cuprinde un singur tip de active. Expunerile-suport conțin cerințe contractuale cu caracter obligatoriu și opozabil, cu drept de regres deplin împotriva debitorilor și, după caz, a garanților.

Expunerile-suport conțin fluxuri de plăți periodice definite, ale căror tranșe pot diferi ca valoare, în ceea ce privește plata chiriei, a principalului sau a dobânzilor sau în ceea ce privește orice alt drept de a primi venituri din activele-suport pentru astfel de plăți. Expunerile-suport pot, de asemenea, să genereze încasări din vânzarea oricăror active finanțate sau în sistem de leasing.

Expunerile-suport nu includ valori mobiliare, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 44 din Directiva 2014/65/UE, altele decât obligațiuni corporative, care nu sunt cotate într-un loc de tranzacționare.

(9)   Expunerile-suport nu includ nicio poziție din securitizare.

(10)   Expunerile-suport sunt inițiate în cursul normal al activității inițiatorului sau creditorului inițial în conformitate cu standarde de subscriere care nu sunt mai puțin stricte decât cele pe care inițiatorul sau creditorul inițial le-a aplicat, în momentul inițierii, unor expuneri similare care nu sunt securitizate. Standardele de subscriere în temeiul cărora sunt inițiate expunerile-suport, precum și orice modificare semnificativă față de standardele anterioare de subscriere se comunică integral fără întârzieri nejustificate investitorilor potențiali.

În cazul securitizărilor în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative, portofoliul de împrumuturi nu include niciun împrumut care a fost comercializat și subscris pe baza premisei că s-a adus la cunoștința solicitantului împrumutului sau, după caz, intermediarilor, faptul că este posibil ca informațiile furnizate să nu fi fost verificate de către creditor.

Evaluarea bonității debitorului îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 8 din Directiva 2008/48/CE sau la articolul 18 alineatele (1)-(4), alineatul (5) litera (a) și alineatul (6) din Directiva 2014/17/UE sau, după caz, cerințe echivalente în țările terțe.

Inițiatorul sau creditorul inițial au expertiză în ceea ce privește inițierea unor expuneri similare celor securitizate.

(11)   Expunerile-suport se transferă după selecție la SSPE fără întârziere nejustificată și nu includ, la momentul selecției, expuneri în stare de nerambursare în înțelesul articolului 178 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sau expuneri la un debitor sau garant aflat în dificultate care, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial:

| (a) | este declarat în stare de insolvență sau o instanță le-a acordat creditorilor săi, cu titlu definitiv și inatacabil, un drept de executare sau daune materiale ca urmare a unei plăți neefectuate într-o perioadă de trei ani anterioară datei inițierii sau a fost supus unui proces de restructurare a datoriei pentru expunerile sale neperformante într-o perioadă de trei ani anterioară datei transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE, cu excepția cazului în care:






  (i) | o expunere-suport restructurată nu a prezentat noi arierate de la data restructurării care trebuie să fi avut loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE; și |
| --- | --- | --- |

(a)

este declarat în stare de insolvență sau o instanță le-a acordat creditorilor săi, cu titlu definitiv și inatacabil, un drept de executare sau daune materiale ca urmare a unei plăți neefectuate într-o perioadă de trei ani anterioară datei inițierii sau a fost supus unui proces de restructurare a datoriei pentru expunerile sale neperformante într-o perioadă de trei ani anterioară datei transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE, cu excepția cazului în care:

(i)

o expunere-suport restructurată nu a prezentat noi arierate de la data restructurării care trebuie să fi avut loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE; și

| (ii) | informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și litera (e) punctul (i) precizează în mod explicit proporția expunerilor-suport restructurate, data și detaliile restructurării, precum și performanța lor de la data restructurării; |
| --- | --- |

(ii)

informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și litera (e) punctul (i) precizează în mod explicit proporția expunerilor-suport restructurate, data și detaliile restructurării, precum și performanța lor de la data restructurării;

| (b) | figura, la data inițierii, după caz, într-un registru public de persoane cu un istoric negativ în materie de credite sau, dacă nu există un astfel de registru public, într-un alt registru al creditelor care se află la dispoziția inițiatorului sau a creditorului inițial; sau |
| --- | --- |

(b)

figura, la data inițierii, după caz, într-un registru public de persoane cu un istoric negativ în materie de credite sau, dacă nu există un astfel de registru public, într-un alt registru al creditelor care se află la dispoziția inițiatorului sau a creditorului inițial; sau

| (c) | are o evaluare a creditului sau un punctaj de bonitate care indică faptul că riscul ca plățile convenite prin contract să nu fie efectuate este semnificativ mai mare decât în cazul expunerilor comparabile deținute de inițiator care nu sunt securitizate. |
| --- | --- |

(c)

are o evaluare a creditului sau un punctaj de bonitate care indică faptul că riscul ca plățile convenite prin contract să nu fie efectuate este semnificativ mai mare decât în cazul expunerilor comparabile deținute de inițiator care nu sunt securitizate.

(12)   În momentul transferului expunerilor, debitorii au efectuat cel puțin o plată, cu excepția cazului securitizărilor reînnoibile garantate cu expuneri care se plătesc într-o singură tranșă sau care au o scadență de mai puțin de un an, inclusiv, fără restricții, plăți lunare pentru credite reînnoibile.

(13)   Rambursarea deținătorilor de poziții din securitizare nu a fost structurată astfel încât să depindă în mod predominant de vânzarea activelor care garantează expunerile-suport. Acest lucru nu împiedică reînnoirea sau refinanțarea ulterioară a unor astfel de active.

Rambursarea deținătorilor de poziții din securitizare ale căror expuneri-suport sunt garantate prin active a căror valoare este garantată sau ale căror riscuri sunt complet reduse printr-o obligație de răscumpărare ce revine vânzătorului activelor prin care se garantează expunerile-suport sau de o altă parte terță nu se consideră că depinde de vânzarea activelor care garantează expunerile-suport respective.

(14)   ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care se aduc precizări suplimentare în legătură cu expunerile-suport menționate la alineatul (8) care sunt considerate drept omogene.

ABE prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 21

Cerințe privind standardizarea

(1)   Inițiatorul, sponsorul sau creditorul inițial îndeplinește cerința de reținere a riscului în conformitate cu articolul 6.

(2)   Riscul privind rata dobânzii și riscul valutar care apar din securitizare se atenuează în mod corespunzător și se comunică orice măsuri întreprinse în acest sens. Cu excepția cazului în care se urmărește acoperirea riscului privind rata dobânzii sau a riscului valutar, SSPE nu încheie contracte derivate și se asigură că portofoliul de expuneri-suport nu include instrumente derivate. Aceste instrumente derivate sunt subscrise și documentate în conformitate cu standardele comune utilizate în domeniul finanțelor internaționale.

(3)   Orice plăți ale dobânzilor de referință trecute la activele și pasivele securitizării se bazează pe ratele dobânzilor utilizate în general pe piață sau pe rate sectoriale utilizate în general care reflectă costurile finanțării și nu prevăd formule sau instrumente derivate complexe.

(4)   Atunci când s-a emis un aviz de executare sau un aviz de urgentare a plății:

| (a) | nu poate fi blocată în SSPE nicio sumă de lichidități mai mare decât ceea ce este necesar pentru a asigura funcționarea operațională a SSPE sau rambursarea structurată a investitorilor în conformitate cu clauzele contractuale ale securitizării, cu excepția cazului în care circumstanțe excepționale impun ca o sumă să fie blocată pentru a fi utilizată, în interesul investitorilor, pentru cheltuieli menite să evite deteriorarea calității creditului expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(a)

nu poate fi blocată în SSPE nicio sumă de lichidități mai mare decât ceea ce este necesar pentru a asigura funcționarea operațională a SSPE sau rambursarea structurată a investitorilor în conformitate cu clauzele contractuale ale securitizării, cu excepția cazului în care circumstanțe excepționale impun ca o sumă să fie blocată pentru a fi utilizată, în interesul investitorilor, pentru cheltuieli menite să evite deteriorarea calității creditului expunerilor-suport;

| (b) | încasările din principalul aferent expunerilor-suport se transferă investitorilor prin amortizarea secvențială a pozițiilor din securitizare, stabilită prin rangul de prioritate al poziției din securitizare; |
| --- | --- |

(b)

încasările din principalul aferent expunerilor-suport se transferă investitorilor prin amortizarea secvențială a pozițiilor din securitizare, stabilită prin rangul de prioritate al poziției din securitizare;

| (c) | rambursarea pozițiilor din securitizare nu se inversează în ceea ce privește rangul de prioritate al acestora; și |
| --- | --- |

(c)

rambursarea pozițiilor din securitizare nu se inversează în ceea ce privește rangul de prioritate al acestora; și

| (d) | nicio dispoziție nu impune lichidarea automată a expunerilor-suport la valoarea de piață. |
| --- | --- |

(d)

nicio dispoziție nu impune lichidarea automată a expunerilor-suport la valoarea de piață.

(5)   Tranzacțiile care nu prevăd o ordine de prioritate secvențială a plăților includ factori de declanșare legați de performanța expunerilor-suport, care duc la transformarea ordinii de prioritate a plăților în plăți secvențiale în funcție de rangul de prioritate. Acești factori de declanșare legați de performanță includ cel puțin deteriorarea calității creditului expunerilor-suport sub un prag prestabilit.

(6)   Documentele aferente tranzacției prevăd dispoziții adecvate de amortizare anticipată sau factori care declanșează încetarea perioadei de reînnoire atunci când securitizarea este o securitizare reînnoibilă, inclusiv cel puțin:

| (a) | o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport până la un prag prestabilit sau sub acesta; |
| --- | --- |

(a)

o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport până la un prag prestabilit sau sub acesta;

| (b) | producerea unui eveniment legat de insolvență ce vizează inițiatorul sau societatea de administrare; |
| --- | --- |

(b)

producerea unui eveniment legat de insolvență ce vizează inițiatorul sau societatea de administrare;

| (c) | scăderea valorii expunerilor-suport deținute de SSPE sub un prag prestabilit (eveniment de amortizare anticipată); și |
| --- | --- |

(c)

scăderea valorii expunerilor-suport deținute de SSPE sub un prag prestabilit (eveniment de amortizare anticipată); și

| (d) | incapacitatea de a iniția suficiente expuneri-suport noi care să aibă calitatea creditului prestabilită (factor ce declanșează încetarea perioadei de reînnoire). |
| --- | --- |

(d)

incapacitatea de a iniția suficiente expuneri-suport noi care să aibă calitatea creditului prestabilită (factor ce declanșează încetarea perioadei de reînnoire).

(7)   Documentele aferente tranzacției specifică în mod clar:

| (a) | obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile societății de administrare și ale mandatarului, dacă există, și ale altor furnizori de servicii auxiliare; |
| --- | --- |

(a)

obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile societății de administrare și ale mandatarului, dacă există, și ale altor furnizori de servicii auxiliare;

| (b) | procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare, precum o dispoziție contractuală care să permită înlocuirea societății de administrare în astfel de cazuri; și |
| --- | --- |

(b)

procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare, precum o dispoziție contractuală care să permită înlocuirea societății de administrare în astfel de cazuri; și

| (c) | dispoziții care asigură înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate, a furnizorilor de lichidități și a băncii la care este deschis contul în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare sau în caz de insolvență a acestora ori în cazul producerii altor evenimente specificate, după caz. |
| --- | --- |

(c)

dispoziții care asigură înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate, a furnizorilor de lichidități și a băncii la care este deschis contul în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare sau în caz de insolvență a acestora ori în cazul producerii altor evenimente specificate, după caz.

(8)   Societatea de administrare are expertiză în administrarea expunerilor similare celor securitizate și dispune de politici, proceduri și controale de gestionare a riscurilor bine documentate și adecvate legate de administrarea expunerilor.

(9)   Documentele aferente tranzacției stipulează în termeni clari și consecvenți definiții, măsuri corective și acțiuni referitoare la incidentele de plată ale debitorilor și la starea de nerambursare a acestora, restructurarea datoriilor, iertarea de plată a datoriei, restructurarea datorată dificultăților financiare, perioadele fără plăți, pierderile, radierile, recuperările și alte măsuri corective privind performanța activelor. Documentele aferente tranzacției specifică în mod clar ordinea de prioritate a plăților, evenimentele care declanșează modificări ale respectivei ordini de prioritate a plăților, precum și obligația de a raporta aceste evenimente. Orice modificare a ordinii de prioritate a plăților care afectează în mod negativ și substanțial rambursarea poziției din securitizare se raportează investitorilor fără întârzieri nejustificate.

(10)   Documentele aferente tranzacției includ dispoziții clare care facilitează soluționarea în timp util a conflictelor dintre diferitele categorii de investitori, drepturile de vot se definesc și se alocă deținătorilor de titluri în mod clar, iar responsabilitățile mandatarului și ale altor entități care au sarcini de fiducie față de investitori se identifică în mod clar.

Articolul 22

Cerințe privind transparența

(1)   Inițiatorul și sponsorul pun la dispoziția investitorilor potențiali înainte de stabilirea prețurilor datele istorice statice și dinamice privind starea de nerambursare și pierderea de performanță, precum datele privind incidentele de plată și starea de nerambursare, în ceea ce privește expuneri care sunt în mare măsură similare cu cele care sunt securitizate, precum și sursele acestor date și baza pe care se pretinde similaritatea. Aceste date acoperă o perioadă de cel puțin cinci ani.

(2)   Înainte de emiterea titlurilor de valoare care rezultă din securitizare, un eșantion al expunerilor-suport se supune unei verificări externe de către o parte adecvată și independentă, verificându-se inclusiv dacă datele comunicate în ceea ce privește expunerile-suport sunt corecte.

(3)   Înainte de stabilirea prețurilor securitizării, inițiatorul sau sponsorul pune la dispoziția investitorilor potențiali un model de fluxuri de numerar ale pasivelor care reprezintă cu precizie relația contractuală dintre expunerile-suport și plățile care circulă între inițiator, sponsor, investitori, alte părți terțe și SSPE și, după stabilirea prețurilor, pune modelul respectiv la dispoziția investitorilor în permanență și la dispoziția investitorilor potențiali la cerere.

(4)   În cazul unei securitizări în care expunerile-suport sunt împrumuturi locative sau credite auto sau contracte de leasing auto, inițiatorul și sponsorul publică informațiile disponibile referitoare la performanța de mediu a activelor finanțate de aceste împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto, ca parte a informațiilor divulgate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a).

(5)   Inițiatorul și sponsorul răspund de respectarea articolului 7. Informațiile cerute la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) se pun la dispoziția investitorilor potențiali înainte de stabilirea prețurilor, la cerere. Informațiile cerute la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf literele (b)-(d) se pun la dispoziție înainte de stabilirea prețurilor cel puțin sub formă de proiect sau într-o formă inițială. Documentele finale se pun la dispoziția investitorilor în termen de cel mult 15 zile de la încheierea tranzacției.

SECȚIUNEA 2

Cerințe pentru securitizarea simplă, transparentă și standardizată a ABCP-urilor

Articolul 23

Securitizarea simplă, transparentă și standardizată a ABCP-urilor

(1)   O tranzacție ABCP este considerată STS atunci când îndeplinește cerințele la nivel de tranzacție prevăzute la articolul 24.

(2)   Un program ABCP este considerat STS atunci când îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 26, iar sponsorul programului ABCP respectiv îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 25.

În sensul prezentei secțiuni, „vânzător” înseamnă „inițiator” sau „creditor inițial”.

(3)   Până la 18 octombrie 2018, ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și AEAPO, adoptă, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, ghiduri și recomandări privind interpretarea și aplicarea armonizată a cerințelor prevăzute la articolele 24 și 26 din prezentul regulament.

Articolul 24

Cerințe la nivel de tranzacție

(1)   Proprietatea asupra expunerilor-suport se dobândește de către SSPE prin intermediul unei vânzări reale sau al cesiunii sau al transferului cu același efect juridic într-un mod care este opozabil vânzătorului sau oricărei alte părți terțe. Transferul proprietății la SSPE nu face obiectul dispozițiilor stricte de recuperare în caz de insolvență a vânzătorului.

(2)   În sensul alineatului (1), oricare dintre următoarele constituie dispoziții stricte de recuperare:

| (a) | dispozițiile care permit lichidatorului vânzătorului să invalideze vânzarea expunerilor-suport numai pe baza faptului că aceasta s-a încheiat într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului; |
| --- | --- |

(a)

dispozițiile care permit lichidatorului vânzătorului să invalideze vânzarea expunerilor-suport numai pe baza faptului că aceasta s-a încheiat într-un anumit termen înainte de declarația de insolvență a vânzătorului;

| (b) | dispozițiile prin care SSPE poate împiedica invalidarea menționată la litera (a) numai dacă poate dovedi că nu avea cunoștință de insolvența vânzătorului la momentul vânzării. |
| --- | --- |

(b)

dispozițiile prin care SSPE poate împiedica invalidarea menționată la litera (a) numai dacă poate dovedi că nu avea cunoștință de insolvența vânzătorului la momentul vânzării.

(3)   În sensul alineatului (1), dispozițiile de recuperare din dreptul intern în materie de insolvență care permit lichidatorului sau unei instanțe să invalideze vânzarea expunerilor-suport în caz de transferuri frauduloase, de prejudicii abuzive aduse creditorilor sau de transferuri destinate să favorizeze în mod nejustificat anumiți creditori în detrimentul altora, nu constituie dispoziții stricte de recuperare.

(4)   În cazul în care vânzătorul nu este creditorul inițial, vânzarea reală sau cesiunea sau transferul cu același efect juridic al expunerilor-suport către vânzător, indiferent dacă respectiva vânzare reală sau cesiune sau transfer cu același efect juridic se realizează direct sau în una sau mai multe etape intermediare, îndeplinește cerințele prevăzute la alineatele (1)-(3).

(5)   Atunci când transferul expunerilor-suport se efectuează prin intermediul unei cesiuni și se perfectează într-o etapă ulterioară încheierii tranzacției, evenimentele de declanșare a acestei perfectări includ cel puțin următoarele evenimente:

| (a) | o deteriorare gravă a situației vânzătorului în ceea ce privește bonitatea; |
| --- | --- |

(a)

o deteriorare gravă a situației vânzătorului în ceea ce privește bonitatea;

| (b) | insolvența vânzătorului; și |
| --- | --- |

(b)

insolvența vânzătorului; și

| (c) | încălcări neremediate de către vânzător ale obligațiilor sale contractuale, inclusiv incapacitatea de plată a vânzătorului. |
| --- | --- |

(c)

încălcări neremediate de către vânzător ale obligațiilor sale contractuale, inclusiv incapacitatea de plată a vânzătorului.

(6)   Vânzătorul prezintă declarații și garanții care să ateste faptul că, din informațiile pe care le deține, expunerile-suport incluse în securitizare nu sunt grevate de sarcini și nici nu se află în alt mod într-o situație cu privire la care se poate preconiza că va afecta caracterul opozabil al vânzării reale sau al cesiunii sau al transferului cu același efect juridic.

(7)   Expunerile-suport transferate de la vânzător către o SSPE sau cesionate de vânzător unei SSPE îndeplinesc criterii de eligibilitate prestabilite, clare și documentate care nu permit administrarea activă a portofoliului în mod discreționar în ceea ce privește expunerile respective. În sensul prezentului alineat, substituirea expunerilor care încalcă declarații și garanții nu se consideră că face parte din administrarea activă a portofoliului. Expunerile transferate la SSPE după încheierea tranzacției îndeplinesc criteriile de eligibilitate aplicate expunerilor-suport inițiale.

(8)   Expunerile-suport nu includ nicio poziție din securitizare.

(9)   Expunerile-suport se transferă după selecție la SSPE fără întârzieri nejustificate și nu includ, la momentul selecției, expuneri în stare de nerambursare în înțelesul articolului 178 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sau expuneri la un debitor sau garant aflat în dificultate care, potrivit informațiilor deținute de inițiator sau de creditorul inițial:

| (a) | a fost declarat în stare de insolvență sau o instanță le-a acordat creditorilor săi, cu titlu definitiv și inatacabil, un drept de executare sau daune materiale ca urmare a unei plăți neefectuate într-o perioadă de trei ani anterioară datei inițierii sau a fost supus unui proces de restructurare a datoriei pentru expunerile sale neperformante într-o perioadă de trei ani anterioară datei transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE, cu excepția cazului în care:






  (i) | o expunere-suport restructurată nu a prezentat noi arierate de la data restructurării care trebuie să fi avut loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE; și |
| --- | --- | --- |

(a)

a fost declarat în stare de insolvență sau o instanță le-a acordat creditorilor săi, cu titlu definitiv și inatacabil, un drept de executare sau daune materiale ca urmare a unei plăți neefectuate într-o perioadă de trei ani anterioară datei inițierii sau a fost supus unui proces de restructurare a datoriei pentru expunerile sale neperformante într-o perioadă de trei ani anterioară datei transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE, cu excepția cazului în care:

(i)

o expunere-suport restructurată nu a prezentat noi arierate de la data restructurării care trebuie să fi avut loc cu cel puțin un an înainte de data transferului sau cesiunii expunerilor-suport către SSPE; și

| (ii) | informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și litera (e) punctul (i) precizează în mod explicit proporția expunerilor-suport restructurate, data și detaliile restructurării, precum și performanța lor de la data restructurării; |
| --- | --- |

(ii)

informațiile furnizate de inițiator, de sponsor și de SSPE în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și litera (e) punctul (i) precizează în mod explicit proporția expunerilor-suport restructurate, data și detaliile restructurării, precum și performanța lor de la data restructurării;

| (b) | figura, la data inițierii, după caz, într-un registru public de persoane cu un istoric negativ în materie de credite sau, dacă nu există un astfel de registru public, într-un alt registru al creditelor care se află la dispoziția inițiatorului sau a creditorului inițial; sau |
| --- | --- |

(b)

figura, la data inițierii, după caz, într-un registru public de persoane cu un istoric negativ în materie de credite sau, dacă nu există un astfel de registru public, într-un alt registru al creditelor care se află la dispoziția inițiatorului sau a creditorului inițial; sau

| (c) | are o evaluare a creditului sau un punctaj de bonitate care indică faptul că riscul ca plățile convenite prin contract să nu fie efectuate este semnificativ mai mare decât în cazul expunerilor comparabile deținute de inițiator care nu sunt securitizate. |
| --- | --- |

(c)

are o evaluare a creditului sau un punctaj de bonitate care indică faptul că riscul ca plățile convenite prin contract să nu fie efectuate este semnificativ mai mare decât în cazul expunerilor comparabile deținute de inițiator care nu sunt securitizate.

(10)   În momentul transferului expunerilor, debitorii au efectuat cel puțin o plată, cu excepția cazului securitizărilor reînnoibile garantate cu expuneri care se plătesc într-o singură tranșă sau care au o scadență de mai puțin de un an, inclusiv, fără restricții, plăți lunare pentru credite reînnoibile.

(11)   Rambursarea deținătorilor de poziții din securitizare nu a fost structurată astfel încât să depindă în mod predominant de vânzarea activelor care garantează expunerile-suport. Acest lucru nu împiedică reînnoirea sau refinanțarea ulterioară a unor astfel de active.

Rambursarea deținătorilor de poziții din securitizare ale căror expuneri-suport sunt garantate prin active a căror valoare este garantată sau ale căror riscuri sunt complet reduse printr-o obligație de răscumpărare ce revine vânzătorului activelor prin care se garantează expunerile-suport sau de o altă parte terță nu se consideră că depinde de vânzarea activelor care garantează expunerile-suport respective.

(12)   Riscul privind rata dobânzii și riscul valutar care apar din securitizare se atenuează în mod corespunzător și se comunică orice măsuri întreprinse în acest sens. Cu excepția cazului în care se urmărește acoperirea riscului privind rata dobânzii sau a riscului valutar, SSPE nu încheie contracte derivate și se asigură că portofoliul de expuneri-suport nu include instrumente derivate. Aceste instrumente derivate sunt subscrise și documentate în conformitate cu standardele comune utilizate în domeniul finanțelor internaționale.

(13)   Documentele aferente tranzacției stipulează, în termeni clari și consecvenți, definiții, măsuri corective și acțiuni referitoare la incidentele de plată ale debitorilor și la starea de nerambursare a acestora, restructurarea datoriilor, iertarea de plată a datoriei, restructurarea datorată dificultăților financiare, perioadele fără plăți, pierderile, radierile, recuperările și alte măsuri corective privind performanța activelor. Documentele aferente tranzacției specifică în mod clar ordinea de prioritate a plăților, evenimentele care declanșează modificări ale respectivei ordini de prioritate a plăților, precum și obligația de a raporta astfel de evenimente. Orice modificare a ordinii de prioritate a plăților care afectează în mod negativ și substanțial rambursarea poziției din securitizare se raportează investitorilor fără întârzieri nejustificate.

(14)   Inițiatorul și sponsorul pun la dispoziția investitorilor potențiali înainte de stabilirea prețurilor datele istorice statice și dinamice privind starea de nerambursare și pierderea de performanță, precum datele privind incidentele de plată și starea de nerambursare, în ceea ce privește expuneri care sunt în mare măsură similare cu cele care sunt securitizate, precum și sursele acestor date și baza pe care se pretinde similaritatea. În cazul în care sponsorul nu are acces la astfel de date, acesta obține de la vânzător accesul la date, pe o bază statică sau dinamică, referitoare la istoricul performanței, cum ar fi date privind incidentele de plată și starea de nerambursare, în ceea ce privește expuneri care sunt în mare măsură similare cu cele care sunt securitizate. Toate aceste date acoperă o perioadă de cel puțin cinci ani, cu excepția datelor referitoare la creanțele comerciale și alte creanțe pe termen scurt pentru care perioada istorică nu poate fi mai mică de trei ani.

(15)   Tranzacțiile ABCP se garantează cu un portofoliu de expuneri-suport care sunt omogene din punctul de vedere al tipului de active, ținând cont de caracteristicile legate de fluxurile de numerar ale diferitelor tipuri de active, inclusiv de caracteristicile contractuale, de risc de credit și de plată în avans ale acestora. Un portofoliu de expuneri-suport cuprinde un singur tip de active.

Portofoliul de expuneri-suport are o durată de viață medie ponderată rămasă de cel mult un an și niciuna dintre expunerile-suport nu are o scadență reziduală mai mare de trei ani.

Prin derogare de la al doilea paragraf, portofoliile de credite auto, de contracte de leasing auto și de tranzacții de leasing de echipamente au o durată de viață medie ponderată rămasă de cel mult trei ani și jumătate, și niciuna dintre expunerile-suport nu are o scadență reziduală mai mare de șase ani.

Expunerile-suport nu includ împrumuturi garantate cu ipoteci pe proprietăți imobiliare locative sau comerciale ori împrumuturi locative garantate integral, astfel cum sunt menționate la articolul 129 alineatul (1) primul paragraf litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Expunerile-suport conțin cerințe contractuale cu caracter obligatoriu și opozabil ce implică un drept de regres deplin împotriva debitorilor, cu fluxuri de plăți periodice definite în ceea ce privește plata chiriei, a principalului și a dobânzilor sau în ceea ce privește orice alt drept de a primi venituri din activele care garantează astfel de plăți. Expunerile-suport pot, de asemenea, să genereze încasări din vânzarea oricăror active finanțate sau în sistem de leasing. Expunerile-suport nu includ valori mobiliare astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 44 din Directiva 2014/65/UE altele decât obligațiuni corporative, care nu sunt cotate într-un loc de tranzacționare.

(16)   Orice plăți ale dobânzilor de referință trecute la activele și pasivele tranzacției ABCP se bazează pe ratele dobânzilor utilizate în general pe piață sau pe rate sectoriale utilizate în general care reflectă costurile finanțării, dar nu prevăd formule sau instrumente derivate complexe. Plățile dobânzilor de referință trecute la pasivele unei tranzacții ABCP se pot baza pe rate ale dobânzilor care reflectă costurile finanțării unui program ABCP.

(17)   În urma intrării vânzătorului în stare de nerambursare sau a unui eveniment de urgentare a plății:

| (a) | nicio sumă de lichidități nu poate fi blocată în SSPE dincolo de ceea ce este necesar pentru a asigura funcționarea operațională a SSPE sau rambursarea structurată a investitorilor în conformitate cu clauzele contractuale ale securitizării, cu excepția cazului în care circumstanțe excepționale impun ca o sumă să fie blocată pentru a fi utilizată, în interesul investitorilor, pentru cheltuieli menite să evite deteriorarea calității creditului expunerilor-suport; |
| --- | --- |

(a)

nicio sumă de lichidități nu poate fi blocată în SSPE dincolo de ceea ce este necesar pentru a asigura funcționarea operațională a SSPE sau rambursarea structurată a investitorilor în conformitate cu clauzele contractuale ale securitizării, cu excepția cazului în care circumstanțe excepționale impun ca o sumă să fie blocată pentru a fi utilizată, în interesul investitorilor, pentru cheltuieli menite să evite deteriorarea calității creditului expunerilor-suport;

| (b) | încasările din principalul aferent expunerilor-suport se transferă investitorilor care dețin o poziție din securitizare prin plata secvențială a pozițiilor din securitizare, stabilită prin rangul de prioritate al poziției din securitizare; și |
| --- | --- |

(b)

încasările din principalul aferent expunerilor-suport se transferă investitorilor care dețin o poziție din securitizare prin plata secvențială a pozițiilor din securitizare, stabilită prin rangul de prioritate al poziției din securitizare; și

| (c) | nicio dispoziție nu impune lichidarea automată a expunerilor-suport la valoarea de piață. |
| --- | --- |

(c)

nicio dispoziție nu impune lichidarea automată a expunerilor-suport la valoarea de piață.

(18)   Expunerile-suport se inițiază în cursul normal al activității vânzătorului în conformitate cu standarde de subscriere care nu sunt mai puțin stricte decât cele pe care le aplică vânzătorul la momentul inițierii unor expuneri similare care nu sunt securitizate. Standardele de subscriere în temeiul cărora sunt inițiate expunerile-suport, precum și orice modificare semnificativă față de standardele anterioare de subscriere se comunică integral fără întârzieri nejustificate sponsorului și altor părți direct expuse tranzacției ABCP. Vânzătorul deține expertiză în ceea ce privește inițierea unor expuneri similare celor securitizate.

(19)   În cazul în care o tranzacție ABCP este o securitizare reînnoibilă, documentele aferente tranzacției prevăd factorii care declanșează încetarea perioadei de reînnoire, inclusiv cel puțin:

| (a) | o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport până la un prag prestabilit sau sub acesta; și |
| --- | --- |

(a)

o deteriorare a calității creditului expunerilor-suport până la un prag prestabilit sau sub acesta; și

| (b) | producerea unui eveniment legat de insolvență ce vizează vânzătorul sau societatea de administrare. |
| --- | --- |

(b)

producerea unui eveniment legat de insolvență ce vizează vânzătorul sau societatea de administrare.

(20)   Documentele aferente tranzacției specifică în mod clar:

| (a) | obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile sponsorului, ale societății de administrare și ale mandatarului, dacă există, și ale altor furnizori de servicii auxiliare; |
| --- | --- |

(a)

obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile sponsorului, ale societății de administrare și ale mandatarului, dacă există, și ale altor furnizori de servicii auxiliare;

| (b) | procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare; |
| --- | --- |

(b)

procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare;

| (c) | dispoziții care să asigure înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate și a băncii la care este deschis contul în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare, în caz de insolvență și în cazul producerii altor evenimente specificate, după caz; și |
| --- | --- |

(c)

dispoziții care să asigure înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate și a băncii la care este deschis contul în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare, în caz de insolvență și în cazul producerii altor evenimente specificate, după caz; și

| (d) | modul în care sponsorul îndeplinește cerințele de la articolul 25 alineatul (3). |
| --- | --- |

(d)

modul în care sponsorul îndeplinește cerințele de la articolul 25 alineatul (3).

(21)   ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care se aduc precizări suplimentare în legătură cu expunerile-suport menționate la alineatul (15) care sunt considerate drept omogene.

ABE prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 25

Sponsorul unui program ABCP

(1)   Sponsorul programului ABCP este o instituție de credit supravegheată în temeiul Directivei 2013/36/UE.

(2)   Sponsorul unui program ABCP este un furnizor de facilități de lichiditate și sprijină toate pozițiile din securitizare la nivelul unui program ABCP, acoperind cu acest sprijin toate riscurile de lichiditate și de credit și orice riscuri de diminuare semnificativă a valorii expunerilor securitizate, precum și orice alte costuri la nivel de tranzacții și de program dacă sunt necesare pentru a garanta investitorului plata integrală a oricărei sume în cadrul ABCP. Sponsorul comunică investitorilor o descriere a sprijinului acordat la nivel de tranzacție, inclusiv o descriere a facilităților de lichiditate oferite.

(3)   Înainte de a putea sponsoriza un program ABCP STS, instituția de credit demonstrează autorității sale competente că rolul său în temeiul alineatului (2) nu îi pune în pericol solvabilitatea și lichiditatea nici măcar într-o situație de stres extrem pe piață.

Cerința prevăzută la primul paragraf din prezentul alineat se consideră a fi îndeplinită atunci când autoritatea competentă stabilește pe baza analizei și a evaluării menționate la articolul 97 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE că modalitățile, strategiile, procesele și mecanismele puse în aplicare de instituția de credit respectivă și fondurile proprii și lichiditățile deținute de aceasta asigură buna gestionare și acoperire a riscurilor acesteia.

(4)   Sponsorul întreprinde propriile sale activități pe care le presupune obligația de diligență și verifică respectarea cerințelor prevăzute la articolul 5 alineatele (1) și (3) din prezentul regulament, după caz. De asemenea, acesta verifică dacă vânzătorul are o capacitate de administrare a creditelor și aplică procese de colectare a debitelor care respectă cerințele specificate la articolul 265 alineatul (2) literele (h)-(p) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sau cerințe echivalente în țările terțe.

(5)   Vânzătorul, la nivel de tranzacție, sau sponsorul, la nivelul programului ABCP, îndeplinește cerința de reținere a riscului menționată la articolul 6.

(6)   Sponsorul răspunde de respectarea articolului 7 la nivelul programului ABCP a și de punerea la dispoziția investitorilor potențiali, înainte de stabilirea prețurilor, la cererea acestora:

| (a) | a informațiilor agregate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a); și |
| --- | --- |

(a)

a informațiilor agregate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (a); și

| (b) | a informațiilor menționate la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf literele (b)-(e), cel puțin sub formă de proiect sau într-o formă inițială. |
| --- | --- |

(b)

a informațiilor menționate la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf literele (b)-(e), cel puțin sub formă de proiect sau într-o formă inițială.

(7)   În cazul în care sponsorul nu reînnoiește angajamentul de finanțare a facilității de lichiditate înainte de expirarea acestuia, facilitatea de lichiditate este trasă, iar titlurile de valoare care ajung la scadență sunt rambursate.

Articolul 26

Cerințe la nivel de program

(1)   Toate tranzacțiile ABCP din cadrul unui program ABCP îndeplinesc cerințele de la articolul 24 alineatele (1)-(8) și alineatele (12)-(20).

Maximum 5 % din cuantumul total al expunerilor-suport aferente tranzacțiilor ABCP și care sunt finanțate de programul ABCP pot temporar să nu respecte cerințele de la articolul 24 alineatele (9), (10) și (11) fără ca aceasta să afecteze statutul STS al programului ABCP.

În sensul celui de al doilea paragraf din prezentul alineat, un eșantion de expuneri-suport face periodic obiectul unui control extern privind conformitatea de către o entitate adecvată independentă.

(2)   Durata de viață medie ponderată rămasă a expunerilor-suport din cadrul unui program ABCP este de cel mult doi ani.

(3)   Programul ABCP este sprijinit integral de către un sponsor, în conformitate cu articolul 25 alineatul (2).

(4)   Programul ABCP nu conține nicio resecuritizare, iar îmbunătățirea calității creditului nu instituie un al doilea strat de segmentare pe tranșe la nivel de program.

(5)   Titlurile de valoare emise de un program ABCP nu includ opțiuni de cumpărare, clauze de prelungire sau alte clauze care au un efect asupra scadenței finale a acestora, în cazul în care aceste opțiuni sau clauze se pot exercita la discreția vânzătorului, sponsorului sau SSPE.

(6)   Riscul privind rata dobânzii și riscul valutar care apar la nivelul programului ABCP se atenuează în mod corespunzător și se comunică orice măsuri întreprinse în acest sens. Cu excepția cazului în care se urmărește acoperirea riscului privind rata dobânzii sau a riscului valutar, SSPE nu încheie contracte derivate și se asigură că portofoliul de expuneri-suport nu include instrumente derivate. Aceste instrumente derivate sunt subscrise și documentate în conformitate cu standardele comune utilizate în domeniul finanțelor internaționale.

(7)   Documentele referitoare la programul ABCP specifică în mod clar:

| (a) | responsabilitățile mandatarului și ale altor entități care au sarcini de custodie, dacă acestea există, față de investitori; |
| --- | --- |

(a)

responsabilitățile mandatarului și ale altor entități care au sarcini de custodie, dacă acestea există, față de investitori;

| (b) | obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile sponsorului, care trebuie să aibă expertiză în subscrierea creditelor, ale mandatarului, dacă acesta există și ale altor furnizori de servicii auxiliare; |
| --- | --- |

(b)

obligațiile contractuale, sarcinile și responsabilitățile sponsorului, care trebuie să aibă expertiză în subscrierea creditelor, ale mandatarului, dacă acesta există și ale altor furnizori de servicii auxiliare;

| (c) | procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare; |
| --- | --- |

(c)

procesele și responsabilitățile necesare pentru a asigura faptul că starea de nerambursare sau insolvența societății de administrare nu conduce la încetarea serviciilor de administrare;

| (d) | dispozițiile privind înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate și a băncii la care este deschis contul la nivel de program ABCP în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare sau în caz de insolvență a acestora și în cazul producerii altor evenimente specificate, în cazul în care facilitatea de lichiditate nu acoperă aceste evenimente; |
| --- | --- |

(d)

dispozițiile privind înlocuirea contrapărților aferente instrumentelor derivate și a băncii la care este deschis contul la nivel de program ABCP în cazul în care acestea intră în stare de nerambursare sau în caz de insolvență a acestora și în cazul producerii altor evenimente specificate, în cazul în care facilitatea de lichiditate nu acoperă aceste evenimente;

| (e) | că, în cazul unor evenimente specificate, al intrării sponsorului în stare de nerambursare sau al insolvenței acestuia, sunt prevăzute măsuri de remediere pentru a obține acoperirea cu garanții reale a angajamentului de finanțare sau, după caz, înlocuirea furnizorului facilității de lichiditate; și |
| --- | --- |

(e)

că, în cazul unor evenimente specificate, al intrării sponsorului în stare de nerambursare sau al insolvenței acestuia, sunt prevăzute măsuri de remediere pentru a obține acoperirea cu garanții reale a angajamentului de finanțare sau, după caz, înlocuirea furnizorului facilității de lichiditate; și

| (f) | că facilitatea de lichiditate este trasă și titlurile de valoare care ajung la scadență sunt rambursate în eventualitatea în care sponsorul nu reînnoiește angajamentul de finanțare a facilității de lichiditate înainte de expirarea acestuia. |
| --- | --- |

(f)

că facilitatea de lichiditate este trasă și titlurile de valoare care ajung la scadență sunt rambursate în eventualitatea în care sponsorul nu reînnoiește angajamentul de finanțare a facilității de lichiditate înainte de expirarea acestuia.

(8)   Societatea de administrare are expertiză în administrarea expunerilor similare celor securitizate și dispune de politici, proceduri și controale de gestionare a riscurilor bine documentate legate de administrarea expunerilor.

SECȚIUNEA 3

Notificarea STS

Articolul 27

Cerințele pentru notificarea STS

(1)   Inițiatorii și sponsorii notifică împreună ESMA prin intermediul modelului menționat la alineatul (7) din prezentul articol atunci când o securitizare îndeplinește cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26 (denumită în continuare „notificarea STS”). În cazul unui program ABCP, doar sponsorul răspunde de notificarea programului respectiv și, în cadrul programului respectiv, a tranzacțiilor ABCP care respectă articolul 24.

Notificarea STS include o explicație din partea inițiatorului și a sponsorului cu privire la modul în care a fost respectat fiecare dintre criteriile STS prevăzute la articolele 20-22 sau la articolele 24-26.

ESMA publică notificarea STS pe site-ul său oficial în temeiul alineatului (5). Inițiatorii și sponsorii unei securitizări informează autoritățile lor competente în privința notificării STS și îl desemnează pe unul dintre ei drept entitate care să fie primul punct de contact pentru investitori și autoritățile competente.

(2)   Inițiatorul, sponsorul sau SSPE poate recurge la serviciile unei părți terțe autorizate în temeiul articolului 28 pentru a verifica dacă o securitizare respectă articolele 19-22 sau articolele 23-26. Cu toate acestea, utilizarea unui astfel de serviciu nu trebuie să afecteze în niciun caz răspunderea inițiatorului, a sponsorului sau a SSPE în ceea ce privește obligațiile lor legale ce decurg din prezentul regulament. Utilizarea unui astfel de serviciu nu afectează obligațiile impuse investitorilor instituționali, astfel cum se prevede la articolul 5.

În cazul în care inițiatorul, sponsorul sau SSPE utilizează serviciile unei părți terțe autorizate în temeiul articolului 28 pentru a evalua dacă o securitizare respectă articolele 19-22 sau articolele 23-26, notificarea STS include o declarație potrivit căreia respectarea criteriilor STS a fost confirmată de către respectiva parte terță autorizată. Notificarea include numele părții terțe autorizate, locul unde aceasta este stabilită și numele autorității competente care a autorizat-o.

(3)   Atunci când inițiatorul sau creditorul inițial nu este o instituție de credit sau o firmă de investiții, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctele 1 și 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, stabilită în Uniune, notificarea efectuată în temeiul alineatului (1) din prezentul articol este însoțită de următoarele:

| (a) | confirmarea din partea inițiatorului sau a creditorului inițial că activitatea sa de acordare de credite are loc pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese stabilite în mod clar de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor și că inițiatorul sau creditorul inițial a instituit sisteme eficace de aplicare a unor astfel de procese în conformitate cu articolul 9 din prezentul regulament; și |
| --- | --- |

(a)

confirmarea din partea inițiatorului sau a creditorului inițial că activitatea sa de acordare de credite are loc pe baza unor criterii solide și bine definite și a unor procese stabilite în mod clar de aprobare, modificare, reînnoire și finanțare a creditelor și că inițiatorul sau creditorul inițial a instituit sisteme eficace de aplicare a unor astfel de procese în conformitate cu articolul 9 din prezentul regulament; și

| (b) | o declarație din partea inițiatorului sau a creditorului inițial că elementele menționate la litera (a) fac sau nu obiectul supravegherii. |
| --- | --- |

(b)

o declarație din partea inițiatorului sau a creditorului inițial că elementele menționate la litera (a) fac sau nu obiectul supravegherii.

(4)   Inițiatorul și sponsorul notifică de îndată ESMA și informează autoritatea lor competentă atunci când o securitizare nu mai îndeplinește cerințele fie de la articolele 19-22, fie de la articolele 23-26.

(5)   ESMA menține pe site-ul său oficial o listă a tuturor securitizărilor cu privire la care inițiatorii și sponsorii i-au notificat că îndeplinesc cerințele de la articolele 19-22 sau de la articolele 23-26. ESMA adaugă imediat pe lista respectivă fiecare securitizare notificată în acest mod ESMA și actualizează lista atunci când securitizările nu mai sunt considerate STS în urma unei decizii a autorităților competente sau a unei notificări din partea inițiatorului sau a sponsorului. Atunci când impune sancțiuni administrative în conformitate cu articolul 32, autoritatea competentă notifică imediat ESMA în acest sens. ESMA indică imediat pe listă faptul că o autoritate competentă a impus sancțiuni administrative în ceea ce privește securitizarea respectivă.

(6)   ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare în care se precizează informațiile pe care inițiatorul, sponsorul și SSPE sunt obligați să le furnizeze pentru a-și îndeplini obligațiile menționate la alineatul (1).

ESMA îi prezintă Comisiei proiectele respective de standarde tehnice de până la 18 iulie 2018.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(7)   În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ESMA, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili modelele care urmează să fie utilizate pentru furnizarea informațiilor menționate la alineatul (6).

ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 18 iulie 2018.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 28

Partea terță care verifică respectarea STS

(1)   Partea terță menționată la articolul 27 alineatul (2) este autorizată de autoritatea competentă să evalueze respectarea de către securitizări a criteriilor STS stabilite la articolele 19-22 sau la articolele 23-26. Autoritatea competentă acordă autorizația dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

| (a) | partea terță percepe inițiatorilor, sponsorilor sau SSPE-urilor implicate în securitizările pe care partea terță le evaluează doar taxe nediscriminatorii și bazate pe costuri, fără a diferenția taxele în funcție de sau în corelație cu rezultatele evaluării sale; |
| --- | --- |

(a)

partea terță percepe inițiatorilor, sponsorilor sau SSPE-urilor implicate în securitizările pe care partea terță le evaluează doar taxe nediscriminatorii și bazate pe costuri, fără a diferenția taxele în funcție de sau în corelație cu rezultatele evaluării sale;

| (b) | partea terță nu este nici o entitate reglementată astfel cum este definită la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2002/87/CE, nici o agenție de rating de credit astfel cum este definită la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, iar desfășurarea altor activități ale părții terțe nu compromite independența sau integritatea evaluării sale; |
| --- | --- |

(b)

partea terță nu este nici o entitate reglementată astfel cum este definită la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2002/87/CE, nici o agenție de rating de credit astfel cum este definită la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, iar desfășurarea altor activități ale părții terțe nu compromite independența sau integritatea evaluării sale;

| (c) | partea terță nu oferă nicio formă de serviciu de consultanță sau de audit ori echivalent inițiatorului, sponsorului sau SSPE implicate în securitizările pe care partea terță le evaluează; |
| --- | --- |

(c)

partea terță nu oferă nicio formă de serviciu de consultanță sau de audit ori echivalent inițiatorului, sponsorului sau SSPE implicate în securitizările pe care partea terță le evaluează;

| (d) | membrii organului de conducere al părții terțe dețin calificări, cunoștințe și experiență profesională care sunt adecvate pentru sarcina care îi revine părții terțe, au o bună reputație și sunt integri; |
| --- | --- |

(d)

membrii organului de conducere al părții terțe dețin calificări, cunoștințe și experiență profesională care sunt adecvate pentru sarcina care îi revine părții terțe, au o bună reputație și sunt integri;

| (e) | organismul de conducere al părții terțe include cel puțin o treime, dar nu mai puțin de doi administratori independenți; |
| --- | --- |

(e)

organismul de conducere al părții terțe include cel puțin o treime, dar nu mai puțin de doi administratori independenți;

| (f) | partea terță ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că verificarea respectării STS nu este afectată de existența sau de existența potențială a unor conflicte de interese sau a unei relații comerciale care implică partea terță, acționarii sau membrii săi, administratorii, angajații sau orice altă persoană fizică ale cărei servicii sunt puse la dispoziția părții terțe sau se află sub controlul acesteia. În acest scop, partea terță instituie, menține, aplică și documentează un sistem de control intern eficace care să reglementeze punerea în aplicare a politicilor și procedurilor de identificare și prevenire a conflictelor de interese potențiale. Conflictele de interese potențiale sau existente care au fost identificate sunt eliminate sau diminuate și dezvăluite fără întârziere. Partea terță instituie, menține, aplică și documentează proceduri și procese adecvate pentru a asigura independența evaluării respectării STS. Partea terță monitorizează și revizuiește periodic aceste politici și proceduri pentru a evalua eficacitatea lor și a decide dacă este necesară actualizarea lor; și |
| --- | --- |

(f)

partea terță ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că verificarea respectării STS nu este afectată de existența sau de existența potențială a unor conflicte de interese sau a unei relații comerciale care implică partea terță, acționarii sau membrii săi, administratorii, angajații sau orice altă persoană fizică ale cărei servicii sunt puse la dispoziția părții terțe sau se află sub controlul acesteia. În acest scop, partea terță instituie, menține, aplică și documentează un sistem de control intern eficace care să reglementeze punerea în aplicare a politicilor și procedurilor de identificare și prevenire a conflictelor de interese potențiale. Conflictele de interese potențiale sau existente care au fost identificate sunt eliminate sau diminuate și dezvăluite fără întârziere. Partea terță instituie, menține, aplică și documentează proceduri și procese adecvate pentru a asigura independența evaluării respectării STS. Partea terță monitorizează și revizuiește periodic aceste politici și proceduri pentru a evalua eficacitatea lor și a decide dacă este necesară actualizarea lor; și

| (g) | partea terță poate demonstra că dispune de garanții operaționale și procese interne corespunzătoare care îi permit să evalueze respectarea STS. |
| --- | --- |

(g)

partea terță poate demonstra că dispune de garanții operaționale și procese interne corespunzătoare care îi permit să evalueze respectarea STS.

Autoritatea competentă retrage autorizația atunci când consideră că partea terță nu respectă în mod semnificativ primul paragraf.

(2)   O parte terță autorizată în conformitate cu alineatul (1) aduce la cunoștința autorității sale competente fără întârziere orice modificări semnificative aduse informațiilor furnizate în temeiul alineatului respectiv sau orice alte modificări care ar putea fi considerate în mod rezonabil că afectează evaluarea de către autoritatea sa competentă.

(3)   Autoritatea competentă poate percepe părții terțe menționate la alineatul (1) taxe bazate pe costuri pentru a acoperi cheltuielile necesare legate de evaluarea cererilor de autorizare și de monitorizarea ulterioară a respectării condițiilor prevăzute la alineatul (1).

(4)   ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care specifică informațiile ce urmează a fi furnizate autorităților competente în cererea de autorizare a unei părți terțe în conformitate cu alineatul (1).

ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea de standarde tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

CAPITOLUL 5

SUPRAVEGHEREA

Articolul 29

Desemnarea autorităților competente

(1)   Respectarea obligațiilor menționate la articolul 5 din prezentul regulament este supravegheată de către următoarele autorități competente în conformitate cu competențele care le sunt conferite prin actele juridice relevante:

| (a) | în cazul societăților de asigurare și de reasigurare, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 13 punctul 10 din Directiva 2009/138/CE; |
| --- | --- |

(a)

în cazul societăților de asigurare și de reasigurare, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 13 punctul 10 din Directiva 2009/138/CE;

| (b) | în cazul administratorilor de fonduri de investiții alternative, autoritatea competentă responsabilă desemnată în conformitate cu articolul 44 din Directiva 2011/61/UE; |
| --- | --- |

(b)

în cazul administratorilor de fonduri de investiții alternative, autoritatea competentă responsabilă desemnată în conformitate cu articolul 44 din Directiva 2011/61/UE;

| (c) | în cazul OPCVM și al societăților de administrare a OPCVM, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 97 din Directiva 2009/65/CE; |
| --- | --- |

(c)

în cazul OPCVM și al societăților de administrare a OPCVM, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 97 din Directiva 2009/65/CE;

| (d) | în cazul instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 6 litera (g) din Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului (33); |
| --- | --- |

(d)

în cazul instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 6 litera (g) din Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului (33);

| (e) | în cazul instituțiilor de credit sau al firmelor de investiții, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2013/36/UE, inclusiv BCE în privința atribuțiilor specifice conferite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013. |
| --- | --- |

(e)

în cazul instituțiilor de credit sau al firmelor de investiții, autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2013/36/UE, inclusiv BCE în privința atribuțiilor specifice conferite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.

(2)   Autoritățile competente responsabile de supravegherea sponsorilor în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2013/36/UE, inclusiv BCE în privința atribuțiilor specifice conferite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, supraveghează respectarea de către sponsori a obligațiilor prevăzute la articolele 6, 7, 8 și 9 din prezentul regulament.

(3)   Atunci când inițiatorii, creditorii inițiali și SSPE-urile sunt entități supravegheate în conformitate cu Directivele 2003/41/CE, 2009/65/CE, 2009/138/CE, 2011/61/UE și 2013/36/UE, și cu Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, autoritățile competente relevante desemnate în conformitate cu actele respective, inclusiv BCE în privința atribuțiilor specifice conferite acesteia de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, supraveghează respectarea obligațiilor prevăzute la articolele 6, 7, 8 și 9 din prezentul regulament.

(4)   În cazul inițiatorilor, al creditorilor inițiali și al SSPE-urilor stabilite în Uniune și care nu sunt reglementate de actele legislative ale Uniunii menționate la alineatul (3), statele membre desemnează una sau mai multe autorități competente care să supravegheze respectarea obligațiilor prevăzute la articolele 6, 7, 8 și 9. Statele membre informează Comisia și ESMA cu privire la desemnarea autorităților competente în temeiul prezentului alineat până la 1 ianuarie 2019. Această obligație nu se aplică în cazul acelor entități care doar vând expuneri în cadrul unui program ABCP sau al unei alte tranzacții sau scheme de securitizare și care nu inițiază expuneri în mod activ în scopul principal al securitizării lor periodice.

(5)   Statele membre desemnează una sau mai multe autorități competente care să supravegheze respectarea de către inițiatori, sponsori și SSPE-uri a articolelor 18-27, precum și respectarea de către părțile terțe a articolului 28. Statele membre informează Comisia și ESMA cu privire la desemnarea autorităților competente în temeiul prezentului alineat până la 18 ianuarie 2019.

(6)   Alineatul (5) din prezentul articol nu se aplică în cazul acelor entități care doar vând expuneri în cadrul unui program ABCP sau al unei alte tranzacții sau scheme de securitizare și care nu inițiază expuneri în mod activ în scopul principal al securitizării lor periodice. În acest caz, inițiatorul sau sponsorul verifică dacă entitățile respective îndeplinesc obligațiile relevante prevăzute la articolele 18-27.

(7)   ESMA asigură consecvența aplicării și a asigurării respectării obligațiilor prevăzute la articolele 18 și 27 din prezentul regulament, în conformitate cu atribuțiile și competențele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA monitorizează piața securitizărilor din Uniune, în conformitate cu articolul 39 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (34) și aplică, dacă este cazul, competențele de a interveni temporar în conformitate cu articolul 40 din regulamentul respectiv.

(8)   ESMA publică și actualizează pe site-ul său o listă a autorităților competente menționate la prezentul articol.

Articolul 30

Competențele autorităților competente

(1)   Fiecare stat membru se asigură că autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 29 alineatele (1)-(5) deține competențele de supraveghere, de investigare și de sancționare necesare pentru a-și îndeplini sarcinile ce îi revin în temeiul prezentului regulament.

(2)   Autoritatea competentă revizuiește periodic procedurile, procesele și mecanismele pe care inițiatorii, sponsorii, SSPE-urile și creditorii inițiali le-au pus în aplicare pentru respectarea prezentului regulament.

Revizuirea menționată la primul paragraf include:

| (a) | procesele și mecanismele de măsurare și reținere corectă în permanență a interesului economic net semnificativ, precum și colectarea și prezentarea la timp a tuturor informațiilor care urmează să fie puse la dispoziție în conformitate cu articolul 7 și a criteriilor de acordare a creditelor în conformitate cu articolul 9; |
| --- | --- |

(a)

procesele și mecanismele de măsurare și reținere corectă în permanență a interesului economic net semnificativ, precum și colectarea și prezentarea la timp a tuturor informațiilor care urmează să fie puse la dispoziție în conformitate cu articolul 7 și a criteriilor de acordare a creditelor în conformitate cu articolul 9;

| (b) | pentru securitizările STS care nu sunt securitizări în cadrul unui program ABCP, procesele și mecanismele de asigurare a respectării articolului 20 alineatele (7)-(12), a articolului 21 alineatul (7) și a articolului 22; și |
| --- | --- |

(b)

pentru securitizările STS care nu sunt securitizări în cadrul unui program ABCP, procesele și mecanismele de asigurare a respectării articolului 20 alineatele (7)-(12), a articolului 21 alineatul (7) și a articolului 22; și

| (c) | pentru securitizările STS care sunt securitizări în cadrul unui program ABCP, procesele și mecanismele de asigurare, în ceea ce privește tranzacțiile ABCP, a respectării articolului 24 și, în ceea ce privește programele ABCP, a respectării articolului 26 alineatele (7) și (8). |
| --- | --- |

(c)

pentru securitizările STS care sunt securitizări în cadrul unui program ABCP, procesele și mecanismele de asigurare, în ceea ce privește tranzacțiile ABCP, a respectării articolului 24 și, în ceea ce privește programele ABCP, a respectării articolului 26 alineatele (7) și (8).

(3)   Autoritățile competente solicită ca riscurile care decurg din tranzacțiile de securitizare, inclusiv riscurile reputaționale, să fie evaluate și abordate prin politici și proceduri adecvate ale inițiatorilor, sponsorilor, SSPE-urilor și creditorilor inițiali.

(4)   Autoritatea competentă monitorizează, după caz, efectele concrete ale participării la piața securitizărilor asupra stabilității instituției financiare care își desfășoară activitatea în calitate de creditor inițial, inițiator, sponsor sau investitor ca parte a supravegherii prudențiale în ceea ce privește securitizarea, luând în considerare, fără a aduce atingere reglementărilor sectoriale mai stricte:

| (a) | dimensiunea amortizoarelor de capital; |
| --- | --- |

(a)

dimensiunea amortizoarelor de capital;

| (b) | dimensiunea rezervelor de lichidități; și |
| --- | --- |

(b)

dimensiunea rezervelor de lichidități; și

| (c) | riscul de lichiditate pentru investitori ca urmare a unei neconcordanțe de scadențe între finanțarea acestora și investiții. |
| --- | --- |

(c)

riscul de lichiditate pentru investitori ca urmare a unei neconcordanțe de scadențe între finanțarea acestora și investiții.

În cazul în care autoritatea competentă identifică un risc semnificativ pentru stabilitatea financiară a unei instituții financiare sau a sistemului financiar în ansamblul său, independent de obligațiile care îi revin în temeiul articolului 36, aceasta ia măsuri de diminuare a riscurilor respective și raportează constatările sale autorității competente desemnate pentru instrumentele macroprudențiale în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 și CERS.

(5)   Autoritatea competentă monitorizează orice posibilă încălcare a obligațiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (2) și se asigură că sunt aplicate sancțiuni în conformitate cu articolele 32 și 33.

Articolul 31

Supravegherea macroprudențială a pieței securitizării

(1)   În limitele mandatului său, CERS este responsabil de supravegherea macroprudențială a pieței securitizării din Uniune.

(2)   Pentru a contribui la prevenirea sau diminuarea riscurilor sistemice la adresa stabilității financiare în Uniune care sunt rezultatul evoluțiilor din sistemul financiar și luând în considerare evoluțiile macroeconomice, pentru a evita perioadele de dificultăți financiare la scară largă, CERS monitorizează în permanență evoluțiile de pe piețele securitizărilor. În cazul în care consideră că este necesar sau cel puțin o dată la 3 ani, în vederea evidențierii riscurilor la adresa stabilității financiare, CERS, în colaborare cu ABE, publică un raport privind implicațiile pieței securitizării asupra stabilității financiare. În cazul în care se constată riscuri semnificative, CERS emite avertismente și, dacă este cazul, formulează recomandări de acțiuni de remediere ca reacție la respectivele riscuri, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1092/2010, inclusiv cu privire la oportunitatea modificării nivelurilor de reținere a riscului sau privind luarea altor măsuri macroprudențiale, adresate Comisiei, AES și statelor membre. În conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 1092/2010, Comisia, AES și statele membre comunică CERS, Parlamentului European și Consiliului acțiunile întreprinse drept răspuns la recomandare și justifică în mod corespunzător cazurile de lipsă de acțiune în termen de trei luni de la data transmiterii recomandării către destinatari.

Articolul 32

Sancțiuni administrative și măsuri de remediere

(1)   Fără a aduce atingere dreptului statelor membre de a prevedea și a impune sancțiuni penale în temeiul articolului 34, statele membre instituie norme care stabilesc sancțiuni administrative, în cazul încălcărilor comise în mod intenționat sau din neglijență, și măsuri de remediere corespunzătoare, aplicabile cel puțin în situațiile în care:

| (a) | un inițiator, un sponsor sau un creditor inițial nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 6; |
| --- | --- |

(a)

un inițiator, un sponsor sau un creditor inițial nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 6;

| (b) | un inițiator, un sponsor sau o SSPE nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 7; |
| --- | --- |

(b)

un inițiator, un sponsor sau o SSPE nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 7;

| (c) | un inițiator, un sponsor sau un creditor inițial nu a îndeplinit criteriile prevăzute la articolul 9; |
| --- | --- |

(c)

un inițiator, un sponsor sau un creditor inițial nu a îndeplinit criteriile prevăzute la articolul 9;

| (d) | un inițiator, un sponsor sau o SSPE nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 18; |
| --- | --- |

(d)

un inițiator, un sponsor sau o SSPE nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 18;

| (e) | o securitizare este desemnată drept STS și un inițiator, un sponsor sau o SSPE a securitizării respective nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26; |
| --- | --- |

(e)

o securitizare este desemnată drept STS și un inițiator, un sponsor sau o SSPE a securitizării respective nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26;

| (f) | un inițiator sau un sponsor efectuează o notificare care ar putea induce în eroare prevăzută la articolul 27 alineatul (1); |
| --- | --- |

(f)

un inițiator sau un sponsor efectuează o notificare care ar putea induce în eroare prevăzută la articolul 27 alineatul (1);

| (g) | un inițiator sau un sponsor nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 27 alineatul (4); sau |
| --- | --- |

(g)

un inițiator sau un sponsor nu a îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 27 alineatul (4); sau

| (h) | o parte terță autorizată în temeiul articolului 28 nu a notificat modificările semnificative aduse informațiilor furnizate în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) sau orice alte modificări care ar putea fi în mod rezonabil considerate ca afectând evaluarea autorității sale competente. |
| --- | --- |

(h)

o parte terță autorizată în temeiul articolului 28 nu a notificat modificările semnificative aduse informațiilor furnizate în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) sau orice alte modificări care ar putea fi în mod rezonabil considerate ca afectând evaluarea autorității sale competente.

De asemenea, statele membre se asigură că sancțiunile administrative și/sau măsurile de remediere sunt puse în mod efectiv în aplicare.

Sancțiunile și măsurile respective sunt eficace, proporționale și disuasive.

(2)   Statele membre conferă autorităților competente competența de a aplica cel puțin următoarele sancțiuni și măsuri în cazul încălcării menționate la alineatul (1):

| (a) | o declarație publică în care se specifică identitatea persoanei fizice sau juridice și natura încălcării, în conformitate cu articolul 37; |
| --- | --- |

(a)

o declarație publică în care se specifică identitatea persoanei fizice sau juridice și natura încălcării, în conformitate cu articolul 37;

| (b) | un ordin prin care persoanei fizice sau juridice i se solicită să pună capăt comportamentului respectiv și să se abțină de la repetarea acestuia; |
| --- | --- |

(b)

un ordin prin care persoanei fizice sau juridice i se solicită să pună capăt comportamentului respectiv și să se abțină de la repetarea acestuia;

| (c) | o interdicție temporară, emisă împotriva oricărui membru al organului de conducere al inițiatorului, al sponsorului sau al SSPE, ori împotriva oricărei alte persoane fizice răspunzătoare pentru încălcare, de a exercita funcții de conducere în cadrul acestor societăți; |
| --- | --- |

(c)

o interdicție temporară, emisă împotriva oricărui membru al organului de conducere al inițiatorului, al sponsorului sau al SSPE, ori împotriva oricărei alte persoane fizice răspunzătoare pentru încălcare, de a exercita funcții de conducere în cadrul acestor societăți;

| (d) | în cazul unei încălcări precum cea menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (e) sau (f) din prezentul articol, o interdicție temporară emisă împotriva inițiatorului și sponsorului de a notifica în temeiul articolului 27 alineatul (1) că o securitizare îndeplinește cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26; |
| --- | --- |

(d)

în cazul unei încălcări precum cea menționată la alineatul (1) primul paragraf litera (e) sau (f) din prezentul articol, o interdicție temporară emisă împotriva inițiatorului și sponsorului de a notifica în temeiul articolului 27 alineatul (1) că o securitizare îndeplinește cerințele prevăzute la articolele 19-22 sau la articolele 23-26;

| (e) | în cazul unei persoane fizice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin 5 000 000 EUR sau, în statele membre a căror monedă nu este euro, de o valoare echivalentă în moneda națională la 17 ianuarie 2018; |
| --- | --- |

(e)

în cazul unei persoane fizice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin 5 000 000 EUR sau, în statele membre a căror monedă nu este euro, de o valoare echivalentă în moneda națională la 17 ianuarie 2018;

| (f) | în cazul unei persoane juridice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin 5 000 000 EUR sau, în statele membre a căror monedă nu este euro, de o valoare echivalentă în moneda națională la 17 ianuarie 2018 sau de până la 10 % din cifra de afaceri totală anuală netă a persoanei juridice conform ultimelor conturi disponibile, aprobate de organul de conducere; atunci când persoana juridică este o societate-mamă sau o filială a societății-mamă care trebuie să întocmească conturi financiare consolidate în conformitate cu Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (35), cifra de afaceri anuală totală relevantă este cifra de afaceri netă anuală totală sau tipul de venit corespunzător conform actelor legislative contabile relevante, stabilit pe baza celei mai recente situații disponibile a conturilor consolidate aprobate de organul de conducere al societății-mamă principale; |
| --- | --- |

(f)

în cazul unei persoane juridice, sancțiuni pecuniare administrative maxime de cel puțin 5 000 000 EUR sau, în statele membre a căror monedă nu este euro, de o valoare echivalentă în moneda națională la 17 ianuarie 2018 sau de până la 10 % din cifra de afaceri totală anuală netă a persoanei juridice conform ultimelor conturi disponibile, aprobate de organul de conducere; atunci când persoana juridică este o societate-mamă sau o filială a societății-mamă care trebuie să întocmească conturi financiare consolidate în conformitate cu Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (35), cifra de afaceri anuală totală relevantă este cifra de afaceri netă anuală totală sau tipul de venit corespunzător conform actelor legislative contabile relevante, stabilit pe baza celei mai recente situații disponibile a conturilor consolidate aprobate de organul de conducere al societății-mamă principale;

| (g) | sancțiuni pecuniare administrative maxime egale cu cel puțin de două ori valoarea beneficiului rezultat din încălcare atunci când beneficiul poate fi determinat, chiar dacă această sumă depășește valorile maxime prevăzute la literele (e) și (f); |
| --- | --- |

(g)

sancțiuni pecuniare administrative maxime egale cu cel puțin de două ori valoarea beneficiului rezultat din încălcare atunci când beneficiul poate fi determinat, chiar dacă această sumă depășește valorile maxime prevăzute la literele (e) și (f);

| (h) | în cazul unei încălcării menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (h) din prezentul articol, o retragere temporară a autorizației menționate la articolul 28, acordate părții terțe autorizate să controleze dacă o securitizare respectă articolele 19-22 sau articolele 23-26. |
| --- | --- |

(h)

în cazul unei încălcării menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (h) din prezentul articol, o retragere temporară a autorizației menționate la articolul 28, acordate părții terțe autorizate să controleze dacă o securitizare respectă articolele 19-22 sau articolele 23-26.

(3)   Atunci când alineatul (1) se aplică unor persoane juridice, statele membre conferă autorităților competente competența de a aplica sancțiunile administrative și măsurile corective prevăzute la alineatul (2), sub rezerva condițiilor prevăzute în dreptul intern, membrilor organului de conducere, precum și altor persoane care, în temeiul dreptului intern, sunt responsabile de încălcare.

(4)   Statele membre se asigură că orice decizie de impunere a unor sancțiuni administrative sau a unor măsuri de remediere prevăzute la alineatul (2) este justificată în mod corespunzător și face obiectul dreptului la o cale de atac.

Articolul 33

Exercitarea competenței de a impune sancțiuni administrative și măsuri de remediere

(1)   Autoritățile competente își exercită competențele de a impune sancțiunile administrative și măsurile de remediere menționate la articolul 32 în conformitate cu cadrele lor juridice naționale, după caz:

| (a) | în mod direct; |
| --- | --- |

(a)

în mod direct;

| (b) | în colaborare cu alte autorități; |
| --- | --- |

(b)

în colaborare cu alte autorități;

| (c) | sub propria lor responsabilitate, prin delegare către alte autorități; |
| --- | --- |

(c)

sub propria lor responsabilitate, prin delegare către alte autorități;

| (d) | prin sesizarea autorităților judiciare competente. |
| --- | --- |

(d)

prin sesizarea autorităților judiciare competente.

(2)   La stabilirea tipului și nivelului unei sancțiuni administrative sau al unei măsuri de remediere impuse în temeiul articolului 32, autoritățile competente iau în considerare măsura în care încălcarea este intenționată sau rezultă dintr-o neglijență și toate celelalte circumstanțe relevante, inclusiv, după caz:

| (a) | importanța semnificativă, gravitatea și durata încălcării; |
| --- | --- |

(a)

importanța semnificativă, gravitatea și durata încălcării;

| (b) | gradul de responsabilitate al persoanei fizice sau juridice responsabile de încălcare; |
| --- | --- |

(b)

gradul de responsabilitate al persoanei fizice sau juridice responsabile de încălcare;

| (c) | puterea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile; |
| --- | --- |

(c)

puterea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile;

| (d) | importanța profiturilor înregistrate sau a pierderilor evitate de către persoana fizică sau juridică responsabilă, în măsura în care acestea pot fi stabilite; |
| --- | --- |

(d)

importanța profiturilor înregistrate sau a pierderilor evitate de către persoana fizică sau juridică responsabilă, în măsura în care acestea pot fi stabilite;

| (e) | pierderile suferite de părți terțe ca urmare a încălcării, în măsura în care acestea pot fi stabilite; |
| --- | --- |

(e)

pierderile suferite de părți terțe ca urmare a încălcării, în măsura în care acestea pot fi stabilite;

| (f) | nivelul de cooperare cu autoritatea competentă a persoanei fizice sau juridice responsabile, fără a aduce atingere necesității de a asigura confiscarea profiturilor obținute sau a pierderilor evitate de persoana respectivă; |
| --- | --- |

(f)

nivelul de cooperare cu autoritatea competentă a persoanei fizice sau juridice responsabile, fără a aduce atingere necesității de a asigura confiscarea profiturilor obținute sau a pierderilor evitate de persoana respectivă;

| (g) | încălcările anterioare comise de persoana fizică sau juridică responsabilă. |
| --- | --- |

(g)

încălcările anterioare comise de persoana fizică sau juridică responsabilă.

Articolul 34

Sancțiuni penale

(1)   Statele membre pot decide să nu stabilească norme privind sancțiunile administrative sau măsurile de remediere în cazul unor încălcări care fac deja obiectul unor sancțiuni penale în dreptul lor intern.

(2)   Atunci când aleg, în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol, să prevadă sancțiuni penale pentru încălcarea menționată la articolul 32 alineatul (1), statele membre se asigură că sunt în vigoare măsuri corespunzătoare, astfel încât autoritățile competente să dispună de toate competențele necesare pentru a lua legătura cu autoritățile judiciare, autoritățile responsabile de urmărirea penală sau autoritățile judiciare penale din jurisdicția lor pentru a primi informații specifice legate de anchete penale sau de proceduri penale inițiate pentru încălcările menționate la articolul 32 alineatul (1) și pentru a furniza aceleași informații celorlalte autorități competente, precum și către ESMA, ABE și AEAPO, cu scopul de a-și îndeplini obligația de a coopera în sensul prezentului regulament.

Articolul 35

Obligațiile de notificare

Statele membre notifică actele cu putere de lege și actele administrative de punere în aplicare a prezentului capitol, inclusiv orice dispoziții relevante de drept penal, Comisiei, ESMA, ABE și AEAPO până la 18 ianuarie 2019. Statele membre notifică fără întârzieri nejustificate Comisiei, ESMA, ABE și AEAPO orice modificare ulterioară a acestor acte.

Articolul 36

Cooperarea dintre autoritățile competente și AES

(1)   Autoritățile competente menționate la articolul 29 și ESMA, ABE și AEAPO cooperează îndeaproape și fac schimb de informații pentru a-și îndeplini atribuțiile ce le revin în temeiul articolelor 30-34.

(2)   Autoritățile competente își coordonează îndeaproape supravegherea, pentru a identifica și remedia cazurile de nerespectare a prezentului regulament, pentru a dezvolta și a promova bune practici, a facilita colaborarea, a stimula consecvența interpretării și a furniza evaluări interjurisdicționale în cazul oricăror neînțelegeri.

(3)   Se instituie un comitet de securitizare specific în cadrul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere, în cadrul căruia autoritățile competente cooperează strâns pentru a-și îndeplini atribuțiile care le revin în temeiul articolelor 30-34.

(4)   În cazul în care constată sau au motive să creadă că au fost încălcate una sau mai multe cerințe prevăzute la articolele 6-27, autoritățile competente informează autoritatea competentă a entității sau entităților suspectate de o astfel de încălcare cu privire la constatările lor, într-o manieră suficient de detaliată. Autoritățile competente vizate își coordonează îndeaproape activitatea de supraveghere pentru a asigura consecvența deciziilor.

(5)   În cazul în care încălcarea menționată la alineatul (4) din prezentul articol se referă, în special, la o notificare incorectă sau care ar putea induce în eroare în temeiul articolului 27 alineatul (1), autoritatea competentă care a constatat încălcarea notifică fără întârziere constatările sale autorității competente a entității desemnate ca prim punct de contact în temeiul articolului 27 alineatul (1). Autoritatea competentă a entității desemnate ca prim punct de contact în temeiul articolului 27 alineatul (1) informează la rândul său ESMA, ABE și AEAPO și respectă procedura prevăzută la alineatul (6) din prezentul articol.

(6)   Odată ce primește informațiile menționate la alineatul (4), autoritatea competentă a entității suspectate de încălcare ia, în termen de 15 zile lucrătoare, măsurile necesare pentru remedierea încălcării identificate și notifică celelalte autorități competente implicate, în special pe cele ale inițiatorului, ale sponsorului și ale SSPE, precum și autoritățile competente ale deținătorului unei poziții din securitizare, atunci când se cunoaște cine este acesta. Atunci când nu este de acord cu o altă autoritate competentă în ceea ce privește procedura sau conținutul acțiunii sau inacțiunii sale, autoritatea competentă informează toate celelalte autorități competente implicate, fără întârzieri nejustificate, cu privire la dezacordul său. În cazul în care dezacordul nu este soluționat în termen de trei luni de la data informării tuturor autorităților competente implicate, chestiunea se înaintează ESMA în conformitate cu articolul 19 și, după caz, cu articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. Perioada de conciliere prevăzută la articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 este de o lună.

În cazul în care autoritățile competente în cauză nu reușesc să ajungă la un acord în cursul fazei de conciliere menționate la primul paragraf, ESMA adoptă decizia menționată la articolul 19 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 în termen de o lună. În cursul procedurii prevăzute la prezentul articol, o securitizare care figurează pe lista păstrată de ESMA în conformitate cu articolul 27 din prezentul regulament continuă să fie considerată STS în conformitate cu capitolul 4 din prezentul regulament și este păstrată pe lista respectivă.

În cazul în care autoritățile competente vizate convin că încălcarea se referă la nerespectarea articolului 18, dar nu implică rea-credință, acestea pot decide să acorde inițiatorului, sponsorului și SSPE o perioadă de până la trei luni pentru a remedia încălcarea constatată, începând cu data la care inițiatorul, sponsorul și SSPE au fost informate cu privire la aceasta de către autoritatea competentă. În cursul acestei perioade, o securitizare care figurează pe lista păstrată de ESMA în temeiul articolului 27 este considerată în continuare ca fiind STS în temeiul capitolului 4 și este păstrată pe lista respectivă.

În cazul în care una sau mai multe autorități competente implicate sunt de părere că încălcarea nu a fost remediată corespunzător în cursul perioadei prevăzute la al treilea paragraf, se aplică primul paragraf.

(7)   La trei ani de la data aplicării prezentului regulament, ESMA desfășoară o evaluare inter pares în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 referitoare la punerea în aplicare a criteriilor prevăzute la articolele 19-26 din prezentul regulament.

(8)   ESMA elaborează, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica obligația generală de cooperare, informațiile care urmează să facă obiectul schimbului în temeiul alineatului (1) și obligațiile de notificare în temeiul alineatelor (4) și (5).

ESMA transmite Comisiei, în strânsă cooperare cu ABE și AEAPO, aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 ianuarie 2019.

Comisia este împuternicită să completeze prezentul regulament prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 37

Publicarea sancțiunilor administrative

(1)   Statele membre se asigură că autoritățile competente publică pe site-urile lor oficiale, fără întârzieri nejustificate, cel puțin orice decizie de impunere a unei sancțiuni administrative care nu face obiectul niciunei căi de atac și care este impusă pentru încălcarea articolelor 6, 7, 9 sau a articolului 27 alineatul (1), după ce destinatarul sancțiunii a fost notificat cu privire la respectiva decizie.

(2)   Publicarea menționată la alineatul (1) include informații privind tipul și natura încălcării, identitatea persoanelor responsabile și sancțiunile impuse.

(3)   Dacă, în urma unei evaluări de la caz la caz, autoritatea competentă consideră că publicarea identității în cazul persoanelor juridice sau a identității și a datelor cu caracter personal în cazul persoanelor fizice este disproporționată sau dacă autoritatea competentă consideră că publicarea pune în pericol stabilitatea piețelor financiare sau o investigație penală în curs sau dacă publicarea ar provoca, în măsura în care se poate stabili acest lucru, daune disproporționate persoanei în cauză, statele membre se asigură că autoritățile competente iau una dintre următoarele măsuri:

| (a) | amână publicarea deciziei de impunere a sancțiunii administrative până în momentul în care motivele pentru nepublicare încetează; |
| --- | --- |

(a)

amână publicarea deciziei de impunere a sancțiunii administrative până în momentul în care motivele pentru nepublicare încetează;

| (b) | publică decizia de impunere a sancțiunii administrative în condiții de anonimat, în conformitate cu dreptul intern; sau |
| --- | --- |

(b)

publică decizia de impunere a sancțiunii administrative în condiții de anonimat, în conformitate cu dreptul intern; sau

| (c) | nu publică decizia de impunere a sancțiunii administrative în cazul în care opțiunile prevăzute la literele (a) și (b) sunt considerate insuficiente pentru a se asigura:






  (i) | că nu va fi pusă în pericol stabilitatea piețelor financiare; sau |
| --- | --- | --- |

(c)

nu publică decizia de impunere a sancțiunii administrative în cazul în care opțiunile prevăzute la literele (a) și (b) sunt considerate insuficiente pentru a se asigura:

(i)

că nu va fi pusă în pericol stabilitatea piețelor financiare; sau

| (ii) | proporționalitatea publicării unor astfel de decizii în cazurile în care măsurile respective sunt considerate a fi minore. |
| --- | --- |

(ii)

proporționalitatea publicării unor astfel de decizii în cazurile în care măsurile respective sunt considerate a fi minore.

(4)   Atunci când se decide publicarea sancțiunii în condiții de anonimat, se poate amâna publicarea datelor relevante. Dacă o autoritate competentă publică o decizie de impunere a unei sancțiuni administrative care face obiectul unei căi de atac în fața autorităților judiciare relevante, autoritățile competente includ de asemenea, de îndată, pe site-ul lor oficial, această informație și orice altă informație ulterioară cu privire la rezultatul căii de atac. Se publică, de asemenea, hotărârile judecătorești care anulează deciziile de impunere a unei sancțiuni administrative.

(5)   Autoritățile competente se asigură că orice publicare menționată la alineatele (1)-(4) rămâne pe site-ul lor oficial timp de cel puțin cinci ani de la publicare. Datele cu caracter personal incluse în publicare se păstrează pe site-ul oficial al autorității competente numai pe perioada necesară în conformitate cu normele aplicabile în materie de protecție a datelor.

(6)   Autoritățile competente informează ESMA cu privire la toate sancțiunile administrative impuse, inclusiv, dacă este cazul, cu privire la căile de atac introduse și la rezultatul acestora.

(7)   ESMA păstrează o bază de date centralizată a sancțiunilor administrative care i-au fost comunicate. Această bază de date poate fi accesată doar de ESMA, ABE, AEAPO și autoritățile competente și este actualizată pe baza informațiilor furnizate de autoritățile competente în conformitate cu alineatul (6).

CAPITOLUL 6

MODIFICĂRI

Articolul 38

Modificarea Directivei 2009/65/CE

Articolul 50a din Directiva 2009/65/CE se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 50a

În cazul în care societățile de administrare a OPCVM sau OPCVM administrate intern sunt expuse la o securitizare care nu mai îndeplinește cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*1), acestea trebuie, în interesul investitorilor în OPCVM-ul în cauză, să acționeze și să ia măsuri de remediere, după caz.

Articolul 39

Modificarea Directivei 2009/138/CE

Directiva 2009/138/CE se modifică după cum urmează:

| 1. | La articolul 135, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:

  „(2)   Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a din prezenta directivă, în completarea prezentei directive, prin stabilirea specificațiilor pentru circumstanțele în care se poate impune o exigență proporțională de capital suplimentar când cerințele prevăzute la articolul 5 sau 6 din Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*2) au fost încălcate, fără a aduce atingere articolului 101 alineatul (3) din prezenta directivă.


  (3)   Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește alineatul (2) din prezentul articol, AEAPO elaborează, sub rezerva articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a indica metodologiile de calcul al exigenței proporționale de capital suplimentar menționate la respectivul alineat.
  Comisia este împuternicită să completeze prezenta directivă prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.


  (*2)  Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 (JO L 347, 28.12.2017, p. 35).”
  " |
| --- | --- |

1.

La articolul 135, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:

„(2)   Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 301a din prezenta directivă, în completarea prezentei directive, prin stabilirea specificațiilor pentru circumstanțele în care se poate impune o exigență proporțională de capital suplimentar când cerințele prevăzute la articolul 5 sau 6 din Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*2) au fost încălcate, fără a aduce atingere articolului 101 alineatul (3) din prezenta directivă.

(3)   Pentru a asigura o armonizare consecventă în ceea ce privește alineatul (2) din prezentul articol, AEAPO elaborează, sub rezerva articolului 301b, proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a indica metodologiile de calcul al exigenței proporționale de capital suplimentar menționate la respectivul alineat.

Comisia este împuternicită să completeze prezenta directivă prin adoptarea standardelor tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010.

(*2)  Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 (JO L 347, 28.12.2017, p. 35).”
  "

*2

| 2. | Articolul 308b alineatul (11) se elimină. |
| --- | --- |

2.

Articolul 308b alineatul (11) se elimină.

Articolul 40

Modificarea Regulamentului (CE) nr. 1060/2009

Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 se modifică după cum urmează:

| 1. | În considerentele 22 și 41, la articolul 8c și în anexa I secțiunea D partea a II-a punctul 1, termenul „instrument financiar structurat” se înlocuiește cu termenul „instrument de securitizare”. |
| --- | --- |

1.

În considerentele 22 și 41, la articolul 8c și în anexa I secțiunea D partea a II-a punctul 1, termenul „instrument financiar structurat” se înlocuiește cu termenul „instrument de securitizare”.

| 2. | În considerentele 34 și 40, articolul 8 alineatul (4), articolul 8c, articolul 10 alineatul (3), articolul 39 alineatul (4), precum și în anexa I secțiunea A punctul 2 al cincilea paragraf, în anexa I secțiunea B punctul 5, în anexa I secțiunea D partea a II-a (titlu și punctul 2), în anexa III partea I punctele 8, 24 și 45, și în anexa III partea III punctul 8, termenul „instrumente financiare structurate” se înlocuiește cu termenul „instrumente de securitizare”. |
| --- | --- |

2.

În considerentele 34 și 40, articolul 8 alineatul (4), articolul 8c, articolul 10 alineatul (3), articolul 39 alineatul (4), precum și în anexa I secțiunea A punctul 2 al cincilea paragraf, în anexa I secțiunea B punctul 5, în anexa I secțiunea D partea a II-a (titlu și punctul 2), în anexa III partea I punctele 8, 24 și 45, și în anexa III partea III punctul 8, termenul „instrumente financiare structurate” se înlocuiește cu termenul „instrumente de securitizare”.

| 3. | La articolul 1, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
  „Prezentul regulament stabilește, de asemenea, obligații pentru emitenții și părțile terțe aferente stabilite în Uniune în privința instrumentelor de securitizare.” |
| --- | --- |

3.

La articolul 1, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

„Prezentul regulament stabilește, de asemenea, obligații pentru emitenții și părțile terțe aferente stabilite în Uniune în privința instrumentelor de securitizare.”

| 4. | La articolul 3 alineatul (1), litera (l) se înlocuiește cu următorul text:






  „(l) | «instrument de securitizare» înseamnă un instrument financiar sau alte active rezultate dintr-o tranzacție sau o schemă de securizare, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/2402 [Regulamentul privind securitizarea];”. |
| --- | --- | --- |

4.

La articolul 3 alineatul (1), litera (l) se înlocuiește cu următorul text:

„(l)

«instrument de securitizare» înseamnă un instrument financiar sau alte active rezultate dintr-o tranzacție sau o schemă de securizare, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/2402 [Regulamentul privind securitizarea];”.

| 5. | Articolul 8b se elimină. |
| --- | --- |

5.

Articolul 8b se elimină.

| 6. | La articolul 4 alineatul (3) litera (b), la articolul 5 alineatul (6) al doilea paragraf litera (b) și la articolul 25a, trimiterea la articolul 8b se elimină. |
| --- | --- |

6.

La articolul 4 alineatul (3) litera (b), la articolul 5 alineatul (6) al doilea paragraf litera (b) și la articolul 25a, trimiterea la articolul 8b se elimină.

Articolul 41

Modificarea Directivei 2011/61/UE

Articolul 17 din Directiva 2011/61/UE se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 17

În cazul în care sunt expuși la o securitizare care nu mai îndeplinește cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*3), AFIA trebuie, în interesul investitorilor în FIA-urile în cauză, să acționeze și să ia măsuri de remediere, după caz.

Articolul 42

Modificarea Regulamentului (UE) nr. 648/2012

Regulamentul (UE) nr. 648/2012 se modifică după cum urmează:

| 1. | La articolul 2 se adaugă următoarele puncte:






  „30. | «obligațiune garantată» înseamnă o obligațiune care întrunește cerințele prevăzute la articolul 129 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. |
| --- | --- | --- |

1.

La articolul 2 se adaugă următoarele puncte:

„30.

«obligațiune garantată» înseamnă o obligațiune care întrunește cerințele prevăzute la articolul 129 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

| 31. | «entitatea emitentă a obligațiunii garantate» înseamnă emitentul obligațiunii garantate sau portofoliul de acoperire al unei obligațiuni garantate.” |
| --- | --- |

31.

«entitatea emitentă a obligațiunii garantate» înseamnă emitentul obligațiunii garantate sau portofoliul de acoperire al unei obligațiuni garantate.”

| 2. | La articolul 4 se adaugă următoarele alineate:

  „(5)   Alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică în cazul contractelor derivate extrabursiere care sunt încheiate de entități emitente de obligațiuni garantate în legătură cu o obligațiune garantată sau de o entitate special constituită în scopul securitizării în legătură cu o securitizare, în înțelesul Regulamentului (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*4), cu condiția îndeplinirii următoarelor cerințe:






  (a) | în ceea ce privește entitățile special constituite în scopul securitizării, entitatea special constituită în scopul securitizării emite exclusiv securitizări care îndeplinesc cerințele prevăzute la articolul 18, precum și la articolele 19-22 sau articolele 23-26 și din Regulamentul (UE) 2017/2402 [Regulamentul privind securitizarea]; |
| --- | --- | --- |

2.

La articolul 4 se adaugă următoarele alineate:

„(5)   Alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică în cazul contractelor derivate extrabursiere care sunt încheiate de entități emitente de obligațiuni garantate în legătură cu o obligațiune garantată sau de o entitate special constituită în scopul securitizării în legătură cu o securitizare, în înțelesul Regulamentului (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului (*4), cu condiția îndeplinirii următoarelor cerințe:

(a)

în ceea ce privește entitățile special constituite în scopul securitizării, entitatea special constituită în scopul securitizării emite exclusiv securitizări care îndeplinesc cerințele prevăzute la articolul 18, precum și la articolele 19-22 sau articolele 23-26 și din Regulamentul (UE) 2017/2402 [Regulamentul privind securitizarea];

| (b) | contractul derivat extrabursier se utilizează exclusiv pentru acoperirea neconcordanțelor privind rata dobânzii sau de monede, aferente obligațiunii garantate sau securitizării; și |
| --- | --- |

(b)

contractul derivat extrabursier se utilizează exclusiv pentru acoperirea neconcordanțelor privind rata dobânzii sau de monede, aferente obligațiunii garantate sau securitizării; și

| (c) | măsurile aferente obligațiunii garantate sau securitizării atenuează în mod corespunzător riscul de credit al contrapărții în ceea ce privește contractele derivate extrabursiere încheiate de entitatea emitentă a obligațiunii garantate sau de entitatea special constituită în scopul securitizării în legătură cu obligațiunea garantată sau cu securitizarea. |
| --- | --- |

(c)

măsurile aferente obligațiunii garantate sau securitizării atenuează în mod corespunzător riscul de credit al contrapărții în ceea ce privește contractele derivate extrabursiere încheiate de entitatea emitentă a obligațiunii garantate sau de entitatea special constituită în scopul securitizării în legătură cu obligațiunea garantată sau cu securitizarea.

(6)   Pentru a asigura aplicarea consecventă a prezentului articol și ținând seama de necesitatea de a preveni arbitrajul de reglementare, AES elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a specifica criterii de stabilire a măsurilor din cadrul obligațiunilor garantate sau al securitizărilor care atenuează în mod corespunzător riscul de credit al contrapărții în înțelesul alineatului (5).

AES prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

Se deleagă Comisiei competența de a completa prezentul regulament prin adoptarea de standardele tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 (UE) nr. 1094/2010 sau (UE) nr. 1095/2010.

(*4)  Regulamentul (UE) 2017/2402 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de stabilire a unui cadru general privind securitizarea și de creare a unui cadru specific pentru o securitizare simplă, transparentă și standardizată, și de modificare a Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE și 2011/61/UE, precum și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 648/2012 (JO L 347, 28.12.2017, p. 35).”
  "

*4

| 3. | La articolul 11, alineatul (15) se înlocuiește cu următorul text:

  „(15)   Pentru a asigura aplicarea consecventă a prezentului articol, AES elaborează proiecte comune de standarde tehnice de reglementare în care precizează:






  (a) | procedurile de gestionare a riscului, inclusiv nivelul și tipul garanțiilor, precum și mecanismele de segregare necesare în vederea respectării alineatului (3); |
| --- | --- | --- |

3.

La articolul 11, alineatul (15) se înlocuiește cu următorul text:

„(15)   Pentru a asigura aplicarea consecventă a prezentului articol, AES elaborează proiecte comune de standarde tehnice de reglementare în care precizează:

(a)

procedurile de gestionare a riscului, inclusiv nivelul și tipul garanțiilor, precum și mecanismele de segregare necesare în vederea respectării alineatului (3);

| (b) | procedurile pe care trebuie să le urmeze contrapărțile și autoritățile competente relevante atunci când aplică exceptările prevăzute la alineatele (6)-(10); |
| --- | --- |

(b)

procedurile pe care trebuie să le urmeze contrapărțile și autoritățile competente relevante atunci când aplică exceptările prevăzute la alineatele (6)-(10);

| (c) | criteriile aplicabile menționate la alineatele (5)-(10), în special referitor la ceea ce urmează a fi considerat un impediment de ordin practic sau juridic în calea transferului rapid de fonduri proprii și a stingerii rapide a obligațiilor între contrapărți. |
| --- | --- |

(c)

criteriile aplicabile menționate la alineatele (5)-(10), în special referitor la ceea ce urmează a fi considerat un impediment de ordin practic sau juridic în calea transferului rapid de fonduri proprii și a stingerii rapide a obligațiilor între contrapărți.

Nivelul și tipul garanției reale necesare în ceea ce privește contractele derivate extrabursiere încheiate de entitățile emitente de obligațiuni garantate în legătură cu o obligațiune garantată sau de o entitate special constituită în scopul securitizării în legătură cu o securitizare în înțelesul prezentului regulament și care întrunesc condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (5) din prezentul regulament, precum și cerințele prevăzute la articolul 18, și la articolele 19-22 sau articolele 23-26 din Regulamentul (UE) 2017/2402 [Regulamentul privind securitizarea] se stabilesc ținând seama de impedimentele întâmpinate în tranzacția de schimb a garanției reale în ceea ce privește contractele de garanție existente în cadrul obligațiunii garantate sau al securitizării.

AES prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la 18 iulie 2018.

În funcție de natura juridică a contrapărții, se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la prezentul alineat în conformitate cu articolele 10-14 fie din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, fie din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010, fie din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.”

Articolul 43

Dispoziții tranzitorii

(1)   Prezentul regulament se aplică operațiunilor de securitizare în cazul cărora titlurile de valoare sunt emise la 1 ianuarie 2019 sau după această dată, sub rezerva alineatelor (7) și (8).

(2)   În ceea ce privește securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile pot utiliza denumirea „STS” sau „simple, transparente și standardizate”, sau o denumire care se referă în mod direct sau indirect la respectivii termeni numai în cazul în care sunt respectate cerințele prevăzute la articolul 18 și condițiile prevăzute la alineatul (3) din prezentul articol.

(3)   Securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019, altele decât pozițiile din securitizare legate de o tranzacție ABCP sau de un program ABCP se consideră „STS”, cu condiția îndeplinirii următoarelor cerințe:

| (a) | în momentul emiterii titlurilor de valoare, acestea au îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 20 alineatele (1)-(5), (7)-(9) și (11)-(13) și la articolul 21 alineatele (1) și (3); și |
| --- | --- |

(a)

în momentul emiterii titlurilor de valoare, acestea au îndeplinit cerințele prevăzute la articolul 20 alineatele (1)-(5), (7)-(9) și (11)-(13) și la articolul 21 alineatele (1) și (3); și

| (b) | în momentul notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1) îndeplinesc cerințele prevăzute la articolul 20 alineatele (6) și (10), precum și la articolul 21 alineatul (2) și alineatele (4)-(10) și la articolul 22 alineatele (1)-(5). |
| --- | --- |

(b)

în momentul notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1) îndeplinesc cerințele prevăzute la articolul 20 alineatele (6) și (10), precum și la articolul 21 alineatul (2) și alineatele (4)-(10) și la articolul 22 alineatele (1)-(5).

(4)   În sensul alineatului (3) litera (b), se aplică următoarele dispoziții:

| (a) | la articolul 22 alineatul (2), cuvintele „înainte de emiterea” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”; |
| --- | --- |

(a)

la articolul 22 alineatul (2), cuvintele „înainte de emiterea” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”;

| (b) | la articolul 22 alineatul (3), cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor securitizării” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”; |
| --- | --- |

(b)

la articolul 22 alineatul (3), cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor securitizării” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”;

| (c) | la articolul 22 alineatul (5):






  (i) | la a doua teză, cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”; |
| --- | --- | --- |

(c)

la articolul 22 alineatul (5):

(i)

la a doua teză, cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”;

| (ii) | cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor cel puțin sub formă de proiect sau într-o formă inițială” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”; |
| --- | --- |

(ii)

cuvintele „înainte de stabilirea prețurilor cel puțin sub formă de proiect sau într-o formă inițială” se înțeleg ca „înaintea notificării în temeiul articolului 27 alineatul (1)”;

| (iii) | cerința prevăzută la a patra teză nu se aplică; |
| --- | --- |

(iii)

cerința prevăzută la a patra teză nu se aplică;

| (iv) | trimiterile referitoare la respectarea articolului 7 se interpretează ca și cum articolul 7 s-ar aplica securitizărilor respective în pofida articolului 43 alineatul (1). |
| --- | --- |

(iv)

trimiterile referitoare la respectarea articolului 7 se interpretează ca și cum articolul 7 s-ar aplica securitizărilor respective în pofida articolului 43 alineatul (1).

(5)   În ceea ce privește securitizările ale căror titluri de valoare au fost emise la 1 ianuarie 2011 sau după această dată, dar înainte de 1 ianuarie 2019, precum și în ceea ce privește securitizările ale căror titluri de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2011 în cazul cărora au fost adăugate sau înlocuite noi expuneri-suport după 31 decembrie 2014, cerințele privind îndeplinirea obligației de diligență, astfel cum sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013, Regulamentul delegat (UE) 2015/35 și, respectiv, Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013, continuă să se aplice în versiunea aplicabilă la 31 decembrie 2018.

(6)   În ceea ce privește securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise înainte de 1 ianuarie 2019, instituțiile de credit sau firmele de investiții, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctele 1 și 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, întreprinderile de asigurare, astfel cum sunt definite la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE, întreprinderile de reasigurare, astfel cum sunt definite la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE, și administratorii de fonduri de investiții alternative (AFIA), astfel cum sunt definiți la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/61/UE, aplică în continuare articolul 405 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, capitolele I, II și III și articolul 22 din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014, articolele 254 și 255 din Regulamentul delegat (UE) 2015/35 și, respectiv, articolul 51 din Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 în versiunea aplicabilă la 31 decembrie 2018.

(7)   Până la aplicarea standardelor tehnice de reglementare care urmează a fi adoptate de Comisie în temeiul articolului 6 alineatul (7) din prezentul regulament, inițiatorii, sponsorii sau creditorul inițial aplică, în sensul obligațiilor prevăzute la articolul 6 din prezentul regulament, capitolele 1, 2 și 3 și articolul 22 din Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 în cazul securitizărilor ale căror titluri de valoare sunt emise la 1 ianuarie 2019 sau după această dată.

(8)   Până la aplicarea standardelor tehnice de reglementare care urmează a fi adoptate de Comisie în temeiul articolului 7 alineatul (3) din prezentul regulament, în sensul obligațiilor prevăzute la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf literele (a) și (e) din prezentul regulament, inițiatorii, sponsorii și SSPE-urile pun la dispoziție, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din prezentul regulament, informațiile menționate în anexele I-VIII la Regulamentul delegat (UE) 2015/3.

(9)   În sensul prezentului articol, în cazul securitizărilor care nu implică emiterea de titluri de valoare, orice trimitere la „securitizările în cazul cărora titlurile de valoare au fost emise” se înțelege „securitizările pentru care s-au creat pozițiile din securitizare inițiale”, în măsura în care prezentul regulament se aplică oricărei securitizări care creează noi poziții din securitizare la 1 ianuarie 2019 sau după această dată.

Articolul 44

Rapoarte

Până la 1 ianuarie 2021 și apoi la fiecare trei ani, comitetul comun al autorităților europene de supraveghere publică un raport privind:

| (a) | punerea în aplicare a cerințelor privind STS, astfel cum sunt prevăzute la articolele 18-27; |
| --- | --- |

(a)

punerea în aplicare a cerințelor privind STS, astfel cum sunt prevăzute la articolele 18-27;

| (b) | o evaluare a acțiunilor întreprinse de autoritățile competente, a riscurilor semnificative și a noilor vulnerabilități care este posibil să fi apărut și a acțiunilor participanților la piață pentru a se standardiza și mai bine documentația de securitizare; |
| --- | --- |

(b)

o evaluare a acțiunilor întreprinse de autoritățile competente, a riscurilor semnificative și a noilor vulnerabilități care este posibil să fi apărut și a acțiunilor participanților la piață pentru a se standardiza și mai bine documentația de securitizare;

| (c) | funcționarea cerințelor privind obligația de diligență prevăzute la articolul 5 și a cerințelor de transparență prevăzute la articolul 7 și nivelul de transparență al pieței securitizărilor din Uniune, inclusiv pentru a stabili dacă cerințele în materie de transparență de la articolul 7 permit autorităților competente să dispună de o imagine de ansamblu suficientă a pieței pentru a-și îndeplini mandatele; |
| --- | --- |

(c)

funcționarea cerințelor privind obligația de diligență prevăzute la articolul 5 și a cerințelor de transparență prevăzute la articolul 7 și nivelul de transparență al pieței securitizărilor din Uniune, inclusiv pentru a stabili dacă cerințele în materie de transparență de la articolul 7 permit autorităților competente să dispună de o imagine de ansamblu suficientă a pieței pentru a-și îndeplini mandatele;

| (d) | cerințele prevăzute la articolul 6, inclusiv respectarea lor de către participanții la piață și modalitățile de retenție a riscului în temeiul articolului 6 alineatul (3). |
| --- | --- |

(d)

cerințele prevăzute la articolul 6, inclusiv respectarea lor de către participanții la piață și modalitățile de retenție a riscului în temeiul articolului 6 alineatul (3).

Articolul 45

Securitizări sintetice

(1)   Până la 2 iulie 2019, ABE, în strânsă cooperare cu ESMA și AEAPO, publică un raport cu privire la fezabilitatea unui cadru specific pentru securitizarea sintetică simplă, transparentă și standardizată, care se limitează la securitizarea sintetică înscrisă în bilanț.

(2)   Până la 2 ianuarie 2020, Comisia, pe baza raportului ABE menționat la alineatul (1), prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind crearea unui cadru specific pentru securitizări sintetice simple, transparente și standardizate, care se limitează la securitizarea sintetică înscrisă în bilanț, însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă.

Articolul 46

Revizuire

Până la 1 ianuarie 2022, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind funcționarea prezentului regulament, însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă.

Raportul ține seama în special de constatările rapoartelor menționate la articolul 44, și evaluează:

| (a) | efectele prezentului regulament, inclusiv ale introducerii denumirii de securitizare STS, asupra funcționării pieței securitizărilor din Uniune, contribuția securitizării la economia reală, în special cu privire la accesul la credite pentru IMM-uri și investiții, precum și interconectarea dintre instituțiile financiare și stabilitatea sectorului financiar; |
| --- | --- |

(a)

efectele prezentului regulament, inclusiv ale introducerii denumirii de securitizare STS, asupra funcționării pieței securitizărilor din Uniune, contribuția securitizării la economia reală, în special cu privire la accesul la credite pentru IMM-uri și investiții, precum și interconectarea dintre instituțiile financiare și stabilitatea sectorului financiar;

| (b) | diferențele de utilizare a modalităților menționate la articolul 6 alineatul (3), care se bazează pe datele raportate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (e) punctul (iii). În cazul în care constatările indică o creștere a riscurilor prudențiale cauzată de utilizarea modalităților menționate la articolul 6 alineatul (3) literele (a), (b), (c) și (e), se iau în considerare măsuri de redresare adecvate; |
| --- | --- |

(b)

diferențele de utilizare a modalităților menționate la articolul 6 alineatul (3), care se bazează pe datele raportate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) primul paragraf litera (e) punctul (iii). În cazul în care constatările indică o creștere a riscurilor prudențiale cauzată de utilizarea modalităților menționate la articolul 6 alineatul (3) literele (a), (b), (c) și (e), se iau în considerare măsuri de redresare adecvate;

| (c) | dacă a existat o creștere disproporționată a numărului de tranzacții menționate la articolul 7 alineatul (2) paragraful al treilea începând cu data aplicării prezentului regulament și dacă participanții la piață au structurat tranzacțiile în așa fel încât să eludeze obligațiile în temeiul articolului 7 de a pune la dispoziție informații prin intermediul registrelor centrale de securitizări; |
| --- | --- |

(c)

dacă a existat o creștere disproporționată a numărului de tranzacții menționate la articolul 7 alineatul (2) paragraful al treilea începând cu data aplicării prezentului regulament și dacă participanții la piață au structurat tranzacțiile în așa fel încât să eludeze obligațiile în temeiul articolului 7 de a pune la dispoziție informații prin intermediul registrelor centrale de securitizări;

| (d) | dacă este necesar să se extindă cerințele de informare în temeiul articolului 7 pentru a cuprinde tranzacțiile prevăzute la articolul 7 alineatul (2) paragraful al treilea și pozițiile investitorilor; |
| --- | --- |

(d)

dacă este necesar să se extindă cerințele de informare în temeiul articolului 7 pentru a cuprinde tranzacțiile prevăzute la articolul 7 alineatul (2) paragraful al treilea și pozițiile investitorilor;

| (e) | dacă în domeniul securitizărilor STS ar putea fi introdus un regim de echivalență pentru inițiatori, sponsori și SSPE-uri din țări terțe, luând în considerare evoluțiile internaționale în domeniul securitizării, în special inițiativele privind securitizările simple, transparente și comparabile; |
| --- | --- |

(e)

dacă în domeniul securitizărilor STS ar putea fi introdus un regim de echivalență pentru inițiatori, sponsori și SSPE-uri din țări terțe, luând în considerare evoluțiile internaționale în domeniul securitizării, în special inițiativele privind securitizările simple, transparente și comparabile;

| (f) | punerea în aplicare a cerințelor prevăzute la articolul 22 alineatul (4) și dacă este necesară extinderea acestora la o securitizare în care expunerile-suport nu sunt împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto, pentru a se integra divulgarea informațiilor referitoare la aspectele de mediu, sociale și de guvernanță; |
| --- | --- |

(f)

punerea în aplicare a cerințelor prevăzute la articolul 22 alineatul (4) și dacă este necesară extinderea acestora la o securitizare în care expunerile-suport nu sunt împrumuturi locative sau credite auto ori contracte de leasing auto, pentru a se integra divulgarea informațiilor referitoare la aspectele de mediu, sociale și de guvernanță;

| (g) | dacă regimul de verificare de către părți terțe prevăzut la articolele 27 și 28 este corespunzător și dacă regimul de autorizare pentru părți terțe prevăzut la articolul 28 promovează un grad suficient de concurență între aceștia și ia în considerare dacă trebuie introduse schimbări în cadrul de supraveghere pentru a asigura stabilitatea financiară; și |
| --- | --- |

(g)

dacă regimul de verificare de către părți terțe prevăzut la articolele 27 și 28 este corespunzător și dacă regimul de autorizare pentru părți terțe prevăzut la articolul 28 promovează un grad suficient de concurență între aceștia și ia în considerare dacă trebuie introduse schimbări în cadrul de supraveghere pentru a asigura stabilitatea financiară; și

| (h) | atunci când există necesitatea completării cadrului privind securitizarea instituit în prezentul regulament prin instituirea unui sistem de bănci licențiate limitate, care să asigure funcțiile SSPE-urilor și să dețină dreptul exclusiv de a cumpăra expuneri de la inițiatori și de a vinde investitorilor creanțe garantate de expunerile cumpărate. |
| --- | --- |

(h)

atunci când există necesitatea completării cadrului privind securitizarea instituit în prezentul regulament prin instituirea unui sistem de bănci licențiate limitate, care să asigure funcțiile SSPE-urilor și să dețină dreptul exclusiv de a cumpăra expuneri de la inițiatori și de a vinde investitorilor creanțe garantate de expunerile cumpărate.

Articolul 47

Exercitarea delegării de competențe

(1)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.

(2)   Competența de a adopta acte delegate, menționată la articolul 16 alineatul (2), se conferă Comisiei pe o perioadă de timp nedeterminată de la 17 ianuarie 2018.

(3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 16 alineatul (2) poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4)   Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia consultă experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare.

(5)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(6)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 16 alineatul (2) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 48

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Se aplică de la 1 ianuarie 2019.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 12 decembrie 2017.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

M. MAASIKAS

---

(1)  
  JO C 219, 17.6.2016, p. 2.

1

(2)  
  JO C 82, 3.3.2016, p. 1.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 26 octombrie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 noiembrie 2017.

3

(4)  Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (JO L 331, 15.12.2010, p. 1).

4

(5)  Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Directivei 2002/92/CE și a Directivei 2011/61/UE (JO L 173, 12.6.2014, p. 349).

5

(6)  Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 84).

6

(7)  Regulamentul delegat (UE) 2015/35 al Comisiei din 10 octombrie 2014 de completare a Directivei 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 12, 17.1.2015, p. 1).

7

(8)  Regulamentul delegat (UE) 2015/61 al Comisiei din 10 octombrie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește cerința de acoperire a necesarului de lichiditate pentru instituțiile de credit (JO L 11, 17.1.2015, p. 1).

8

(9)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 12).

9

(10)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, 22.5.2008, p. 66).

10

(11)  Directiva 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 februarie 2014 privind contractele de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO L 60, 28.2.2014, p. 34).

11

(12)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

12

(13)  Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (JO L 302, 17.11.2009, p. 32).

13

(14)  Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 335, 17.12.2009, p. 1).

14

(15)  Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative și de modificare a Directivelor 2003/41/CE și 2009/65/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 1095/2010 (JO L 174, 1.7.2011, p. 1).

15

(16)  Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind agențiile de rating de credit (JO L 302, 17.11.2009, p. 1).

16

(17)  Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (JO L 201, 27.7.2012, p. 1).

17

(18)  
  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

18

(19)  Regulamentul delegat (UE) nr. 625/2014 al Comisiei din 13 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului prin intermediul unor standarde tehnice de reglementare care specifică cerințele aplicabile instituțiilor care acționează în calitate de investitori, sponsori, creditori inițiali și inițiatori în ceea ce privește expunerile la riscul de credit transferat (JO L 174, 13.6.2014, p. 16).

19

(20)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

20

(21)  Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei din 19 decembrie 2012 de completare a Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește derogările, condițiile generale de operare, depozitarii, efectul de levier, transparența și supravegherea (JO L 83, 22.3.2013, p. 1).

21

(22)  Regulamentul delegat (UE) 2015/3 al Comisiei din 30 septembrie 2014 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind cerințele de informare pentru instrumentele financiare structurate (JO L 2, 6.1.2015, p. 57).

22

(23)  Directiva (UE) 2016/2341 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (IORP) (JO L 354, 23.12.2016, p. 37).

23

(24)  Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE și 93/22/CEE ale Consiliului și a Directivelor 98/78/CE și 2000/12/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 35, 11.2.2003, p. 1).

24

(25)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

25

(26)  Regulamentul (UE) 2015/1017 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 iunie 2015 privind Fondul european pentru investiții strategice, Platforma europeană de consiliere în materie de investiții și Portalul european de proiecte de investiții și de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1291/2013 și (UE) nr. 1316/2013 – Fondul european pentru investiții strategice (JO L 169, 1.7.2015, p. 1).

26

(27)  Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană de asigurări și pensii ocupaționale), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 48).

27

(28)  Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (JO L 345, 31.12.2003, p. 64).

28

(29)  Regulamentul (UE) nr. 596/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind abuzul de piață (Regulamentul privind abuzul de piață) și de abrogare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivelor 2003/124/CE, 2003/125/CE și 2004/72/CE ale Comisiei (JO L 173, 12.6.2014, p. 1).

29

(30)  Regulamentul (UE) 2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind transparența operațiunilor de finanțare prin instrumente financiare și transparența reutilizării și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 337, 23.12.2015, p. 1).

30

(31)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE ș2 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 173, 12.6.2014, p. 190).

31

(32)  Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO L 225, 30.7.2014, p. 1).

32

(33)  Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 iunie 2003 privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (JO L 235, 23.9.2003, p. 10).

33

(34)  Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 173, 12.6.2014, p. 84).

34

(35)  Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind situațiile financiare anuale, situațiile financiare consolidate și rapoartele conexe ale anumitor tipuri de întreprinderi, de modificare a Directivei 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 19).

35

---

| 28.12.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 347/81 |
| --- | --- | --- | --- |

28.12.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 347/81

---

REGULAMENTUL (UE) 2017/2403 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 12 decembrie 2017

privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului (3) (denumit în continuare „regulamentul privind autorizațiile de pescuit”) a instituit un sistem privind autorizațiile pentru activitățile de pescuit ale navelor de pescuit ale Uniunii în afara apelor Uniunii și accesul navelor țărilor terțe în apele Uniunii. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului (3) (denumit în continuare „regulamentul privind autorizațiile de pescuit”) a instituit un sistem privind autorizațiile pentru activitățile de pescuit ale navelor de pescuit ale Uniunii în afara apelor Uniunii și accesul navelor țărilor terțe în apele Uniunii.

| (2) | Uniunea este parte contractantă la Convenția Organizației Națiunilor Unite din 10 decembrie 1982 privind dreptul mării (4) (UNCLOS) și a ratificat Acordul Organizației Națiunilor Unite din 4 august 1995 pentru punerea în aplicare a dispozițiilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării privind conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori (5). Aceste dispoziții internaționale prevăd principiul conform căruia toate statele trebuie să adopte măsuri adecvate pentru a asigura gestionarea sustenabilă și conservarea resurselor marine și să coopereze în acest scop. |
| --- | --- |

(2)

Uniunea este parte contractantă la Convenția Organizației Națiunilor Unite din 10 decembrie 1982 privind dreptul mării (4) (UNCLOS) și a ratificat Acordul Organizației Națiunilor Unite din 4 august 1995 pentru punerea în aplicare a dispozițiilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării privind conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori (5). Aceste dispoziții internaționale prevăd principiul conform căruia toate statele trebuie să adopte măsuri adecvate pentru a asigura gestionarea sustenabilă și conservarea resurselor marine și să coopereze în acest scop.

| (3) | Uniunea a acceptat Acordul privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă din 24 noiembrie 1993 al Organizației pentru Alimentație și Agricultură a Organizației Națiunilor Unite (6). Respectivul acord prevede că părțile contractante trebuie să se abțină de la acordarea autorizației de utilizare a unei nave pentru pescuitul în marea liberă dacă nu sunt îndeplinite anumite condiții și să aplice sancțiuni dacă nu sunt îndeplinite anumite obligații de raportare. |
| --- | --- |

(3)

Uniunea a acceptat Acordul privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă din 24 noiembrie 1993 al Organizației pentru Alimentație și Agricultură a Organizației Națiunilor Unite (6). Respectivul acord prevede că părțile contractante trebuie să se abțină de la acordarea autorizației de utilizare a unei nave pentru pescuitul în marea liberă dacă nu sunt îndeplinite anumite condiții și să aplice sancțiuni dacă nu sunt îndeplinite anumite obligații de raportare.

| (4) | Uniunea a aprobat Planul internațional de acțiune al FAO pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (PIA-INN), adoptat în 2001. PIA-INN și Orientările voluntare ale FAO privind acțiunile statului de pavilion, aprobate în 2014, subliniază responsabilitatea statului de pavilion de a asigura conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor marine vii și a ecosistemelor marine. PIA-INN prevede că un stat de pavilion ar trebui să elibereze autorizații de pescuit în apele aflate în afara suveranității sau jurisdicției sale pentru navele care arborează pavilionul său. Orientările voluntare respective recomandă totodată ca statul de pavilion și statul de coastă să acorde o autorizație atunci când activitățile de pescuit se desfășoară în temeiul unui acord de acces la pescuit sau chiar și în afara unui astfel de acord. Ambele state ar trebui să se asigure că astfel de activități nu vor submina sustenabilitatea stocurilor din apele statului de coastă. |
| --- | --- |

(4)

Uniunea a aprobat Planul internațional de acțiune al FAO pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (PIA-INN), adoptat în 2001. PIA-INN și Orientările voluntare ale FAO privind acțiunile statului de pavilion, aprobate în 2014, subliniază responsabilitatea statului de pavilion de a asigura conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor marine vii și a ecosistemelor marine. PIA-INN prevede că un stat de pavilion ar trebui să elibereze autorizații de pescuit în apele aflate în afara suveranității sau jurisdicției sale pentru navele care arborează pavilionul său. Orientările voluntare respective recomandă totodată ca statul de pavilion și statul de coastă să acorde o autorizație atunci când activitățile de pescuit se desfășoară în temeiul unui acord de acces la pescuit sau chiar și în afara unui astfel de acord. Ambele state ar trebui să se asigure că astfel de activități nu vor submina sustenabilitatea stocurilor din apele statului de coastă.

| (5) | În 2014, toți membrii FAO, inclusiv Uniunea și țările în curs de dezvoltare partenere ale Uniunii, au adoptat în unanimitate Orientările voluntare privind asigurarea sustenabilității pescuitului la scară mică în contextul securității alimentare și al eradicării sărăciei. Punctul 5.7 din respectivele orientări subliniază faptul că pescuitului la scară mică ar trebui să i se acorde atenția corespunzătoare înainte să fie încheiate acorduri privind accesul la resurse cu țări terțe și cu alte părți terțe. Orientările respective recomandă adoptarea de măsuri pentru conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor piscicole și pentru garantarea fundamentului ecologic al producției de alimente, subliniind importanța unor standarde de mediu pentru activitățile de pescuit în afara apelor Uniunii, care să includă o abordare ecosistemică a gestionării pescuitului alături de o abordare bazată pe principiul precauției. |
| --- | --- |

(5)

În 2014, toți membrii FAO, inclusiv Uniunea și țările în curs de dezvoltare partenere ale Uniunii, au adoptat în unanimitate Orientările voluntare privind asigurarea sustenabilității pescuitului la scară mică în contextul securității alimentare și al eradicării sărăciei. Punctul 5.7 din respectivele orientări subliniază faptul că pescuitului la scară mică ar trebui să i se acorde atenția corespunzătoare înainte să fie încheiate acorduri privind accesul la resurse cu țări terțe și cu alte părți terțe. Orientările respective recomandă adoptarea de măsuri pentru conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor piscicole și pentru garantarea fundamentului ecologic al producției de alimente, subliniind importanța unor standarde de mediu pentru activitățile de pescuit în afara apelor Uniunii, care să includă o abordare ecosistemică a gestionării pescuitului alături de o abordare bazată pe principiul precauției.

| (6) | În cazul în care există dovezi că nu mai sunt îndeplinite condițiile pe baza cărora a fost eliberată o autorizație de pescuit, statul membru de pavilion ar trebui să ia măsuri adecvate, inclusiv să modifice sau să retragă autorizația și, dacă este necesar, să impună sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare. În cazul pescuitului în cadrul unei organizații regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) sau al unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (APPS), dacă o navă de pescuit a Uniunii nu îndeplinește condițiile de acordare a unei autorizații de pescuit și statul membru nu ia măsurile adecvate pentru remedierea situației, nici chiar după ce Comisia îi solicită acest lucru, Comisia ar trebui să concluzioneze că nu a fost luată nicio măsură adecvată. În consecință, Comisia ar trebui să ia măsuri suplimentare pentru a se asigura că nava în cauză nu mai desfășoară activități de pescuit atât timp cât nu sunt îndeplinite condițiile. |
| --- | --- |

(6)

În cazul în care există dovezi că nu mai sunt îndeplinite condițiile pe baza cărora a fost eliberată o autorizație de pescuit, statul membru de pavilion ar trebui să ia măsuri adecvate, inclusiv să modifice sau să retragă autorizația și, dacă este necesar, să impună sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare. În cazul pescuitului în cadrul unei organizații regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) sau al unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (APPS), dacă o navă de pescuit a Uniunii nu îndeplinește condițiile de acordare a unei autorizații de pescuit și statul membru nu ia măsurile adecvate pentru remedierea situației, nici chiar după ce Comisia îi solicită acest lucru, Comisia ar trebui să concluzioneze că nu a fost luată nicio măsură adecvată. În consecință, Comisia ar trebui să ia măsuri suplimentare pentru a se asigura că nava în cauză nu mai desfășoară activități de pescuit atât timp cât nu sunt îndeplinite condițiile.

| (7) | Cu ocazia Summitului Organizației Națiunilor Unite din 25 septembrie 2015 privind dezvoltarea durabilă, Uniunea s-a angajat să pună în aplicare rezoluția care conține documentul final intitulat „Transformarea lumii în care trăim: Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă”, incluzând obiectivul de dezvoltare durabilă 14, care se referă la conservarea și utilizarea durabilă a oceanelor, a mărilor și a resurselor marine pentru o dezvoltare durabilă, precum și obiectivul de dezvoltare durabilă 12, care se referă la asigurarea unor tipare de consum și de producție durabile, împreună cu țintele aferente. |
| --- | --- |

(7)

Cu ocazia Summitului Organizației Națiunilor Unite din 25 septembrie 2015 privind dezvoltarea durabilă, Uniunea s-a angajat să pună în aplicare rezoluția care conține documentul final intitulat „Transformarea lumii în care trăim: Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă”, incluzând obiectivul de dezvoltare durabilă 14, care se referă la conservarea și utilizarea durabilă a oceanelor, a mărilor și a resurselor marine pentru o dezvoltare durabilă, precum și obiectivul de dezvoltare durabilă 12, care se referă la asigurarea unor tipare de consum și de producție durabile, împreună cu țintele aferente.

| (8) | Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), este de a asigura faptul că activitățile de pescuit sunt sustenabile din punct de vedere social, economic și al mediului și sunt gestionate de o manieră consecventă cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a reface și menține stocurile de pește peste nivelurile la care se poate asigura producția maximă sustenabilă, precum și faptul că ele contribuie la disponibilitatea aprovizionării cu alimente. De asemenea, în vederea punerii în aplicare a acestei politici, este necesar să se țină seama de obiectivele cooperării pentru dezvoltare în conformitate cu articolul 208 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). |
| --- | --- |

(8)

Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), este de a asigura faptul că activitățile de pescuit sunt sustenabile din punct de vedere social, economic și al mediului și sunt gestionate de o manieră consecventă cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a reface și menține stocurile de pește peste nivelurile la care se poate asigura producția maximă sustenabilă, precum și faptul că ele contribuie la disponibilitatea aprovizionării cu alimente. De asemenea, în vederea punerii în aplicare a acestei politici, este necesar să se țină seama de obiectivele cooperării pentru dezvoltare în conformitate cu articolul 208 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

| (9) | Regulamentul de bază prevede, de asemenea, ca APPS să fie limitate la excedentul de capturi menționat la articolul 62 alineatele (2) și (3) din UNCLOS. |
| --- | --- |

(9)

Regulamentul de bază prevede, de asemenea, ca APPS să fie limitate la excedentul de capturi menționat la articolul 62 alineatele (2) și (3) din UNCLOS.

| (10) | Regulamentul de bază subliniază necesitatea de a promova la nivel internațional obiectivele PCP, asigurând că activitățile de pescuit ale Uniunii desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul dreptului Uniunii și promovând, în același timp, condiții de concurență echitabile pentru operatorii din Uniune și cei din țări terțe. |
| --- | --- |

(10)

Regulamentul de bază subliniază necesitatea de a promova la nivel internațional obiectivele PCP, asigurând că activitățile de pescuit ale Uniunii desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul dreptului Uniunii și promovând, în același timp, condiții de concurență echitabile pentru operatorii din Uniune și cei din țări terțe.

| (11) | Regulamentul privind autorizațiile de pescuit a avut scopul de a institui atât o bază comună pentru autorizarea activităților de pescuit desfășurate de navele Uniunii în afara apelor Uniunii, pentru a sprijini lupta împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) și a îmbunătăți controlul și monitorizarea flotei Uniunii în întreaga lume, cât și condiții pentru autorizarea navelor țărilor terțe care pescuiesc în apele Uniunii. |
| --- | --- |

(11)

Regulamentul privind autorizațiile de pescuit a avut scopul de a institui atât o bază comună pentru autorizarea activităților de pescuit desfășurate de navele Uniunii în afara apelor Uniunii, pentru a sprijini lupta împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) și a îmbunătăți controlul și monitorizarea flotei Uniunii în întreaga lume, cât și condiții pentru autorizarea navelor țărilor terțe care pescuiesc în apele Uniunii.

| (12) | Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului (8) (denumit în continuare „regulamentul INN”) a fost adoptat în paralel cu regulamentul privind autorizațiile de pescuit, iar Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului (9) (denumit în continuare „regulamentul privind controlul”) a fost adoptat un an mai târziu. Aceste regulamente sunt cei trei piloni ai punerii în aplicare a dispozițiilor PCP în materie de control și asigurare a respectării normelor. |
| --- | --- |

(12)

Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului (8) (denumit în continuare „regulamentul INN”) a fost adoptat în paralel cu regulamentul privind autorizațiile de pescuit, iar Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului (9) (denumit în continuare „regulamentul privind controlul”) a fost adoptat un an mai târziu. Aceste regulamente sunt cei trei piloni ai punerii în aplicare a dispozițiilor PCP în materie de control și asigurare a respectării normelor.

| (13) | Cu toate acestea, regulamentul INN, regulamentul privind autorizațiile de pescuit și regulamentul privind controlul nu au fost puse în aplicare în mod coerent; mai exact, există neconcordanțe între regulamentul privind autorizațiile de pescuit și regulamentul privind controlul. Aplicarea regulamentului privind autorizațiile de pescuit a evidențiat, de asemenea, o serie de lacune, deoarece unele provocări în materie de control, cum ar fi navlosirea, schimbarea pavilionului și eliberarea autorizațiilor de pescuit de către o autoritate competentă dintr-o țară terță pentru o navă de pescuit a Uniunii în afara cadrului unui APPS (denumite în continuare „autorizații directe”), nu erau acoperite. În plus, unele obligații de raportare s-au dovedit a fi dificile, la fel ca repartizarea rolurilor administrative între statele membre și Comisie. |
| --- | --- |

(13)

Cu toate acestea, regulamentul INN, regulamentul privind autorizațiile de pescuit și regulamentul privind controlul nu au fost puse în aplicare în mod coerent; mai exact, există neconcordanțe între regulamentul privind autorizațiile de pescuit și regulamentul privind controlul. Aplicarea regulamentului privind autorizațiile de pescuit a evidențiat, de asemenea, o serie de lacune, deoarece unele provocări în materie de control, cum ar fi navlosirea, schimbarea pavilionului și eliberarea autorizațiilor de pescuit de către o autoritate competentă dintr-o țară terță pentru o navă de pescuit a Uniunii în afara cadrului unui APPS (denumite în continuare „autorizații directe”), nu erau acoperite. În plus, unele obligații de raportare s-au dovedit a fi dificile, la fel ca repartizarea rolurilor administrative între statele membre și Comisie.

| (14) | Principiul central al prezentului regulament este acela că orice navă a Uniunii care pescuiește în afara apelor Uniunii ar trebui să fie autorizată de statul membru de pavilion și monitorizată în consecință, indiferent de locul și de cadrul în care își desfășoară activitatea. Eliberarea unei autorizații ar trebui să fie condiționată de îndeplinirea unui set de bază de criterii comune de eligibilitate. Informațiile colectate de către statele membre și transmise Comisiei ar trebui să-i permită Comisiei să intervină în monitorizarea operațiunilor de pescuit ale tuturor navelor de pescuit ale Uniunii în orice zonă din afara apelor Uniunii și în orice moment. |
| --- | --- |

(14)

Principiul central al prezentului regulament este acela că orice navă a Uniunii care pescuiește în afara apelor Uniunii ar trebui să fie autorizată de statul membru de pavilion și monitorizată în consecință, indiferent de locul și de cadrul în care își desfășoară activitatea. Eliberarea unei autorizații ar trebui să fie condiționată de îndeplinirea unui set de bază de criterii comune de eligibilitate. Informațiile colectate de către statele membre și transmise Comisiei ar trebui să-i permită Comisiei să intervină în monitorizarea operațiunilor de pescuit ale tuturor navelor de pescuit ale Uniunii în orice zonă din afara apelor Uniunii și în orice moment.

| (15) | În ultimii ani s-au înregistrat îmbunătățiri semnificative în politica externă a Uniunii privind pescuitul, în ceea ce privește termenii și condițiile APPS și diligența cu care se asigură respectarea dispozițiilor. Protejarea intereselor Uniunii în cadrul APPS cu privire la condițiile și drepturile de acces ar trebui, prin urmare, să fie un obiectiv prioritar al politicii externe a Uniunii privind pescuitul, iar activităților Uniunii din afara domeniului de aplicare al APPS ar trebui să li se aplice condiții similare. |
| --- | --- |

(15)

În ultimii ani s-au înregistrat îmbunătățiri semnificative în politica externă a Uniunii privind pescuitul, în ceea ce privește termenii și condițiile APPS și diligența cu care se asigură respectarea dispozițiilor. Protejarea intereselor Uniunii în cadrul APPS cu privire la condițiile și drepturile de acces ar trebui, prin urmare, să fie un obiectiv prioritar al politicii externe a Uniunii privind pescuitul, iar activităților Uniunii din afara domeniului de aplicare al APPS ar trebui să li se aplice condiții similare.

| (16) | Navele auxiliare pot avea un impact semnificativ asupra modului în care navele de pescuit sunt în măsură să își desfășoare operațiunile de pescuit și asupra cantității de pește pe care o pot pescui. Prin urmare, este necesar să se țină seama de acestea în procesele de autorizare și de raportare stabilite în prezentul regulament. |
| --- | --- |

(16)

Navele auxiliare pot avea un impact semnificativ asupra modului în care navele de pescuit sunt în măsură să își desfășoare operațiunile de pescuit și asupra cantității de pește pe care o pot pescui. Prin urmare, este necesar să se țină seama de acestea în procesele de autorizare și de raportare stabilite în prezentul regulament.

| (17) | Operațiunile de schimbare a pavilionului devin o problemă atunci când obiectivul lor este de a eluda normele PCP sau măsurile de conservare și de gestionare existente. Prin urmare, Uniunea ar trebui să fie în măsură să definească, să depisteze și să împiedice astfel de operațiuni. Trasabilitatea și monitorizarea corespunzătoare a antecedentelor în materie de conformitate ar trebui să fie asigurate pe întreaga durată de viață a unei nave deținute de un operator din Uniune indiferent de pavilionul sau pavilioanele sub care își desfășoară activitatea. Cerința care prevede acordarea unui număr unic al navei de către Organizația Maritimă Internațională (OMI), acolo unde dreptul Uniunii impune acest lucru, ar trebui, de asemenea, să contribuie la realizarea acestui scop. |
| --- | --- |

(17)

Operațiunile de schimbare a pavilionului devin o problemă atunci când obiectivul lor este de a eluda normele PCP sau măsurile de conservare și de gestionare existente. Prin urmare, Uniunea ar trebui să fie în măsură să definească, să depisteze și să împiedice astfel de operațiuni. Trasabilitatea și monitorizarea corespunzătoare a antecedentelor în materie de conformitate ar trebui să fie asigurate pe întreaga durată de viață a unei nave deținute de un operator din Uniune indiferent de pavilionul sau pavilioanele sub care își desfășoară activitatea. Cerința care prevede acordarea unui număr unic al navei de către Organizația Maritimă Internațională (OMI), acolo unde dreptul Uniunii impune acest lucru, ar trebui, de asemenea, să contribuie la realizarea acestui scop.

| (18) | În apele țărilor terțe, navele Uniunii pot desfășura activități în temeiul APPS încheiate între Uniune și țările terțe sau, în absența unui APPS în vigoare, prin obținerea unor autorizații de pescuit directe de la țările terțe. În ambele cazuri, aceste activități ar trebui să se desfășoare într-un mod transparent și sustenabil. Statele membre de pavilion pot autoriza navele aflate sub pavilionul lor să solicite și să obțină autorizații directe din partea țărilor terțe care sunt state de coastă, în temeiul unui set definit de criterii și sub rezerva monitorizării. Operațiunea de pescuit ar trebui să fie autorizată din momentul în care statul membru de pavilion s-a asigurat că aceasta nu va afecta sustenabilitatea și cu condiția să nu existe nicio obiecție, justificată corespunzător, din partea Comisiei. Operatorului ar trebui să i se permită să își înceapă operațiunea de pescuit numai după ce atât statul membru de pavilion, cât și statul de coastă i-au acordat autorizația. |
| --- | --- |

(18)

În apele țărilor terțe, navele Uniunii pot desfășura activități în temeiul APPS încheiate între Uniune și țările terțe sau, în absența unui APPS în vigoare, prin obținerea unor autorizații de pescuit directe de la țările terțe. În ambele cazuri, aceste activități ar trebui să se desfășoare într-un mod transparent și sustenabil. Statele membre de pavilion pot autoriza navele aflate sub pavilionul lor să solicite și să obțină autorizații directe din partea țărilor terțe care sunt state de coastă, în temeiul unui set definit de criterii și sub rezerva monitorizării. Operațiunea de pescuit ar trebui să fie autorizată din momentul în care statul membru de pavilion s-a asigurat că aceasta nu va afecta sustenabilitatea și cu condiția să nu existe nicio obiecție, justificată corespunzător, din partea Comisiei. Operatorului ar trebui să i se permită să își înceapă operațiunea de pescuit numai după ce atât statul membru de pavilion, cât și statul de coastă i-au acordat autorizația.

| (19) | Navele de pescuit ale Uniunii nu sunt autorizate să pescuiască în apele aflate sub jurisdicția sau suveranitatea țărilor terțe cu care Uniunea a încheiat un acord, dar nu are niciun protocol în vigoare. În cazul unui astfel de acord, dacă niciun protocol nu a fost în vigoare pe o perioadă de cel puțin trei ani, Comisia ar trebui să examineze motivele acestei situații și să ia măsurile adecvate, care pot include propunerea de a negocia un nou protocol. |
| --- | --- |

(19)

Navele de pescuit ale Uniunii nu sunt autorizate să pescuiască în apele aflate sub jurisdicția sau suveranitatea țărilor terțe cu care Uniunea a încheiat un acord, dar nu are niciun protocol în vigoare. În cazul unui astfel de acord, dacă niciun protocol nu a fost în vigoare pe o perioadă de cel puțin trei ani, Comisia ar trebui să examineze motivele acestei situații și să ia măsurile adecvate, care pot include propunerea de a negocia un nou protocol.

| (20) | O problemă specifică referitoare la APPS este realocarea posibilităților de pescuit subutilizate care au fost alocate statelor membre prin regulamentele relevante ale Consiliului și care nu au fost utilizate integral. Întrucât costurile de acces stabilite în APPS sunt finanțate în mare parte din bugetul general al Uniunii, este important să existe un sistem de realocare temporară și de subalocare pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii și pentru a asigura că nicio posibilitate de pescuit care a fost plătită nu este irosită. Prin urmare, este necesar să se clarifice și să se îmbunătățească sistemele de alocare respective, care ar trebui să fie mecanisme de ultimă instanță. Aplicarea lor ar trebui să fie temporară și nu ar trebui să influențeze alocarea inițială a posibilităților de pescuit între statele membre în conformitate cu principiile aplicabile privind stabilitatea relativă. Realocarea ar trebui să aibă loc numai după ce statele membre relevante au renunțat la dreptul de a face schimb de posibilități de pescuit între ele și ar trebui să fie abordată, în primul rând, în contextul unor APPS care permit accesul la pescuitul mixt. |
| --- | --- |

(20)

O problemă specifică referitoare la APPS este realocarea posibilităților de pescuit subutilizate care au fost alocate statelor membre prin regulamentele relevante ale Consiliului și care nu au fost utilizate integral. Întrucât costurile de acces stabilite în APPS sunt finanțate în mare parte din bugetul general al Uniunii, este important să existe un sistem de realocare temporară și de subalocare pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii și pentru a asigura că nicio posibilitate de pescuit care a fost plătită nu este irosită. Prin urmare, este necesar să se clarifice și să se îmbunătățească sistemele de alocare respective, care ar trebui să fie mecanisme de ultimă instanță. Aplicarea lor ar trebui să fie temporară și nu ar trebui să influențeze alocarea inițială a posibilităților de pescuit între statele membre în conformitate cu principiile aplicabile privind stabilitatea relativă. Realocarea ar trebui să aibă loc numai după ce statele membre relevante au renunțat la dreptul de a face schimb de posibilități de pescuit între ele și ar trebui să fie abordată, în primul rând, în contextul unor APPS care permit accesul la pescuitul mixt.

| (21) | În cazul unei țări terțe care nu este parte la o ORGP, dar cu care se are în vedere încheierea unui APPS, Uniunea poate să facă demersuri pentru a prevedea alocarea unei părți a fondurilor de sprijin sectorial în vederea facilitării aderării țării terțe respective la ORGP. |
| --- | --- |

(21)

În cazul unei țări terțe care nu este parte la o ORGP, dar cu care se are în vedere încheierea unui APPS, Uniunea poate să facă demersuri pentru a prevedea alocarea unei părți a fondurilor de sprijin sectorial în vederea facilitării aderării țării terțe respective la ORGP.

| (22) | Operațiunile de pescuit desfășurate sub egida ORGP și în marea liberă ar trebui, de asemenea, să fie autorizate de statul membru de pavilion și să respecte normele specifice ale ORGP sau dreptul Uniunii care reglementează operațiunile de pescuit în marea liberă. |
| --- | --- |

(22)

Operațiunile de pescuit desfășurate sub egida ORGP și în marea liberă ar trebui, de asemenea, să fie autorizate de statul membru de pavilion și să respecte normele specifice ale ORGP sau dreptul Uniunii care reglementează operațiunile de pescuit în marea liberă.

| (23) | În scopul aplicării angajamentelor internaționale ale Uniunii în cadrul ORGP, precum și în conformitate cu obiectivele menționate la articolul 28 din regulamentul de bază, Uniunea ar trebui să încurajeze efectuarea de evaluări periodice ale performanței de către organisme independente și ar trebui să joace un rol activ în înființarea și consolidarea de comitete de punere în aplicare în toate ORGP la care este parte contractantă. În special, Uniunea ar trebui să se asigure că aceste comitete de punere în aplicare efectuează supravegherea generală a punerii în aplicare a politicii externe în domeniul pescuitului și a măsurilor adoptate în cadrul ORGP. |
| --- | --- |

(23)

În scopul aplicării angajamentelor internaționale ale Uniunii în cadrul ORGP, precum și în conformitate cu obiectivele menționate la articolul 28 din regulamentul de bază, Uniunea ar trebui să încurajeze efectuarea de evaluări periodice ale performanței de către organisme independente și ar trebui să joace un rol activ în înființarea și consolidarea de comitete de punere în aplicare în toate ORGP la care este parte contractantă. În special, Uniunea ar trebui să se asigure că aceste comitete de punere în aplicare efectuează supravegherea generală a punerii în aplicare a politicii externe în domeniul pescuitului și a măsurilor adoptate în cadrul ORGP.

| (24) | Gestionarea eficace a acordurilor de navlosire este importantă pentru a asigura faptul că eficiența măsurilor de conservare și de gestionare nu este afectată și pentru a asigura exploatarea sustenabilă a resurselor marine vii. Prin urmare, este necesar să se stabilească un cadru juridic care să permită Uniunii să monitorizeze mai bine activitățile navelor de pescuit ale Uniunii navlosite fie de o țară terță, fie de operatori din Uniune, pe baza dispozițiilor adoptate de ORGP relevantă. |
| --- | --- |

(24)

Gestionarea eficace a acordurilor de navlosire este importantă pentru a asigura faptul că eficiența măsurilor de conservare și de gestionare nu este afectată și pentru a asigura exploatarea sustenabilă a resurselor marine vii. Prin urmare, este necesar să se stabilească un cadru juridic care să permită Uniunii să monitorizeze mai bine activitățile navelor de pescuit ale Uniunii navlosite fie de o țară terță, fie de operatori din Uniune, pe baza dispozițiilor adoptate de ORGP relevantă.

| (25) | Transbordările pe mare nu sunt supuse niciunui control corespunzător din partea statelor de pavilion sau de coastă și, prin urmare, pot constitui modalitatea prin care operatorii transportă capturi ilegale. Transbordările efectuate de navele Uniunii în marea liberă și în temeiul unor autorizații directe ar trebui să facă obiectul unei notificări prealabile atunci când sunt efectuate în afara portului. Statele membre ar trebui să informeze Comisia cu privire la toate operațiunile de transbordare efectuate de navele lor, o dată pe an. |
| --- | --- |

(25)

Transbordările pe mare nu sunt supuse niciunui control corespunzător din partea statelor de pavilion sau de coastă și, prin urmare, pot constitui modalitatea prin care operatorii transportă capturi ilegale. Transbordările efectuate de navele Uniunii în marea liberă și în temeiul unor autorizații directe ar trebui să facă obiectul unei notificări prealabile atunci când sunt efectuate în afara portului. Statele membre ar trebui să informeze Comisia cu privire la toate operațiunile de transbordare efectuate de navele lor, o dată pe an.

| (26) | Procedurile ar trebui să fie transparente și previzibile pentru operatorii din Uniune și din țările terțe, precum și pentru autoritățile lor competente. |
| --- | --- |

(26)

Procedurile ar trebui să fie transparente și previzibile pentru operatorii din Uniune și din țările terțe, precum și pentru autoritățile lor competente.

| (27) | Este necesar să se asigure schimbul de date în format electronic între statele membre și Comisie, așa cum se prevede în regulamentul privind controlul. Statele membre ar trebui să colecteze toate datele solicitate în ceea ce privește flotele și operațiunile lor de pescuit, să gestioneze datele respective și să le pună la dispoziția Comisiei. În plus, acestea ar trebui să coopereze între ele, cu Comisia și cu țări terțe, atunci când este necesar, în scopul coordonării acestor activități de colectare de date. |
| --- | --- |

(27)

Este necesar să se asigure schimbul de date în format electronic între statele membre și Comisie, așa cum se prevede în regulamentul privind controlul. Statele membre ar trebui să colecteze toate datele solicitate în ceea ce privește flotele și operațiunile lor de pescuit, să gestioneze datele respective și să le pună la dispoziția Comisiei. În plus, acestea ar trebui să coopereze între ele, cu Comisia și cu țări terțe, atunci când este necesar, în scopul coordonării acestor activități de colectare de date.

| (28) | Pentru a îmbunătăți transparența și accesibilitatea informațiilor cu privire la autorizațiile de pescuit ale Uniunii, Comisia ar trebui să instituie o bază de date electronică cu autorizațiile de pescuit, care să cuprindă o parte publică și o parte securizată. Informațiile din baza de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit includ date cu caracter personal. Prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul prezentului regulament ar trebui să respecte Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (10), Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11) și dreptul intern aplicabil. |
| --- | --- |

(28)

Pentru a îmbunătăți transparența și accesibilitatea informațiilor cu privire la autorizațiile de pescuit ale Uniunii, Comisia ar trebui să instituie o bază de date electronică cu autorizațiile de pescuit, care să cuprindă o parte publică și o parte securizată. Informațiile din baza de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit includ date cu caracter personal. Prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul prezentului regulament ar trebui să respecte Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (10), Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11) și dreptul intern aplicabil.

| (29) | Pentru a reglementa în mod corespunzător accesul la apele Uniunii al navelor de pescuit care arborează pavilionul unei țări terțe, normele relevante ar trebui să fie în concordanță cu cele aplicabile navelor de pescuit ale Uniunii, în conformitate cu regulamentul privind controlul. În special, articolul 33 din regulamentul respectiv cu privire la raportarea capturilor și a datelor referitoare la capturi ar trebui să se aplice și în privința navelor țărilor terțe care pescuiesc în apele Uniunii. |
| --- | --- |

(29)

Pentru a reglementa în mod corespunzător accesul la apele Uniunii al navelor de pescuit care arborează pavilionul unei țări terțe, normele relevante ar trebui să fie în concordanță cu cele aplicabile navelor de pescuit ale Uniunii, în conformitate cu regulamentul privind controlul. În special, articolul 33 din regulamentul respectiv cu privire la raportarea capturilor și a datelor referitoare la capturi ar trebui să se aplice și în privința navelor țărilor terțe care pescuiesc în apele Uniunii.

| (30) | Navele de pescuit din țări terțe care nu dețin o autorizație în temeiul prezentului regulament ar trebui, atunci când navighează în apele Uniunii, să aibă obligația de a garanta că uneltele lor de pescuit sunt instalate într-un mod care să nu favorizeze utilizarea lor imediată pentru operațiuni de pescuit. |
| --- | --- |

(30)

Navele de pescuit din țări terțe care nu dețin o autorizație în temeiul prezentului regulament ar trebui, atunci când navighează în apele Uniunii, să aibă obligația de a garanta că uneltele lor de pescuit sunt instalate într-un mod care să nu favorizeze utilizarea lor imediată pentru operațiuni de pescuit.

| (31) | Statele membre ar trebui să fie responsabile de controlarea operațiunilor de pescuit ale navelor țărilor terțe în apele Uniunii și, în cazul încălcărilor, de înregistrarea acestora în registrul național prevăzut la articolul 93 din regulamentul privind controlul. |
| --- | --- |

(31)

Statele membre ar trebui să fie responsabile de controlarea operațiunilor de pescuit ale navelor țărilor terțe în apele Uniunii și, în cazul încălcărilor, de înregistrarea acestora în registrul național prevăzut la articolul 93 din regulamentul privind controlul.

| (32) | Navele de pescuit ale țărilor terțe care pescuiesc în temeiul unor acorduri privind schimburile sau gestionarea în comun ar trebui să respecte cotele care le-au fost alocate de propriile state de pavilion în apele Uniunii. În cazul în care navele țărilor terțe depășesc cotele care le-au fost alocate pentru stocurile din apele Uniunii, Comisia ar trebui să stabilească deduceri din cotele alocate țărilor terțe respective în anii următori. În aceste cazuri, deducerile de cote care urmează să fie efectuate de Comisie în cazul depășirilor urmează să fie înțelese ca o contribuție a Comisiei în cadrul consultărilor cu statele de coastă. |
| --- | --- |

(32)

Navele de pescuit ale țărilor terțe care pescuiesc în temeiul unor acorduri privind schimburile sau gestionarea în comun ar trebui să respecte cotele care le-au fost alocate de propriile state de pavilion în apele Uniunii. În cazul în care navele țărilor terțe depășesc cotele care le-au fost alocate pentru stocurile din apele Uniunii, Comisia ar trebui să stabilească deduceri din cotele alocate țărilor terțe respective în anii următori. În aceste cazuri, deducerile de cote care urmează să fie efectuate de Comisie în cazul depășirilor urmează să fie înțelese ca o contribuție a Comisiei în cadrul consultărilor cu statele de coastă.

| (33) | Pentru a simplifica procedurile de autorizare, statele membre și Comisia ar trebui să utilizeze un sistem comun de schimb și de stocare a datelor pentru a transmite informațiile și actualizările necesare, reducând în același timp sarcina administrativă. |
| --- | --- |

(33)

Pentru a simplifica procedurile de autorizare, statele membre și Comisia ar trebui să utilizeze un sistem comun de schimb și de stocare a datelor pentru a transmite informațiile și actualizările necesare, reducând în același timp sarcina administrativă.

| (34) | Pentru a se ține cont de progresele tehnologice și de eventualele noi cerințe ulterioare din dreptul internațional, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește adoptarea de modificări ale anexei la prezentul regulament care stabilește lista de informații care urmează să fie furnizate de către un operator în vederea obținerii unei autorizații de pescuit și pentru a completa condițiile de acordare a autorizațiilor de pescuit menționate la articolul 10 în măsura necesară pentru a reflecta în dreptul Uniunii rezultatele consultărilor dintre Uniune și țările terțe cu care Uniunea a încheiat un acord sau ale acordurilor cu statele de coastă cu care sunt partajate stocurile de pește. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (12). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces în mod sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. |
| --- | --- |

(34)

Pentru a se ține cont de progresele tehnologice și de eventualele noi cerințe ulterioare din dreptul internațional, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește adoptarea de modificări ale anexei la prezentul regulament care stabilește lista de informații care urmează să fie furnizate de către un operator în vederea obținerii unei autorizații de pescuit și pentru a completa condițiile de acordare a autorizațiilor de pescuit menționate la articolul 10 în măsura necesară pentru a reflecta în dreptul Uniunii rezultatele consultărilor dintre Uniune și țările terțe cu care Uniunea a încheiat un acord sau ale acordurilor cu statele de coastă cu care sunt partajate stocurile de pește. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (12). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces în mod sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

| (35) | Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare în legătură cu înregistrarea, formatul și transmiterea datelor referitoare la autorizațiile de pescuit din partea statelor membre către Comisie și către baza de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit, precum și în legătură cu deciziile de realocare temporară a posibilităților de pescuit neutilizate în conformitate cu protocoale existente privind APPS, cu titlul de măsură tranzitorie conform prevederilor articolului 10 din regulamentul privind autorizațiile de pescuit. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (13). |
| --- | --- |

(35)

Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare în legătură cu înregistrarea, formatul și transmiterea datelor referitoare la autorizațiile de pescuit din partea statelor membre către Comisie și către baza de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit, precum și în legătură cu deciziile de realocare temporară a posibilităților de pescuit neutilizate în conformitate cu protocoale existente privind APPS, cu titlul de măsură tranzitorie conform prevederilor articolului 10 din regulamentul privind autorizațiile de pescuit. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (13).

| (36) | Pentru a asigura funcționarea bazei de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit și pentru a permite statelor membre să îndeplinească cerințele tehnice de transmitere, Comisia ar trebui să acorde asistență tehnică statelor membre în cauză pentru a le permite să transfere date pe cale electronică. De asemenea, statele membre pot recurge la asistență financiară din Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime în temeiul articolului 76 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 508/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (14). |
| --- | --- |

(36)

Pentru a asigura funcționarea bazei de date a Uniunii cu autorizațiile de pescuit și pentru a permite statelor membre să îndeplinească cerințele tehnice de transmitere, Comisia ar trebui să acorde asistență tehnică statelor membre în cauză pentru a le permite să transfere date pe cale electronică. De asemenea, statele membre pot recurge la asistență financiară din Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime în temeiul articolului 76 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 508/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (14).

| (37) | Având în vedere numărul și importanța modificărilor care trebuie aduse, regulamentul privind autorizațiile de pescuit ar trebui abrogat, |
| --- | --- |

(37)

Având în vedere numărul și importanța modificărilor care trebuie aduse, regulamentul privind autorizațiile de pescuit ar trebui abrogat,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

TITLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiect

Prezentul regulament prevede norme privind eliberarea și gestionarea autorizațiilor de pescuit pentru:

| (a) | navele de pescuit ale Uniunii care desfășoară operațiuni de pescuit în ape aflate sub suveranitatea sau jurisdicția unei țări terțe, sub egida unei ORGP la care Uniunea este parte contractantă, în apele Uniunii sau în afara acestora sau în marea liberă; și |
| --- | --- |

(a)

navele de pescuit ale Uniunii care desfășoară operațiuni de pescuit în ape aflate sub suveranitatea sau jurisdicția unei țări terțe, sub egida unei ORGP la care Uniunea este parte contractantă, în apele Uniunii sau în afara acestora sau în marea liberă; și

| (b) | navele de pescuit ale țărilor terțe care desfășoară operațiuni de pescuit în apele Uniunii. |
| --- | --- |

(b)

navele de pescuit ale țărilor terțe care desfășoară operațiuni de pescuit în apele Uniunii.

Articolul 2

Relația cu dreptul internațional și dreptul Uniunii

Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor:

| (a) | din APPS și din alte acorduri de pescuit încheiate între Uniune și țări terțe; |
| --- | --- |

(a)

din APPS și din alte acorduri de pescuit încheiate între Uniune și țări terțe;

| (b) | adoptate de ORGP la care Uniunea este parte contractantă; |
| --- | --- |

(b)

adoptate de ORGP la care Uniunea este parte contractantă;

| (c) | din dreptul Uniunii de punere în aplicare sau de transpunere a dispozițiilor menționate la literele (a) și (b). |
| --- | --- |

(c)

din dreptul Uniunii de punere în aplicare sau de transpunere a dispozițiilor menționate la literele (a) și (b).

Articolul 3

Definiții

(1)   În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 4 din regulamentul de bază și la articolul 2 punctele 1-4, 15, 16 și 22 din regulamentul INN, cu excepția unor dispoziții contrare prevăzute în prezentul regulament.

(2)   În sensul prezentului regulament, se aplică, de asemenea, următoarele definiții:

| (a) | „navă auxiliară” înseamnă o navă, alta decât ambarcațiunile transportate la bord, care nu este echipată cu unelte de pescuit operaționale destinate prinderii sau atragerii de pește și care facilitează, sprijină sau pregătește operațiuni de pescuit; |
| --- | --- |

(a)

„navă auxiliară” înseamnă o navă, alta decât ambarcațiunile transportate la bord, care nu este echipată cu unelte de pescuit operaționale destinate prinderii sau atragerii de pește și care facilitează, sprijină sau pregătește operațiuni de pescuit;

| (b) | „autorizație de pescuit” înseamnă, în ceea ce privește o navă de pescuit a Uniunii, o autorizație:






  — | în înțelesul articolului 4 punctul 10 din regulamentul privind controlul; |
| --- | --- | --- |

(b)

„autorizație de pescuit” înseamnă, în ceea ce privește o navă de pescuit a Uniunii, o autorizație:

—

în înțelesul articolului 4 punctul 10 din regulamentul privind controlul;

| — | eliberată de o țară terță care permite navelor de pescuit ale Uniunii să desfășoare operațiuni specifice de pescuit în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția țării terțe respective, pentru o perioadă specificată, într-o anumită zonă sau pentru un anumit tip de pescuit și în anumite condiții, |
| --- | --- |

—

eliberată de o țară terță care permite navelor de pescuit ale Uniunii să desfășoare operațiuni specifice de pescuit în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția țării terțe respective, pentru o perioadă specificată, într-o anumită zonă sau pentru un anumit tip de pescuit și în anumite condiții,

iar în ceea ce privește o navă de pescuit a unei țări terțe, o autorizație care îi dă dreptul să desfășoare în apele Uniunii operațiuni specifice de pescuit pentru o perioadă specificată, într-o anumită zonă sau pentru un anumit tip de pescuit și în anumite condiții;

| (c) | „autorizație directă” înseamnă o autorizație de pescuit eliberată de o autoritate competentă dintr-o țară terță pentru o navă de pescuit a Uniunii în afara cadrului unui APPS sau al unui acord privind schimburi de posibilități de pescuit și gestionarea în comun a unor specii de interes comun; |
| --- | --- |

(c)

„autorizație directă” înseamnă o autorizație de pescuit eliberată de o autoritate competentă dintr-o țară terță pentru o navă de pescuit a Uniunii în afara cadrului unui APPS sau al unui acord privind schimburi de posibilități de pescuit și gestionarea în comun a unor specii de interes comun;

| (d) | „ape ale unei țări terțe” înseamnă ape aflate sub suveranitatea sau jurisdicția unei țări terțe. Apele unui stat membru care nu fac parte din apele Uniunii sunt considerate ape ale unei țări terțe în sensul prezentului regulament; |
| --- | --- |

(d)

„ape ale unei țări terțe” înseamnă ape aflate sub suveranitatea sau jurisdicția unei țări terțe. Apele unui stat membru care nu fac parte din apele Uniunii sunt considerate ape ale unei țări terțe în sensul prezentului regulament;

| (e) | „program de observare” înseamnă un regim sub egida unei ORGP, a unui APPS, a unei țări terțe sau a unui stat membru, care prevede trimiterea unor observatori la bordul navelor de pescuit, inclusiv, dacă se prevede în mod specific în regimul de observare aplicabil, pentru a verifica respectarea de către nava în cauză a normelor adoptate de acea ORGP sau de acea țară terță, sau în temeiul acelui APPS; |
| --- | --- |

(e)

„program de observare” înseamnă un regim sub egida unei ORGP, a unui APPS, a unei țări terțe sau a unui stat membru, care prevede trimiterea unor observatori la bordul navelor de pescuit, inclusiv, dacă se prevede în mod specific în regimul de observare aplicabil, pentru a verifica respectarea de către nava în cauză a normelor adoptate de acea ORGP sau de acea țară terță, sau în temeiul acelui APPS;

| (f) | „navlosire” înseamnă un acord prin care o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru este contractată pentru o perioadă determinată de către un operator fie din alt stat membru, fie dintr-o țară terță, fără schimbarea pavilionului; |
| --- | --- |

(f)

„navlosire” înseamnă un acord prin care o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru este contractată pentru o perioadă determinată de către un operator fie din alt stat membru, fie dintr-o țară terță, fără schimbarea pavilionului;

| (g) | „operațiune de pescuit” înseamnă toate activitățile legate de localizarea peștelui, lansarea, remorcarea și tractarea uneltelor active, fixarea, scufundarea, îndepărtarea sau refixarea uneltelor pasive, precum și scoaterea capturilor din uneltele de pescuit sau din năvoade sau transferarea acestora dintr-o cușcă de transport în cuști de îngrășare și de creștere. |
| --- | --- |

(g)

„operațiune de pescuit” înseamnă toate activitățile legate de localizarea peștelui, lansarea, remorcarea și tractarea uneltelor active, fixarea, scufundarea, îndepărtarea sau refixarea uneltelor pasive, precum și scoaterea capturilor din uneltele de pescuit sau din năvoade sau transferarea acestora dintr-o cușcă de transport în cuști de îngrășare și de creștere.

TITLUL II

OPERAȚIUNI DE PESCUIT ALE NAVELOR DE PESCUIT ALE UNIUNII ÎN AFARA APELOR UNIUNII

CAPITOLUL I

Dispoziții comune

Articolul 4

Principiu general

Fără a aduce atingere obligației de a obține o autorizație din partea organizației competente sau a țării terțe, o navă de pescuit a Uniunii nu desfășoară operațiuni de pescuit în afara apelor Uniunii decât dacă a obținut o autorizație din partea statului său membru de pavilion, iar operațiunile de pescuit sunt menționate într-o autorizație de pescuit valabilă, eliberată în conformitate cu capitolele II-V, după caz.

Articolul 5

Criterii de eligibilitate

(1)   Un stat membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit pentru operațiuni de pescuit în afara apelor Uniunii numai dacă:

| (a) | a primit informații complete și exacte, în conformitate cu cerințele din anexă sau ale APPS în cauză sau ORGP în cauză, cu privire la nava de pescuit și la nava (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate), inclusiv navele auxiliare care nu aparțin Uniunii; |
| --- | --- |

(a)

a primit informații complete și exacte, în conformitate cu cerințele din anexă sau ale APPS în cauză sau ORGP în cauză, cu privire la nava de pescuit și la nava (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate), inclusiv navele auxiliare care nu aparțin Uniunii;

| (b) | nava de pescuit deține o licență de pescuit valabilă în conformitate cu articolul 6 din regulamentul privind controlul; |
| --- | --- |

(b)

nava de pescuit deține o licență de pescuit valabilă în conformitate cu articolul 6 din regulamentul privind controlul;

| (c) | nava de pescuit și orice navă auxiliară asociată aplică sistemul numerelor de identificare a navelor al OMI în măsura în care acest lucru este obligatoriu în temeiul dreptului Uniunii; |
| --- | --- |

(c)

nava de pescuit și orice navă auxiliară asociată aplică sistemul numerelor de identificare a navelor al OMI în măsura în care acest lucru este obligatoriu în temeiul dreptului Uniunii;

| (d) | nava de pescuit nu este inclusă într-o listă a navelor INN adoptată de o ORGP și/sau de Uniune, în temeiul Regulamentului INN; |
| --- | --- |

(d)

nava de pescuit nu este inclusă într-o listă a navelor INN adoptată de o ORGP și/sau de Uniune, în temeiul Regulamentului INN;

| (e) | acolo unde este cazul, statul membru de pavilion dispune de posibilități de pescuit în temeiul acordului de pescuit corespunzător sau al dispozițiilor relevante ale ORGP; și |
| --- | --- |

(e)

acolo unde este cazul, statul membru de pavilion dispune de posibilități de pescuit în temeiul acordului de pescuit corespunzător sau al dispozițiilor relevante ale ORGP; și

| (f) | acolo unde este cazul, nava de pescuit îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 6. |
| --- | --- |

(f)

acolo unde este cazul, nava de pescuit îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 6.

(2)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 44, în scopul modificării anexei pentru a asigura monitorizarea adecvată a activităților navelor de pescuit în temeiul prezentului regulament, în special prin cerințe noi în materie de date rezultate din acorduri de pescuit sau din dezvoltarea tehnologiilor informației.

Articolul 6

Operațiuni de schimbare a pavilionului

(1)   Prezentul articol se aplică navelor care, în perioada de cinci ani anterioară datei cererii de autorizație de pescuit:

| (a) | au fost retrase din registrul flotei de pescuit al Uniunii și și-au schimbat pavilionul cu cel al unei țări terțe; și |
| --- | --- |

(a)

au fost retrase din registrul flotei de pescuit al Uniunii și și-au schimbat pavilionul cu cel al unei țări terțe; și

| (b) | au fost reintroduse ulterior în registrul flotei de pescuit al Uniunii. |
| --- | --- |

(b)

au fost reintroduse ulterior în registrul flotei de pescuit al Uniunii.

(2)   Statul membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit numai dacă a verificat că, în perioada în care și-a desfășurat activitatea sub pavilionul unei țări terțe, nava menționată la alineatul (1):

| (a) | nu a fost angajată în pescuitul INN; |
| --- | --- |

(a)

nu a fost angajată în pescuitul INN;

| (b) | nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe identificate drept țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (15); |
| --- | --- |

(b)

nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe identificate drept țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (15);

| (c) | nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe incluse pe listă ca necooperantă în temeiul articolului 33 din regulamentul INN; și |
| --- | --- |

(c)

nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe incluse pe listă ca necooperantă în temeiul articolului 33 din regulamentul INN; și

| (d) | nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe identificate drept necooperantă în combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 31 din regulamentul INN, după o perioadă de șase săptămâni de la adoptarea deciziei Comisiei de identificare a respectivei țări terțe ca atare, cu excepția operațiunilor desfășurate în cazul în care Consiliul respinge propunerea de desemnare a respectivei țări terțe, în conformitate cu articolul 33 din respectivul regulament. |
| --- | --- |

(d)

nu și-a desfășurat activitatea în apele unei țări terțe identificate drept necooperantă în combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 31 din regulamentul INN, după o perioadă de șase săptămâni de la adoptarea deciziei Comisiei de identificare a respectivei țări terțe ca atare, cu excepția operațiunilor desfășurate în cazul în care Consiliul respinge propunerea de desemnare a respectivei țări terțe, în conformitate cu articolul 33 din respectivul regulament.

(3)   În acest scop, operatorul furnizează următoarele informații, solicitate de statul membru de pavilion, referitoare la perioada în care nava și-a desfășurat activitatea sub pavilionul unei țări terțe:

| (a) | o declarație privind capturile și eforturile de pescuit pe parcursul perioadei în cauză, astfel cum au fost solicitate de țara terță de pavilion; |
| --- | --- |

(a)

o declarație privind capturile și eforturile de pescuit pe parcursul perioadei în cauză, astfel cum au fost solicitate de țara terță de pavilion;

| (b) | o copie a oricăror autorizații de pescuit care au permis desfășurarea operațiunilor de pescuit în perioada în cauză; |
| --- | --- |

(b)

o copie a oricăror autorizații de pescuit care au permis desfășurarea operațiunilor de pescuit în perioada în cauză;

| (c) | o declarație oficială a țării terțe al cărei pavilion a fost adoptat de navă, care să enumere sancțiunile aplicate navei sau operatorului în cursul perioadei în cauză; |
| --- | --- |

(c)

o declarație oficială a țării terțe al cărei pavilion a fost adoptat de navă, care să enumere sancțiunile aplicate navei sau operatorului în cursul perioadei în cauză;

| (d) | istoricul complet al pavilionului pentru perioada în care nava nu a mai figurat în registrul flotei de pescuit a Uniunii. |
| --- | --- |

(d)

istoricul complet al pavilionului pentru perioada în care nava nu a mai figurat în registrul flotei de pescuit a Uniunii.

(4)   Statul membru de pavilion nu eliberează o autorizație de pescuit pentru o navă care și-a schimbat pavilionul cu cel al unei țări terțe care:

| (a) | a fost inclusă pe o listă ca necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 33 din regulamentul INN; |
| --- | --- |

(a)

a fost inclusă pe o listă ca necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 33 din regulamentul INN;

| (b) | a fost identificată drept necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 31 din regulamentul INN, după o perioadă de șase săptămâni de la adoptarea deciziei Comisiei de identificare a respectivei țări terțe ca atare, cu excepția operațiunilor desfășurate în cazul în care Consiliul respinge propunerea de desemnare a respectivei țări terțe ca necooperantă, în temeiul articolului 33 din respectivul regulament; sau |
| --- | --- |

(b)

a fost identificată drept necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN, în temeiul articolului 31 din regulamentul INN, după o perioadă de șase săptămâni de la adoptarea deciziei Comisiei de identificare a respectivei țări terțe ca atare, cu excepția operațiunilor desfășurate în cazul în care Consiliul respinge propunerea de desemnare a respectivei țări terțe ca necooperantă, în temeiul articolului 33 din respectivul regulament; sau

| (c) | a fost identificată drept țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012. |
| --- | --- |

(c)

a fost identificată drept țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1026/2012.

(5)   Alineatul (4) nu se aplică în cazul în care statul membru de pavilion s-a asigurat că, de îndată ce au devenit aplicabile condițiile descrise la alineatul (2) literele (b)-(d) sau la alineatul (4) literele (a)-(c), operatorul:

| (a) | a încetat operațiunile de pescuit; și |
| --- | --- |

(a)

a încetat operațiunile de pescuit; și

| (b) | a început imediat procedurile administrative corespunzătoare pentru retragerea navei din registrul flotei de pescuit al țării terțe. |
| --- | --- |

(b)

a început imediat procedurile administrative corespunzătoare pentru retragerea navei din registrul flotei de pescuit al țării terțe.

Articolul 7

Gestionarea autorizațiilor de pescuit

(1)   Atunci când prezintă o cerere de autorizație de pescuit, operatorul furnizează statului membru de pavilion date complete și exacte.

(2)   Operatorul informează de îndată statul membru de pavilion cu privire la orice modificare a datelor respective.

(3)   Statul membru de pavilion monitorizează cu regularitate dacă condițiile pe baza cărora a fost eliberată o autorizație de pescuit continuă să fie îndeplinite pe perioada de valabilitate a autorizației.

(4)   În cazul în care, în urma rezultatului final al activităților de monitorizare menționate la alineatul (3), există dovezi că nu mai sunt îndeplinite condițiile pe baza cărora a fost eliberată o autorizație de pescuit, statul membru de pavilion ia măsuri adecvate, inclusiv modificarea sau retragerea autorizației și, dacă este necesar, impune sancțiuni. Sancțiunile aplicate de statele membre de pavilion pentru încălcarea normelor sunt suficient de severe pentru a garanta respectarea efectivă a normelor, pentru a preveni alte încălcări și pentru a-i priva pe contravenienți de beneficiile obținute din încălcarea normelor. Statul membru de pavilion informează despre acestea imediat operatorul și Comisia. După caz, Comisia informează în consecință secretariatul ORGP sau țara terță în cauză.

(5)   Pe baza unei solicitări motivate din partea Comisiei, statul membru de pavilion ia măsurile adecvate, în conformitate cu alineatul (4), în caz de încălcare a măsurilor de conservare și de gestionare a resurselor biologice marine adoptate de o ORGP la care Uniunea este parte contractantă sau în temeiul APPS.

(6)   În cazul în care Uniunea este parte contractantă la o ORGP și o navă de pescuit a Uniunii nu respectă condițiile prevăzute la articolul 21 litera (b), potrivit concluziilor din raportul de inspecție final recunoscut de ORGP, iar statul membru de pavilion nu ia măsurile adecvate în conformitate cu alineatul (4) din prezentul articol, Comisia poate solicita, printr-o decizie, statului membru de pavilion respectiv să se asigure că nava de pescuit a Uniunii îndeplinește condițiile menționate.

În cazul în care statul membru de pavilion nu ia măsurile adecvate pentru a se conforma deciziei Comisiei menționate la primul paragraf în termen de 15 zile, Comisia transmite datele actualizate ale navelor de pescuit menționate la articolul 22 secretariatului ORGP pentru a soluționa situația navei în cauză. Comisia informează statul membru de pavilion cu privire la acțiunea sa. Statul membru de pavilion informează operatorul cu privire la acțiunea Comisiei.

(7)   În cazul în care Uniunea a încheiat un APPS cu o țară terță și o navă de pescuit a Uniunii nu respectă condițiile prevăzute la articolul 10 litera (b), potrivit concluziilor din raportul de inspecție final recunoscut de autoritățile competente, iar statul membru de pavilion nu ia măsurile adecvate în conformitate cu alineatul (4) din prezentul articol, Comisia poate solicita, printr-o decizie, statului membru de pavilion respectiv să se asigure că nava de pescuit a Uniunii îndeplinește condițiile menționate.

În cazul în care statul membru de pavilion nu ia măsurile adecvate pentru a se conforma deciziei Comisiei menționate la primul paragraf în termen de 15 zile, Comisia transmite datele actualizate ale navelor de pescuit țării terțe pentru a soluționa situația navei de pescuit a Uniunii în cauză. Comisia informează statul membru de pavilion cu privire la acțiunea sa. Statul membru de pavilion informează operatorul cu privire la acțiunea Comisiei.

CAPITOLUL II

Operațiuni de pescuit desfășurate de navele de pescuit ale Uniunii în apele unor țări terțe

Secțiunea 1

Operațiuni de pescuit desfășurate în temeiul apps

Articolul 8

Domeniul de aplicare

Prezenta secțiune se aplică operațiunilor de pescuit desfășurate de navele de pescuit ale Uniunii în apele unor țări terțe în temeiul unui APPS.

Articolul 9

Apartenența la o ORGP

O navă de pescuit a Uniunii poate desfășura în apele unei țări terțe operațiuni de pescuit care vizează stocurile gestionate de o ORGP numai dacă țara respectivă este parte contractantă la ORGP respectivă.

Articolul 10

Condiții pentru acordarea autorizațiilor de pescuit de către statul membru de pavilion

Statul membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit pentru operațiuni de pescuit desfășurate în apele unor țări terțe în temeiul unui APPS numai dacă:

| (a) | sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5; |
| --- | --- |

(a)

sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5;

| (b) | sunt respectate condițiile prevăzute în APPS relevant; |
| --- | --- |

(b)

sunt respectate condițiile prevăzute în APPS relevant;

| (c) | operatorul a plătit toate taxele datorate în temeiul acordurilor relevante și, după caz, sumele aferente sancțiunilor financiare stabilite printr-o hotărâre judecătorească sau o decizie administrativă cu caracter definitiv și obligatoriu; și |
| --- | --- |

(c)

operatorul a plătit toate taxele datorate în temeiul acordurilor relevante și, după caz, sumele aferente sancțiunilor financiare stabilite printr-o hotărâre judecătorească sau o decizie administrativă cu caracter definitiv și obligatoriu; și

| (d) | nava de pescuit deține o autorizație de pescuit valabilă eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care se desfășoară operațiunile de pescuit. |
| --- | --- |

(d)

nava de pescuit deține o autorizație de pescuit valabilă eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care se desfășoară operațiunile de pescuit.

Articolul 11

Procedura de obținere a autorizațiilor de pescuit din partea țării terțe

(1)   În sensul articolului 10 litera (d), statul membru de pavilion care a verificat dacă sunt respectate condițiile prevăzute la articolul 10 literele (a)-(c) trimite Comisiei cererea corespunzătoare de obținere a autorizației din partea țării terțe.

(2)   Cererea menționată la alineatul (1) conține informațiile solicitate în temeiul APPS.

(3)   Statul membru de pavilion transmite Comisiei cererea cu cel puțin 10 zile calendaristice înainte de termenele pentru transmiterea cererilor prevăzute în APPS. Comisia poate trimite statului membru de pavilion o solicitare, motivată în mod corespunzător, de informații suplimentare necesare pentru verificarea condițiilor.

(4)   La primirea cererii sau a informațiilor suplimentare solicitate în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol, Comisia efectuează o examinare preliminară pentru a stabili dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 10 literele (a)-(c). În continuare, Comisia:

| (a) | transmite țării terțe cererea, fără întârziere și, în orice caz, înainte de expirarea termenului de transmitere a cererilor prevăzut în APPS, cu condiția ca termenul stabilit la alineatul (3) din prezentul articol să fi fost respectat; sau |
| --- | --- |

(a)

transmite țării terțe cererea, fără întârziere și, în orice caz, înainte de expirarea termenului de transmitere a cererilor prevăzut în APPS, cu condiția ca termenul stabilit la alineatul (3) din prezentul articol să fi fost respectat; sau

| (b) | notifică statului membru faptul că cererea este refuzată. |
| --- | --- |

(b)

notifică statului membru faptul că cererea este refuzată.

(5)   În cazul în care o țară terță informează Comisia că a decis să elibereze, să refuze, să suspende sau să retragă o autorizație de pescuit pentru o navă de pescuit a Uniunii în temeiul acordului, Comisia informează imediat statul membru de pavilion în acest sens, dacă este posibil prin mijloace electronice.

Articolul 12

Realocarea temporară a posibilităților de pescuit neutilizate în cadrul APPS

(1)   În cursul unui anumit an sau în orice altă perioadă relevantă de punere în aplicare a unui protocol la un APPS, ținând cont de perioadele de valabilitate a autorizațiilor de pescuit și de sezoanele de pescuit, Comisia poate să identifice posibilitățile de pescuit neutilizate și să informeze în acest sens statele membre care beneficiază de cotele corespunzătoare din alocare.

(2)   În termen de zece zile calendaristice de la primirea acestor informații din partea Comisiei, statele membre menționate la alineatul (1) pot:

| (a) | să informeze Comisia că vor utiliza posibilitățile de pescuit mai târziu în cursul perioadei de punere în aplicare în cauză, furnizând un plan de pescuit cu informații detaliate cu privire la numărul de autorizații de pescuit solicitate, capturile estimate, zonă și perioada de pescuit; sau |
| --- | --- |

(a)

să informeze Comisia că vor utiliza posibilitățile de pescuit mai târziu în cursul perioadei de punere în aplicare în cauză, furnizând un plan de pescuit cu informații detaliate cu privire la numărul de autorizații de pescuit solicitate, capturile estimate, zonă și perioada de pescuit; sau

| (b) | să informeze Comisia cu privire la utilizarea posibilităților lor de pescuit prin schimburi de posibilități de pescuit efectuate în temeiul articolului 16 alineatul (8) din regulamentul de bază. |
| --- | --- |

(b)

să informeze Comisia cu privire la utilizarea posibilităților lor de pescuit prin schimburi de posibilități de pescuit efectuate în temeiul articolului 16 alineatul (8) din regulamentul de bază.

(3)   În cazul în care anumite state membre nu informează Comisia cu privire la una dintre acțiunile menționate la alineatul (2) sau au informat-o doar cu privire la o utilizare parțială a posibilităților lor de pescuit și, în consecință, rămân posibilități de pescuit neutilizate, Comisia poate lansa o cerere de exprimare a interesului pentru posibilitățile de pescuit neutilizate disponibile adresată celorlalte state membre care beneficiază de o cotă din alocare. Comisia informează în același timp toate statele membre cu privire la lansarea cererii de exprimare a interesului.

(4)   În termen de zece zile calendaristice de la primirea cererii de exprimare a interesului menționată la alineatul (3), statele membre care beneficiază de o cotă din alocare pot să comunice Comisiei interesul lor pentru posibilitățile de pescuit neutilizate disponibile. În sprijinul cererii lor, ele furnizează un plan de pescuit cu informații detaliate cu privire la numărul de autorizații de pescuit solicitate, capturile estimate, zonă și perioada de pescuit.

(5)   În cazul în care consideră că acest lucru este necesar pentru evaluarea cererii, Comisia poate solicita statelor membre în cauză informații suplimentare.

(6)   În absența interesului pentru întregul volum de posibilități de pescuit neutilizate disponibile din partea statelor membre care beneficiază de o cotă din alocare, la expirarea termenului de zece zile menționat la alineatul (4), Comisia poate extinde cererea de exprimare a interesului adresând-o tuturor statelor membre. Un stat membru își poate comunica interesul pentru posibilitățile de pescuit neutilizate în condițiile prevăzute la alineatul respectiv.

(7)   Pe baza informațiilor furnizate de statele membre în conformitate cu alineatul (4) sau (6) din prezentul articol, posibilitățile de pescuit neutilizate sunt realocate de Consiliu în conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din TFUE, doar cu titlu temporar, pentru perioada relevantă menționată la alineatul (1) din prezentul articol.

Comisia informează statele membre cu privire la statele membre către care s-a făcut realocarea și la cantitățile realocate.

(8)   Realocarea temporară a posibilităților de pescuit se bazează pe criterii transparente și obiective, inclusiv, după caz, de natură socială, economică și de mediu. Aceste criterii pot include:

| (a) | posibilitățile de pescuit disponibile pentru realocare; |
| --- | --- |

(a)

posibilitățile de pescuit disponibile pentru realocare;

| (b) | numărul statelor membre solicitante; |
| --- | --- |

(b)

numărul statelor membre solicitante;

| (c) | cota atribuită fiecărui stat membru solicitant din alocarea inițială a posibilităților de pescuit; |
| --- | --- |

(c)

cota atribuită fiecărui stat membru solicitant din alocarea inițială a posibilităților de pescuit;

| (d) | istoricul nivelului capturilor și al nivelului efortului pentru fiecare stat membru solicitant, după caz; |
| --- | --- |

(d)

istoricul nivelului capturilor și al nivelului efortului pentru fiecare stat membru solicitant, după caz;

| (e) | viabilitatea planurilor de pescuit furnizate de statele membre solicitante, ținându-se cont de numărul, tipul și caracteristicile navelor și ale uneltelor de pescuit utilizate. |
| --- | --- |

(e)

viabilitatea planurilor de pescuit furnizate de statele membre solicitante, ținându-se cont de numărul, tipul și caracteristicile navelor și ale uneltelor de pescuit utilizate.

Articolul 13

Subalocarea unei cote anuale repartizate în mai multe limite de captură succesive

(1)   În cazul în care protocolul la un APPS prevede limite de captură lunare sau trimestriale sau alte subdiviziuni ale posibilităților de pescuit disponibile pentru anul relevant și în cazul în care posibilitățile de pescuit alocate nu sunt folosite în întregime în aceeași perioadă lunară, trimestrială sau altă perioadă aplicabilă, posibilitățile de pescuit disponibile corespunzătoare sunt subalocate de Consiliu în conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din TFUE între statele membre în cauză pentru perioadele relevante.

(2)   Subalocarea posibilităților de pescuit disponibile se efectuează utilizând criterii transparente și obiective. Aceasta este în concordanță cu posibilitățile de pescuit anuale alocate statelor membre în temeiul regulamentului relevant al Consiliului.

Secțiunea 2

Operațiuni de pescuit desfășurate în temeiul unor acorduri privind schimburile sau gestionarea în comun

Articolul 14

Dispoziții aplicabile

(1)   Articolele 8-11 se aplică mutatis mutandis navelor de pescuit ale Uniunii care desfășoară activități de pescuit în apele unei țări terțe în temeiul unui acord privind schimburi de posibilități de pescuit sau gestionarea în comun a stocurilor de pește de interes comun.

(2)   Prin derogare de la articolul 11, statul membru de pavilion poate furniza Comisiei datele navelor de pescuit ale Uniunii care sunt eligibile pentru desfășurarea de operațiuni de pescuit în apele unei țări terțe în temeiul acordului relevant. Atunci când se constată că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 10 literele (a)-(c), Comisia transmite țării terțe, fără întârziere, datele navelor de pescuit ale Uniunii relevante. De îndată ce țara terță informează Comisia că datele navelor de pescuit ale Uniunii au fost aprobate, Comisia informează statul membru de pavilion în consecință. Se consideră că navele de pescuit ale Uniunii pentru care au fost furnizate datele solicitate dețin o autorizație de pescuit valabilă în sensul articolului 10 litera (d). Comisia informează, de asemenea, statul membru de pavilion, fără întârziere, pe cale electronică, cu privire la orice notificare din partea țării terțe a faptului că o navă de pescuit a Uniunii nu este eligibilă pentru desfășurarea de operațiuni de pescuit în apele sale.

Articolul 15

Consultări cu țările terțe în ceea ce privește navele de pescuit ale Uniunii

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 44, pentru a completa articolul 10 astfel încât să aplice în dreptul Uniunii rezultatele consultărilor dintre Uniune și țările terțe cu care Uniunea a încheiat un acord sau ale acordurilor cu statele de coastă cu care sunt partajate stocurile de pește, în ceea ce privește condițiile de acordare a autorizațiilor de pescuit.

Secțiunea 3

Operațiuni de pescuit în temeiul unor autorizații directe

Articolul 16

Domeniul de aplicare

Prezenta secțiune se aplică operațiunilor de pescuit desfășurate de nave de pescuit ale Uniunii în apele unei țări terțe în afara cadrului unui acord menționat în secțiunea 1 sau în secțiunea 2.

Articolul 17

Condiții pentru acordarea autorizațiilor de pescuit de către statele membre de pavilion

(1)   Statul membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit pentru operațiuni de pescuit desfășurate în apele unor țări terțe în afara cadrului unui acord menționat în secțiunea 1 sau în secțiunea 2 numai dacă:

| (a) | sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5; |
| --- | --- |

(a)

sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5;

| (b) | nu este în vigoare sau nu este aplicat cu titlu provizoriu niciun APPS și niciun acord privind schimburi de posibilități de pescuit sau gestionarea în comun cu țara terță vizată; |
| --- | --- |

(b)

nu este în vigoare sau nu este aplicat cu titlu provizoriu niciun APPS și niciun acord privind schimburi de posibilități de pescuit sau gestionarea în comun cu țara terță vizată;

| (c) | operatorul a furnizat următoarele:






  — | o copie a legislației aplicabile în domeniul pescuitului, astfel cum a fost furnizată operatorului de către țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care se desfășoară activitățile, sau o trimitere exactă la această legislație; |
| --- | --- | --- |

(c)

operatorul a furnizat următoarele:

—

o copie a legislației aplicabile în domeniul pescuitului, astfel cum a fost furnizată operatorului de către țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care se desfășoară activitățile, sau o trimitere exactă la această legislație;

| — | o evaluare științifică demonstrând sustenabilitatea operațiunilor de pescuit planificate, inclusiv coerența cu dispozițiile articolului 62 din UNCLOS, după caz; |
| --- | --- |

—

o evaluare științifică demonstrând sustenabilitatea operațiunilor de pescuit planificate, inclusiv coerența cu dispozițiile articolului 62 din UNCLOS, după caz;

| — | un număr de cont bancar oficial și public pentru plata tuturor taxelor; |
| --- | --- |

—

un număr de cont bancar oficial și public pentru plata tuturor taxelor;

| (d) | în cazul în care operațiunile de pescuit vizează specii gestionate de o ORGP, țara terță este parte contractantă la această organizație; și |
| --- | --- |

(d)

în cazul în care operațiunile de pescuit vizează specii gestionate de o ORGP, țara terță este parte contractantă la această organizație; și

| (e) | operatorul a furnizat fie:






  — | o autorizație de pescuit valabilă pentru nava de pescuit în cauză, eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care au loc operațiunile de pescuit, fie |
| --- | --- | --- |

(e)

operatorul a furnizat fie:

—

o autorizație de pescuit valabilă pentru nava de pescuit în cauză, eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care au loc operațiunile de pescuit, fie

| — | o confirmare scrisă, eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care au loc operațiunile de pescuit, în urma discuțiilor dintre operator și țara terță respectivă, cu privire la condițiile autorizației directe prevăzute pentru a oferi operatorului acces la resursele sale de pescuit, inclusiv cu privire la durata, condițiile și posibilitățile de pescuit exprimate sub formă de limite de captură sau de efort. |
| --- | --- |

—

o confirmare scrisă, eliberată de țara terță care are suveranitate sau jurisdicție asupra apelor în care au loc operațiunile de pescuit, în urma discuțiilor dintre operator și țara terță respectivă, cu privire la condițiile autorizației directe prevăzute pentru a oferi operatorului acces la resursele sale de pescuit, inclusiv cu privire la durata, condițiile și posibilitățile de pescuit exprimate sub formă de limite de captură sau de efort.

(2)   În orice caz, operațiunile de pescuit nu încep înainte ca țara terță să fi eliberat autorizația de pescuit valabilă menționată la alineatul (1) litera (e). Statul membru de pavilion își suspendă autorizația dacă autorizația țării terțe nu a fost emisă înainte de începerea operațiunilor de pescuit planificate.

(3)   Evaluarea științifică menționată la alineatul (1) litera (c) a doua liniuță este furnizată de către o ORGP sau un organism regional cu competențe științifice în domeniul pescuitului, sau este furnizată de către sau în cooperare cu țara terță. Evaluarea științifică provenită de la țara terță se revizuiește de către un institut sau organism științific dintr-un stat membru sau de la nivelul Uniunii.

Articolul 18

Procedura de obținere a autorizației de pescuit din partea țării terțe

(1)   Statul membru de pavilion care a verificat dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 17 alineatul (1) literele (a)-(e) trimite Comisiei informațiile relevante enumerate în anexă, precum și informațiile referitoare la îndeplinirea condițiilor stabilite la articolul 17 alineatul (1) litera (c).

(2)   În cazul în care consideră că informațiile menționate la alineatul (1) din prezentul articol sunt insuficiente pentru a evalua îndeplinirea condițiilor stabilite la articolul 17, Comisia solicită informații sau justificări suplimentare în termen de zece zile lucrătoare de la primirea informațiilor respective.

(3)   În cazul în care, în urma solicitării de informații sau justificări suplimentare menționate la alineatul (2) din prezentul articol și în urma discuțiilor cu statul membru în cauză, Comisia constată că nu sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 17, aceasta se poate opune acordării autorizației de pescuit în termen de 30 de zile calendaristice de la primirea tuturor informațiilor sau justificărilor solicitate. În cazul în care constată că sunt îndeplinite respectivele condiții, Comisia informează fără întârziere statul membru în cauză cu privire la intenția sa de a nu formula obiecții.

(4)   Statul membru de pavilion poate elibera autorizația de pescuit după expirarea perioadei menționate la alineatul (2). În cazul în care Comisia a solicitat informații suplimentare în conformitate cu alineatul respectiv, statul membru de pavilion poate să elibereze autorizația de pescuit în cazul în care nu s-a ridicat nicio obiecție de către Comisie în termenul menționat la alineatul (3) sau înainte de acest termen, cu condiția ca Comisia să fi informat statul membru cu privire la intenția sa de a nu formula obiecții.

(5)   Prin derogare de la alineatele (1)-(4), în cazul reînnoirii unei autorizații de pescuit conform acelorași termeni și condiții și într-un interval de doi ani de la acordarea autorizației de pescuit inițiale, statul membru de pavilion poate să elibereze autorizația de pescuit după verificarea informațiilor primite în raport cu condițiile prevăzute la articolul 17 alineatul (1) literele (a), (b), (d) și (e) și informează fără întârziere Comisia în acest sens.

(6)   Dacă o țară terță informează Comisia că a decis să elibereze, să refuze, să suspende sau să retragă o autorizație directă pentru o navă de pescuit a Uniunii, Comisia informează imediat statul membru de pavilion în acest sens.

(7)   Dacă o țară terță informează statul membru de pavilion că a decis să elibereze, să refuze, să suspende sau să retragă o autorizație directă pentru o navă de pescuit a Uniunii, statul membru de pavilion informează imediat Comisia în acest sens.

(8)   Operatorul furnizează statului membru de pavilion o copie a condițiilor finale convenite cu țara terță, inclusiv o copie a autorizației directe.

CAPITOLUL III

Operațiuni de pescuit desfășurate de nave de pescuit ale Uniunii sub egida unei ORGP

Articolul 19

Domeniul de aplicare

Prezentul capitol se aplică operațiunilor de pescuit desfășurate de nave de pescuit ale Uniunii care desfășoară activități de pescuit referitoare la stocuri aflate sub egida unei ORGP, în apele Uniunii sau în afara acestora, în măsura în care aceste operațiuni fac obiectul unui regim de autorizare instituit de ORGP respectivă.

Articolul 20

Autorizații de pescuit

(1)   O navă de pescuit a Uniunii ale cărei operațiuni de pescuit fac obiectul unui regim de autorizare adoptat de o ORGP nu desfășoară operațiuni de pescuit sub egida respectivei ORGP, cu excepția cazului în care:

| (a) | Uniunea este parte contractantă la această ORGP; |
| --- | --- |

(a)

Uniunea este parte contractantă la această ORGP;

| (b) | nava a obținut o autorizație de pescuit de la statul său membru de pavilion; |
| --- | --- |

(b)

nava a obținut o autorizație de pescuit de la statul său membru de pavilion;

| (c) | nava a fost inclusă în registrul sau pe lista corespunzătoare de nave autorizate a ORGP; și |
| --- | --- |

(c)

nava a fost inclusă în registrul sau pe lista corespunzătoare de nave autorizate a ORGP; și

| (d) | atunci când operațiunile de pescuit se desfășoară în apele unor țări terțe, nava a obținut o autorizație de pescuit de la țara terță în cauză, în conformitate cu capitolul II. |
| --- | --- |

(d)

atunci când operațiunile de pescuit se desfășoară în apele unor țări terțe, nava a obținut o autorizație de pescuit de la țara terță în cauză, în conformitate cu capitolul II.

(2)   Alineatul (1) litera (a) din prezentul articol nu se aplică în ceea ce privește navele de pescuit ale Uniunii care pescuiesc exclusiv în apele Uniunii și cărora li s-a eliberat deja o autorizație de pescuit, în conformitate cu articolul 7 din regulamentul privind controlul.

Articolul 21

Condiții pentru acordarea autorizațiilor de pescuit de către statele membre de pavilion

Statul membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit numai dacă:

| (a) | sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5; |
| --- | --- |

(a)

sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5;

| (b) | sunt respectate normele stabilite de ORGP sau în dreptul Uniunii de transpunere; și |
| --- | --- |

(b)

sunt respectate normele stabilite de ORGP sau în dreptul Uniunii de transpunere; și

| (c) | atunci când operațiunile de pescuit se desfășoară în apele unor țări terțe, sunt îndeplinite criteriile prevăzute la articolul 10 sau 17. |
| --- | --- |

(c)

atunci când operațiunile de pescuit se desfășoară în apele unor țări terțe, sunt îndeplinite criteriile prevăzute la articolul 10 sau 17.

Articolul 22

Înregistrarea de către ORGP

(1)   Statul membru de pavilion transmite Comisiei datele navelor ale căror operațiuni de pescuit le-a autorizat în conformitate cu articolul 20 din prezentul regulament sau, în cazul prevăzut la articolul 20 alineatul (2) din prezentul regulament, în conformitate cu articolul 7 din regulamentul privind controlul.

(2)   Datele menționate la alineatul (1) se formulează în conformitate cu condițiile stabilite de ORGP și sunt însoțite de informațiile cerute de organizația respectivă.

(3)   Comisia poate solicita statului membru de pavilion orice alte informații pe care le consideră necesare, în termen de zece zile de la primirea datelor menționate la alineatul (1). Comisia prezintă o justificare pentru solicitarea sa.

(4)   Atunci când consideră că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 21, Comisia, în termen de 15 zile de la primirea datelor menționate la alineatul (1) din prezentul articol, transmite ORGP datele navelor autorizate.

(5)   În cazul în care registrul sau lista ORGP nu este publică, Comisia comunică datele navelor autorizate statelor membre implicate în activitatea de pescuit relevantă.

CAPITOLUL IV

Operațiuni de pescuit desfășurate de navele de pescuit ale Uniunii în marea liberă

Articolul 23

Domeniul de aplicare

Prezentul capitol se aplică operațiunilor de pescuit care nu intră în domeniul de aplicare al capitolului III, desfășurate în marea liberă de către navele de pescuit ale Uniunii cu o lungime totală de peste 24 de metri.

Articolul 24

Condiții pentru acordarea autorizațiilor de pescuit de către statele membre de pavilion

Un stat membru de pavilion poate elibera o autorizație de pescuit pentru operațiunile de pescuit în marea liberă numai dacă:

| (a) | sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate stabilite la articolul 5; |
| --- | --- |

(a)

sunt îndeplinite criteriile de eligibilitate stabilite la articolul 5;

| (b) | operațiunile de pescuit planificate sunt:






  — | în conformitate cu o evaluare științifică demonstrând sustenabilitatea operațiunilor de pescuit planificate, furnizată sau validată de un institut științific din statul membru de pavilion; sau |
| --- | --- | --- |

(b)

operațiunile de pescuit planificate sunt:

—

în conformitate cu o evaluare științifică demonstrând sustenabilitatea operațiunilor de pescuit planificate, furnizată sau validată de un institut științific din statul membru de pavilion; sau

| — | parte a unui program de cercetare, inclusiv a unui sistem de colectare de date, organizat de un organism științific. Protocolul științific al cercetării, care va fi solicitat în orice caz, se validează de către un institut științific din statul membru de pavilion. |
| --- | --- |

—

parte a unui program de cercetare, inclusiv a unui sistem de colectare de date, organizat de un organism științific. Protocolul științific al cercetării, care va fi solicitat în orice caz, se validează de către un institut științific din statul membru de pavilion.

Articolul 25

Procedura pentru obținerea autorizațiilor de pescuit

(1)   Statul membru de pavilion care a verificat dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 24 trimite Comisiei informațiile enumerate în anexă, precum și informațiile referitoare la îndeplinirea condițiilor stabilite la articolul 5.

(2)   În cazul în care consideră că informațiile furnizate în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol sunt insuficiente pentru a evalua îndeplinirea condițiilor stabilite la articolul 24, Comisia solicită informații sau justificări suplimentare în termen de zece zile calendaristice de la primirea informațiilor respective.

(3)   În cazul în care, după primirea informațiilor sau justificărilor suplimentare solicitate menționate la alineatul (2) din prezentul articol, constată că nu sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 24, Comisia se poate opune acordării autorizației de pescuit în termen de cinci zile calendaristice de la primirea informațiilor sau justificărilor suplimentare. În cazul în care constată că sunt îndeplinite condițiile, Comisia informează fără întârziere statul membru în cauză cu privire la intenția sa de a nu formula obiecții.

(4)   Statul membru de pavilion poate elibera autorizația de pescuit după expirarea perioadei menționate la alineatul (2). În cazul în care Comisia a solicitat informații suplimentare în conformitate cu alineatul respectiv, statul membru de pavilion poate să elibereze autorizația de pescuit în cazul în care nu s-a ridicat nicio obiecție de către Comisie în termenul menționat la alineatul (3) sau înainte de acest termen, cu condiția ca Comisia să fi informat statul membru cu privire la intenția sa de a nu formula obiecții.

CAPITOLUL V

Navlosirea navelor de pescuit ale Uniunii

Articolul 26

Principii

(1)   O navă de pescuit a Uniunii nu desfășoară operațiuni de pescuit în temeiul unor acorduri de navlosire în apele în care este în vigoare sau se aplică cu titlu provizoriu un APPS.

(2)   O navă de pescuit a Uniunii nu desfășoară operațiuni de pescuit în temeiul mai multor acorduri de navlosire simultan și nici nu practică subnavlosirea.

(3)   Navele de pescuit ale Uniunii își desfășoară activitatea în temeiul unor acorduri de navlosire în apele aflate sub egida unei ORGP numai dacă statul căruia îi este navlosită nava este parte contractantă la organizația respectivă.

(4)   O navă de pescuit navlosită a Uniunii nu utilizează posibilitățile de pescuit ale statului său membru de pavilion pe perioada aplicării acordului de navlosire. Capturile unei nave de pescuit a Uniunii navlosite se scad din posibilitățile de pescuit ale statului navlositor.

(5)   Nicio dispoziție din prezentul regulament nu restrânge responsabilitățile statului membru de pavilion în ceea ce privește obligațiile care îi revin în temeiul dreptului internațional, al regulamentului privind controlul, al regulamentului INN sau al altor dispoziții ale PCP, inclusiv al cerințelor de raportare.

(6)   Titularul licenței de pescuit a unei nave de pescuit a Uniunii care urmează a fi navlosită informează statul membru de pavilion cu privire la acordul de navlosire înainte de începerea acestuia. Statul membru respectiv informează despre aceasta Comisia fără întârziere.

Articolul 27

Gestionarea autorizațiilor de pescuit în cadrul unui acord de navlosire

Atunci când eliberează o autorizație de pescuit unei nave în conformitate cu articolul 17, 21 sau 24 și când operațiunile de pescuit relevante se desfășoară în temeiul unui acord de navlosire, statul membru de pavilion se asigură că:

| (a) | autoritatea competentă a statului navlositor a confirmat oficial că acordul este în concordanță cu dreptul său intern; și |
| --- | --- |

(a)

autoritatea competentă a statului navlositor a confirmat oficial că acordul este în concordanță cu dreptul său intern; și

| (b) | detaliile acordului de navlosire sunt specificate în autorizația de pescuit, inclusiv perioada, posibilitățile de pescuit și zona de pescuit. |
| --- | --- |

(b)

detaliile acordului de navlosire sunt specificate în autorizația de pescuit, inclusiv perioada, posibilitățile de pescuit și zona de pescuit.

CAPITOLUL VI

Operațiunile de transbordare

Articolul 28

Operațiunile de transbordare

(1)   Toate operațiunile de transbordare desfășurate de o navă de pescuit a Uniunii în marea liberă sau în temeiul unor autorizații directe au loc în conformitate cu articolele 21 și 22 din regulamentul privind controlul. Statul membru de pavilion transmite Comisiei până la sfârșitul lunii martie a fiecărui an, în ceea ce privește transbordările care au avut loc în anul precedent, informațiile furnizate în declarația de transbordare, data transbordării, poziția geografică și zona în care a avut loc transbordarea.

(2)   Comandanții navelor de pescuit ale Uniunii care pescuiesc în temeiul unor autorizații directe sau în marea liberă transmit autorităților competente din statul lor membru de pavilion, înainte de transbordare, următoarele informații:

| (a) | numele și numărul de identificare externă al navei receptoare; |
| --- | --- |

(a)

numele și numărul de identificare externă al navei receptoare;

| (b) | ora și poziția geografică pentru operațiunea de transbordare planificată; precum și |
| --- | --- |

(b)

ora și poziția geografică pentru operațiunea de transbordare planificată; precum și

| (c) | cantitățile estimate de specii care urmează să fie transbordate. |
| --- | --- |

(c)

cantitățile estimate de specii care urmează să fie transbordate.

(3)   Prezentul articol nu se aplică transbordărilor efectuate în porturi de către nave de pescuit ale Uniunii.

CAPITOLUL VII

Obligații de observare și de raportare

Articolul 29

Datele provenite de la programele de observare

În cazul în care sunt colectate date la bordul unei nave de pescuit a Uniunii în cadrul unui program de observare, rapoartele aferente se trimit, în conformitate cu normele de transmitere specificate în programul de observare, fără întârziere, autorității competente a statului membru de pavilion.

Articolul 30

Transmiterea de informații către țări terțe

(1)   Atunci când desfășoară operațiuni de pescuit în conformitate cu prezentul titlu, comandantul unei nave de pescuit a Uniunii sau reprezentantul acestuia pune declarațiile de captură și declarațiile de debarcare relevante la dispoziția țării terțe și, în plus, transmite statului membru de pavilion o copie în format electronic a acestor date.

(2)   Statul membru de pavilion evaluează, prin verificări încrucișate în conformitate cu articolul 109 din regulamentul privind controlul, coerența datelor menționate la alineatul (1) din prezentul articol în raport cu datele pe care le-a primit în conformitate cu regulamentul privind controlul și, după caz, în conformitate cu dispozițiile relevante ale APPS.

(3)   Netransmiterea declarațiilor de captură sau a declarațiilor de debarcare către țara terță menționată la alineatul (1) din prezentul articol este considerată, de asemenea, o încălcare gravă în sensul articolului 90 din regulamentul privind controlul, în funcție de gravitatea încălcării în cauză, care se stabilește de către autoritatea competentă a statului membru de pavilion, ținând seama de criterii precum natura daunelor, valoarea acestora, situația economică a contravenientului și amploarea încălcării sau recurența acesteia.

TITLUL III

OPERAȚIUNI DE PESCUIT DESFĂȘURATE DE NAVELE DE PESCUIT ALE ȚĂRILOR TERȚE ÎN APELE UNIUNII

Articolul 31

Cerințe de apartenență la o ORGP

O navă de pescuit a unei țări terțe poate desfășura în apele Uniunii operațiuni de pescuit care vizează stocurile gestionate de o ORGP numai dacă țara terță respectivă este parte contractantă la ORGP respectivă.

Articolul 32

Principii generale

(1)   O navă de pescuit a unei țări terțe nu se angajează în operațiuni de pescuit în apele Uniunii decât dacă a obținut o autorizație de pescuit din partea Comisiei. Nava poate obține o astfel de autorizație numai dacă îndeplinește criteriile de eligibilitate prevăzute la articolul 5.

(2)   O navă a unei țări terțe autorizată să pescuiască în apele Uniunii respectă normele care reglementează operațiunile de pescuit ale navelor Uniunii în zona de pescuit în care își desfășoară activitatea. În cazul în care dispozițiile prevăzute în acordul de pescuit relevant sunt diferite, dispozițiile se menționează în mod explicit fie în respectivul acord, fie prin intermediul unor norme convenite cu țara terță care pune în aplicare acordul.

(3)   În cazul în care o navă de pescuit a unei țări terțe navighează în apele Uniunii fără a deține o autorizație eliberată în temeiul prezentului regulament, nava își strânge și își arimează uneltele de pescuit în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 47 din regulamentul privind controlul, astfel încât acestea să nu poată fi utilizate imediat pentru operațiuni de pescuit.

Articolul 33

Condiții pentru acordarea autorizațiilor de pescuit

(1)   Comisia poate elibera unei nave de pescuit a unei țări terțe o autorizație pentru a desfășura operațiuni de pescuit în apele Uniunii numai dacă:

| (a) | există un excedent de captură admisibilă care să acopere posibilitățile de pescuit propuse, astfel cum se prevede la articolul 62 alineatele (2) și (3) din UNCLOS; |
| --- | --- |

(a)

există un excedent de captură admisibilă care să acopere posibilitățile de pescuit propuse, astfel cum se prevede la articolul 62 alineatele (2) și (3) din UNCLOS;

| (b) | condițiile prevăzute în acordul de pescuit relevant sunt îndeplinite și nava de pescuit este eligibilă în conformitate cu acordul de pescuit încheiat cu țara terță în cauză și, după caz, se află pe lista navelor care figurează în acordul respectiv; |
| --- | --- |

(b)

condițiile prevăzute în acordul de pescuit relevant sunt îndeplinite și nava de pescuit este eligibilă în conformitate cu acordul de pescuit încheiat cu țara terță în cauză și, după caz, se află pe lista navelor care figurează în acordul respectiv;

| (c) | informațiile necesare în temeiul acordului în legătură cu nava de pescuit și cu nava (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate) sunt complete și exacte, iar nava și orice navă (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate) au un număr OMI, în cazurile prevăzute în dreptul Uniunii; |
| --- | --- |

(c)

informațiile necesare în temeiul acordului în legătură cu nava de pescuit și cu nava (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate) sunt complete și exacte, iar nava și orice navă (navele) auxiliară (auxiliare) asociată (asociate) au un număr OMI, în cazurile prevăzute în dreptul Uniunii;

| (d) | nava de pescuit nu este inclusă într-o listă a navelor INN adoptată de o ORGP și/sau de Uniune, în temeiul regulamentului INN; |
| --- | --- |

(d)

nava de pescuit nu este inclusă într-o listă a navelor INN adoptată de o ORGP și/sau de Uniune, în temeiul regulamentului INN;

| (e) | țara terță nu este înscrisă pe o listă ca țară necooperantă, în temeiul regulamentului INN, sau ca țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1026/2012. |
| --- | --- |

(e)

țara terță nu este înscrisă pe o listă ca țară necooperantă, în temeiul regulamentului INN, sau ca țară care permite pescuitul nedurabil, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1026/2012.

(2)   Alineatul (1) litera (a) nu se aplică navelor țărilor terțe care desfășoară operațiuni de pescuit în temeiul unui acord privind schimburi de posibilități de pescuit sau gestionarea în comun a stocurilor de pește de interes comun.

Articolul 34

Procedura de eliberare a autorizațiilor de pescuit

(1)   Țara terță vizată transmite Comisiei cererile pentru navele sale de pescuit înainte de termenul stabilit în acordul pertinent sau de către Comisie.

(2)   Comisia poate solicita țării terțe informații suplimentare necesare pentru verificarea îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 33.

(3)   Atunci când constată că sunt îndeplinite condițiile menționate la alineatul (2), Comisia eliberează fără întârziere o autorizație de pescuit și informează în acest sens țara terță și statele membre în cauză.

Articolul 35

Gestionarea autorizațiilor de pescuit

(1)   În cazul în care o condiție stabilită la articolul 33 nu mai este îndeplinită, Comisia ia măsurile adecvate, inclusiv modifică sau retrage autorizația și informează în acest sens țara terță și statele membre în cauză.

(2)   Comisia poate refuza, suspenda sau retrage autorizația emisă unei nave de pescuit a unei țări terțe în cazul în care s-a produs o schimbare fundamentală a circumstanțelor sau în cazul în care există o amenințare gravă la adresa exploatării, gestionării și conservării sustenabile a resurselor biologice marine sau în cazul în care acest lucru este esențial pentru prevenirea sau eliminarea pescuitului INN, sau în cazul în care Uniunea a decis să suspende sau să înceteze relațiile cu țara terță respectivă.

Comisia informează imediat țara terță vizată în cazul în care refuză, suspendă sau retrage autorizația în conformitate cu primul paragraf.

Articolul 36

Încheierea operațiunilor de pescuit

(1)   Atunci când posibilitățile de pescuit alocate unei țări terțe sunt considerate epuizate, Comisia notifică de îndată țara terță în cauză și autoritățile de inspecție competente ale statelor membre în acest sens. Pentru a asigura continuitatea operațiunilor de pescuit legate de posibilitățile de pescuit neepuizate, care pot avea o influență și asupra posibilităților de pescuit epuizate, țara terță transmite Comisiei măsuri tehnice pentru a preîntâmpina orice impact negativ asupra posibilităților de pescuit epuizate.

(2)   De la data notificării menționate la alineatul (1), autorizațiile de pescuit acordate navelor aflate sub pavilionul țării terțe respective se consideră suspendate pentru operațiunile de pescuit în cauză, iar navele nu mai sunt autorizate să desfășoare aceste operațiuni de pescuit.

(3)   Autorizațiile de pescuit se consideră retrase în cazul în care o suspendare a autorizațiilor de pescuit în conformitate cu alineatul (2) se referă la toate operațiunile pentru care au fost acordate.

(4)   Țara terță se asigură că navele de pescuit în cauză sunt informate imediat cu privire la aplicarea prezentului articol și că încetează toate operațiunile de pescuit vizate. Țara terță informează, de asemenea, Comisia fără întârziere atunci când navele de pescuit care arborează pavilionul său și-au încetat operațiunile de pescuit.

Articolul 37

Depășirea cotelor în apele Uniunii

(1)   Atunci când constată că o țară terță a depășit cotele care i-au fost alocate pentru un stoc sau un grup de stocuri, Comisia efectuează deduceri din cotele alocate acestei țări pentru stocul sau grupul de stocuri în cauză în anii următori. Comisia depune eforturi pentru a asigura că deducerea este în concordanță cu deducerile impuse statelor membre în circumstanțe similare.

(2)   Dacă o deducere conform alineatului (1) nu poate fi aplicată cotei pentru un stoc sau un grup de stocuri care a fost depășită deoarece țara terță în cauză nu dispune de o cotă suficientă pentru acel stoc sau grup de stocuri, Comisia, după consultarea țării terțe în cauză, poate utiliza cotele pentru alte stocuri sau grupuri de stocuri atribuite pentru anii următori țării terțe respective în aceeași zonă geografică sau cu aceeași valoare comercială.

Articolul 38

Controlul și asigurarea respectării normelor

(1)   O navă a unei țări terțe autorizată să pescuiască în apele Uniunii respectă normele în materie de control care reglementează operațiunile de pescuit ale navelor Uniunii în zona de pescuit în care își desfășoară activitatea.

(2)   O navă a unei țări terțe autorizată să pescuiască în apele Uniunii furnizează Comisiei sau organismului desemnat de aceasta și, dacă este cazul, statului membru de coastă datele pe care navele Uniunii trebuie să le transmită statului membru de pavilion în conformitate cu regulamentul privind controlul.

(3)   Comisia sau organismul desemnat de aceasta transmite datele menționate la alineatul (2) statului membru de coastă.

(4)   O navă a unei țări terțe autorizată să pescuiască în apele Uniunii furnizează, la cerere, Comisiei sau organismului desemnat de aceasta rapoartele de observare elaborate în cadrul programelor de observare aplicabile.

(5)   Statul membru de coastă înregistrează toate încălcările comise de navele de pescuit ale țărilor terțe, inclusiv sancțiunile aferente, în registrul național prevăzut la articolul 93 din regulamentul privind controlul.

TITLUL IV

DATE ȘI INFORMAȚII

Articolul 39

Baza de date a Uniunii pentru autorizațiile de pescuit eliberate în temeiul prezentului regulament

(1)   Comisia instituie și menține o bază de date electronică pentru autorizațiile de pescuit ale Uniunii, cuprinzând toate autorizațiile de pescuit eliberate în conformitate cu titlurile II și III, alcătuită dintr-o parte publică și o parte securizată. Această bază de date:

| (a) | înregistrează toate informațiile transmise în conformitate cu anexa și alte informații transmise Comisiei în scopul eliberării de autorizații de pescuit în temeiul titlurilor II și III, inclusiv numele, localitatea și țara de reședință ale proprietarului și a maximum cinci beneficiari efectivi principali, și afișează stadiul fiecărei autorizații cât mai curând posibil; |
| --- | --- |

(a)

înregistrează toate informațiile transmise în conformitate cu anexa și alte informații transmise Comisiei în scopul eliberării de autorizații de pescuit în temeiul titlurilor II și III, inclusiv numele, localitatea și țara de reședință ale proprietarului și a maximum cinci beneficiari efectivi principali, și afișează stadiul fiecărei autorizații cât mai curând posibil;

| (b) | este utilizată pentru schimbul de date și de informații între Comisie și un stat membru; și |
| --- | --- |

(b)

este utilizată pentru schimbul de date și de informații între Comisie și un stat membru; și

| (c) | este utilizată exclusiv pentru gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit și în scopuri de control. |
| --- | --- |

(c)

este utilizată exclusiv pentru gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit și în scopuri de control.

(2)   Lista tuturor autorizațiilor de pescuit din baza de date, eliberate în temeiul titlurilor II și III, este accesibilă publicului și conține toate informațiile următoare:

| (a) | numele și pavilionul navei, precum și numerele sale CFR și OMI, în cazurile prevăzute de dreptul Uniunii; |
| --- | --- |

(a)

numele și pavilionul navei, precum și numerele sale CFR și OMI, în cazurile prevăzute de dreptul Uniunii;

| (b) | tipul de autorizație, inclusiv specia sau grupul (grupurile) de specii vizat(e); și |
| --- | --- |

(b)

tipul de autorizație, inclusiv specia sau grupul (grupurile) de specii vizat(e); și

| (c) | perioada și zona autorizate pentru operațiunea de pescuit (datele de început și de sfârșit; zona de pescuit). |
| --- | --- |

(c)

perioada și zona autorizate pentru operațiunea de pescuit (datele de început și de sfârșit; zona de pescuit).

(3)   Un stat membru utilizează baza de date pentru a înainta Comisiei cereri de autorizații de pescuit și a actualiza datele din aceasta, astfel cum se prevede la articolele 11, 18, 22 și 26, iar o țară terță utilizează baza de date pentru a înainta cereri de autorizații de pescuit, astfel cum se prevede la articolul 34.

Articolul 40

Cerințe tehnice

(1)   Schimbul de informații menționate în titlurile II și III și în prezentul titlu se desfășoară în format electronic.

(2)   Comisia poate adopta acte de punere în aplicare, fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului (16), pentru a stabili cerințe operaționale tehnice pentru înregistrarea, formatarea și transmiterea informațiilor menționate în titlurile II și III și în prezentul titlu. Cerințele operaționale tehnice devin operaționale nu mai devreme de șase luni și nu mai târziu de 18 luni de la adoptarea lor. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 45 alineatul (2).

Articolul 41

Accesul la date

Fără a aduce atingere articolului 110 din regulamentul privind controlul, statele membre sau Comisia acordă acces la partea securizată a bazei de date a Uniunii pentru autorizațiile de pescuit ale flotelor de pescuit externe, menționată la articolul 39 din prezentul regulament, serviciilor administrative competente implicate în gestionarea flotelor de pescuit.

Articolul 42

Gestionarea datelor, protecția datelor cu caracter personal și confidențialitate

Datele obținute în temeiul prezentului regulament sunt prelucrate în conformitate cu articolele 112 și 113 din regulamentul privind controlul, cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001, precum și cu Directiva 95/46/CE și normele naționale de punere în aplicare a acesteia.

Articolul 43

Relații cu țările terțe și cu ORGP

(1)   Atunci când un stat membru primește informații din partea unei țări terțe sau a unei ORGP care sunt relevante pentru aplicarea eficientă a prezentului regulament, statul membru comunică acele informații Comisiei sau organismului desemnat de aceasta și, dacă este cazul, celorlalte state membre vizate, în măsura în care acest lucru este permis în temeiul acordurilor bilaterale cu țara terță respectivă sau în temeiul normelor ORGP în cauză.

(2)   Comisia sau organismul desemnat de aceasta poate, în cadrul acordurilor de pescuit încheiate între Uniune și țări terțe, sub egida ORGP la care Uniunea este parte contractantă, să comunice informațiile relevante privind cazurile de nerespectare a normelor prezentului regulament sau încălcările grave celorlalte părți la aceste acorduri sau organizații, sub rezerva consimțământului statului membru care a furnizat aceste informații și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.

TITLUL V

PROCEDURI, DELEGARE ȘI MĂSURI DE PUNERE ÎN APLICARE

Articolul 44

Exercitarea delegării de competențe

(1)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.

(2)   Competența de a adopta actele delegate menționată la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 15 este conferită Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la 17 ianuarie 2018. Comisia întocmește un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea respectivei perioade de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.

(3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 15 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în cuprinsul său. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4)   Înainte de a adopta un act delegat, Comisia consultă experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare.

(5)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(6)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 5 alineatul (2) și articolului 15 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European, nici Consiliul nu a formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu, sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului menționat, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 45

Procedura comitetului

(1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru pescuit și acvacultură instituit prin articolul 47 din regulamentul de bază. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

(2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

(3)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din regulamentul respectiv.

TITLUL VI

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 46

Abrogare

(1)   Regulamentul privind autorizațiile de pescuit se abrogă.

(2)   Trimiterile la dispozițiile regulamentului abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.

Articolul 47

Dispoziții tranzitorii privind realocarea temporară a posibilităților de pescuit în temeiul protocoalelor existente

(1)   Prin derogare de la articolul 12, în cazul protocoalelor la APPS care sunt în vigoare sau se aplică cu titlu provizoriu la 17 ianuarie 2018, se utilizează procedura de realocare temporară a posibilităților de pescuit prevăzută în prezentul articol, până la expirarea protocolului în cauză.

(2)   În contextul unui APPS, în cazul în care, pe baza solicitărilor de transmitere a cererilor menționate la articolul 11, se constată că numărul de autorizații de pescuit sau volumul posibilităților de pescuit alocate Uniunii în temeiul unui protocol nu este pe deplin utilizat, Comisia informează statele membre în cauză și le solicită să confirme neutilizarea posibilităților de pescuit respective. Absența unui răspuns în termenele stabilite de Consiliu la încheierea APPS se consideră drept confirmare a faptului că navele statului membru în cauză nu utilizează pe deplin posibilitățile de pescuit în perioada de timp vizată.

(3)   După confirmarea din partea statului membru în cauză, Comisia estimează totalul posibilităților de pescuit neutilizate și pune această estimare la dispoziția statelor membre.

(4)   Statele membre care doresc să utilizeze posibilitățile de pescuit neutilizate menționate la alineatul (3) prezintă Comisiei o listă a tuturor navelor pentru care intenționează să solicite o autorizație de pescuit, precum și solicitarea de transmitere a cererilor pentru fiecare dintre aceste nave în conformitate cu articolul 11.

(5)   Comisia decide cu privire la realocare în strânsă cooperare cu statele membre în cauză.

Dacă un stat membru în cauză aduce obiecții referitoare la această realocare, Comisia decide, prin intermediul actelor de punere în aplicare, cu privire la realocare, luând în considerare criteriile prevăzute la alineatul (8) din prezentul articol, și informează statele membre în cauză în această privință. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 45 alineatul (2).

(6)   Transmiterea cererilor în conformitate cu prezentul articol nu aduce atingere în niciun mod alocării de posibilități de pescuit sau schimburilor de astfel de posibilități între statele membre, în conformitate cu articolul 16 din regulamentul de bază.

(7)   Nimic nu împiedică Comisia să aplice mecanismul menționat la alineatele (2)-(5) înainte de expirarea termenelor menționate la alineatul (2).

(8)   La realocarea posibilităților de pescuit în temeiul prezentului articol, Comisia ia în considerare, în special:

| (a) | data fiecărei cereri primite; |
| --- | --- |

(a)

data fiecărei cereri primite;

| (b) | posibilitățile de pescuit disponibile pentru realocare; |
| --- | --- |

(b)

posibilitățile de pescuit disponibile pentru realocare;

| (c) | numărul de cereri primite; |
| --- | --- |

(c)

numărul de cereri primite;

| (d) | numărul de state membre solicitante; și |
| --- | --- |

(d)

numărul de state membre solicitante; și

| (e) | dacă posibilitățile de pescuit sunt bazate integral sau parțial pe valori ale efortului de pescuit sau capturi, efortul de pescuit estimat a fi depus sau capturile estimate a fi realizate de fiecare dintre navele vizate. |
| --- | --- |

(e)

dacă posibilitățile de pescuit sunt bazate integral sau parțial pe valori ale efortului de pescuit sau capturi, efortul de pescuit estimat a fi depus sau capturile estimate a fi realizate de fiecare dintre navele vizate.

Articolul 48

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Adoptat la Strasbourg, 12 decembrie 2017.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

M. MAASIKAS

---

(1)  
  JO C 303, 19.8.2016, p. 116.

1

(2)  Poziția Parlamentului European din 2 februarie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și poziția în primă lectură a Consiliului din 17 octombrie 2017 (JO C 390, 17.11.2017, p. 1). Poziția Parlamentului European din 26 octombrie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

2

(3)  Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 privind autorizațiile pentru activitățile de pescuit ale navelor de pescuit comunitare în afara apelor comunitare și accesul navelor țărilor terțe în apele comunitare, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93 și (CE) nr. 1627/94 și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 3317/94 (JO L 286, 29.10.2008, p. 33).

3

(4)  Decizia 98/392/CE a Consiliului din 23 martie 1998 privind încheierea de către Comunitatea Europeană a Convenției Organizației Națiunilor Unite din 10 decembrie 1982 privind dreptul mării și a Acordului din 28 iulie 1994 privind punerea în aplicare a Părții XI din aceasta (JO L 179, 23.6.1998, p. 1).

4

(5)  Decizia 98/414/CE a Consiliului din 8 iunie 1998 privind ratificarea de către Comunitatea Europeană a Acordului pentru punerea în aplicare a dispozițiilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 privind conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori (JO L 189, 3.7.1998, p. 14).

5

(6)  Decizia 96/428/CE a Consiliului din 25 iunie 1996 privind acceptarea de către Comunitate a Acordului pentru promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă (JO L 177, 16.7.1996, p. 24).

6

(7)  Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

7

(8)  Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (JO L 286, 29.10.2008, p. 1).

8

(9)  Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem de control al Uniunii pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006 (JO L 343, 22.12.2009, p. 1).

9

(10)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, 12.1.2001, p. 1).

10

(11)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

11

(12)  
  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

12

(13)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

13

(14)  Regulamentul (UE) nr. 508/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2328/2003, (CE) nr. 861/2006, (CE) nr. 1198/2006 și (CE) nr. 791/2007 ale Consiliului și a Regulamentului (UE) nr. 1255/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 149, 20.5.2014, p. 1).

14

(15)  Regulamentul (UE) nr. 1026/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind anumite măsuri în scopul conservării stocurilor de pește aplicabile țărilor care permit pescuitul nedurabil (JO L 316, 14.11.2012, p. 34).

15

(16)  Directiva 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2007 de instituire a unei infrastructuri pentru informații spațiale în Comunitatea Europeană (Inspire) (JO L 108, 25.4.2007, p. 1).

16

---

ANEXĂ

Lista datelor care trebuie furnizate

| I | SOLICITANTUL |
| --- | --- |
| 1 | Numele operatorului economic |
| 2 | E-mail |
| 3 | Adresă |
| 4 | Fax |
| 5 | Telefon |
| 6 | Numele proprietarului |
| 7 | E-mail |
| 8 | Adresă |
| 9 | Fax |
| 10 | Telefon |
| 11 | Numele asociației sau al agentului care îl reprezintă pe operatorul economic |
| 12 | E-mail |
| 13 | Adresă |
| 14 | Fax |
| 15 | Telefon |
| 16 | Numele comandantului (comandanților) |
| 17 | E-mail |
| 18 | Adresă |
| 19 | Fax |
| 20 | Telefon |

I

SOLICITANTUL

1

Numele operatorului economic

2

E-mail

3

Adresă

4

Fax

5

Telefon

6

Numele proprietarului

7

E-mail

8

Adresă

9

Fax

10

Telefon

11

Numele asociației sau al agentului care îl reprezintă pe operatorul economic

12

E-mail

13

Adresă

14

Fax

15

Telefon

16

Numele comandantului (comandanților)

17

E-mail

18

Adresă

19

Fax

20

Telefon

| II | NAVA DE PESCUIT |
| --- | --- |
| 21 | Numele navei |
| 22 | Identificatorul navei (numărul IMO, numărul CFR etc.) |
| 23 | Modul de conservare a peștelui la bord |
| 24 | Tipul navei, cod FAO |
| 25 | Tipul uneltelor, cod FAO |

II

NAVA DE PESCUIT

21

Numele navei

22

Identificatorul navei (numărul IMO, numărul CFR etc.)

23

Modul de conservare a peștelui la bord

24

Tipul navei, cod FAO

25

Tipul uneltelor, cod FAO

| III | CATEGORIA DE PESCUIT PENTRU CARE SE SOLICITĂ AUTORIZAȚIE |
| --- | --- |
| 26 | Tipul autorizației (autorizație directă; în marea liberă; de sprijin) |
| 27 | Zona de pescuit [după caz, zona (zonele), subzona (subzonele), diviziunea (diviziunile) sau subdiviziunea (subdiviziunile) FAO] |
| 28 | Zona de operare (în marea liberă; țară terță – de specificat) |
| 29 | Porturile de debarcare |
| 30 | Codul (codurile) FAO al(e) speciei (speciilor) vizate (sau categoria de pescuit în cazul APPS) |
| 31 | Perioada de autorizare solicitată (data începerii și a încheierii) |
| 32 | Lista navelor auxiliare (numele navei; numărul OMI; numărul CFR) |

III

CATEGORIA DE PESCUIT PENTRU CARE SE SOLICITĂ AUTORIZAȚIE

26

Tipul autorizației (autorizație directă; în marea liberă; de sprijin)

27

Zona de pescuit [după caz, zona (zonele), subzona (subzonele), diviziunea (diviziunile) sau subdiviziunea (subdiviziunile) FAO]

28

Zona de operare (în marea liberă; țară terță – de specificat)

29

Porturile de debarcare

30

Codul (codurile) FAO al(e) speciei (speciilor) vizate (sau categoria de pescuit în cazul APPS)

31

Perioada de autorizare solicitată (data începerii și a încheierii)

32

Lista navelor auxiliare (numele navei; numărul OMI; numărul CFR)

| IV | NAVLOSIRE |
| --- | --- |
| 33 | Navă care își desfășoară activitatea în cadrul unui acord de navlosire (DA/NU) |
| 34 | Tipul acordului de navlosire |
| 35 | Perioada de navlosire (data începerii și a încheierii) |
| 36 | Posibilități de pescuit (în tone metrice) alocate navei în cadrul navlosirii |
| 37 | Țara terță care alocă navei posibilități de pescuit în cadrul navlosirii |

IV

NAVLOSIRE

33

Navă care își desfășoară activitatea în cadrul unui acord de navlosire (DA/NU)

34

Tipul acordului de navlosire

35

Perioada de navlosire (data începerii și a încheierii)

36

Posibilități de pescuit (în tone metrice) alocate navei în cadrul navlosirii

37

Țara terță care alocă navei posibilități de pescuit în cadrul navlosirii

---