# Europos Sąjungos L 339/2017

| | ISSN 1977-0723 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 339 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 60 metai2017m. gruodžio 19d. |

ISSN 1977-0723

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 339

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

60 metai2017m. gruodžio 19d.

---

| Turinys | | II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SPRENDIMAI |
| | * | 2017 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/2336, SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ir SA.31149 (2012/C) – Vokietija Įtariama valstybės pagalba Liubeko oro uostą valdančioms bendrovėms Flughafen Lübeck GmbH ir Infratil Limited, bendrovei Ryanair ir kitoms oro transporto bendrovėms, kurios naudojasi tuo oro uostu
  (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 602)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | 2017 m. gegužės 29 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/2337 dėl pagal Pieno ir riebalų įstatymą taikytų valstybės pagalbos priemonių SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), skirtų techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti
  (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487) | 50 |
| | | REKOMENDACIJOS |
| | * | 2017 m. lapkričio 16 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/2338 dėl bendro Grąžinimo vadovo valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis | 83 |

Turinys

II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

Puslapis

SPRENDIMAI

*

2017 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/2336, SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ir SA.31149 (2012/C) – Vokietija Įtariama valstybės pagalba Liubeko oro uostą valdančioms bendrovėms Flughafen Lübeck GmbH ir Infratil Limited, bendrovei Ryanair ir kitoms oro transporto bendrovėms, kurios naudojasi tuo oro uostu
  (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 602)

   (
  1
  )

Flughafen Lübeck GmbH

Infratil Limited

Ryanair

(pranešta dokumentu Nr. C(2017) 602)

1

1

*

2017 m. gegužės 29 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/2337 dėl pagal Pieno ir riebalų įstatymą taikytų valstybės pagalbos priemonių SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), skirtų techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti
  (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487)

(pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487)

50

REKOMENDACIJOS

*

2017 m. lapkričio 16 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/2338 dėl bendro Grąžinimo vadovo valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE. |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE.

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

SPRENDIMAI

| 2017 12 19 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 339/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2017 12 19

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 339/1

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2017/2336

2017 m. vasario 7 d.

SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ir SA.31149 (2012/C) – Vokietija Įtariama valstybės pagalba Liubeko oro uostą valdančioms bendrovėms Flughafen Lübeck GmbH ir Infratil Limited, bendrovei Ryanair ir kitoms oro transporto bendrovėms, kurios naudojasi tuo oro uostu

(pranešta dokumentu Nr. C(2017) 602)

(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,

pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,

pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (2) ir atsižvelgdama į jų pastabas,

kadangi:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

1.1.   PROCEDŪRA SA.21877

PROCEDŪRA SA.21877

| (1) | 2002, 2003, 2004, 2005 ir 2006 m. Komisija gavo keletą skundų iš oro transporto bendrovės Air Berlin, aplinkosaugos nevyriausybinės organizacijos (Bund Umwelt und Naturschutz) ir pavienių piliečių dėl įtariamos valstybės pagalbos bendrovei Flughafen Lübeck GmbH (toliau – FLG), bendrovei Infratil Limited (toliau – Infratil) (3) ir oro transporto bendrovei Ryanair (4). |
| --- | --- |

(1)

2002, 2003, 2004, 2005 ir 2006 m. Komisija gavo keletą skundų iš oro transporto bendrovės Air Berlin, aplinkosaugos nevyriausybinės organizacijos (Bund Umwelt und Naturschutz) ir pavienių piliečių dėl įtariamos valstybės pagalbos bendrovei Flughafen Lübeck GmbH (toliau – FLG), bendrovei Infratil Limited (toliau – Infratil) (3) ir oro transporto bendrovei Ryanair (4).

Air Berlin

Bund Umwelt und Naturschutz

Flughafen Lübeck GmbH

Infratil Limited

Infratil

3

Ryanair

4

| (2) | 2005 m. lapkričio 7 d. Komisija paprašė Vokietiją informacijos, kurią Vokietija pateikė 2006 m. vasario 7 d. Papildomos informacijos buvo paprašyta 2006 m. kovo 22 d. raštu, į kurį Vokietija atsakė 2006 m. birželio 12 d. Komisijos tarnybų, bendrovės Infratil, oro uostą valdančios bendrovės pagrindinio akcininko ir Hanzos miesto Liubeko (vok. Hansestadt Lübeck) atstovų susitikimai įvyko 2006 m. spalio 14 d. ir gruodžio 4 d. Po šių susitikimų bendrovė Infratil2006 m. spalio 16 ir 31 d., 2006 m. lapkričio 6 d. ir 2006 m. gruodžio 4, 6 ir 21 d. e. laiškais ir faksogramomis pateikė papildomos informacijos. |
| --- | --- |

(2)

2005 m. lapkričio 7 d. Komisija paprašė Vokietiją informacijos, kurią Vokietija pateikė 2006 m. vasario 7 d. Papildomos informacijos buvo paprašyta 2006 m. kovo 22 d. raštu, į kurį Vokietija atsakė 2006 m. birželio 12 d. Komisijos tarnybų, bendrovės Infratil, oro uostą valdančios bendrovės pagrindinio akcininko ir Hanzos miesto Liubeko (vok. Hansestadt Lübeck) atstovų susitikimai įvyko 2006 m. spalio 14 d. ir gruodžio 4 d. Po šių susitikimų bendrovė Infratil2006 m. spalio 16 ir 31 d., 2006 m. lapkričio 6 d. ir 2006 m. gruodžio 4, 6 ir 21 d. e. laiškais ir faksogramomis pateikė papildomos informacijos.

Infratil

Hansestadt Lübeck

Infratil

| (3) | 2007 m. sausio 18 d. raštu Vokietija paprašė Komisijos sustabdyti išankstinį bylos tyrimą. 2007 m. gegužės 2 d. raštu Komisija prašymą atmetė. |
| --- | --- |

(3)

2007 m. sausio 18 d. raštu Vokietija paprašė Komisijos sustabdyti išankstinį bylos tyrimą. 2007 m. gegužės 2 d. raštu Komisija prašymą atmetė.

| (4) | 2007 m. balandžio 24 d. Vokietija Komisijai nusiuntė papildomų pastabų. 2007 m. birželio 21 d. įvyko Vokietijos ir Komisijos tarnybų atstovų susitikimas. |
| --- | --- |

(4)

2007 m. balandžio 24 d. Vokietija Komisijai nusiuntė papildomų pastabų. 2007 m. birželio 21 d. įvyko Vokietijos ir Komisijos tarnybų atstovų susitikimas.

| (5) | 2007 m. liepos 10 d. raštu Komisija informavo Vokietiją apie savo sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl Liubeko oro uosto finansavimo, finansinių Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil santykių ir oro uosto finansinių santykių su bendrove Ryanair (toliau – 2007 m. sprendimas pradėti procedūrą). Oficiali tyrimo procedūra registruota bylos numeriu SA.21877 (C 24/2007). |
| --- | --- |

(5)

2007 m. liepos 10 d. raštu Komisija informavo Vokietiją apie savo sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl Liubeko oro uosto finansavimo, finansinių Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil santykių ir oro uosto finansinių santykių su bendrove Ryanair (toliau – 2007 m. sprendimas pradėti procedūrą). Oficiali tyrimo procedūra registruota bylos numeriu SA.21877 (C 24/2007).

Infratil

Ryanair

| (6) | 2007 m. spalio 24 d. buvo priimtas 2007 m. sprendimo pradėti procedūrą klaidų ištaisymas. |
| --- | --- |

(6)

2007 m. spalio 24 d. buvo priimtas 2007 m. sprendimo pradėti procedūrą klaidų ištaisymas.

| (7) | Sprendimas pradėti procedūrą 2007 m. lapkričio 29 d. paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (5). Klaidų ištaisymas paskelbtas 2007 m. gruodžio 7 d. (6) Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių per mėnesį nuo paskelbimo dienos pateikti savo pastabas dėl šių priemonių. |
| --- | --- |

(7)

Sprendimas pradėti procedūrą 2007 m. lapkričio 29 d. paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (5). Klaidų ištaisymas paskelbtas 2007 m. gruodžio 7 d. (6) Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių per mėnesį nuo paskelbimo dienos pateikti savo pastabas dėl šių priemonių.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

5

6

| (8) | Komisija gavo pastabų iš bendrovių Ryanair, Air Berlin, Infratil, FLG, dviejų nevyriausybinių organizacijų (NVO) (7), Liubeko pramonės ir prekybos rūmų (vok. IHL Lübeck) (8), Vokietijos oro transporto bendrovių asociacijos (vok. Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, BDF) ir pavienių asmenų (9). Vokietija į šias pastabas atsakė 2008 m. balandžio 17 d. |
| --- | --- |

(8)

Komisija gavo pastabų iš bendrovių Ryanair, Air Berlin, Infratil, FLG, dviejų nevyriausybinių organizacijų (NVO) (7), Liubeko pramonės ir prekybos rūmų (vok. IHL Lübeck) (8), Vokietijos oro transporto bendrovių asociacijos (vok. Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, BDF) ir pavienių asmenų (9). Vokietija į šias pastabas atsakė 2008 m. balandžio 17 d.

Ryanair

Air Berlin

Infratil

7

IHL Lübeck

8

Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

BDF

9

| (9) | Nepriklausoma Komisijos konsultantė bendrovė Ecorys2008 m. liepos 24 d. paprašė Vokietijos suteikti informacijos, kad galėtų parengti ataskaitą šiuo klausimu. 2008 m. rugpjūčio 1 d. Vokietija kreipėsi į Komisiją, ginčydama bendrovės Ecorys teisę gauti informaciją ir dokumentus. Komisija atsakė 2008 m. rugpjūčio 8 d., patvirtindama, kad Komisijos kompetencijos sritys šiuo klausimu yra suteiktos bendrovei Ecorys. Taigi, prašoma informacija buvo gauta 2008 m. rugsėjo 18 d. |
| --- | --- |

(9)

Nepriklausoma Komisijos konsultantė bendrovė Ecorys2008 m. liepos 24 d. paprašė Vokietijos suteikti informacijos, kad galėtų parengti ataskaitą šiuo klausimu. 2008 m. rugpjūčio 1 d. Vokietija kreipėsi į Komisiją, ginčydama bendrovės Ecorys teisę gauti informaciją ir dokumentus. Komisija atsakė 2008 m. rugpjūčio 8 d., patvirtindama, kad Komisijos kompetencijos sritys šiuo klausimu yra suteiktos bendrovei Ecorys. Taigi, prašoma informacija buvo gauta 2008 m. rugsėjo 18 d.

Ecorys

Ecorys

Ecorys

| (10) | 2009 m. balandžio 16 d. Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2009 m. balandžio 21 d., o vėliau – dar kartą 2009 m. liepos 7 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. Prašoma informacija buvo pateikta 2009 m. spalio 30 d.2009 m. spalio 29 d. Komisija paprašė daugiau informacijos, kurią Vokietija pateikė 2009 m. gruodžio 16 d. |
| --- | --- |

(10)

2009 m. balandžio 16 d. Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2009 m. balandžio 21 d., o vėliau – dar kartą 2009 m. liepos 7 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. Prašoma informacija buvo pateikta 2009 m. spalio 30 d.2009 m. spalio 29 d. Komisija paprašė daugiau informacijos, kurią Vokietija pateikė 2009 m. gruodžio 16 d.

| (11) | 2010 m. spalio 17 d. Komisija gavo informacijos iš bendrovės Air Berlin. |
| --- | --- |

(11)

2010 m. spalio 17 d. Komisija gavo informacijos iš bendrovės Air Berlin.

Air Berlin

| (12) | 2011 m. kovo 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2011 m. balandžio 15 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 20 d. Komisija patenkino Vokietijos prašymą pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 21 d. Vokietija paprašė dar kartą pratęsti terminą ir 2011 m. balandžio 27 d. Komisija prašymą patenkino. 2011 m. gegužės 16 d. Vokietija pateikė pirmą prašomos informacijos dalį. 2011 m. gegužės 20 d. raštu Komisija pareiškė, kad pateikta ne visa informacija, ir paprašė pateikti likusią informaciją. 2011 m. birželio 7 d. raštu Vokietija šį prašymą užginčijo. Komisija atsakė 2011 m. birželio 15 d., paprašydama trūkstamos informacijos. |
| --- | --- |

(12)

2011 m. kovo 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2011 m. balandžio 15 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 20 d. Komisija patenkino Vokietijos prašymą pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 21 d. Vokietija paprašė dar kartą pratęsti terminą ir 2011 m. balandžio 27 d. Komisija prašymą patenkino. 2011 m. gegužės 16 d. Vokietija pateikė pirmą prašomos informacijos dalį. 2011 m. gegužės 20 d. raštu Komisija pareiškė, kad pateikta ne visa informacija, ir paprašė pateikti likusią informaciją. 2011 m. birželio 7 d. raštu Vokietija šį prašymą užginčijo. Komisija atsakė 2011 m. birželio 15 d., paprašydama trūkstamos informacijos.

| (13) | 2011 m. balandžio 8 d. Komisija nusiuntė bendrovei Ryanair klausimyną. Atsakymai Komisijai buvo pateikti iki 2011 m. liepos 4 d.2011 m. liepos 18 d. Komisija šią pateiktą informaciją perdavė Vokietijai, paragindama iki 2011 m. rugpjūčio 18 d. pateikti pastabų. 2011 m. rugpjūčio 8 d. Komisija Vokietijai nusiuntė išverstą bendrovės Ryanair pateiktos informacijos variantą, atidėdama Vokietijos galimybę pateikti pastabas iki 2011 m. rugsėjo 9 d.2011 m. rugsėjo 8 d. Vokietijos pastabos buvo galiausiai nusiųstos Komisijai. 2012 m. vasario 7 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti daugiau informacijos apie bendrovės Oxera tyrimą, kurį Ryanair buvo pateikusi 2011 m. liepos 4 d.2012 m. vasario 13 d. bendrovė Ryanair paprašė pratęsti atsakymo terminą. 2012 m. vasario 16 d. bendrovė Oxera paprašė Komisijos aiškiau išdėstyti vieną iš pateiktų klausimų. 2012 m. vasario 17 d. Komisija pateikė paaiškinimą. 2012 m. balandžio 13 d. bendrovė Ryanair nusiuntė savo pastabas. 2012 m. birželio 27 d. Komisija šias pastabas nusiuntė Vokietijai. 2012 m. rugsėjo 10 d. raštu Vokietija pateikė pastabų dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos. |
| --- | --- |

(13)

2011 m. balandžio 8 d. Komisija nusiuntė bendrovei Ryanair klausimyną. Atsakymai Komisijai buvo pateikti iki 2011 m. liepos 4 d.2011 m. liepos 18 d. Komisija šią pateiktą informaciją perdavė Vokietijai, paragindama iki 2011 m. rugpjūčio 18 d. pateikti pastabų. 2011 m. rugpjūčio 8 d. Komisija Vokietijai nusiuntė išverstą bendrovės Ryanair pateiktos informacijos variantą, atidėdama Vokietijos galimybę pateikti pastabas iki 2011 m. rugsėjo 9 d.2011 m. rugsėjo 8 d. Vokietijos pastabos buvo galiausiai nusiųstos Komisijai. 2012 m. vasario 7 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti daugiau informacijos apie bendrovės Oxera tyrimą, kurį Ryanair buvo pateikusi 2011 m. liepos 4 d.2012 m. vasario 13 d. bendrovė Ryanair paprašė pratęsti atsakymo terminą. 2012 m. vasario 16 d. bendrovė Oxera paprašė Komisijos aiškiau išdėstyti vieną iš pateiktų klausimų. 2012 m. vasario 17 d. Komisija pateikė paaiškinimą. 2012 m. balandžio 13 d. bendrovė Ryanair nusiuntė savo pastabas. 2012 m. birželio 27 d. Komisija šias pastabas nusiuntė Vokietijai. 2012 m. rugsėjo 10 d. raštu Vokietija pateikė pastabų dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Oxera

Ryanair

Ryanair

Oxera

Ryanair

Ryanair

| (14) | 2011 m. birželio 29 d. Vokietijai buvo nusiųsta bendrovės Ecorys2011 m. kovo 29 d. galutinė ataskaita ir Vokietija buvo paraginta pateikti pastabų. 2011 m. rugpjūčio 24 d. Vokietijai buvo nusiųstas ataskaitos vertimas ir Vokietija buvo paraginta iki 2011 m. rugsėjo 26 d. pateikti pastabų. Vokietija savo pastabas nusiuntė 2011 m. spalio 10 d. |
| --- | --- |

(14)

2011 m. birželio 29 d. Vokietijai buvo nusiųsta bendrovės Ecorys2011 m. kovo 29 d. galutinė ataskaita ir Vokietija buvo paraginta pateikti pastabų. 2011 m. rugpjūčio 24 d. Vokietijai buvo nusiųstas ataskaitos vertimas ir Vokietija buvo paraginta iki 2011 m. rugsėjo 26 d. pateikti pastabų. Vokietija savo pastabas nusiuntė 2011 m. spalio 10 d.

Ecorys

| (15) | 2011 m. birželio 30 d. Vokietija nusiuntė antrąją Komisijos prašytos informacijos dalį. 2011 m. birželio 29 d. Vokietija atsakė į 2011 m. birželio 15 d. Komisijos raštą. 2011 m. liepos 5 d. Komisija paprašė Vokietijos atsiųsti trūkstamą informaciją. 2011 m. liepos 15 d. Vokietija nusiuntė trūkstamą informaciją. |
| --- | --- |

(15)

2011 m. birželio 30 d. Vokietija nusiuntė antrąją Komisijos prašytos informacijos dalį. 2011 m. birželio 29 d. Vokietija atsakė į 2011 m. birželio 15 d. Komisijos raštą. 2011 m. liepos 5 d. Komisija paprašė Vokietijos atsiųsti trūkstamą informaciją. 2011 m. liepos 15 d. Vokietija nusiuntė trūkstamą informaciją.

| (16) | 2011 m. liepos 4 d. bendrovė Ryanair nusiuntė pastabas Komisijai ir 2011 m. rugpjūčio 8 d. jos buvo persiųstos Vokietijai. 2011 m. spalio 8 d. Vokietija pateikė pastabų dėl šios gautos informacijos. |
| --- | --- |

(16)

2011 m. liepos 4 d. bendrovė Ryanair nusiuntė pastabas Komisijai ir 2011 m. rugpjūčio 8 d. jos buvo persiųstos Vokietijai. 2011 m. spalio 8 d. Vokietija pateikė pastabų dėl šios gautos informacijos.

Ryanair

| (17) | 2012 m. vasario 20 d. Komisija paprašė Vokietijos pateikti daugiau informacijos. 2012 m. kovo 19 d. Vokietija paprašė pratęsti informacijos pateikimo terminą iki 2012 m. balandžio 17 d.2012 m. kovo 21 d. Komisija šį prašymą patenkino. 2012 m. balandžio 17 d. raštu Vokietija atsakė į 2012 m. vasario 24 d. pateiktus Komisijos klausimus. 2012 m. balandžio 18 d. Komisija paprašė Vokietijos iki 2012 m. balandžio 28 d. atsiųsti trūkstamą informaciją, be galimybės pratęsti terminą. Be to, Komisija nurodė, kad jeigu reikalavimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (10) 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2012 m. gegužės 2 d. įvyko Komisijos ir Vokietijos atstovų susitikimas. 2012 m. gegužės 3 d. Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2012 m. gegužės 11 d.2012 m. gegužės 7 d. raštu Vokietija atkreipė dėmesį į Komisijos procedūrines klaidas ir atsisakė pateikti tolesnę informaciją. |
| --- | --- |

(17)

2012 m. vasario 20 d. Komisija paprašė Vokietijos pateikti daugiau informacijos. 2012 m. kovo 19 d. Vokietija paprašė pratęsti informacijos pateikimo terminą iki 2012 m. balandžio 17 d.2012 m. kovo 21 d. Komisija šį prašymą patenkino. 2012 m. balandžio 17 d. raštu Vokietija atsakė į 2012 m. vasario 24 d. pateiktus Komisijos klausimus. 2012 m. balandžio 18 d. Komisija paprašė Vokietijos iki 2012 m. balandžio 28 d. atsiųsti trūkstamą informaciją, be galimybės pratęsti terminą. Be to, Komisija nurodė, kad jeigu reikalavimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (10) 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2012 m. gegužės 2 d. įvyko Komisijos ir Vokietijos atstovų susitikimas. 2012 m. gegužės 3 d. Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2012 m. gegužės 11 d.2012 m. gegužės 7 d. raštu Vokietija atkreipė dėmesį į Komisijos procedūrines klaidas ir atsisakė pateikti tolesnę informaciją.

10

| (18) | 2013 m. balandžio 10 d. raštu bendrovė Ryanair nusiuntė Komisijai ataskaitą dėl bendrovės Oxera požiūrio į rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų (toliau – MEO principas). Vokietijai ataskaita buvo nusiųsta 2013 m. gegužės 3 d.2013 m. gruodžio 20 d. bendrovė Ryanair Komisijai nusiuntė papildomus pranešimus. |
| --- | --- |

(18)

2013 m. balandžio 10 d. raštu bendrovė Ryanair nusiuntė Komisijai ataskaitą dėl bendrovės Oxera požiūrio į rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų (toliau – MEO principas). Vokietijai ataskaita buvo nusiųsta 2013 m. gegužės 3 d.2013 m. gruodžio 20 d. bendrovė Ryanair Komisijai nusiuntė papildomus pranešimus.

Ryanair

Oxera

Ryanair

| (19) | 2014 m. vasario 24 d. raštu Komisija paragino bendrovę Ryanair pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių (11) taikymo. 2014 m. kovo 21 d. Komisija paragino bendrovę Infratil pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių. 2014 m. balandžio 15 d. Oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas oficialus kvietimas visoms suinteresuotosioms šalims pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių (12). Vokietija savo pastabas nusiuntė 2014 m. gegužės 12 d. Papildomas pastabas pateikė bendrovės Air Berlin, Infratil ir organizacija Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV (toliau – SGF) (13). |
| --- | --- |

(19)

2014 m. vasario 24 d. raštu Komisija paragino bendrovę Ryanair pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių (11) taikymo. 2014 m. kovo 21 d. Komisija paragino bendrovę Infratil pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių. 2014 m. balandžio 15 d. Oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas oficialus kvietimas visoms suinteresuotosioms šalims pateikti pastabų dėl 2014 m. Aviacijos gairių (12). Vokietija savo pastabas nusiuntė 2014 m. gegužės 12 d. Papildomas pastabas pateikė bendrovės Air Berlin, Infratil ir organizacija Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV (toliau – SGF) (13).

Ryanair

11

Infratil

12

Air Berlin

Infratil

Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV

13

1.2.   PROCEDŪROS SA.27585 IR SA.31149

PROCEDŪROS SA.27585 IR SA.31149

| (20) | 2009 m. sausio 28 d. SGF atsiuntė skundą dėl bylos SA.21877. Skundas buvo užregistruotas valstybės pagalbos bylos numeriu CP 31/2009 (SA.27585). |
| --- | --- |

(20)

2009 m. sausio 28 d. SGF atsiuntė skundą dėl bylos SA.21877. Skundas buvo užregistruotas valstybės pagalbos bylos numeriu CP 31/2009 (SA.27585).

| (21) | 2009 m. vasario 5 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos suteikti informacijos dėl spaudos pranešimų apie Liubeko oro uostą. Vokietija atsakė 2009 m. kovo 5 d. ir 2009 m. kovo 12 d. raštais. |
| --- | --- |

(21)

2009 m. vasario 5 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos suteikti informacijos dėl spaudos pranešimų apie Liubeko oro uostą. Vokietija atsakė 2009 m. kovo 5 d. ir 2009 m. kovo 12 d. raštais.

| (22) | 2009 m. balandžio 16 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija atsakė 2009 m. liepos 9 d. |
| --- | --- |

(22)

2009 m. balandžio 16 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija atsakė 2009 m. liepos 9 d.

| (23) | 2010 m. birželio 22 d. ir 2010 m. birželio 30 d. organizacija SGF pateikė papildomą skundą, teigdama, kad Vokietija bendrovėms FLG ir Infratil suteikė papildomą neteisėtą valstybės pagalbą. Skundas buvo užregistruotas valstybės pagalbos bylos numeriu CP 162/2010 (SA.31149). |
| --- | --- |

(23)

2010 m. birželio 22 d. ir 2010 m. birželio 30 d. organizacija SGF pateikė papildomą skundą, teigdama, kad Vokietija bendrovėms FLG ir Infratil suteikė papildomą neteisėtą valstybės pagalbą. Skundas buvo užregistruotas valstybės pagalbos bylos numeriu CP 162/2010 (SA.31149).

Infratil

| (24) | 2010 m. liepos 7 d. raštu Komisija nusiuntė tą skundą Vokietijai ir paprašė suteikti informacijos. 2010 m. liepos 13 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2010 m. spalio 14 d. raštu Komisija prašymą patenkino. |
| --- | --- |

(24)

2010 m. liepos 7 d. raštu Komisija nusiuntė tą skundą Vokietijai ir paprašė suteikti informacijos. 2010 m. liepos 13 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2010 m. spalio 14 d. raštu Komisija prašymą patenkino.

| (25) | 2011 m. kovo 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2011 m. balandžio 8 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti informaciją apie jos susitarimus su FLG. |
| --- | --- |

(25)

2011 m. kovo 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. 2011 m. balandžio 8 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti informaciją apie jos susitarimus su FLG.

Ryanair

| (26) | 2011 m. liepos 15 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 20 d. raštu Komisija paragino Vokietiją iki 2011 m. balandžio 28 d. atsakyti į klausimus dėl skundų. 2011 m. balandžio 21 d. raštu Vokietija paprašė dar kartą pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 27 d. raštu Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2011 m. gegužės 16 d. Vokietija informaciją nusiuntė 2011 m. gegužės 16 d. |
| --- | --- |

(26)

2011 m. liepos 15 d. Vokietija paprašė pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 20 d. raštu Komisija paragino Vokietiją iki 2011 m. balandžio 28 d. atsakyti į klausimus dėl skundų. 2011 m. balandžio 21 d. raštu Vokietija paprašė dar kartą pratęsti terminą. 2011 m. balandžio 27 d. raštu Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2011 m. gegužės 16 d. Vokietija informaciją nusiuntė 2011 m. gegužės 16 d.

| (27) | 2011 m. gegužės 20 d. Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį nusiuntė pakartotiną pranešimą, teigdama, kad atsiųsta ne visa informacija. Buvo nustatytas atsakymo pateikimo terminas – 2011 m. birželio 7 d. Vokietija atsakė 2011 m. birželio 7 d. raštu, kuriame nesutiko su tuo, kad 2011 m. gegužės 20 d. raštas yra pakartotinas pranešimas pagal Reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nes matyti, kad du klausimai yra performuluoti ir, jų nuomone, vienas klausimas buvo naujas. |
| --- | --- |

(27)

2011 m. gegužės 20 d. Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį nusiuntė pakartotiną pranešimą, teigdama, kad atsiųsta ne visa informacija. Buvo nustatytas atsakymo pateikimo terminas – 2011 m. birželio 7 d. Vokietija atsakė 2011 m. birželio 7 d. raštu, kuriame nesutiko su tuo, kad 2011 m. gegužės 20 d. raštas yra pakartotinas pranešimas pagal Reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nes matyti, kad du klausimai yra performuluoti ir, jų nuomone, vienas klausimas buvo naujas.

| (28) | 2011 m. birželio 15 d. raštu Komisija nusiuntė Vokietijai antrą pakartotiną pranešimą pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį, suteikdama galimybę pateikti atsakymą iki 2011 m. birželio 29 d. Jeigu tas pakartotinas pranešimas bus nevykdomas, Komisija svarstys galimybę priimti įsakymą pateikti informaciją. 2011 m. birželio 29 d. raštu Vokietija atsakė į kai kuriuos klausimus ir informavo Komisiją, kad atsakymai į likusius klausimus bus pateikti 2011 m. liepos mėn. |
| --- | --- |

(28)

2011 m. birželio 15 d. raštu Komisija nusiuntė Vokietijai antrą pakartotiną pranešimą pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį, suteikdama galimybę pateikti atsakymą iki 2011 m. birželio 29 d. Jeigu tas pakartotinas pranešimas bus nevykdomas, Komisija svarstys galimybę priimti įsakymą pateikti informaciją. 2011 m. birželio 29 d. raštu Vokietija atsakė į kai kuriuos klausimus ir informavo Komisiją, kad atsakymai į likusius klausimus bus pateikti 2011 m. liepos mėn.

| (29) | 2011 m. liepos 4 d. raštu Komisija gavo papildomos informacijos iš bendrovės Ryanair. |
| --- | --- |

(29)

2011 m. liepos 4 d. raštu Komisija gavo papildomos informacijos iš bendrovės Ryanair.

Ryanair

| (30) | 2011 m. liepos 5 d. raštu Komisija nusiuntė Vokietijai trečią pakartotiną pranešimą pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį, suteikdama galimybę pateikti informaciją dėl likusių klausimų iki 2011 m. liepos 15 d. Vokietija atsakė 2011 m. liepos 15 d. raštu. |
| --- | --- |

(30)

2011 m. liepos 5 d. raštu Komisija nusiuntė Vokietijai trečią pakartotiną pranešimą pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį, suteikdama galimybę pateikti informaciją dėl likusių klausimų iki 2011 m. liepos 15 d. Vokietija atsakė 2011 m. liepos 15 d. raštu.

| (31) | 2011 m. liepos 18 d. raštu Komisija Vokietijai perdavė 2011 m. liepos 4 d. bendrovės Ryanair perduotą informaciją, ragindama pateikti pastabų. Vokietija paprašė išversti bendrovės Ryanair pateiktą informaciją į vokiečių kalbą. 2011 m. rugpjūčio 8 d. raštu Komisija Vokietijai nusiuntė informacijos variantą vokiečių kalba. |
| --- | --- |

(31)

2011 m. liepos 18 d. raštu Komisija Vokietijai perdavė 2011 m. liepos 4 d. bendrovės Ryanair perduotą informaciją, ragindama pateikti pastabų. Vokietija paprašė išversti bendrovės Ryanair pateiktą informaciją į vokiečių kalbą. 2011 m. rugpjūčio 8 d. raštu Komisija Vokietijai nusiuntė informacijos variantą vokiečių kalba.

Ryanair

Ryanair

| (32) | 2011 m. rugsėjo 8 d. raštu Vokietija pateikė pastabas dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos. 2012 m. vasario 7 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti daugiau informacijos apie bendrovės Oxera tyrimą. 2012 m. vasario 13 d. bendrovė Ryanair paprašė pratęsti atsakymo terminą. 2012 m. vasario 16 d. buvo paprašyta aiškiau išdėstyti vieną iš Komisijos pateiktų klausimų. 2012 m. vasario 17 d. Komisija pateikė tą paaiškinimą. |
| --- | --- |

(32)

2011 m. rugsėjo 8 d. raštu Vokietija pateikė pastabas dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos. 2012 m. vasario 7 d. Komisija paprašė bendrovės Ryanair pateikti daugiau informacijos apie bendrovės Oxera tyrimą. 2012 m. vasario 13 d. bendrovė Ryanair paprašė pratęsti atsakymo terminą. 2012 m. vasario 16 d. buvo paprašyta aiškiau išdėstyti vieną iš Komisijos pateiktų klausimų. 2012 m. vasario 17 d. Komisija pateikė tą paaiškinimą.

Ryanair

Ryanair

Oxera

Ryanair

| (33) | 2012 m. vasario 22 d. raštu Komisija informavo Vokietiją apie savo sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl galimos valstybės pagalbos bendrovėms Infratil, FLG, Ryanair ir kitoms oro transporto bendrovėms, vykdančioms skrydžius iš Liubeko oro uosto (toliau – 2012 m. sprendimas pradėti procedūrą) (14). 2012 m. kovo 14 d. raštu atsakydama Vokietija paprašė Komisijos užtušuoti tam tikrą informaciją, išdėstytą 2012 m. sprendime pradėti procedūrą. 2012 m. kovo 20 d. raštu Komisija iš dalies sutiko su prašymu, paaiškindama, kad negali sutikti užtušuoti tam tikros informacijos. 2012 m. balandžio 3 d. raštu Vokietija dar kartą užginčijo Komisijos poziciją dėl konfidencialumo. 2012 m. balandžio 25 d. Komisija nusiuntė Vokietijai raštą šiuo klausimu, pateikdama kitą 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą variantą ir išdėstydama papildomus argumentus. |
| --- | --- |

(33)

2012 m. vasario 22 d. raštu Komisija informavo Vokietiją apie savo sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl galimos valstybės pagalbos bendrovėms Infratil, FLG, Ryanair ir kitoms oro transporto bendrovėms, vykdančioms skrydžius iš Liubeko oro uosto (toliau – 2012 m. sprendimas pradėti procedūrą) (14). 2012 m. kovo 14 d. raštu atsakydama Vokietija paprašė Komisijos užtušuoti tam tikrą informaciją, išdėstytą 2012 m. sprendime pradėti procedūrą. 2012 m. kovo 20 d. raštu Komisija iš dalies sutiko su prašymu, paaiškindama, kad negali sutikti užtušuoti tam tikros informacijos. 2012 m. balandžio 3 d. raštu Vokietija dar kartą užginčijo Komisijos poziciją dėl konfidencialumo. 2012 m. balandžio 25 d. Komisija nusiuntė Vokietijai raštą šiuo klausimu, pateikdama kitą 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą variantą ir išdėstydama papildomus argumentus.

Infratil

Ryanair

14

| (34) | 2012 m. kovo 2 d. bendrovė Ryanair nusiuntė prašymą Komisijai, prašydama galimybės peržiūrėti 2012 m. sprendimą, kol jis dar nepaskelbtas, kad būtų užkirstas kelias konfidencialios informacijos paskelbimui. Komisija atsakė 2012 m. kovo 6 d., pažymėdama, kad klausimą, ar pateikti tokią informaciją bendrovei Ryanair, sprendžia valstybė narė. Bendrovei Ryanair, Komisijai ir Vokietijai keletą kartų apsikeitus informacija, bendrovė Ryanair pateikė sąrašą su prašymais pašalinti konfidencialią informaciją ir 2012 m. balandžio 27 d. papildomai sukritikavo procesinius klausimus. Be to, 2012 m. balandžio 30 d. Vokietija Komisijai pateikė papildomus bendrovės Ryanair prašymus užtušuoti tam tikrą informaciją. 2012 m. birželio 29 d. bendrovei Ryanair buvo nusiųstas užtušuotas 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą variantas. |
| --- | --- |

(34)

2012 m. kovo 2 d. bendrovė Ryanair nusiuntė prašymą Komisijai, prašydama galimybės peržiūrėti 2012 m. sprendimą, kol jis dar nepaskelbtas, kad būtų užkirstas kelias konfidencialios informacijos paskelbimui. Komisija atsakė 2012 m. kovo 6 d., pažymėdama, kad klausimą, ar pateikti tokią informaciją bendrovei Ryanair, sprendžia valstybė narė. Bendrovei Ryanair, Komisijai ir Vokietijai keletą kartų apsikeitus informacija, bendrovė Ryanair pateikė sąrašą su prašymais pašalinti konfidencialią informaciją ir 2012 m. balandžio 27 d. papildomai sukritikavo procesinius klausimus. Be to, 2012 m. balandžio 30 d. Vokietija Komisijai pateikė papildomus bendrovės Ryanair prašymus užtušuoti tam tikrą informaciją. 2012 m. birželio 29 d. bendrovei Ryanair buvo nusiųstas užtušuotas 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą variantas.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (35) | Kaip 2012 m. vasario 7 d. prašė Komisija, 2012 m. balandžio 13 d. raštu bendrovė Ryanair pateikė papildomų pastabų. 2012 m. birželio 27 d. Komisija tas pastabas persiuntė Vokietijai. 2012 m. rugsėjo 10 d. raštu Vokietija pateikė pastabų dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos. |
| --- | --- |

(35)

Kaip 2012 m. vasario 7 d. prašė Komisija, 2012 m. balandžio 13 d. raštu bendrovė Ryanair pateikė papildomų pastabų. 2012 m. birželio 27 d. Komisija tas pastabas persiuntė Vokietijai. 2012 m. rugsėjo 10 d. raštu Vokietija pateikė pastabų dėl bendrovės Ryanair pateiktos informacijos.

Ryanair

Ryanair

| (36) | 2012 m. vasario 24 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos per 20 dienų pateikti daugiau informacijos apie šias bylas. 2012 m. kovo 19 d. Vokietija paprašė iki 2012 m. balandžio 20 d. pratęsti terminą. 2012 m. kovo 21 d. raštu Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2012 m. balandžio 17 d.2012 m. balandžio 17 d. Vokietija pateikė prašomą informaciją. 2012 m. balandžio 18 d. rašte Komisija nurodė, kad Vokietija pateikė ne visą informaciją, ir paprašė iki 2012 m. balandžio 28 d. pateikti trūkstamą informaciją. Be to, Komisija nurodė, kad jeigu reikalavimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2012 m. gegužės 3 d. Komisija Vokietijai pateikė dar vieną raštą, primygtinai ragindama ją iki 2012 m. gegužės 11 d. pateikti trūkstamą informaciją. |
| --- | --- |

(36)

2012 m. vasario 24 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos per 20 dienų pateikti daugiau informacijos apie šias bylas. 2012 m. kovo 19 d. Vokietija paprašė iki 2012 m. balandžio 20 d. pratęsti terminą. 2012 m. kovo 21 d. raštu Komisija sutiko pratęsti terminą iki 2012 m. balandžio 17 d.2012 m. balandžio 17 d. Vokietija pateikė prašomą informaciją. 2012 m. balandžio 18 d. rašte Komisija nurodė, kad Vokietija pateikė ne visą informaciją, ir paprašė iki 2012 m. balandžio 28 d. pateikti trūkstamą informaciją. Be to, Komisija nurodė, kad jeigu reikalavimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2012 m. gegužės 3 d. Komisija Vokietijai pateikė dar vieną raštą, primygtinai ragindama ją iki 2012 m. gegužės 11 d. pateikti trūkstamą informaciją.

| (37) | 2012 m. gegužės 14 d. Vokietija pateikė Komisijai pastabas dėl 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą. |
| --- | --- |

(37)

2012 m. gegužės 14 d. Vokietija pateikė Komisijai pastabas dėl 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą.

| (38) | 2012 m. sprendimas pradėti procedūrą 2012 m. rugpjūčio 10 d. buvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje (15). Visoms suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė per mėnesį pateikti pastabų dėl šio sprendimo. Dviem 2012 m. rugpjūčio 16 d. ir 2012 m. rugpjūčio 22 d. raštais bendrovė Ryanair paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. rugsėjo 24 d.2012 m. rugpjūčio 24 d. bendrovė Wizz Air paprašė pratęsti terminą iki rugsėjo 24 d.2012 m. rugpjūčio 31 d. bendrovė Infratil paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d.2012 m. rugsėjo 5 d. Hanzos miestas Liubekas ir FLG paprašė Komisijos pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d.2012 m. rugsėjo 7 d. organizacija Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen (toliau – ADV) (16) paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d. Tą pačią dieną Komisija patenkino bendrovių Ryanair, Wizz Air, organizacijos ADV, Hanzos miesto Liubeko, bendrovių FLG ir Infratil prašymus pratęsti terminą. |
| --- | --- |

(38)

2012 m. sprendimas pradėti procedūrą 2012 m. rugpjūčio 10 d. buvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje (15). Visoms suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė per mėnesį pateikti pastabų dėl šio sprendimo. Dviem 2012 m. rugpjūčio 16 d. ir 2012 m. rugpjūčio 22 d. raštais bendrovė Ryanair paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. rugsėjo 24 d.2012 m. rugpjūčio 24 d. bendrovė Wizz Air paprašė pratęsti terminą iki rugsėjo 24 d.2012 m. rugpjūčio 31 d. bendrovė Infratil paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d.2012 m. rugsėjo 5 d. Hanzos miestas Liubekas ir FLG paprašė Komisijos pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d.2012 m. rugsėjo 7 d. organizacija Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen (toliau – ADV) (16) paprašė pratęsti terminą iki 2012 m. spalio 10 d. Tą pačią dieną Komisija patenkino bendrovių Ryanair, Wizz Air, organizacijos ADV, Hanzos miesto Liubeko, bendrovių FLG ir Infratil prašymus pratęsti terminą.

15

Ryanair

Wizz Air

Infratil

Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen

16

Ryanair

Wizz Air

Infratil

| (39) | 2012 m. rugsėjo 9 d. pastabas pateikė organizacija Pro Airport Lübeck e.V. |
| --- | --- |

(39)

2012 m. rugsėjo 9 d. pastabas pateikė organizacija Pro Airport Lübeck e.V.

Pro Airport Lübeck e.V.

| (40) | 2012 m. rugsėjo 10 d. bendrovė Flughafen Hamburg GmbH (toliau – Hamburgo oro uostas) ir Šlėzvigo-Holšteino Landesregierung (federalinės žemės Vyriausybė) paprašė Komisijos iki 2012 m. spalio 10 d. pratęsti pastabų pateikimo terminą. Kitą dieną Komisija sutiko pratęsti terminą. 2012 m. rugsėjo 10 d. pastabas Komisijai pateikė organizacija SGF. |
| --- | --- |

(40)

2012 m. rugsėjo 10 d. bendrovė Flughafen Hamburg GmbH (toliau – Hamburgo oro uostas) ir Šlėzvigo-Holšteino Landesregierung (federalinės žemės Vyriausybė) paprašė Komisijos iki 2012 m. spalio 10 d. pratęsti pastabų pateikimo terminą. Kitą dieną Komisija sutiko pratęsti terminą. 2012 m. rugsėjo 10 d. pastabas Komisijai pateikė organizacija SGF.

Flughafen Hamburg GmbH

Landesregierung

| (41) | 2012 m. rugsėjo 24 d. savo pastabas, įskaitant bendrovės Oxera parengtą ataskaitą, pateikė bendrovė Ryanair. 2012 m. spalio 8 d. raštu pastabas Komisijai pateikė Hanzos miestas Liubekas. 2012 m. spalio 10 d. pastabas Komisijai pateikė organizacija ADV ir bendrovės FLG, Infratil ir Wizz Air, įskaitant bendrovės Oxera parengtą ataskaitą. Tą pačią dieną bendrovė Ryanair prie savo pateiktos informacijos pridėjo keletą bendrovės Oxera parengtų ataskaitų. |
| --- | --- |

(41)

2012 m. rugsėjo 24 d. savo pastabas, įskaitant bendrovės Oxera parengtą ataskaitą, pateikė bendrovė Ryanair. 2012 m. spalio 8 d. raštu pastabas Komisijai pateikė Hanzos miestas Liubekas. 2012 m. spalio 10 d. pastabas Komisijai pateikė organizacija ADV ir bendrovės FLG, Infratil ir Wizz Air, įskaitant bendrovės Oxera parengtą ataskaitą. Tą pačią dieną bendrovė Ryanair prie savo pateiktos informacijos pridėjo keletą bendrovės Oxera parengtų ataskaitų.

Oxera

Ryanair

Infratil

Wizz Air

Oxera

Ryanair

Oxera

| (42) | 2014 m. gegužės 3 d. Vokietija nekonfidencialius bendrovės Oxera ataskaitų variantus perdavė Vokietijai, paragindama Vokietiją pateikti pastabų. |
| --- | --- |

(42)

2014 m. gegužės 3 d. Vokietija nekonfidencialius bendrovės Oxera ataskaitų variantus perdavė Vokietijai, paragindama Vokietiją pateikti pastabų.

Oxera

| (43) | 2013 m. gegužės 15 d., 2014 m. sausio 17 d. ir 2014 m. sausio 31 d. bendrovė Ryanair pateikė daugiau informacijos. |
| --- | --- |

(43)

2013 m. gegužės 15 d., 2014 m. sausio 17 d. ir 2014 m. sausio 31 d. bendrovė Ryanair pateikė daugiau informacijos.

Ryanair

| (44) | 2013 m. vasario 11 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos per 20 dienų pateikti visas sutartis, susijusias su Liubeko oro uosto privatizavimu. 2014 m. vasario 28 d. raštu buvo atsisakyta Komisijai atskleisti tokią informaciją, nes Liubeko oro uosto privatizavimas nėra susijęs su dabartine procedūra. Po Komisijos ir Vokietijos konsultacijų Vokietija 2014 m. kovo 13 d. raštu nusiuntė informaciją apie Liubeko oro uosto privatizavimą. |
| --- | --- |

(44)

2013 m. vasario 11 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos per 20 dienų pateikti visas sutartis, susijusias su Liubeko oro uosto privatizavimu. 2014 m. vasario 28 d. raštu buvo atsisakyta Komisijai atskleisti tokią informaciją, nes Liubeko oro uosto privatizavimas nėra susijęs su dabartine procedūra. Po Komisijos ir Vokietijos konsultacijų Vokietija 2014 m. kovo 13 d. raštu nusiuntė informaciją apie Liubeko oro uosto privatizavimą.

| (45) | 2013 m. vasario 24 d. ir 2014 m. kovo 17 d. Komisija informavo Vokietiją apie 2014 m. Aviacijos gairių priėmimą ir jų aktualumą dabartinei procedūrai, paragindama Vokietiją pateikti pastabų. 2014 m. kovo 27 d. atsakydama Vokietija pateikė informaciją. Tolesnius pranešimus 2014 m. balandžio 30 d. raštu pateikė bendrovė Wizz Air, o 2014 m. gegužės 12 d. – Vokietija. |
| --- | --- |

(45)

2013 m. vasario 24 d. ir 2014 m. kovo 17 d. Komisija informavo Vokietiją apie 2014 m. Aviacijos gairių priėmimą ir jų aktualumą dabartinei procedūrai, paragindama Vokietiją pateikti pastabų. 2014 m. kovo 27 d. atsakydama Vokietija pateikė informaciją. Tolesnius pranešimus 2014 m. balandžio 30 d. raštu pateikė bendrovė Wizz Air, o 2014 m. gegužės 12 d. – Vokietija.

Wizz Air

| (46) | 2014 m. rugsėjo 2 d., 2014 m. rugsėjo 12 d. ir 2014 m. rugsėjo 26 d. raštais bendrovė Ryanair pateikė daugiau bendrovės Oxera parengtų ataskaitų dėl pastarojo meto Komisijos požiūrio į MEO principą. |
| --- | --- |

(46)

2014 m. rugsėjo 2 d., 2014 m. rugsėjo 12 d. ir 2014 m. rugsėjo 26 d. raštais bendrovė Ryanair pateikė daugiau bendrovės Oxera parengtų ataskaitų dėl pastarojo meto Komisijos požiūrio į MEO principą.

Ryanair

Oxera

1.3.   BENDRA PROCEDŪRA DĖL BYLŲ SA.21877, SA.27585 IR SA.31149

BENDRA PROCEDŪRA DĖL BYLŲ SA.21877, SA.27585 IR SA.31149

| (47) | 2014 m. Komisija procedūras SA.21877, SA.27585 ir SA.31149 sujungė. |
| --- | --- |

(47)

2014 m. Komisija procedūras SA.21877, SA.27585 ir SA.31149 sujungė.

| (48) | 2014 m. rugsėjo 30 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. |
| --- | --- |

(48)

2014 m. rugsėjo 30 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos.

| (49) | 2014 m. spalio 6 d. Vokietija paprašė Komisijos iki 2014 m. lapkričio 30 d. pratęsti prašomos informacijos pateikimo terminą. Komisija pratęsė terminą iki 2014 m. lapkričio 17 d.2014 m. lapkričio 21 d. Komisija Vokietijai nusiuntė pakartotiną pranešimą, ragindama ją iki 2014 m. gruodžio 3 d. pateikti trūkstamą informaciją. Komisija nurodė, kad jeigu tas pakartotinas pranešimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2014 m. gruodžio 3 d. Vokietija pateikė prašomą informaciją. Po 2014 m. gruodžio 18 d. telekonferencijos 2015 m. sausio 12 d. ir 2015 m. sausio 14 d. Vokietija pateikė papildomą informaciją. |
| --- | --- |

(49)

2014 m. spalio 6 d. Vokietija paprašė Komisijos iki 2014 m. lapkričio 30 d. pratęsti prašomos informacijos pateikimo terminą. Komisija pratęsė terminą iki 2014 m. lapkričio 17 d.2014 m. lapkričio 21 d. Komisija Vokietijai nusiuntė pakartotiną pranešimą, ragindama ją iki 2014 m. gruodžio 3 d. pateikti trūkstamą informaciją. Komisija nurodė, kad jeigu tas pakartotinas pranešimas nebus vykdomas, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį bus priimtas įsakymas pateikti informaciją. 2014 m. gruodžio 3 d. Vokietija pateikė prašomą informaciją. Po 2014 m. gruodžio 18 d. telekonferencijos 2015 m. sausio 12 d. ir 2015 m. sausio 14 d. Vokietija pateikė papildomą informaciją.

| (50) | 2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 9 d. ir 2015 m. vasario 27 d. e. laiškais Komisija gavo bendrovės Ryanair pranešimus. |
| --- | --- |

(50)

2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 9 d. ir 2015 m. vasario 27 d. e. laiškais Komisija gavo bendrovės Ryanair pranešimus.

Ryanair

| (51) | 2015 m. sausio 30 d. bendrovė Air Berlin pareiškė savo suinteresuotumą Komisijos sprendimu dėl įtariamos valstybės pagalbos bendrovei Ryanair. |
| --- | --- |

(51)

2015 m. sausio 30 d. bendrovė Air Berlin pareiškė savo suinteresuotumą Komisijos sprendimu dėl įtariamos valstybės pagalbos bendrovei Ryanair.

Air Berlin

Ryanair

| (52) | 2015 m. kovo 23 d. Komisija pateikė papildomas trečiųjų šalių pastabas, paragindama Vokietiją pateikti pastabų. Vokietija atsakė 2015 m. balandžio 9 d., perduodama savo pastabas dėl trečiųjų šalių pateiktos informacijos. |
| --- | --- |

(52)

2015 m. kovo 23 d. Komisija pateikė papildomas trečiųjų šalių pastabas, paragindama Vokietiją pateikti pastabų. Vokietija atsakė 2015 m. balandžio 9 d., perduodama savo pastabas dėl trečiųjų šalių pateiktos informacijos.

| (53) | 2015 m. balandžio 20 d. e. laišku Komisija paprašė papildomos informacijos apie bendrovę Yasmina Flughafenmanagement GmbH (toliau – Yasmina) (17), kuri Liubeko oro uostą valdė 2013 ir 2014 m. 2015 m. gegužės 4 d. Vokietijai buvo nusiųsti papildomi klausimai dėl bendrovės Infratil sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio premijos. |
| --- | --- |

(53)

2015 m. balandžio 20 d. e. laišku Komisija paprašė papildomos informacijos apie bendrovę Yasmina Flughafenmanagement GmbH (toliau – Yasmina) (17), kuri Liubeko oro uostą valdė 2013 ir 2014 m. 2015 m. gegužės 4 d. Vokietijai buvo nusiųsti papildomi klausimai dėl bendrovės Infratil sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio premijos.

Yasmina Flughafenmanagement GmbH

Yasmina

17

Infratil

| (54) | 2015 m. gegužės 5 d. Hanzos miestas Liubekas atsakė į klausimus dėl bendrovės Yasmina. 2015 m. gegužės 11 d. raštu Vokietija atsakė į Komisijos prašymą pateikti daugiau informacijos apie pasirinkimo parduoti sandorio kainą. |
| --- | --- |

(54)

2015 m. gegužės 5 d. Hanzos miestas Liubekas atsakė į klausimus dėl bendrovės Yasmina. 2015 m. gegužės 11 d. raštu Vokietija atsakė į Komisijos prašymą pateikti daugiau informacijos apie pasirinkimo parduoti sandorio kainą.

Yasmina

| (55) | 2015 m. gegužės 13 d. Komisija pateikė bendrovei Oxera klausimą dėl įtariamos valstybės pagalbos ledo šalinimo mokesčiams. 2015 m. gegužės 18 d. atsakydama bendrovė Oxera pateikė ataskaitą apie ledo šalinimą. |
| --- | --- |

(55)

2015 m. gegužės 13 d. Komisija pateikė bendrovei Oxera klausimą dėl įtariamos valstybės pagalbos ledo šalinimo mokesčiams. 2015 m. gegužės 18 d. atsakydama bendrovė Oxera pateikė ataskaitą apie ledo šalinimą.

Oxera

Oxera

| (56) | 2015 m. gegužės 22 d. e. laišku Komisija paprašė bendrovės Oxera paaiškinti informaciją, susijusią su jų 2014 m. rugsėjo mėn. ir 2015 m. vasario mėn. ataskaitomis dėl bendrovių Ryanair ir FLG pasirašytų 2010 m. papildomų protokolų pelningumo. Atsakymą Komisija gavo 2015 m. gegužės 28 d. |
| --- | --- |

(56)

2015 m. gegužės 22 d. e. laišku Komisija paprašė bendrovės Oxera paaiškinti informaciją, susijusią su jų 2014 m. rugsėjo mėn. ir 2015 m. vasario mėn. ataskaitomis dėl bendrovių Ryanair ir FLG pasirašytų 2010 m. papildomų protokolų pelningumo. Atsakymą Komisija gavo 2015 m. gegužės 28 d.

Oxera

Ryanair

| (57) | 2015 m. birželio 23 d. Komisija pateikė Vokietijai papildomų klausimų. Atsakymai buvo gauti 2015 m. birželio 25 d. ir 2015 m. liepos 3 d.2015 m. birželio 29 d. Komisija Vokietijai nusiuntė papildomų klausimų, į kuriuos atsakymai buvo gauti 2015 m. liepos 24 d. raštu. |
| --- | --- |

(57)

2015 m. birželio 23 d. Komisija pateikė Vokietijai papildomų klausimų. Atsakymai buvo gauti 2015 m. birželio 25 d. ir 2015 m. liepos 3 d.2015 m. birželio 29 d. Komisija Vokietijai nusiuntė papildomų klausimų, į kuriuos atsakymai buvo gauti 2015 m. liepos 24 d. raštu.

| (58) | 2015 m. liepos 3 d. bendrovė Ryanair Komisijai nusiuntė bendrovės Oxera aiškinamąsias pastabas. |
| --- | --- |

(58)

2015 m. liepos 3 d. bendrovė Ryanair Komisijai nusiuntė bendrovės Oxera aiškinamąsias pastabas.

Ryanair

Oxera

| (59) | 2015 m. rugpjūčio 4 d. Komisija pateikė Vokietijai papildomų klausimų. Atsakymai buvo gauti 2015 m. rugsėjo 10 d. |
| --- | --- |

(59)

2015 m. rugpjūčio 4 d. Komisija pateikė Vokietijai papildomų klausimų. Atsakymai buvo gauti 2015 m. rugsėjo 10 d.

| (60) | 2015 m. lapkričio 30 d. bendrovė Ryanair Komisijai pateikė dar vieną bendrovės Oxera ataskaitą, kurioje kalbama apie oro uosto ir oro transporto bendrovių susitarimų MEO vertinimus oro uosto bendro pelningumo požiūriu. 2016 m. sausio 20 d. Hanzos miestas Liubekas, o 2016 m. vasario 19 d. – Vokietija pateikė papildomos informacijos. |
| --- | --- |

(60)

2015 m. lapkričio 30 d. bendrovė Ryanair Komisijai pateikė dar vieną bendrovės Oxera ataskaitą, kurioje kalbama apie oro uosto ir oro transporto bendrovių susitarimų MEO vertinimus oro uosto bendro pelningumo požiūriu. 2016 m. sausio 20 d. Hanzos miestas Liubekas, o 2016 m. vasario 19 d. – Vokietija pateikė papildomos informacijos.

Ryanair

Oxera

1.4.   2012 M. SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ APSKUNDIMAS ORO UOSTO MOKESČIŲ TVARKOS KLAUSIMU

2012 M. SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ APSKUNDIMAS ORO UOSTO MOKESČIŲ TVARKOS KLAUSIMU

| (61) | Hanzos miestas Liubekas paprašė iš dalies panaikinti 2012 m. sprendimą pradėti procedūrą. Bendrasis Teismas panaikino 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą dalį dėl 2006 m. patvirtintos Liubeko oro uosto mokesčių tvarkos (toliau – 2006 m. mokesčių tvarka) (18). Komisija šį sprendimą apskundė Teisingumo Teismui, kuris patvirtino Bendrojo Teismo sprendimą (19). Todėl 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą dalis, susijusi su 2006 m. mokesčių tvarka, buvo galutinai panaikinta. Taigi, 2006 m. mokesčių tvarka šiame sprendime nebus vertinama. |
| --- | --- |

(61)

Hanzos miestas Liubekas paprašė iš dalies panaikinti 2012 m. sprendimą pradėti procedūrą. Bendrasis Teismas panaikino 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą dalį dėl 2006 m. patvirtintos Liubeko oro uosto mokesčių tvarkos (toliau – 2006 m. mokesčių tvarka) (18). Komisija šį sprendimą apskundė Teisingumo Teismui, kuris patvirtino Bendrojo Teismo sprendimą (19). Todėl 2012 m. sprendimo pradėti procedūrą dalis, susijusi su 2006 m. mokesčių tvarka, buvo galutinai panaikinta. Taigi, 2006 m. mokesčių tvarka šiame sprendime nebus vertinama.

18

19

2.   IŠSAMUS PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS

IŠSAMUS PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS

2.1.   TYRIMO PAGRINDAS IR PRIEMONIŲ APLINKYBĖS

TYRIMO PAGRINDAS IR PRIEMONIŲ APLINKYBĖS

2.1.1.   
  Pasiekiamumo zona, keleivių skaičiaus tendencijos ir skrydžius iš oro uosto vykdančios oro transporto bendrovės

Pasiekiamumo zona, keleivių skaičiaus tendencijos ir skrydžius iš oro uosto vykdančios oro transporto bendrovės

| (62) | Liubeko oro uostas yra maždaug 73 kilometrų atstumu nuo Hamburgo miesto Šlėzvigo-Holšteino žemėje, Vokietijoje. |
| --- | --- |

(62)

Liubeko oro uostas yra maždaug 73 kilometrų atstumu nuo Hamburgo miesto Šlėzvigo-Holšteino žemėje, Vokietijoje.

| (63) | Pats oro uostas savo pasiekiamumo zoną apibrėžia kaip Hamburgo miesto ir Eresundo metropolinę zoną (Didžioji Kopenhaga/Malmė). Iš šio regiono keleivius galėtų skraidinti toliau nurodytieji oro uostai:






  — | Hamburgo oro uostas (~78 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~65 minutės automobiliu), |
| --- | --- | --- |

(63)

Pats oro uostas savo pasiekiamumo zoną apibrėžia kaip Hamburgo miesto ir Eresundo metropolinę zoną (Didžioji Kopenhaga/Malmė). Iš šio regiono keleivius galėtų skraidinti toliau nurodytieji oro uostai:

—

Hamburgo oro uostas (~78 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~65 minutės automobiliu),

| — | Rostoko oro uostas (~134 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~1 valanda 19 minučių automobiliu), |
| --- | --- |

—

Rostoko oro uostas (~134 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~1 valanda 19 minučių automobiliu),

| — | Brėmeno oro uostas (~185 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~1 valanda 56 minutės automobiliu), |
| --- | --- |

—

Brėmeno oro uostas (~185 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~1 valanda 56 minutės automobiliu),

| — | Hanoverio oro uostas (~208 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~2 valandos 8 minutės automobiliu), ir |
| --- | --- |

—

Hanoverio oro uostas (~208 kilometrai nuo Liubeko oro uosto, ~2 valandos 8 minutės automobiliu), ir

| — | Kopenhagos oro uostas (~280 kilometrų nuo Liubeko oro uosto, ~3 valandos automobiliu ir keltu). |
| --- | --- |

—

Kopenhagos oro uostas (~280 kilometrų nuo Liubeko oro uosto, ~3 valandos automobiliu ir keltu).

| (64) | Remiantis 2009 m. oro uosto atlikto rinkos tyrimo rezultatais, didžioji dalis (išskrendančių) Liubeko oro uosto keleivių atvyko iš Hamburgo (t. y. 47,20 %). Oro uostas tikėjosi, kad užbaigus Fėmarno sąsiaurio tunelį tarp Vokietijos ir Danijos padaugės išvykstančių keleivių iš Danijos. 1 pav. apibendrinama Liubeko oro uosto keleivių kilmė.

  1 paveikslas


  Iš Liubeko oro uosto išvykstančių keleivių kilmė (Rinkos tyrimas, 2009 m.)




  Hamburg; 47 %
  Schleswig-Holstein; 33 %
  Bremen; 14 %
  Denmark; 5 % |
| --- | --- |

(64)

Remiantis 2009 m. oro uosto atlikto rinkos tyrimo rezultatais, didžioji dalis (išskrendančių) Liubeko oro uosto keleivių atvyko iš Hamburgo (t. y. 47,20 %). Oro uostas tikėjosi, kad užbaigus Fėmarno sąsiaurio tunelį tarp Vokietijos ir Danijos padaugės išvykstančių keleivių iš Danijos. 1 pav. apibendrinama Liubeko oro uosto keleivių kilmė.

1 paveikslas

1 paveikslas

Iš Liubeko oro uosto išvykstančių keleivių kilmė (Rinkos tyrimas, 2009 m.)

Iš Liubeko oro uosto išvykstančių keleivių kilmė (Rinkos tyrimas, 2009 m.)

Hamburg; 47 %

Schleswig-Holstein; 33 %

Bremen; 14 %

Denmark; 5 %

| (65) | Keleivių skaičius oro uoste padidėjo nuo 48 652 1999 m. iki 546 146 2010 m. (žr. 1 lentelę). Oro uostas tikėjosi, kad iki 2015 m. keleivių padaugės iki 2,2 mln. Vis dėlto ši prognozė neišsipildė.

  1 lentelė


  Keleivių skaičiaus tendencijos Liubeko oro uoste 1999–2013 m.
   (20)







  Metai | Keleivių skaičius |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 48 652 |
| 2000 | 142 586 |
| 2001 | 192 726 |
| 2002 | 244 768 |
| 2003 | 514 560 |
| 2004 | 578 475 |
| 2005 | 710 788 |
| 2006 | 677 638 |
| 2007 | 612 858 |
| 2008 | 544 339 |
| 2009 | 697 559 |
| 2010 | 546 146 |
| 2011 | 344 068 |
| 2012 | 359 974 |
| 2013 | 367 252 |

(65)

Keleivių skaičius oro uoste padidėjo nuo 48 652 1999 m. iki 546 146 2010 m. (žr. 1 lentelę). Oro uostas tikėjosi, kad iki 2015 m. keleivių padaugės iki 2,2 mln. Vis dėlto ši prognozė neišsipildė.

1 lentelė

1 lentelė

Keleivių skaičiaus tendencijos Liubeko oro uoste 1999–2013 m.
   (20)

Keleivių skaičiaus tendencijos Liubeko oro uoste 1999–2013 m.

20

Metai

Keleivių skaičius

1999

48 652

2000

142 586

2001

192 726

2002

244 768

2003

514 560

2004

578 475

2005

710 788

2006

677 638

2007

612 858

2008

544 339

2009

697 559

2010

546 146

2011

344 068

2012

359 974

2013

367 252

| (66) | Šio sprendimo priėmimo dieną iš Liubeko oro uosto neskraidina nė viena oro transporto bendrovė. Nesiūlomi nei reguliarieji, nei užsakomieji skrydžiai. |
| --- | --- |

(66)

Šio sprendimo priėmimo dieną iš Liubeko oro uosto neskraidina nė viena oro transporto bendrovė. Nesiūlomi nei reguliarieji, nei užsakomieji skrydžiai.

2.1.2.   
  Oro uosto nuosavybė

Oro uosto nuosavybė

| (67) | Liubeko oro uostą iš pradžių valdė FLG, ribotos atsakomybės bendrovė. Dalis oro uosto infrastruktūros ir žemės nuosavybės teise ir toliau priklausė Hanzos miestui Liubekui. FLG galėjo naudotis oro uosto infrastruktūra pagal nuomos sutartį. Per pastaruosius keletą metų FLG savininkai kelis kartus keitėsi. Iki 2005 m. lapkričio 30 d. vienintelis FLG akcininkas buvo Hanzos miestas Liubekas, kuris turėjo 100 % akcijų. Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą (vok. Beteiligungsvertrag) nuo 2005 m. gruodžio 1 d. Hanzos miestas Liubekas 90 % savo FLG akcijų pardavė bendrovei Infratil. Likusius 10 % Hanzos miestas Liubekas ir toliau turėjo kaip mažumos akcininkas. 2005 m. dalyvavimo susitarime numatytos tam tikros sąlygos ir pasirinkimo parduoti sandoriai bei pasirinkimo pirkti sandoriai abiems šalims (daugiau informacijos žr. 2.3.1 skirsnyje). |
| --- | --- |

(67)

Liubeko oro uostą iš pradžių valdė FLG, ribotos atsakomybės bendrovė. Dalis oro uosto infrastruktūros ir žemės nuosavybės teise ir toliau priklausė Hanzos miestui Liubekui. FLG galėjo naudotis oro uosto infrastruktūra pagal nuomos sutartį. Per pastaruosius keletą metų FLG savininkai kelis kartus keitėsi. Iki 2005 m. lapkričio 30 d. vienintelis FLG akcininkas buvo Hanzos miestas Liubekas, kuris turėjo 100 % akcijų. Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą (vok. Beteiligungsvertrag) nuo 2005 m. gruodžio 1 d. Hanzos miestas Liubekas 90 % savo FLG akcijų pardavė bendrovei Infratil. Likusius 10 % Hanzos miestas Liubekas ir toliau turėjo kaip mažumos akcininkas. 2005 m. dalyvavimo susitarime numatytos tam tikros sąlygos ir pasirinkimo parduoti sandoriai bei pasirinkimo pirkti sandoriai abiems šalims (daugiau informacijos žr. 2.3.1 skirsnyje).

2005 m. dalyvavimo susitarimą

Beteiligungsvertrag

Infratil

).

| (68) | Siekiant neleisti bendrovei Infratil įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorio, 2009 m. tarp Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil buvo pasirašytas papildomas susitarimas (vok. Ergänzungsvereinbarung 2009) Pagal 2009 m. papildomą susitarimą bendrovė Infratil turėjo toliau valdyti oro uostą iki 2009 m. spalio mėn. ir už tai jai buvo kompensuotos tam tikros išlaidos (žr. 3 lentelę). |
| --- | --- |

(68)

Siekiant neleisti bendrovei Infratil įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorio, 2009 m. tarp Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil buvo pasirašytas papildomas susitarimas (vok. Ergänzungsvereinbarung 2009) Pagal 2009 m. papildomą susitarimą bendrovė Infratil turėjo toliau valdyti oro uostą iki 2009 m. spalio mėn. ir už tai jai buvo kompensuotos tam tikros išlaidos (žr. 3 lentelę).

Infratil

Infratil

Ergänzungsvereinbarung 2009

Infratil

| (69) | 2009 m. pabaigoje bendrovė Infratil įvykdė savo pasirinkimo parduoti sandorį ir pardavė savo akcijas atgal Hanzos miestui Liubekui. |
| --- | --- |

(69)

2009 m. pabaigoje bendrovė Infratil įvykdė savo pasirinkimo parduoti sandorį ir pardavė savo akcijas atgal Hanzos miestui Liubekui.

Infratil

| (70) | Nuo 2009 m. Hanzos miestas Liubekas vėl buvo vienintelis FLG savininkas (100 % akcijų). 2009 m. lapkričio mėn. Liubeko miesto taryba (vok. Bürgerschaft) (21) nusprendė, kad iki 2010 m. vasario mėn. pabaigos reikėtų rasti naują privatų investuotoją į FLG ir kad oro uostui daugiau neturėtų būti skiriama lėšų. |
| --- | --- |

(70)

Nuo 2009 m. Hanzos miestas Liubekas vėl buvo vienintelis FLG savininkas (100 % akcijų). 2009 m. lapkričio mėn. Liubeko miesto taryba (vok. Bürgerschaft) (21) nusprendė, kad iki 2010 m. vasario mėn. pabaigos reikėtų rasti naują privatų investuotoją į FLG ir kad oro uostui daugiau neturėtų būti skiriama lėšų.

Bürgerschaft)

21

| (71) | 2010 m. balandžio 25 d. Hanzos miesto Liubeko piliečiai viešu balsavimu nusprendė užtikrinti Liubeko oro uosto išlikimą. Hanzos miestas Liubekas nusprendė, kad, siekiant privatizuoti oro uostą, reikalingos papildomos investicijos oro uosto infrastruktūrai pagerinti. |
| --- | --- |

(71)

2010 m. balandžio 25 d. Hanzos miesto Liubeko piliečiai viešu balsavimu nusprendė užtikrinti Liubeko oro uosto išlikimą. Hanzos miestas Liubekas nusprendė, kad, siekiant privatizuoti oro uostą, reikalingos papildomos investicijos oro uosto infrastruktūrai pagerinti.

| (72) | 2012 m. rugpjūčio 16 d. Hanzos miestas Liubekas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priede (22) paskelbė kvietimą teikti pasiūlymus dėl Liubeko oro uosto pardavimo. Iki 2012 m. rugsėjo 24 d. buvo pateiktos septynios susidomėjimo paraiškos. Iki 2012 m. spalio 15 d. penkios suinteresuotosios šalys pateikė orientacinius, neįpareigojančius pasiūlymus. Iki 2012 m. lapkričio 20 d. trys suinteresuotosios šalys pateikė įpareigojančius, galutiniuspasiūlymus. Buvo atliktas trijų pasiūlymų palyginimas. Atliekant palyginimą buvo skiriami taškai, atsižvelgiant ir į finansinį pasiūlymą, ir į atitinkamus verslo ir plėtros planus. Frankfurto bendrovės 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH (toliau – 3Y) pasiūlymas, kuriame numatytas turto sandoris, buvo gerokai palankesnis negu bet kuris kitas. 3Y buvo bendrovės Yasmina, ribotos atsakomybės bendrovės, įsteigtos Liubeko oro uostui nupirkti ir valdyti, kontroliuojančioji bendrovė. 2012 m. lapkričio 29 d. Liubeko taryba (vok. Bürgerschaft) sutiko su sąlygomis ir pritarė pardavimui. Pardavimo sutartis buvo pasirašyta 2012 m. gruodžio 14 d. ir įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d. Bendrovė Yasmina įsigijo tam tikrą FLG turtą. Bendrovei Yasmina neparduotas turtas buvo perduotas Hanzos miestui Liubekui, sujungiant FLG su Hanzos miestu Liubeku (vok. Verschmelzung). Nuo tada FLG kaip nepriklausomas juridinis subjektas išnyko. |
| --- | --- |

(72)

2012 m. rugpjūčio 16 d. Hanzos miestas Liubekas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priede (22) paskelbė kvietimą teikti pasiūlymus dėl Liubeko oro uosto pardavimo. Iki 2012 m. rugsėjo 24 d. buvo pateiktos septynios susidomėjimo paraiškos. Iki 2012 m. spalio 15 d. penkios suinteresuotosios šalys pateikė orientacinius, neįpareigojančius pasiūlymus. Iki 2012 m. lapkričio 20 d. trys suinteresuotosios šalys pateikė įpareigojančius, galutiniuspasiūlymus. Buvo atliktas trijų pasiūlymų palyginimas. Atliekant palyginimą buvo skiriami taškai, atsižvelgiant ir į finansinį pasiūlymą, ir į atitinkamus verslo ir plėtros planus. Frankfurto bendrovės 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH (toliau – 3Y) pasiūlymas, kuriame numatytas turto sandoris, buvo gerokai palankesnis negu bet kuris kitas. 3Y buvo bendrovės Yasmina, ribotos atsakomybės bendrovės, įsteigtos Liubeko oro uostui nupirkti ir valdyti, kontroliuojančioji bendrovė. 2012 m. lapkričio 29 d. Liubeko taryba (vok. Bürgerschaft) sutiko su sąlygomis ir pritarė pardavimui. Pardavimo sutartis buvo pasirašyta 2012 m. gruodžio 14 d. ir įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d. Bendrovė Yasmina įsigijo tam tikrą FLG turtą. Bendrovei Yasmina neparduotas turtas buvo perduotas Hanzos miestui Liubekui, sujungiant FLG su Hanzos miestu Liubeku (vok. Verschmelzung). Nuo tada FLG kaip nepriklausomas juridinis subjektas išnyko.

Europos Sąjungos oficialiojo leidinio

22

3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH

turto sandoris,

Yasmina

Bürgerschaft

Yasmina

Yasmina

Verschmelzung

| (73) | Kadangi oro uostas nuolat veikė nuostolingai, 2014 m. balandžio mėn. bendrovė Yasmina paskelbė nemokumą, todėl 2014 m. balandžio 23 d. buvo inicijuota nemokumo byla. 2014 m. rugpjūčio 1 d. Liubeko oro uostą perėmė Kinijos investuotoja bendrovė PuRen Germany GmbH (toliau – PuRen). 2015 m. rugsėjo mėn. bendrovė PuRen paskelbė nemokumą, todėl 2015 m. rugsėjo 30 d. buvo inicijuota nemokumo byla. 2016 m. liepos 1 d. Liubeko oro uostą perėmė bendrovė Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG (toliau – Stöcker). |
| --- | --- |

(73)

Kadangi oro uostas nuolat veikė nuostolingai, 2014 m. balandžio mėn. bendrovė Yasmina paskelbė nemokumą, todėl 2014 m. balandžio 23 d. buvo inicijuota nemokumo byla. 2014 m. rugpjūčio 1 d. Liubeko oro uostą perėmė Kinijos investuotoja bendrovė PuRen Germany GmbH (toliau – PuRen). 2015 m. rugsėjo mėn. bendrovė PuRen paskelbė nemokumą, todėl 2015 m. rugsėjo 30 d. buvo inicijuota nemokumo byla. 2016 m. liepos 1 d. Liubeko oro uostą perėmė bendrovė Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG (toliau – Stöcker).

Yasmina

PuRen Germany GmbH

PuRen

PuRen

Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG

Stöcker

| (74) | Komisija išnagrinėjo toliau nurodytas priemones, kurios galbūt laikytinos valstybės pagalba bendrovėms FLG, Infratil, Ryanair ir kitoms oro uostu besinaudojančioms oro transporto bendrovėms. |
| --- | --- |

(74)

Komisija išnagrinėjo toliau nurodytas priemones, kurios galbūt laikytinos valstybės pagalba bendrovėms FLG, Infratil, Ryanair ir kitoms oro uostu besinaudojančioms oro transporto bendrovėms.

Infratil

Ryanair

2.2.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

| (75) | Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl toliau nurodytų priemonių, taikytų bendrovės FLG naudai:






  — | visų 1978–2004 m. laikotarpiu patirtų nuostolių perėmimo; |
| --- | --- | --- |

(75)

Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl toliau nurodytų priemonių, taikytų bendrovės FLG naudai:

—

visų 1978–2004 m. laikotarpiu patirtų nuostolių perėmimo;

| — | žemės ir oro uosto infrastruktūros nuomos sutarties (iki 2006 m. sausio 1 d.) mažesne už rinkos kaina; |
| --- | --- |

—

žemės ir oro uosto infrastruktūros nuomos sutarties (iki 2006 m. sausio 1 d.) mažesne už rinkos kaina;

| — | nelikviduotų įsipareigojimų, kylančių iš keleto paskolų, kurių sutartis bendrovė FLG buvo sudariusi su komerciniais bankais, perėmimo; |
| --- | --- |

—

nelikviduotų įsipareigojimų, kylančių iš keleto paskolų, kurių sutartis bendrovė FLG buvo sudariusi su komerciniais bankais, perėmimo;

| — | pagalbos investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą (23), ir įtariamo jo pažeidimo; |
| --- | --- |

—

pagalbos investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą (23), ir įtariamo jo pažeidimo;

23

| — | bendrovės FLG nuostolių kompensavimo nuo 2009 m. lapkričio mėn.; |
| --- | --- |

—

bendrovės FLG nuostolių kompensavimo nuo 2009 m. lapkričio mėn.;

| — | 2010–2015 m. Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdyto investicijų į infrastruktūrą finansavimo; |
| --- | --- |

—

2010–2015 m. Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdyto investicijų į infrastruktūrą finansavimo;

| — | Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimo bendrovei FLG. |
| --- | --- |

—

Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimo bendrovei FLG.

2.3.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

2.3.1.   
  FLG akcijų pardavimas

FLG akcijų pardavimas

| (76) | Atsižvelgdamas į nuolatinius bendrovės FLG veiklos nuostolius, Hanzos miestas Liubekas nusprendė parduoti savo FLG akcijas. Siekdamas nustatyti geriausią pirkėją, jis paskelbė kvietimą teikti pasiūlymus, kuris 2003 m. kovo 21 d. buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. |
| --- | --- |

(76)

Atsižvelgdamas į nuolatinius bendrovės FLG veiklos nuostolius, Hanzos miestas Liubekas nusprendė parduoti savo FLG akcijas. Siekdamas nustatyti geriausią pirkėją, jis paskelbė kvietimą teikti pasiūlymus, kuris 2003 m. kovo 21 d. buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

| (77) | Hanzos miestas Liubekas gavo penkių įmonių susidomėjimo paraiškas. Pirmosioms keturioms įmonėms jis išsiuntė išsamesnės informacijos rinkinį. Viena įmonė savo orientacinį pasiūlymą pateikė 2003 m. birželio 17 d., pasibaigus terminui. |
| --- | --- |

(77)

Hanzos miestas Liubekas gavo penkių įmonių susidomėjimo paraiškas. Pirmosioms keturioms įmonėms jis išsiuntė išsamesnės informacijos rinkinį. Viena įmonė savo orientacinį pasiūlymą pateikė 2003 m. birželio 17 d., pasibaigus terminui.

| (78) | Tik viena įmonė, t. y. bendrovė Infratil, pateikė oficialų pasiūlymą. Taigi, Hanzos miestas Liubekas pradėjo derybas su bendrove Infratil. Pirmoji pardavimo sutartis buvo sudaryta 2005 m. kovo mėn. Tačiau ji priklausė nuo to, ar bus gautas galutinis plano patvirtinimo sprendimas (vok. Planfeststellungsbeschluss), kad per nurodytą laiką būtų prailgintas oro uosto kilimo ir tūpimo takas. 2005 m. liepos 18 d. Šlėzvigo aukštesniajam administraciniam teismui (vok. Oberverwaltungsgericht – OVG) priėmus sprendimą (24), ši sąlyga nebegalėjo būti įvykdyta. |
| --- | --- |

(78)

Tik viena įmonė, t. y. bendrovė Infratil, pateikė oficialų pasiūlymą. Taigi, Hanzos miestas Liubekas pradėjo derybas su bendrove Infratil. Pirmoji pardavimo sutartis buvo sudaryta 2005 m. kovo mėn. Tačiau ji priklausė nuo to, ar bus gautas galutinis plano patvirtinimo sprendimas (vok. Planfeststellungsbeschluss), kad per nurodytą laiką būtų prailgintas oro uosto kilimo ir tūpimo takas. 2005 m. liepos 18 d. Šlėzvigo aukštesniajam administraciniam teismui (vok. Oberverwaltungsgericht – OVG) priėmus sprendimą (24), ši sąlyga nebegalėjo būti įvykdyta.

Infratil

Infratil

Planfeststellungsbeschluss

Oberverwaltungsgericht

24

| (79) | Tas sprendimas iš esmės pakeitė abiejų suinteresuotųjų šalių derybines pozicijas. Kadangi ankstesnės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas buvo tik vienas oficialus pasiūlymas, Hanzos miestas Liubekas nusprendė, jog nėra tikėtina, kad po oro uosto plėtros sustabdymo būtų daugiau suinteresuotųjų šalių. Todėl jis nusprendė neskelbti antrojo kvietimo teikti pasiūlymus. Vietoj to Hanzos miestas Liubekas ir bendrovė Infratil atnaujino derybas remdamiesi naujais faktais ir susitarė dėl sąlyginės privatizavimo sutarties. 2005 m. spalio 24 d. buvo sudarytas dalyvavimo susitarimas (toliau – 2005 m. dalyvavimo susitarimas). Jis įsigaliojo 2005 m. gruodžio 1 d. |
| --- | --- |

(79)

Tas sprendimas iš esmės pakeitė abiejų suinteresuotųjų šalių derybines pozicijas. Kadangi ankstesnės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas buvo tik vienas oficialus pasiūlymas, Hanzos miestas Liubekas nusprendė, jog nėra tikėtina, kad po oro uosto plėtros sustabdymo būtų daugiau suinteresuotųjų šalių. Todėl jis nusprendė neskelbti antrojo kvietimo teikti pasiūlymus. Vietoj to Hanzos miestas Liubekas ir bendrovė Infratil atnaujino derybas remdamiesi naujais faktais ir susitarė dėl sąlyginės privatizavimo sutarties. 2005 m. spalio 24 d. buvo sudarytas dalyvavimo susitarimas (toliau – 2005 m. dalyvavimo susitarimas). Jis įsigaliojo 2005 m. gruodžio 1 d.

Infratil

| (80) | 2005 m. dalyvavimo susitarime numatyta, kad 2005 m. gruodžio 1 d. Hanzos miestas Liubekas perleidžia 90 % FLG akcijų bendrovei Infratil. Mainais bendrovė Infratil Hanzos miestui Liubekui sumokėjo vadinamąją I pirkimo kainą – [...] EUR (*1) – ir papildomą [...] EUR sumą, atitinkančią piniginį kreditą, kurį Hanzos miestas Liubekas anksčiau buvo suteikęs bendrovei FLG veiklos išlaidoms ir naujoms investicijoms finansuoti. Bendrovė Infratil taip pat turėjo perimti oro uosto 2005 m. veiklos nuostolius. |
| --- | --- |

(80)

2005 m. dalyvavimo susitarime numatyta, kad 2005 m. gruodžio 1 d. Hanzos miestas Liubekas perleidžia 90 % FLG akcijų bendrovei Infratil. Mainais bendrovė Infratil Hanzos miestui Liubekui sumokėjo vadinamąją I pirkimo kainą – [...] EUR (*1) – ir papildomą [...] EUR sumą, atitinkančią piniginį kreditą, kurį Hanzos miestas Liubekas anksčiau buvo suteikęs bendrovei FLG veiklos išlaidoms ir naujoms investicijoms finansuoti. Bendrovė Infratil taip pat turėjo perimti oro uosto 2005 m. veiklos nuostolius.

Infratil

Infratil

I pirkimo kainą

*1

Infratil

| (81) | Be to, 2005 m. dalyvavimo susitarime numatyta, kad vėliau bendrovė Infratil turės sumokėti II pirkimo kainą – [...] EUR, jeigu bus įvykdytos šios dvi sąlygos:






  a) | oro uostas gaus besąlyginį galutinį planavimo patvirtinimą, apimantį sutartyje nurodytą turinį (žr. 82 konstatuojamąją dalį), ir bendrovei FLG šiuo patvirtinimu nebus nustatyta aktyvių triukšmo valdymo priemonių, pvz., draudimo skraidyti naktį arba triukšmo kvotų (vok. Lärmkontingent), arba FLG užsakys su sutartyje nurodytomis priemonėmis susijusius tam tikros vertės statybos darbus; |
| --- | --- | --- |

(81)

Be to, 2005 m. dalyvavimo susitarime numatyta, kad vėliau bendrovė Infratil turės sumokėti II pirkimo kainą – [...] EUR, jeigu bus įvykdytos šios dvi sąlygos:

Infratil

II pirkimo kainą

a)

oro uostas gaus besąlyginį galutinį planavimo patvirtinimą, apimantį sutartyje nurodytą turinį (žr. 82 konstatuojamąją dalį), ir bendrovei FLG šiuo patvirtinimu nebus nustatyta aktyvių triukšmo valdymo priemonių, pvz., draudimo skraidyti naktį arba triukšmo kvotų (vok. Lärmkontingent), arba FLG užsakys su sutartyje nurodytomis priemonėmis susijusius tam tikros vertės statybos darbus;

Lärmkontingent

| b) | 2008 m. bus pervežta bent [...] keleivių arba, jeigu 2006 arba 2007 m. jau bus įvykdyta 1 sąlyga – 2006 m. bus pervežta [...] keleivių arba 2007 m. bus pervežta [...] keleivių. |
| --- | --- |

b)

2008 m. bus pervežta bent [...] keleivių arba, jeigu 2006 arba 2007 m. jau bus įvykdyta 1 sąlyga – 2006 m. bus pervežta [...] keleivių arba 2007 m. bus pervežta [...] keleivių.

| (82) | Sutartyje nurodytas planavimo patvirtinimo turinys apėmė šiuos aspektus:






  — | kilimo ir tūpimo takų prailginimą; |
| --- | --- | --- |

(82)

Sutartyje nurodytas planavimo patvirtinimo turinys apėmė šiuos aspektus:

—

kilimo ir tūpimo takų prailginimą;

| — | II arba III kategorijos tūpimo pagal prietaisus sistemos (ILS CAT II arba ILS CAT III) įrengimą; |
| --- | --- |

—

II arba III kategorijos tūpimo pagal prietaisus sistemos (ILS CAT II arba ILS CAT III) įrengimą;

| — | automobilių stovėjimo vietų išplėtimą; |
| --- | --- |

—

automobilių stovėjimo vietų išplėtimą;

| — | esamą oro uosto teritoriją; |
| --- | --- |

—

esamą oro uosto teritoriją;

| — | perono išplėtimą. |
| --- | --- |

—

perono išplėtimą.

| (83) | Iš II pirkimo kainos reikia atimti šiuos punktus:






  — | I pirkimo kainą ([...] EUR); |
| --- | --- | --- |

(83)

Iš II pirkimo kainos reikia atimti šiuos punktus:

—

I pirkimo kainą ([...] EUR);

| — | 2005–2008 m. oro uosto veiklos nuostolius iki bendros [...] EUR sumos; |
| --- | --- |

—

2005–2008 m. oro uosto veiklos nuostolius iki bendros [...] EUR sumos;

| — | išlaidas, kilusias dėl valstybės pagalbos bylos, kurią bendrovė Air Berlin inicijavo Vokietijos civiliniuose teismuose ir kurios ieškinio sumą Vokietija apytikriai vertina [...] EUR; |
| --- | --- |

—

išlaidas, kilusias dėl valstybės pagalbos bylos, kurią bendrovė Air Berlin inicijavo Vokietijos civiliniuose teismuose ir kurios ieškinio sumą Vokietija apytikriai vertina [...] EUR;

Air Berlin

| — | jeigu planavimo patvirtinimas bus išduotas sutartyje nurodytam turiniui (žr. 82 konstatuojamąją dalį) – planavimo patvirtinimo išlaidų skirtumą, išskyrus išlaidas kompensavimo priemonėms, ir fiksuotą [...] EUR sumą; Vokietija šį skirtumą apytikriai vertina [...] EUR; |
| --- | --- |

—

jeigu planavimo patvirtinimas bus išduotas sutartyje nurodytam turiniui (žr. 82 konstatuojamąją dalį) – planavimo patvirtinimo išlaidų skirtumą, išskyrus išlaidas kompensavimo priemonėms, ir fiksuotą [...] EUR sumą; Vokietija šį skirtumą apytikriai vertina [...] EUR;

| — | jeigu planavimo patvirtinimas sutartyje nurodytam turiniui (žr. 82 konstatuojamąją dalį) nebus išduotas – planavimo patvirtinimo išlaidas. |
| --- | --- |

—

jeigu planavimo patvirtinimas sutartyje nurodytam turiniui (žr. 82 konstatuojamąją dalį) nebus išduotas – planavimo patvirtinimo išlaidas.

| (84) | Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą planavimo patvirtinimo išlaidos apima visas poveikį likvidumui turinčias (vok. liquiditätswirksam) išlaidas. Tai apima 2005 m. spalio 1 d. – 2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu patiriamas išlaidas su planavimo patvirtinimo procedūra susijusioms kompensavimo priemonėms (vok. Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen). |
| --- | --- |

(84)

Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą planavimo patvirtinimo išlaidos apima visas poveikį likvidumui turinčias (vok. liquiditätswirksam) išlaidas. Tai apima 2005 m. spalio 1 d. – 2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu patiriamas išlaidas su planavimo patvirtinimo procedūra susijusioms kompensavimo priemonėms (vok. Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen).

liquiditätswirksam

Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen

| (85) | Be to, 2005 m. dalyvavimo susitarime nustatytas pasirinkimo parduoti sandoris, leidžiantis bendrovei Infratil atšaukti pradinį FLG akcijų pirkimą ir kompensuoti tam tikras sutartas išlaidas, jeigu:






  — | nebus gautas planavimo patvirtinimas arba iki 2008 m. gruodžio 31 d. nebus užsakyti statybos darbai, susiję su 82 konstatuojamojoje dalyje paminėtomis priemonėmis; ir |
| --- | --- | --- |

(85)

Be to, 2005 m. dalyvavimo susitarime nustatytas pasirinkimo parduoti sandoris, leidžiantis bendrovei Infratil atšaukti pradinį FLG akcijų pirkimą ir kompensuoti tam tikras sutartas išlaidas, jeigu:

Infratil

—

nebus gautas planavimo patvirtinimas arba iki 2008 m. gruodžio 31 d. nebus užsakyti statybos darbai, susiję su 82 konstatuojamojoje dalyje paminėtomis priemonėmis; ir

| — | nebus pasiektas nurodytas keleivių skaičius. |
| --- | --- |

—

nebus pasiektas nurodytas keleivių skaičius.

| (86) | Jeigu pasirinkimo parduoti sandoris būtų įvykdytas, Hanzos miestas Liubekas privalo grąžinti I pirkimo kainą ir kompensuoti tam tikrus nuostolius. Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, jeigu bendrovė Infratil nuspręstų įvykdyti pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas bendrovei Infratil turėtų sumokėti [...] EUR. Ši suma apskaičiuota taip:

  2 lentelė


  Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2008 m. gruodžio 31 d. duomenimis, EUR







  Akcininkų paskolos 2005 m. | (...) |
| --- | --- | --- |
| + Akcininkų paskolų, suteiktų toliau nurodytiems punktams, balansas: | |
| faktiniams patvirtintiems veiklos nuostoliams | (...) |
| faktinėms patvirtintoms investicijų išlaidoms | (...) |
| – viešajam finansavimui | (...) |
| planavimo patvirtinimo proceso išlaidoms | (...) |
| bendrovės Air Berlin teisinėms išlaidoms | (...) |
| = suteiktų akcininkų paskolų balansas: | (...) |
| + 5 % palūkanų už akcininkų paskolas per metus | (...) |
| + I pirkimo kaina | (...) |
| Iš viso | (...) |

(86)

Jeigu pasirinkimo parduoti sandoris būtų įvykdytas, Hanzos miestas Liubekas privalo grąžinti I pirkimo kainą ir kompensuoti tam tikrus nuostolius. Pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, jeigu bendrovė Infratil nuspręstų įvykdyti pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas bendrovei Infratil turėtų sumokėti [...] EUR. Ši suma apskaičiuota taip:

Infratil

Infratil

2 lentelė

2 lentelė

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2008 m. gruodžio 31 d. duomenimis, EUR

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2008 m. gruodžio 31 d. duomenimis, EUR

Akcininkų paskolos 2005 m.

(...)

- Akcininkų paskolų, suteiktų toliau nurodytiems punktams, balansas:

faktiniams patvirtintiems veiklos nuostoliams

(...)

faktinėms patvirtintoms investicijų išlaidoms

(...)

– viešajam finansavimui

(...)

planavimo patvirtinimo proceso išlaidoms

(...)

bendrovės Air Berlin teisinėms išlaidoms

Air Berlin

(...)

= suteiktų akcininkų paskolų balansas:

= suteiktų akcininkų paskolų balansas:

(...)

(...)

- 5 % palūkanų už akcininkų paskolas per metus

(...)

- I pirkimo kaina

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

2.3.2.   
  2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

| (87) | 2008 m. bendrovė Infratil paskelbė, kad įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį, nes negautas planavimo patvirtinimas, klientų skaičius nepagerėjo iki 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyto lygio, o FLG veiklos nuostoliai didesni, negu buvo tikėtasi. Siekdamas išlaikyti bendrovę Infratil kaip oro uosto operatorių, Hanzos miestas Liubekas sutiko iš naujo derėtis dėl tam tikrų 2005 m. dalyvavimo susitarimo sąlygų, susijusių su pasirinkimo parduoti sandoriu. Derybomis buvo pasiektas ir 2008 m. lapkričio 12 d. pasirašytas 2009 m. papildomas susitarimas, kuriame prie pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kurią Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti bendrovei Infratil pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, buvo pridėti papildomi nuostoliai, investicijos ir kitos su oro uosto veikla 2009 m. susijusios išlaidos. |
| --- | --- |

(87)

2008 m. bendrovė Infratil paskelbė, kad įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį, nes negautas planavimo patvirtinimas, klientų skaičius nepagerėjo iki 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyto lygio, o FLG veiklos nuostoliai didesni, negu buvo tikėtasi. Siekdamas išlaikyti bendrovę Infratil kaip oro uosto operatorių, Hanzos miestas Liubekas sutiko iš naujo derėtis dėl tam tikrų 2005 m. dalyvavimo susitarimo sąlygų, susijusių su pasirinkimo parduoti sandoriu. Derybomis buvo pasiektas ir 2008 m. lapkričio 12 d. pasirašytas 2009 m. papildomas susitarimas, kuriame prie pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kurią Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti bendrovei Infratil pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, buvo pridėti papildomi nuostoliai, investicijos ir kitos su oro uosto veikla 2009 m. susijusios išlaidos.

Infratil

Infratil

Infratil

| (88) | Pagal 2009 m. papildomą susitarimą naujoji pasirinkimo parduoti sandorio kaina apskaičiuota taip:

  3 lentelė


  Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2009 m. spalio mėn. duomenimis, EUR







  Pasirinkimo parduoti sandorio kaina (2008 m. gruodžio 31 d.) | (...) |
| --- | --- | --- |
| + [...] % 2008 m. pasirinkimo parduoti sandorio kainos palūkanos 2009 metams | (...) |
| + Akcininkų paskolų, suteiktų toliau nurodytiems punktams, balansas: | |
| faktiniams patvirtintiems veiklos nuostoliams 2009 m. | (...) |
| faktinėms patvirtintoms investicijų išlaidoms 2009 m. | (...) |
| planavimo patvirtinimo proceso išlaidoms 2009 m. | (...) |
| kitoms išlaidoms 2009 m. | (...) |
| bendrovės Air Berlin teisinėms išlaidoms, patirtoms 2009 m. | (...) |
| = suteiktų akcininkų paskolų balansas: | (...) |
| + [...] % palūkanos už akcininkų paskolas 2009 m. | (...) |
| – 2009 m. išlaidos, nepadengtos paskolomis | (...) |
| + grupinio draudimo lengvatų (t. y. bendrovės Infratil grupinio draudimo įmokų, priskiriamų bendrovei FLG) kompensavimas | (...) |
| Iš viso | (...) |

(88)

Pagal 2009 m. papildomą susitarimą naujoji pasirinkimo parduoti sandorio kaina apskaičiuota taip:

3 lentelė

3 lentelė

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2009 m. spalio mėn. duomenimis, EUR

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina 2009 m. spalio mėn. duomenimis, EUR

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina (2008 m. gruodžio 31 d.)

(...)

- [...] % 2008 m. pasirinkimo parduoti sandorio kainos palūkanos 2009 metams

(...)

- Akcininkų paskolų, suteiktų toliau nurodytiems punktams, balansas:

faktiniams patvirtintiems veiklos nuostoliams 2009 m.

(...)

faktinėms patvirtintoms investicijų išlaidoms 2009 m.

(...)

planavimo patvirtinimo proceso išlaidoms 2009 m.

(...)

kitoms išlaidoms 2009 m.

(...)

bendrovės Air Berlin teisinėms išlaidoms, patirtoms 2009 m.

Air Berlin

(...)

= suteiktų akcininkų paskolų balansas:

= suteiktų akcininkų paskolų balansas:

(...)

(...)

- [...] % palūkanos už akcininkų paskolas 2009 m.

(...)

– 2009 m. išlaidos, nepadengtos paskolomis

(...)

- grupinio draudimo lengvatų (t. y. bendrovės Infratil grupinio draudimo įmokų, priskiriamų bendrovei FLG) kompensavimas

Infratil

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

| (89) | Hanzos miesto Liubeko mokėtinos grupinio draudimo lengvatos yra susijusios su akcininko paskola, kurią bendrovė Infratil suteikė bendrovei FLG. Draudimo polisas apėmė visus bendrovės Infratil valdomus oro uostus. Bendrovei FLG priskirtina išlaidų dalis siekė [...] EUR. |
| --- | --- |

(89)

Hanzos miesto Liubeko mokėtinos grupinio draudimo lengvatos yra susijusios su akcininko paskola, kurią bendrovė Infratil suteikė bendrovei FLG. Draudimo polisas apėmė visus bendrovės Infratil valdomus oro uostus. Bendrovei FLG priskirtina išlaidų dalis siekė [...] EUR.

Infratil

Infratil

| (90) | Taigi, pasirinkimo parduoti sandorio kainos, sumokėtos pagal 2009 m. papildomą susitarimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kurią Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, skirtumas siekia [...] EUR. |
| --- | --- |

(90)

Taigi, pasirinkimo parduoti sandorio kainos, sumokėtos pagal 2009 m. papildomą susitarimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kurią Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą, skirtumas siekia [...] EUR.

| (91) | Mainais bendrovė Infratil atsisakė teisės įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorį iki 2009 m. spalio 22 d. ir suteikė Hanzos miestui Liubekui tolesnio dalyvavimo teises. Be to, bendrovė Infratil pateikė Hanzos miestui Liubekui raštišką bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair ketinimų protokolą, kuriame abi suinteresuotosios šalys patvirtino savo ketinimą didinti keleivių skaičių ir bendradarbiauti plėtojant bendrovės Ryanair bazę Liubeko oro uoste. |
| --- | --- |

(91)

Mainais bendrovė Infratil atsisakė teisės įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorį iki 2009 m. spalio 22 d. ir suteikė Hanzos miestui Liubekui tolesnio dalyvavimo teises. Be to, bendrovė Infratil pateikė Hanzos miestui Liubekui raštišką bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair ketinimų protokolą, kuriame abi suinteresuotosios šalys patvirtino savo ketinimą didinti keleivių skaičių ir bendradarbiauti plėtojant bendrovės Ryanair bazę Liubeko oro uoste.

Infratil

Infratil

Ryanair

Ryanair

2.4.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

2.4.1.   
  2000 m. susitarimas

2000 m. susitarimas

| (92) | Iki 2000 m. bendrovė FLG buvo oro uostas, priklausantis nuo užsakomųjų skrydžių ir bendrosios aviacijos generuojamų aviacinių pajamų. 2000 m. oro uostas pakeitė savo verslo modelį į pigių skrydžių bendrovių oro uostą, kurio pajamos generuojamos derinant aviacinę ir neaviacinę veiklą. |
| --- | --- |

(92)

Iki 2000 m. bendrovė FLG buvo oro uostas, priklausantis nuo užsakomųjų skrydžių ir bendrosios aviacijos generuojamų aviacinių pajamų. 2000 m. oro uostas pakeitė savo verslo modelį į pigių skrydžių bendrovių oro uostą, kurio pajamos generuojamos derinant aviacinę ir neaviacinę veiklą.

| (93) | 2000 m. gegužės 29 d. FLG su bendrove Ryanair pasirašė Oro paslaugų susitarimą (toliau – 2000 m. susitarimas). 2000 m. susitarime su bendrove Ryanair buvo konkrečiai nurodyti bendrovės Ryanair mokėtini oro uosto mokesčiai ir oro uosto apmokėtinos rinkodaros rėmimo iniciatyvos. Buvo suplanuota, kad 2000 m. susitarimas bus pradėtas vykdyti 2000 m. birželio 1 d. ir bus vykdomas iki 2010 m. gegužės 31 d. |
| --- | --- |

(93)

2000 m. gegužės 29 d. FLG su bendrove Ryanair pasirašė Oro paslaugų susitarimą (toliau – 2000 m. susitarimas). 2000 m. susitarime su bendrove Ryanair buvo konkrečiai nurodyti bendrovės Ryanair mokėtini oro uosto mokesčiai ir oro uosto apmokėtinos rinkodaros rėmimo iniciatyvos. Buvo suplanuota, kad 2000 m. susitarimas bus pradėtas vykdyti 2000 m. birželio 1 d. ir bus vykdomas iki 2010 m. gegužės 31 d.

Ryanair

Ryanair

| (94) | Maršruto į Stanstedo oro uostą išlaidas ir pajamas oro uostas buvo įvertinęs taip:

  4 lentelė


  Išlaidos ir pajamos pagal 2000 m. susitarimą iš FLG perspektyvos








  Susitarimo su bendrove Ryanair elementai | < 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę | ≥ 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę |
| --- | --- | --- | --- |
| FLG išlaidos EUR |
| Rinkodaros rėmimas – išlaidos vienam atvykstančiam keleiviui | (...) | (...) |
| | Iki 2005 m. gegužės 31 d. | Nuo 2005 m. birželio 1 d. |
| FLG pajamos EUR |
| Bendrovės Ryanair mokėtini mokesčiai vienam lėktuvui | (...) | (...) |
| Bendrovės Ryanair mokėtini mokesčiai vienam atvykstančiam keleiviui | (...) | (...) |
| Bendrovės Ryanair grynieji mokėtini mokesčiai vienam atvykstančiam keleiviui (iš mokesčių atėmus rinkodaros rėmimą) | (...) | (...) |
| Kita: |
| Apyvartos mokestis už vieną FLG parduotą bilietą | (...) % | (...) % |
| Komisiniai už FLG užsakytų nuomojamų automobilių apyvartą | (...) % | (...) % |
| Saugumo mokestis (bendrovės Ryanair mokėtinas atitinkamai valdžios įstaigai) EUR | (...) | (...) |

(94)

Maršruto į Stanstedo oro uostą išlaidas ir pajamas oro uostas buvo įvertinęs taip:

4 lentelė

4 lentelė

Išlaidos ir pajamos pagal 2000 m. susitarimą iš FLG perspektyvos

Išlaidos ir pajamos pagal 2000 m. susitarimą iš FLG perspektyvos

Susitarimo su bendrove Ryanair elementai

Ryanair

< 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę

≥ 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę

FLG išlaidos EUR

FLG išlaidos EUR

Rinkodaros rėmimas – išlaidos vienam atvykstančiam keleiviui

(...)

(...)

Iki 2005 m. gegužės 31 d.

Nuo 2005 m. birželio 1 d.

FLG pajamos EUR

FLG pajamos EUR

Bendrovės Ryanair mokėtini mokesčiai vienam lėktuvui

Ryanair

(...)

(...)

Bendrovės Ryanair mokėtini mokesčiai vienam atvykstančiam keleiviui

Ryanair

(...)

(...)

Bendrovės Ryanair grynieji mokėtini mokesčiai vienam atvykstančiam keleiviui (iš mokesčių atėmus rinkodaros rėmimą)

Bendrovės Ryanair grynieji mokėtini mokesčiai vienam atvykstančiam keleiviui (iš mokesčių atėmus rinkodaros rėmimą)

(...)

(...)

(...)

(...)

Kita:

Kita:

Apyvartos mokestis už vieną FLG parduotą bilietą

(...) %

(...) %

Komisiniai už FLG užsakytų nuomojamų automobilių apyvartą

(...) %

(...) %

Saugumo mokestis (bendrovės Ryanair mokėtinas atitinkamai valdžios įstaigai) EUR

Ryanair

(...)

(...)

2.4.2.   
  2010 m. susitarimai

2010 m. susitarimai

| (95) | 2010 m. kovo 29 d. bendrovė Ryanair ir Liubeko oro uostas pasirašė 2000 m. susitarimo papildomą protokolą Nr. 1, apimantį 2010 m. kovo 28 d. – 2010 m. spalio 30 d. laikotarpį. Šiuo papildomu protokolu 2000 m. susitarimas buvo pratęstas iki 2010 m. spalio 30 d. ir juo buvo nustatytas naujas [...] EUR skatinamasis mokėjimas už vieną keleivį, kurį bendrovė FLG turėjo sumokėti bendrovei Ryanair, papildomai mokėjimui už rinkodaros paslaugas, nurodytam 2000 m. susitarime – [...] EUR už vieną keleivį (jeigu mažiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę) arba [...] EUR už vieną keleivį (jeigu daugiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę). Kadangi bendrovė Ryanair vykdė daugiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę, bendrovė FLG bendrovei Ryanair už kiekvieną keleivį iš viso turėjo sumokėti [...] EUR. Kadangi buvo paliktos galioti visos kitos 2000 m. susitarimo sąlygos, bendrovės FLG mokėtini keleivių aptarnavimo mokesčiai, tenkantys kiekvienam išvykimui, buvo [...] EUR, mokesčiai už aptarnavimą perone, tenkantys kiekvienam atskridimui ir išskridimui, buvo [...] EUR, mokesčiai už aptarnavimą vienam keleiviui buvo [...] EUR, o saugumo mokesčiai vienam keleiviui buvo [...] EUR. |
| --- | --- |

(95)

2010 m. kovo 29 d. bendrovė Ryanair ir Liubeko oro uostas pasirašė 2000 m. susitarimo papildomą protokolą Nr. 1, apimantį 2010 m. kovo 28 d. – 2010 m. spalio 30 d. laikotarpį. Šiuo papildomu protokolu 2000 m. susitarimas buvo pratęstas iki 2010 m. spalio 30 d. ir juo buvo nustatytas naujas [...] EUR skatinamasis mokėjimas už vieną keleivį, kurį bendrovė FLG turėjo sumokėti bendrovei Ryanair, papildomai mokėjimui už rinkodaros paslaugas, nurodytam 2000 m. susitarime – [...] EUR už vieną keleivį (jeigu mažiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę) arba [...] EUR už vieną keleivį (jeigu daugiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę). Kadangi bendrovė Ryanair vykdė daugiau nei 18 atskridimų ir išskridimų per savaitę, bendrovė FLG bendrovei Ryanair už kiekvieną keleivį iš viso turėjo sumokėti [...] EUR. Kadangi buvo paliktos galioti visos kitos 2000 m. susitarimo sąlygos, bendrovės FLG mokėtini keleivių aptarnavimo mokesčiai, tenkantys kiekvienam išvykimui, buvo [...] EUR, mokesčiai už aptarnavimą perone, tenkantys kiekvienam atskridimui ir išskridimui, buvo [...] EUR, mokesčiai už aptarnavimą vienam keleiviui buvo [...] EUR, o saugumo mokesčiai vienam keleiviui buvo [...] EUR.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (96) | 2010 m. spalio mėn. buvo pasirašytas papildomas protokolas Nr. 2, kuriame buvo atsisakyta 2010 m. kovo mėn. papildomo protokolo sąlygų ir buvo sugrįžta prie pradiniame 2000 m. susitarime nurodytos rinkodaros mokėjimų tvarkos. 2010 m. spalio mėn. papildomu protokolu 2000 m. susitarimo sąlygos buvo pratęstos 3 metams iki 2013 m. lapkričio 1 d. |
| --- | --- |

(96)

2010 m. spalio mėn. buvo pasirašytas papildomas protokolas Nr. 2, kuriame buvo atsisakyta 2010 m. kovo mėn. papildomo protokolo sąlygų ir buvo sugrįžta prie pradiniame 2000 m. susitarime nurodytos rinkodaros mokėjimų tvarkos. 2010 m. spalio mėn. papildomu protokolu 2000 m. susitarimo sąlygos buvo pratęstos 3 metams iki 2013 m. lapkričio 1 d.

| (97) | Tą dieną, kai buvo sudarytas papildomas protokolas Nr. 1, t. y. 2010 m. kovo 29 d., bendrovė FLG taip pat pasirašė rinkodaros paslaugų susitarimą su bendrovės Ryanair 100 % patronuojamąja įmone Airport Marketing Services Limited (toliau – AMS). Tas rinkodaros paslaugų susitarimas taip pat apėmė 2010 m. kovo 29 d. – 2010 m. spalio 30 d. laikotarpį ir jame buvo išdėstytos rinkodaros paslaugos, kurias bendrovė AMS teiks svetainėje www.ryanair.com mainais už [...] EUR sumą, kurią turės sumokėti bendrovė FLG. |
| --- | --- |

(97)

Tą dieną, kai buvo sudarytas papildomas protokolas Nr. 1, t. y. 2010 m. kovo 29 d., bendrovė FLG taip pat pasirašė rinkodaros paslaugų susitarimą su bendrovės Ryanair 100 % patronuojamąja įmone Airport Marketing Services Limited (toliau – AMS). Tas rinkodaros paslaugų susitarimas taip pat apėmė 2010 m. kovo 29 d. – 2010 m. spalio 30 d. laikotarpį ir jame buvo išdėstytos rinkodaros paslaugos, kurias bendrovė AMS teiks svetainėje www.ryanair.com mainais už [...] EUR sumą, kurią turės sumokėti bendrovė FLG.

Ryanair

Airport Marketing Services Limited

2.5.   MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

| (98) | Ledo šalinimo mokesčiai nustatyti specialiųjų mokesčių schemoje, taikytinoje visoms oro uostą naudojančioms oro transporto bendrovėms. Specialiųjų mokesčių schema yra nuo bendros oro uoste taikytinos mokesčių tvarkos atskiras dokumentas. Jis atnaujinamas kas kelerius metus. Specialiųjų mokesčių schemoje skiriamos kelios paslaugų kategorijos, t. y. ledo šalinimas nuo 10 t MTOW ir lengvesnių orlaivių, ledo šalinimas nuo sunkesnių nei 10 t MTOW orlaivių, ledo šalinimo skystis ir karštas vanduo, ir nustatoma kiekvienos paslaugos kaina. |
| --- | --- |

(98)

Ledo šalinimo mokesčiai nustatyti specialiųjų mokesčių schemoje, taikytinoje visoms oro uostą naudojančioms oro transporto bendrovėms. Specialiųjų mokesčių schema yra nuo bendros oro uoste taikytinos mokesčių tvarkos atskiras dokumentas. Jis atnaujinamas kas kelerius metus. Specialiųjų mokesčių schemoje skiriamos kelios paslaugų kategorijos, t. y. ledo šalinimas nuo 10 t MTOW ir lengvesnių orlaivių, ledo šalinimas nuo sunkesnių nei 10 t MTOW orlaivių, ledo šalinimo skystis ir karštas vanduo, ir nustatoma kiekvienos paslaugos kaina.

3.   PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

| (99) | 2007 m. ir 2012 m. sprendimais pradėti procedūrą Komisija inicijavo tyrimus dėl galimos valstybės pagalbos bendrovėms FLG, Infratil ir Ryanair, Wizz Air ir kitoms užsakomųjų skrydžių bendrovėms, aptarnaujančioms bendrovę Globalis Reisen. |
| --- | --- |

(99)

2007 m. ir 2012 m. sprendimais pradėti procedūrą Komisija inicijavo tyrimus dėl galimos valstybės pagalbos bendrovėms FLG, Infratil ir Ryanair, Wizz Air ir kitoms užsakomųjų skrydžių bendrovėms, aptarnaujančioms bendrovę Globalis Reisen.

Infratil

Ryanair

Wizz Air

Globalis Reisen

3.1.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

| (100) | Komisija turėjo abejonių dėl 1978 m. spalio 19 d. nuostolių perkėlimo susitarimo (toliau – nuostolių perkėlimo susitarimas), pagal kurį Hanzos miestas Liubekas padengė 1978–2004 m. FLG veiklos nuostolius, taip pat dėl žemės ir oro uosto infrastruktūros nuomos sutarties ir neįvykdytų įsipareigojimų perėmimo. Be to, Komisija turėjo abejonių dėl galimos pagalbos investicijomis, suteiktos priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir dėl įtariamo jo pažeidimo, nuostolių kompensavimo nuo 2009 m., Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės finansuotų investicijų į infrastruktūrą ir akcininko Hanzos miesto Liubeko bendrovei FLG suteiktų paskolų subordinavimo. Dėl tų priemonių Komisija išreiškė abejonių, ar įprastomis rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas taip pat būtų suteikęs bendrovei FLG panašius pranašumus. |
| --- | --- |

(100)

Komisija turėjo abejonių dėl 1978 m. spalio 19 d. nuostolių perkėlimo susitarimo (toliau – nuostolių perkėlimo susitarimas), pagal kurį Hanzos miestas Liubekas padengė 1978–2004 m. FLG veiklos nuostolius, taip pat dėl žemės ir oro uosto infrastruktūros nuomos sutarties ir neįvykdytų įsipareigojimų perėmimo. Be to, Komisija turėjo abejonių dėl galimos pagalbos investicijomis, suteiktos priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir dėl įtariamo jo pažeidimo, nuostolių kompensavimo nuo 2009 m., Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės finansuotų investicijų į infrastruktūrą ir akcininko Hanzos miesto Liubeko bendrovei FLG suteiktų paskolų subordinavimo. Dėl tų priemonių Komisija išreiškė abejonių, ar įprastomis rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas taip pat būtų suteikęs bendrovei FLG panašius pranašumus.

3.2.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

| (101) | Kai 90 % FLG akcijų buvo parduotos bendrovei Infratil, Komisija turėjo abejonių dėl privatizavimo proceso suderinamumo su valstybės pagalbos taisyklėmis. Be to, Komisija įtarė galimą valstybės pagalbą, kai 2008–2009 m. buvo derybomis iš naujo susitarta dėl pasirinkimo parduoti sandorio sąlygų. |
| --- | --- |

(101)

Kai 90 % FLG akcijų buvo parduotos bendrovei Infratil, Komisija turėjo abejonių dėl privatizavimo proceso suderinamumo su valstybės pagalbos taisyklėmis. Be to, Komisija įtarė galimą valstybės pagalbą, kai 2008–2009 m. buvo derybomis iš naujo susitarta dėl pasirinkimo parduoti sandorio sąlygų.

Infratil

3.3.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

| (102) | Dėl 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair ir 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomų protokolų Komisija turėjo abejonių, ar jais bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas atrankusis pranašumas ir todėl tai laikytina valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(102)

Dėl 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair ir 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomų protokolų Komisija turėjo abejonių, ar jais bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas atrankusis pranašumas ir todėl tai laikytina valstybės pagalba.

Ryanair

Ryanair

3.4.   MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

| (103) | Komisija turėjo abejonių, ar nuo 2009 m. imami mokesčiai už ledo šalinimą laikytini valstybės pagalba, nes buvo ženklų, kad nustatytos ledo šalinimo kainos buvo žemesnės negu oro uosto patiriamos išlaidos. |
| --- | --- |

(103)

Komisija turėjo abejonių, ar nuo 2009 m. imami mokesčiai už ledo šalinimą laikytini valstybės pagalba, nes buvo ženklų, kad nustatytos ledo šalinimo kainos buvo žemesnės negu oro uosto patiriamos išlaidos.

4.   VOKIETIJOS PASTABOS

VOKIETIJOS PASTABOS

4.1.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

| (104) | Vokietija pažymėjo, kad bendrovė FLG nebeegzistuoja. Privatizuojant Liubeko oro uostą FLG buvo sujungta su Hanzos miestu Liubeku. Taip Hanzos miestas Liubekas tapo visuotiniu FLG teisių ir pareigų perėmėju ir visi reikalavimai tarp FLG ir Hanzos miesto Liubeko išnyko. Taigi, Vokietija teigia, kad visi valstybės pagalbos klausimai tarp Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės FLG yra betiksliai. Be to, Vokietija pateikė pastabų apie konkrečias priemones, nurodydama, kad visos priemonės atitinka valstybės pagalbos taisykles, nes jos arba laikytinos esama pagalba, arba atitinka MEO principą.






  — | Nuostolių perkėlimo susitarimas: Vokietijos teigimu, kadangi nuostolių perkėlimo susitarimas buvo sudarytas 1978 m. ir nustojo galioti 2004 m. gruodžio 31 d., jo į tyrimus įtraukti negalima. Jeigu jis būtų priskirtas valstybės pagalbai, jis būtų laikytinas tik esama pagalba. Vokietija taip pat teigė, kad nuostolių perkėlimo susitarimas yra bendra ekonominės politikos priemonė, kurios negalima laikyti valstybės pagalba. Vokietijos teigimu, nuostolių perkėlimo susitarimas taip pat atitinka MEO principą, nes atitinkamomis priemonėmis buvo ketinama pritraukti oro transporto bendroves į oro uostą ir didinti keleivių skaičių. |
| --- | --- | --- |

(104)

Vokietija pažymėjo, kad bendrovė FLG nebeegzistuoja. Privatizuojant Liubeko oro uostą FLG buvo sujungta su Hanzos miestu Liubeku. Taip Hanzos miestas Liubekas tapo visuotiniu FLG teisių ir pareigų perėmėju ir visi reikalavimai tarp FLG ir Hanzos miesto Liubeko išnyko. Taigi, Vokietija teigia, kad visi valstybės pagalbos klausimai tarp Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės FLG yra betiksliai. Be to, Vokietija pateikė pastabų apie konkrečias priemones, nurodydama, kad visos priemonės atitinka valstybės pagalbos taisykles, nes jos arba laikytinos esama pagalba, arba atitinka MEO principą.

—

Nuostolių perkėlimo susitarimas: Vokietijos teigimu, kadangi nuostolių perkėlimo susitarimas buvo sudarytas 1978 m. ir nustojo galioti 2004 m. gruodžio 31 d., jo į tyrimus įtraukti negalima. Jeigu jis būtų priskirtas valstybės pagalbai, jis būtų laikytinas tik esama pagalba. Vokietija taip pat teigė, kad nuostolių perkėlimo susitarimas yra bendra ekonominės politikos priemonė, kurios negalima laikyti valstybės pagalba. Vokietijos teigimu, nuostolių perkėlimo susitarimas taip pat atitinka MEO principą, nes atitinkamomis priemonėmis buvo ketinama pritraukti oro transporto bendroves į oro uostą ir didinti keleivių skaičių.

| — | Nuomos sutartis ir paskolų perėmimas: Vokietijos teigimu, bet kokia su tomis priemonėmis susijusi pagalba laikytina esama pagalba. Be to, Vokietija nurodė, kad nuoma atitiko rinkos standartus, kaip įrodė nepriklausomas bendrovės Ernst & Young tyrimas, kurį Hanzos miestas Liubekas užsakė prieš parduodamas bendrovę FLG bendrovei Infratil – šį tyrimą Vokietija pateikė Komisijai. Paskolų perėmimo klausimu Vokietija nurodė, kad visos skolų garantijos buvo teikiamos tik pagal investicijų į infrastruktūros priemones išankstinio finansavimo sistemą ir tos priemonės bet kuriuo atveju vėliau buvo finansuojamos mokėjimais pagal nuostolių perkėlimo susitarimą. |
| --- | --- |

—

Nuomos sutartis ir paskolų perėmimas: Vokietijos teigimu, bet kokia su tomis priemonėmis susijusi pagalba laikytina esama pagalba. Be to, Vokietija nurodė, kad nuoma atitiko rinkos standartus, kaip įrodė nepriklausomas bendrovės Ernst & Young tyrimas, kurį Hanzos miestas Liubekas užsakė prieš parduodamas bendrovę FLG bendrovei Infratil – šį tyrimą Vokietija pateikė Komisijai. Paskolų perėmimo klausimu Vokietija nurodė, kad visos skolų garantijos buvo teikiamos tik pagal investicijų į infrastruktūros priemones išankstinio finansavimo sistemą ir tos priemonės bet kuriuo atveju vėliau buvo finansuojamos mokėjimais pagal nuostolių perkėlimo susitarimą.

Ernst & Young

Infratil

| — | Pagalba investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir įtariamas jo pažeidimas Vokietija nurodė, kad visos atitinkamos priemonės niekada nebuvo įgyvendintos arba pateko į viešosios kompetencijos sferą. |
| --- | --- |

—

Pagalba investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir įtariamas jo pažeidimas Vokietija nurodė, kad visos atitinkamos priemonės niekada nebuvo įgyvendintos arba pateko į viešosios kompetencijos sferą.

| — | Bendrovės FLG nuostolių kompensavimas nuo 2009 m.: Vokietija nurodė, kad bendrovės FLG finansavimas Hanzos miesto Liubeko lėšomis nuo 2009 m. atitiko Sąjungos valstybės pagalbos taisykles, nes bendrovė FLG nevykdė ekonominės veiklos – jos veikla buvo susijusi su viešosios kompetencijos sričiai priklausančiomis paslaugomis arba visuotinės ekonominės svarbos paslaugomis. |
| --- | --- |

—

Bendrovės FLG nuostolių kompensavimas nuo 2009 m.: Vokietija nurodė, kad bendrovės FLG finansavimas Hanzos miesto Liubeko lėšomis nuo 2009 m. atitiko Sąjungos valstybės pagalbos taisykles, nes bendrovė FLG nevykdė ekonominės veiklos – jos veikla buvo susijusi su viešosios kompetencijos sričiai priklausančiomis paslaugomis arba visuotinės ekonominės svarbos paslaugomis.

| — | Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdytas investicijų į infrastruktūrą finansavimas: Vokietija teigė, kad investicijų į infrastruktūrą finansavimas susijęs su viešuoju interesu arba viešajai kompetencijai priklausančiomis paslaugomis, todėl atitinka valstybės pagalbos taisykles, kaip numatyta 1994 m. Aviacijos gairėse (25) (taip pat kaip ir nuostolių kompensavimo nuo 2009 m. atveju). |
| --- | --- |

—

Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdytas investicijų į infrastruktūrą finansavimas: Vokietija teigė, kad investicijų į infrastruktūrą finansavimas susijęs su viešuoju interesu arba viešajai kompetencijai priklausančiomis paslaugomis, todėl atitinka valstybės pagalbos taisykles, kaip numatyta 1994 m. Aviacijos gairėse (25) (taip pat kaip ir nuostolių kompensavimo nuo 2009 m. atveju).

25

| — | Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimas bendrovei FLG: Vokietija nurodė, kad Hanzos miesto Liubeko sudarytas subordinavimo susitarimas bendrovės FLG naudai buvo įprasta rinkos praktika ir nesuteikė bendrovei FLG jokio pranašumo. |
| --- | --- |

—

Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimas bendrovei FLG: Vokietija nurodė, kad Hanzos miesto Liubeko sudarytas subordinavimo susitarimas bendrovės FLG naudai buvo įprasta rinkos praktika ir nesuteikė bendrovei FLG jokio pranašumo.

4.2.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

4.2.1.   
  FLG akcijų pardavimas

FLG akcijų pardavimas

| (105) | Vokietija teigė, kad sutarta pirkimo kaina atitiko rinkos standartus. Vokietija taip pat teigė, kad pasiūlymų teikimo procedūra 90 % bendrovės FLG akcijų įgyti buvo atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė. Vokietija nurodė, kad naujos derybos dėl susitarimo, surengtos dėl 2005 m. liepos 18 d. Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG Schleswig) priimto sprendimo (26), nepakeitė pasiūlymų teikimo procedūros rezultatų, t. y. bendrovės Infratil pasiūlymas buvo vienintelis ir aukščiausias. Vokietijos teigimu, po to sprendimo priėmimo naujas kvietimas teikti pasiūlymus būtų buvęs nereikalingas ir nenaudingas, nes tada padėtis buvo dar mažiau patraukli galimiems konkurso dalyviams negu prieš tai. |
| --- | --- |

(105)

Vokietija teigė, kad sutarta pirkimo kaina atitiko rinkos standartus. Vokietija taip pat teigė, kad pasiūlymų teikimo procedūra 90 % bendrovės FLG akcijų įgyti buvo atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė. Vokietija nurodė, kad naujos derybos dėl susitarimo, surengtos dėl 2005 m. liepos 18 d. Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG Schleswig) priimto sprendimo (26), nepakeitė pasiūlymų teikimo procedūros rezultatų, t. y. bendrovės Infratil pasiūlymas buvo vienintelis ir aukščiausias. Vokietijos teigimu, po to sprendimo priėmimo naujas kvietimas teikti pasiūlymus būtų buvęs nereikalingas ir nenaudingas, nes tada padėtis buvo dar mažiau patraukli galimiems konkurso dalyviams negu prieš tai.

OVG Schleswig

26

Infratil

| (106) | Vokietija nurodė, kad priežasčių skelbti naują kvietimą teikti pasiūlymus nebuvo, nes dėl Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG Schleswig) sprendimo pakito oro uosto vertė, o pasiūlymų teikimo procedūros objektas nepakito. Be to, Vokietija mano, kad visada turi būti galimybė pakeisti susitarimus. Šie argumentai buvo pagrįsti remiantis Vokietijos viešųjų pirkimų teise. |
| --- | --- |

(106)

Vokietija nurodė, kad priežasčių skelbti naują kvietimą teikti pasiūlymus nebuvo, nes dėl Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG Schleswig) sprendimo pakito oro uosto vertė, o pasiūlymų teikimo procedūros objektas nepakito. Be to, Vokietija mano, kad visada turi būti galimybė pakeisti susitarimus. Šie argumentai buvo pagrįsti remiantis Vokietijos viešųjų pirkimų teise.

OVG Schleswig

| (107) | Taip pat Vokietija nurodė, kad bendrovės Ernst & Young ekspertų ataskaitoje daroma išvada, jog privatizavimo sąlygos atspindėjo einamąją bendrovės FLG rinkos vertę ir gerokai viršijo galimo likvidavimo ekonominius rezultatus. |
| --- | --- |

(107)

Taip pat Vokietija nurodė, kad bendrovės Ernst & Young ekspertų ataskaitoje daroma išvada, jog privatizavimo sąlygos atspindėjo einamąją bendrovės FLG rinkos vertę ir gerokai viršijo galimo likvidavimo ekonominius rezultatus.

Ernst & Young

4.2.2.   
  2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

| (108) | Vokietija nurodė, kad bendrovės Infratil ir Hanzos miesto Liubeko susitarimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į teisinę ir ekonominę Liubeko oro uosto padėtį 2009 m. T. y., be kita ko, nebuvo suteiktas planavimo patvirtinimas, teismų bylos dėl oro uosto nebuvo išspręstos ir vyko ekonomikos ir finansų krizė. |
| --- | --- |

(108)

Vokietija nurodė, kad bendrovės Infratil ir Hanzos miesto Liubeko susitarimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į teisinę ir ekonominę Liubeko oro uosto padėtį 2009 m. T. y., be kita ko, nebuvo suteiktas planavimo patvirtinimas, teismų bylos dėl oro uosto nebuvo išspręstos ir vyko ekonomikos ir finansų krizė.

Infratil

| (109) | Vokietija užginčijo teiginį, kad bendrovei Infratil buvo suteiktas pranašumas, nes pasirinkimo parduoti sandorio kaina jau buvo derybomis suderinta pagal 2005 m. pradinį susitarimą su bendrove Infratil, vykdant viešą, skaidrią ir nediskriminacinę viešųjų pirkimų procedūrą. Vokietija teigė, kad nedidelis kainos padidinimas 2009 m., palyginti su 2005 m. sutarta suma, turėtų būti laikomas proporcingu bendrovės Infratil mainais suteiktai naudai. |
| --- | --- |

(109)

Vokietija užginčijo teiginį, kad bendrovei Infratil buvo suteiktas pranašumas, nes pasirinkimo parduoti sandorio kaina jau buvo derybomis suderinta pagal 2005 m. pradinį susitarimą su bendrove Infratil, vykdant viešą, skaidrią ir nediskriminacinę viešųjų pirkimų procedūrą. Vokietija teigė, kad nedidelis kainos padidinimas 2009 m., palyginti su 2005 m. sutarta suma, turėtų būti laikomas proporcingu bendrovės Infratil mainais suteiktai naudai.

Infratil

Infratil

Infratil

| (110) | Vokietija nurodė, kad perimti nuostolius buvo ekonomiškai naudingesnis sprendimas negu padariniai, kurie būtų kilę, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį. Pirmiausia Vokietija pabrėžė, kad uždaryti oro uostą nebuvo viena iš galimybių, nes nuolatinis oro uosto veikimas yra viešųjų paslaugų įsipareigojimas. Antra, per pagrįstą laiką nebūtų buvę įmanoma rasti naujo privataus investuotojo, nes būtų tekę vykdyti visos Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą. Tokiai procedūrai reikia laiko (maždaug 12 mėnesių) ir išteklių. |
| --- | --- |

(110)

Vokietija nurodė, kad perimti nuostolius buvo ekonomiškai naudingesnis sprendimas negu padariniai, kurie būtų kilę, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį. Pirmiausia Vokietija pabrėžė, kad uždaryti oro uostą nebuvo viena iš galimybių, nes nuolatinis oro uosto veikimas yra viešųjų paslaugų įsipareigojimas. Antra, per pagrįstą laiką nebūtų buvę įmanoma rasti naujo privataus investuotojo, nes būtų tekę vykdyti visos Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą. Tokiai procedūrai reikia laiko (maždaug 12 mėnesių) ir išteklių.

Infratil

4.3.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

4.3.1.   
  2000 m. susitarimas

2000 m. susitarimas

| (111) | Vokietijos teigimu, ekonominis pranašumas bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas. Vokietija nurodė, kad privatus veiklos vykdytojas, panašus į bendrovę FLG, būtų priėmęs susitarimą su bendrove Ryanair panašiomis sąlygomis. Sudarydama 2000 m. susitarimą, bendrovė FLG vykdė strategiją, pagal kurią siekė ilgainiui tapti pelninga. Tokiomis aplinkybėmis Vokietija teigia, kad oro uostų verslo strategija paprastai grindžiama aviacine veikla ir neaviacine veikla, įskaitant parduotuvių, restoranų ir automobilių stovėjimo aikštelių veiklą. Taigi, Vokietijos požiūriu, pelninga visoms oro transporto bendrovėms pasiūlyti mažus aviacinius mokesčius, kad būtų galima padidinti keleivių skaičių ir pasiekti didelį neaviacinio sektoriaus augimą, galintį kompensuoti mažesnes pajamas aviacijos sektoriuje. |
| --- | --- |

(111)

Vokietijos teigimu, ekonominis pranašumas bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas. Vokietija nurodė, kad privatus veiklos vykdytojas, panašus į bendrovę FLG, būtų priėmęs susitarimą su bendrove Ryanair panašiomis sąlygomis. Sudarydama 2000 m. susitarimą, bendrovė FLG vykdė strategiją, pagal kurią siekė ilgainiui tapti pelninga. Tokiomis aplinkybėmis Vokietija teigia, kad oro uostų verslo strategija paprastai grindžiama aviacine veikla ir neaviacine veikla, įskaitant parduotuvių, restoranų ir automobilių stovėjimo aikštelių veiklą. Taigi, Vokietijos požiūriu, pelninga visoms oro transporto bendrovėms pasiūlyti mažus aviacinius mokesčius, kad būtų galima padidinti keleivių skaičių ir pasiekti didelį neaviacinio sektoriaus augimą, galintį kompensuoti mažesnes pajamas aviacijos sektoriuje.

Ryanair

Ryanair

| (112) | Be to, Vokietija nurodė, kad verbuoti oro transporto bendroves, teikiančias reguliariųjų skrydžių paslaugas, yra naudinga dėl kelių priežasčių. Visų pirma, Vokietija teigė, jog galima tikėtis, kad atitinkamos oro transporto bendrovės ateityje nesudarys susitarimo su konkuruojančiais oro uostais. Be to, tikėtasi, kad oro uostas pritrauks kitas oro transporto bendroves. |
| --- | --- |

(112)

Be to, Vokietija nurodė, kad verbuoti oro transporto bendroves, teikiančias reguliariųjų skrydžių paslaugas, yra naudinga dėl kelių priežasčių. Visų pirma, Vokietija teigė, jog galima tikėtis, kad atitinkamos oro transporto bendrovės ateityje nesudarys susitarimo su konkuruojančiais oro uostais. Be to, tikėtasi, kad oro uostas pritrauks kitas oro transporto bendroves.

| (113) | Vokietija savo argumentą dėl rinkos sąlygų laikymosi pagrindė pateikdama bendrovės Ernst & Young ekspertų ataskaitą. Be to, Vokietija pažymėjo, kad privatus pagrindinis akcininkas bendrovė Infratil po oro uosto privatizavimo ir toliau vadovavosi 112 konstatuojamojoje dalyje išdėstyta strategija. |
| --- | --- |

(113)

Vokietija savo argumentą dėl rinkos sąlygų laikymosi pagrindė pateikdama bendrovės Ernst & Young ekspertų ataskaitą. Be to, Vokietija pažymėjo, kad privatus pagrindinis akcininkas bendrovė Infratil po oro uosto privatizavimo ir toliau vadovavosi 112 konstatuojamojoje dalyje išdėstyta strategija.

Ernst & Young

Infratil

| (114) | Vokietija nurodė, kad 2000 m. verslo strategija pasiteisina ir ex post požiūriu. Keleivių gerokai padaugėjo, bendrovė Ryanair pradėjo skraidyti naujomis kryptimis, o Liubeko oro uostas sugebėjo pritraukti naujų oro transporto bendrovių, pvz., bendrovę Wizz Air. Vokietija nurodė, kad susitarimas su bendrove Ryanair buvo būtinas privačiam investuotojui bendrovei Infratil pritraukti. |
| --- | --- |

(114)

Vokietija nurodė, kad 2000 m. verslo strategija pasiteisina ir ex post požiūriu. Keleivių gerokai padaugėjo, bendrovė Ryanair pradėjo skraidyti naujomis kryptimis, o Liubeko oro uostas sugebėjo pritraukti naujų oro transporto bendrovių, pvz., bendrovę Wizz Air. Vokietija nurodė, kad susitarimas su bendrove Ryanair buvo būtinas privačiam investuotojui bendrovei Infratil pritraukti.

ex post

Ryanair

Wizz Air

Ryanair

Infratil

| (115) | Be to, Vokietija nurodė, kad bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas atrankusis pranašumas, nes bendrovė FLG būtų sudariusi tokias pačias sąlygas bet kuriai kitai suinteresuotai oro transporto bendrovei. |
| --- | --- |

(115)

Be to, Vokietija nurodė, kad bendrovei Ryanair nebuvo suteiktas atrankusis pranašumas, nes bendrovė FLG būtų sudariusi tokias pačias sąlygas bet kuriai kitai suinteresuotai oro transporto bendrovei.

Ryanair

| (116) | Dar daugiau, Vokietija mano, kad įtariamų pranašumų bendrovės Ryanair naudai negalima priskirti valstybei dėl byloje Stardust Marine (27) priimto sprendimo. Vokietijos teigimu, bendrovė FLG, prieš sudarydama 2000 m. susitarimą, jo sudarymo metu ir po jo sudarymo veikė autonomiškai, be jokios valstybės įtakos. Be to, Vokietija nurodė, kad bendrovė FLG nebuvo integruota į viešojo administravimo struktūras. Galiausiai Vokietija nurodė, kad viešojo sektoriaus institucijų vykdoma bendrovės FLG vadovybės priežiūra apsiriboja tik aviaciniais ir viešosios kompetencijos reikalais ir neapima verslo valdymo veiklos. Be to, Vokietija teigė, kad Hanzos miestas Liubekas, visų pirma bendrovės FLG stebėtojų taryba, nedalyvavo priimant sprendimą dėl 2000 m. susitarimo, kaip patvirtinta 2000 m. liepos 11 d. stebėtojų tarybos posėdžio protokole ir buvusio bendrovės FLG generalinio direktoriaus patvirtinamajame rašte. |
| --- | --- |

(116)

Dar daugiau, Vokietija mano, kad įtariamų pranašumų bendrovės Ryanair naudai negalima priskirti valstybei dėl byloje Stardust Marine (27) priimto sprendimo. Vokietijos teigimu, bendrovė FLG, prieš sudarydama 2000 m. susitarimą, jo sudarymo metu ir po jo sudarymo veikė autonomiškai, be jokios valstybės įtakos. Be to, Vokietija nurodė, kad bendrovė FLG nebuvo integruota į viešojo administravimo struktūras. Galiausiai Vokietija nurodė, kad viešojo sektoriaus institucijų vykdoma bendrovės FLG vadovybės priežiūra apsiriboja tik aviaciniais ir viešosios kompetencijos reikalais ir neapima verslo valdymo veiklos. Be to, Vokietija teigė, kad Hanzos miestas Liubekas, visų pirma bendrovės FLG stebėtojų taryba, nedalyvavo priimant sprendimą dėl 2000 m. susitarimo, kaip patvirtinta 2000 m. liepos 11 d. stebėtojų tarybos posėdžio protokole ir buvusio bendrovės FLG generalinio direktoriaus patvirtinamajame rašte.

Ryanair

Stardust Marine

27

| (117) | Be to, Vokietija nurodė, kad 2000 m. susitarimu neiškraipoma konkurencija ir nekeliama rizikos, kad ji galėtų būti iškraipyta, šis susitarimas neturi poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai, nes tarp Liubeko oro uosto ir kitų oro uostų nėra realių konkurencinių ryšių. |
| --- | --- |

(117)

Be to, Vokietija nurodė, kad 2000 m. susitarimu neiškraipoma konkurencija ir nekeliama rizikos, kad ji galėtų būti iškraipyta, šis susitarimas neturi poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai, nes tarp Liubeko oro uosto ir kitų oro uostų nėra realių konkurencinių ryšių.

4.3.2.   
  2010 m. susitarimai

2010 m. susitarimai

| (118) | Vokietija nurodė, kad papildomas protokolas Nr. 1 atitinka rinkos sąlygas ir kad juo bendrovei Ryanair nesuteikiama pranašumo. Vokietija, remdamasi byla Helaba I (28), nurodė, kad pranašumas nesuteikiamas, kai kiti regioninių oro uostų operatoriai bendrovei Ryanair suteikia panašias sąlygas. Be to, Vokietija teigė, kad tai įrodyta bendrovės Ryanair lyginamąja analize. |
| --- | --- |

(118)

Vokietija nurodė, kad papildomas protokolas Nr. 1 atitinka rinkos sąlygas ir kad juo bendrovei Ryanair nesuteikiama pranašumo. Vokietija, remdamasi byla Helaba I (28), nurodė, kad pranašumas nesuteikiamas, kai kiti regioninių oro uostų operatoriai bendrovei Ryanair suteikia panašias sąlygas. Be to, Vokietija teigė, kad tai įrodyta bendrovės Ryanair lyginamąja analize.

Ryanair

Helaba I

28

Ryanair

Ryanair

| (119) | Vokietija teigė, kad pigių skrydžių bendrovės, pvz., Ryanair ir Wizz Air, kelia mažiau reikalavimų antžeminėms paslaugoms ir infrastruktūros paslaugoms. Pirmiausia, reikia mažiau registracijos vietų, nes į bendrovės Ryanair skrydžius galima įsiregistruoti internetu ir nešamasi mažiau bagažo. Antra, nėra keleivius vežančių autobusų. Trečia, kadangi ėjimo atstumai Liubeko oro uoste trumpesni, bendrovės Ryanair lėktuvai ant žemės praleidžia mažiau laiko. Ketvirta, kadangi nėra jungiamųjų skrydžių, nereikia jiems skirtos infrastruktūros. Galiausiai, kadangi skrydžio įgula dažnai pasirūpina lėktuvo vidaus valymu, reikia mažiau antžeminių valymo paslaugų. |
| --- | --- |

(119)

Vokietija teigė, kad pigių skrydžių bendrovės, pvz., Ryanair ir Wizz Air, kelia mažiau reikalavimų antžeminėms paslaugoms ir infrastruktūros paslaugoms. Pirmiausia, reikia mažiau registracijos vietų, nes į bendrovės Ryanair skrydžius galima įsiregistruoti internetu ir nešamasi mažiau bagažo. Antra, nėra keleivius vežančių autobusų. Trečia, kadangi ėjimo atstumai Liubeko oro uoste trumpesni, bendrovės Ryanair lėktuvai ant žemės praleidžia mažiau laiko. Ketvirta, kadangi nėra jungiamųjų skrydžių, nereikia jiems skirtos infrastruktūros. Galiausiai, kadangi skrydžio įgula dažnai pasirūpina lėktuvo vidaus valymu, reikia mažiau antžeminių valymo paslaugų.

Ryanair

Wizz Air

Ryanair

Ryanair

| (120) | Vokietija, pasitelkdama tuos pačius argumentus kaip ir dėl 2000 m. susitarimo, teigė, kad priklausomybės nuo valstybės nėra. |
| --- | --- |

(120)

Vokietija, pasitelkdama tuos pačius argumentus kaip ir dėl 2000 m. susitarimo, teigė, kad priklausomybės nuo valstybės nėra.

| (121) | Vokietija pažymėjo, kad papildomas protokolas Nr. 2 yra 2000 m. susitarimo pratęsimas ir juo 2000 m. susitarimas iš esmės nepakeičiamas. Kadangi 2000 m. susitarimas atitinka rinkos reikalavimus, juos atitiktų ir papildomas protokolas Nr. 2. |
| --- | --- |

(121)

Vokietija pažymėjo, kad papildomas protokolas Nr. 2 yra 2000 m. susitarimo pratęsimas ir juo 2000 m. susitarimas iš esmės nepakeičiamas. Kadangi 2000 m. susitarimas atitinka rinkos reikalavimus, juos atitiktų ir papildomas protokolas Nr. 2.

| (122) | Galiausiai Vokietija nurodė, kad neigiamo poveikio konkurencijai arba prekybai nėra, nes Liubeko oro uostas yra mažas regioninis oro uostas ir su Hamburgo oro uostu nekonkuruoja. |
| --- | --- |

(122)

Galiausiai Vokietija nurodė, kad neigiamo poveikio konkurencijai arba prekybai nėra, nes Liubeko oro uostas yra mažas regioninis oro uostas ir su Hamburgo oro uostu nekonkuruoja.

4.4.   Mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių

Mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių

| (123) | Vokietija nurodė, kad dėl mokesčių už ledo šalinimą nėra individualiai deramasi, jie grindžiami specialiųjų paslaugų schema, taikoma visoms oro transporto bendrovėms. Be to, Vokietija pažymėjo, kad valstybės pagalbos teikiama nebuvo, nes nebuvo pagrindinių tokios pagalbos elementų. Pirmiausia, mokesčiai nebuvo atrankieji. Antra, mokesčiai nuo valstybės nepriklausė – tai patvirtina faktas, kad bendrovės Infratil ir Yasmina, du privatūs investuotojai, buvo atsakingos už tų mokesčių nustatymą per tą netrumpą laiką, kol jos valdė oro uostą. Trečia, pranašumas nebuvo suteiktas. Privatūs investuotojai – bendrovės Infratil ir Yasmina – nusprendė nekeisti specialiųjų paslaugų schemos, o tai rodo, kad mokesčiai už ledo šalinimą atitiko rinkos reikalavimus. |
| --- | --- |

(123)

Vokietija nurodė, kad dėl mokesčių už ledo šalinimą nėra individualiai deramasi, jie grindžiami specialiųjų paslaugų schema, taikoma visoms oro transporto bendrovėms. Be to, Vokietija pažymėjo, kad valstybės pagalbos teikiama nebuvo, nes nebuvo pagrindinių tokios pagalbos elementų. Pirmiausia, mokesčiai nebuvo atrankieji. Antra, mokesčiai nuo valstybės nepriklausė – tai patvirtina faktas, kad bendrovės Infratil ir Yasmina, du privatūs investuotojai, buvo atsakingos už tų mokesčių nustatymą per tą netrumpą laiką, kol jos valdė oro uostą. Trečia, pranašumas nebuvo suteiktas. Privatūs investuotojai – bendrovės Infratil ir Yasmina – nusprendė nekeisti specialiųjų paslaugų schemos, o tai rodo, kad mokesčiai už ledo šalinimą atitiko rinkos reikalavimus.

Infratil

Yasmina

Infratil

Yasmina

5.   TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

5.1.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

| (124) | Dėl galimos valstybės pagalbos bendrovei FLG, dauguma pastabas pateikusių šalių šiuo klausimu sutinka su Vokietija. Ypač bendrovė FLG, Liubeko pramonės ir prekybos rūmai ir organizacija ADV. |
| --- | --- |

(124)

Dėl galimos valstybės pagalbos bendrovei FLG, dauguma pastabas pateikusių šalių šiuo klausimu sutinka su Vokietija. Ypač bendrovė FLG, Liubeko pramonės ir prekybos rūmai ir organizacija ADV.

| (125) | Nesutinkančios trečiosios šalys – organizacija SGF, asociacija BDF ir du pavieniai asmenys Peter C. Klanowski ir Horst Conrad. Šios suinteresuotosios šalys teigė, kad bendrovė FLG iš Hanzos miesto Liubeko gavo valstybės pagalbą:






  — | Nuostolių perkėlimo susitarimas: Organizacija SGF nurodė, kad viešųjų paslaugų įsipareigojimas dėl oro uostp veikimo taikomas tik bendrajai aviacijai, o komercinės aviacijos neapima. Priešingai, negu teigė Vokietija, organizacija SGF mano, kad oro uostai Vokietijoje gali būti uždaromi oro uosto operatoriaus prašymu. Organizacija SGF taip pat nurodė, kad ir FLG iki 2006 m. mokėta nuoma, ir vėliau mokėta nuoma yra per žema. |
| --- | --- | --- |

(125)

Nesutinkančios trečiosios šalys – organizacija SGF, asociacija BDF ir du pavieniai asmenys Peter C. Klanowski ir Horst Conrad. Šios suinteresuotosios šalys teigė, kad bendrovė FLG iš Hanzos miesto Liubeko gavo valstybės pagalbą:

—

Nuostolių perkėlimo susitarimas: Organizacija SGF nurodė, kad viešųjų paslaugų įsipareigojimas dėl oro uostp veikimo taikomas tik bendrajai aviacijai, o komercinės aviacijos neapima. Priešingai, negu teigė Vokietija, organizacija SGF mano, kad oro uostai Vokietijoje gali būti uždaromi oro uosto operatoriaus prašymu. Organizacija SGF taip pat nurodė, kad ir FLG iki 2006 m. mokėta nuoma, ir vėliau mokėta nuoma yra per žema.

| — | Nuomos sutartis ir paskolų perėmimas: Asociacijos BDF teigimu, tai, kad Vokietija Komisijai nepateikė pakankamai informacijos, rodo, kad pagalba buvo teikiama. |
| --- | --- |

—

Nuomos sutartis ir paskolų perėmimas: Asociacijos BDF teigimu, tai, kad Vokietija Komisijai nepateikė pakankamai informacijos, rodo, kad pagalba buvo teikiama.

| — | Galima pagalba investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir įtariamas jo pažeidimas: nesutikdama su sprendimo pradėti procedūrą teiginiais, organizacija SGF nurodė, kad pagalba oro uostui buvo suteikta per anksti, nes dar nebuvo priimtas sprendimas dėl planavimo patvirtinimo. Organizacijos SGF teigimu, taip Liubeko oro uostui, palyginti su kitais oro uostais, buvo suteiktas laiko pranašumas ir buvo sukelta grėsmė konkurencijai rinkoje. Kalbant apie galimą pagalbą infrastruktūros priemonėms, organizacija SGF ir Peter C. Klanowski mano, kad kai kurios priemonės (t. y. apsaugos tvorų, apšvietimo ir tūpimo pagal prietaisus sistemos finansavimas) turi būti laikomos veiklos pagalba. Be to, organizacija SGF nurodė, kad tos priemonės neatitinka apskaitos ir finansinės atskaitomybės kriterijų, kaip apibrėžta Teisingumo Teismo sprendime Altmark
   (29). Be to, organizacija SGF mano, kad minėtosios priemonės neatitinka aiškiai apibrėžto visuotinės svarbos tikslo. Dar daugiau, nėra patenkinamų vidutinio laikotarpio perspektyvų, kad infrastruktūra bus naudojama. Galiausiai organizacija SGF nurodė, kad net ir pagal naująją mokesčių tvarką naująja infrastruktūra lygiomis ir nediskriminacinėmis teisėmis negalima naudotis, nes tik bendrovė Ryanair geba atitikti kriterijus, kad galėtų mokėti mažiausius mokesčius. |
| --- | --- |

—

Galima pagalba investicijomis bendrovei FLG, priimant 2005 m. Regioninių oro uostų sprendimą, ir įtariamas jo pažeidimas: nesutikdama su sprendimo pradėti procedūrą teiginiais, organizacija SGF nurodė, kad pagalba oro uostui buvo suteikta per anksti, nes dar nebuvo priimtas sprendimas dėl planavimo patvirtinimo. Organizacijos SGF teigimu, taip Liubeko oro uostui, palyginti su kitais oro uostais, buvo suteiktas laiko pranašumas ir buvo sukelta grėsmė konkurencijai rinkoje. Kalbant apie galimą pagalbą infrastruktūros priemonėms, organizacija SGF ir Peter C. Klanowski mano, kad kai kurios priemonės (t. y. apsaugos tvorų, apšvietimo ir tūpimo pagal prietaisus sistemos finansavimas) turi būti laikomos veiklos pagalba. Be to, organizacija SGF nurodė, kad tos priemonės neatitinka apskaitos ir finansinės atskaitomybės kriterijų, kaip apibrėžta Teisingumo Teismo sprendime Altmark
   (29). Be to, organizacija SGF mano, kad minėtosios priemonės neatitinka aiškiai apibrėžto visuotinės svarbos tikslo. Dar daugiau, nėra patenkinamų vidutinio laikotarpio perspektyvų, kad infrastruktūra bus naudojama. Galiausiai organizacija SGF nurodė, kad net ir pagal naująją mokesčių tvarką naująja infrastruktūra lygiomis ir nediskriminacinėmis teisėmis negalima naudotis, nes tik bendrovė Ryanair geba atitikti kriterijus, kad galėtų mokėti mažiausius mokesčius.

Altmark

29

Ryanair

| — | Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdytas investicijų į infrastruktūrą finansavimas: Toliau SGF teigė, kad būsimos investicijos apskaičiuotos remiantis neteisingomis prielaidomis, todėl yra pernelyg didelės. SGF pridūrė, kad oro uostas ne tik nesugebėjo pritraukti daugiau keleivių, bet ir nesugebėjo pažaboti nuostolių. Remdamasi Šiaurės Vokietijos oro eismo koncepcija (vok. Norddeutsches Luftverkehrskonzept), organizacija SGF teigia, kad visi didesni Šiaurės Vokietijos oro uostai (įskaitant Hamburgą) turi daugiau negu pakankamai pajėgumų. Teigiama, kad turimų pajėgumų nepritrūks bent jau iki 2030 m. Be to, investicijų, ypač tūpimo pagal prietaisus sistemos, negalima laikyti kompensavimu už viešąją paslaugą. Organizacijos SGF teigimu, bendrovei FLG buvo ekonomiškai naudinga investuoti į šią sistemą, kad ji galėtų pasiekti savo vidutinio laikotarpio ekonominius tikslus. |
| --- | --- |

—

Hanzos miesto Liubeko ir Šlėzvigo-Holšteino žemės vykdytas investicijų į infrastruktūrą finansavimas: Toliau SGF teigė, kad būsimos investicijos apskaičiuotos remiantis neteisingomis prielaidomis, todėl yra pernelyg didelės. SGF pridūrė, kad oro uostas ne tik nesugebėjo pritraukti daugiau keleivių, bet ir nesugebėjo pažaboti nuostolių. Remdamasi Šiaurės Vokietijos oro eismo koncepcija (vok. Norddeutsches Luftverkehrskonzept), organizacija SGF teigia, kad visi didesni Šiaurės Vokietijos oro uostai (įskaitant Hamburgą) turi daugiau negu pakankamai pajėgumų. Teigiama, kad turimų pajėgumų nepritrūks bent jau iki 2030 m. Be to, investicijų, ypač tūpimo pagal prietaisus sistemos, negalima laikyti kompensavimu už viešąją paslaugą. Organizacijos SGF teigimu, bendrovei FLG buvo ekonomiškai naudinga investuoti į šią sistemą, kad ji galėtų pasiekti savo vidutinio laikotarpio ekonominius tikslus.

Norddeutsches Luftverkehrskonzept

| — | Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimas bendrovei FLG: Organizacija SGF mano, kad Liubeko oro uostas yra sunkumų patirianti įmonė ir tokios būklės buvo 2008–2009 m. Todėl subordinavimo susitarimą organizacija SGF laiko svarbia priemone nemokumui išvengti. Organizacijos SGF teigimu, akcininko paskolų subordinavimo suma – [...] EUR. |
| --- | --- |

—

Hanzos miesto Liubeko akcininko paskolų subordinavimas bendrovei FLG: Organizacija SGF mano, kad Liubeko oro uostas yra sunkumų patirianti įmonė ir tokios būklės buvo 2008–2009 m. Todėl subordinavimo susitarimą organizacija SGF laiko svarbia priemone nemokumui išvengti. Organizacijos SGF teigimu, akcininko paskolų subordinavimo suma – [...] EUR.

5.2.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

5.2.1.   
  FLG akcijų pardavimas

FLG akcijų pardavimas

5.2.1.1.   Bendrovė Infratil

Bendrovė Infratil

| (126) | Bendrovė Infratil nurodė, kad FLG akcijos buvo įsigytos vykdant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą. Be to, pirkimo kaina nurodytomis aplinkybėmis atitinka 90 % FLG akcijų rinkos vertę. Taigi, 2005 m. dalyvavimo susitarime nėra jokių valstybės pagalbos elementų. Bendrovė Infratil pridūrė, kad ji pateikė geriausią pasiūlymą, kurio negalėjo pakeisti faktas, kad Hanzos miestas Liubekas ir bendrovė Infratil pradėjo antrą derybų etapą pradinio susitarimo sąlygoms pakeisti. |
| --- | --- |

(126)

Bendrovė Infratil nurodė, kad FLG akcijos buvo įsigytos vykdant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą. Be to, pirkimo kaina nurodytomis aplinkybėmis atitinka 90 % FLG akcijų rinkos vertę. Taigi, 2005 m. dalyvavimo susitarime nėra jokių valstybės pagalbos elementų. Bendrovė Infratil pridūrė, kad ji pateikė geriausią pasiūlymą, kurio negalėjo pakeisti faktas, kad Hanzos miestas Liubekas ir bendrovė Infratil pradėjo antrą derybų etapą pradinio susitarimo sąlygoms pakeisti.

Infratil

Infratil

Infratil

5.2.1.2.   Bendrovė Ryanair

Bendrovė Ryanair

| (127) | Bendrovės Ryanair teigimu, privatizavimas buvo atliktas vykdant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę viešųjų pirkimų procedūrą, kaip įrodyta bendrovės Ernst & Young parengtoje ekspertų ataskaitoje. Šiuo klausimu bendrovė Ryanair pabrėžė bendrovės Ernst & Young reputaciją ir nepriklausomumą. Bendrovės Ryanair teigimu, oro uosto uždarymas nebūtų buvusi viena iš galimybių dėl ekonominių ir politikos priežasčių. |
| --- | --- |

(127)

Bendrovės Ryanair teigimu, privatizavimas buvo atliktas vykdant atvirą, skaidrią ir nediskriminacinę viešųjų pirkimų procedūrą, kaip įrodyta bendrovės Ernst & Young parengtoje ekspertų ataskaitoje. Šiuo klausimu bendrovė Ryanair pabrėžė bendrovės Ernst & Young reputaciją ir nepriklausomumą. Bendrovės Ryanair teigimu, oro uosto uždarymas nebūtų buvusi viena iš galimybių dėl ekonominių ir politikos priežasčių.

Ryanair

Ernst & Young

Ryanair

Ernst & Young

Ryanair

5.2.1.3.   Organizacija Schutzgemeinschaft

Organizacija Schutzgemeinschaft

| (128) | Dėl galimos valstybės pagalbos, susijusios su bendrovės FLG privatizavimu, organizacija SGF išreiškė stiprių abejonių, ar pirkimo kaina buvo suderinama su rinkos standartu. Be to, organizacija SGF teigė, kad susitarime numatytos Hanzos miesto Liubeko garantijos, kurios irgi yra aktualios sprendžiant valstybės pagalbos klausimą. |
| --- | --- |

(128)

Dėl galimos valstybės pagalbos, susijusios su bendrovės FLG privatizavimu, organizacija SGF išreiškė stiprių abejonių, ar pirkimo kaina buvo suderinama su rinkos standartu. Be to, organizacija SGF teigė, kad susitarime numatytos Hanzos miesto Liubeko garantijos, kurios irgi yra aktualios sprendžiant valstybės pagalbos klausimą.

5.2.2.   
  2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas

5.2.2.1.   Bendrovė Infratil

Bendrovė Infratil

| (129) | Bendrovė Infratil paaiškino, kad 2009 m. papildomas susitarimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į 2005 m. dalyvavimo susitarimą ir planavimo patvirtinimo gavimo sąlygą. Kadangi galiausiai planavimo patvirtinimas dėl Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG) sprendimo nebuvo gautas, bendrovė Infratil paskelbė, kad 2008 m. ji įvykdys savo pasirinkimo parduoti sandorį. Vienintelė galimybė Hanzos miestui Liubekui užtikrinti, kad bendrovė Infratil nežengtų šio žingsnio, buvo 2009 m. papildomas susitarimas. |
| --- | --- |

(129)

Bendrovė Infratil paaiškino, kad 2009 m. papildomas susitarimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į 2005 m. dalyvavimo susitarimą ir planavimo patvirtinimo gavimo sąlygą. Kadangi galiausiai planavimo patvirtinimas dėl Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (vok. OVG) sprendimo nebuvo gautas, bendrovė Infratil paskelbė, kad 2008 m. ji įvykdys savo pasirinkimo parduoti sandorį. Vienintelė galimybė Hanzos miestui Liubekui užtikrinti, kad bendrovė Infratil nežengtų šio žingsnio, buvo 2009 m. papildomas susitarimas.

Infratil

Infratil

Infratil

| (130) | Bendrovė Infratil nurodė, kad Hanzos miesto Liubeko pasirinktas variantas atitiko rinkos reikalavimus. Jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs padengti visas Liubeko oro uosto veiklos išlaidas ir nuostolius nuo 2008 m. gruodžio 31 d. Per trumpą laiką perparduoti oro uostą privačiam investuotojui nebūtų buvę įmanoma, o oro uosto uždarymas Hanzos miestui Liubekui nebuvo viena iš galimybių dėl viešųjų paslaugų įsipareigojimo ir finansinių priežasčių. Be to, pasitraukus bendrovei Infratil, bendrovė Ryanair tikriausiai būtų sumažinusi Liubeko oro uoste teikiamų paslaugų skaičių arba būtų nustojusi jas teikti. Todėl bendrovė Infratil nurodė, kad FLG veiklos nuostoliai būtų buvę didesni, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį. |
| --- | --- |

(130)

Bendrovė Infratil nurodė, kad Hanzos miesto Liubeko pasirinktas variantas atitiko rinkos reikalavimus. Jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs padengti visas Liubeko oro uosto veiklos išlaidas ir nuostolius nuo 2008 m. gruodžio 31 d. Per trumpą laiką perparduoti oro uostą privačiam investuotojui nebūtų buvę įmanoma, o oro uosto uždarymas Hanzos miestui Liubekui nebuvo viena iš galimybių dėl viešųjų paslaugų įsipareigojimo ir finansinių priežasčių. Be to, pasitraukus bendrovei Infratil, bendrovė Ryanair tikriausiai būtų sumažinusi Liubeko oro uoste teikiamų paslaugų skaičių arba būtų nustojusi jas teikti. Todėl bendrovė Infratil nurodė, kad FLG veiklos nuostoliai būtų buvę didesni, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį.

Infratil

Infratil

Infratil

Ryanair

Infratil

Infratil

| (131) | Bendrovė Infratil nurodė, kad pasirinkimo parduoti sandorio kainos, sumokėtos pagal 2009 m. papildomą susitarimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kuri būtų buvusi sumokėta 2009 m. sausio mėn., skirtumo pagrindas buvo šalių sutartas abipusis įsipareigojimų įvykdymas. Hanzos miestas Liubekas po deprivatizavimo bet kuriuo atveju būtų turėjęs sumokėti visas papildomas sumas, išskyrus dvi, o tai verčia daryti išvadą, kad 2009 m. papildomas susitarimas buvo ekonomiškiausias (vok. wirtschaftlich) sprendimas. |
| --- | --- |

(131)

Bendrovė Infratil nurodė, kad pasirinkimo parduoti sandorio kainos, sumokėtos pagal 2009 m. papildomą susitarimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio kainos, kuri būtų buvusi sumokėta 2009 m. sausio mėn., skirtumo pagrindas buvo šalių sutartas abipusis įsipareigojimų įvykdymas. Hanzos miestas Liubekas po deprivatizavimo bet kuriuo atveju būtų turėjęs sumokėti visas papildomas sumas, išskyrus dvi, o tai verčia daryti išvadą, kad 2009 m. papildomas susitarimas buvo ekonomiškiausias (vok. wirtschaftlich) sprendimas.

Infratil

wirtschaftlich

| (132) | Be to, bendrovė Infratil teigė, kad papildomos sumos nelaikytinos bendrovės Infratil pranašumu. Pirmiausia, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį, 2009 m. papildomų nuostolių ji nebūtų turėjusi padengti. Antra, Hanzos miesto Liubeko įsipareigojimas sumokėti 2009 m. sausio 1 d. – 2009 m. spalio 22 d. laikotarpio akcininko paskolų palūkanas negali būti laikomas ekonominiu pranašumu, nes bendrovė Infratil būtų gavusi tokią pačią arba netgi didesnę grąžą iš 2009 m. sausio mėn. pasirinkimo parduoti sandorio pajamų. Įvykus hipotetiniam scenarijui, bendrovė Infratil būtų panaudojusi pajamas esamoms skoloms grąžinti, kad sutaupytų palūkanų. Be to, bendrovei Infratil nebuvo suteikta pranašumo, nes nebuvo tikimasi, kad Liubeko oro uostas trumpuoju laikotarpiu uždirbs pelną – atvirkščiai, buvo tikimasi, kad jis ir toliau veiks nuostolingai. |
| --- | --- |

(132)

Be to, bendrovė Infratil teigė, kad papildomos sumos nelaikytinos bendrovės Infratil pranašumu. Pirmiausia, jeigu bendrovė Infratil būtų įvykdžiusi savo pasirinkimo parduoti sandorį, 2009 m. papildomų nuostolių ji nebūtų turėjusi padengti. Antra, Hanzos miesto Liubeko įsipareigojimas sumokėti 2009 m. sausio 1 d. – 2009 m. spalio 22 d. laikotarpio akcininko paskolų palūkanas negali būti laikomas ekonominiu pranašumu, nes bendrovė Infratil būtų gavusi tokią pačią arba netgi didesnę grąžą iš 2009 m. sausio mėn. pasirinkimo parduoti sandorio pajamų. Įvykus hipotetiniam scenarijui, bendrovė Infratil būtų panaudojusi pajamas esamoms skoloms grąžinti, kad sutaupytų palūkanų. Be to, bendrovei Infratil nebuvo suteikta pranašumo, nes nebuvo tikimasi, kad Liubeko oro uostas trumpuoju laikotarpiu uždirbs pelną – atvirkščiai, buvo tikimasi, kad jis ir toliau veiks nuostolingai.

Infratil

Infratil

Infratil

Infratil

Infratil

Infratil

| (133) | Bendrovė Infratil teigė, kad pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymas nesuteikė bendrovei Infratil galimybės visiškai atkurti ex quo ante padėties, nes bendrovė Infratil turėjo padengti tam tikrus nuostolius (patvirtintų veiklos nuostolių ir faktinių veiklos nuostolių skirtumą), už tai negaudama kompensacijos. |
| --- | --- |

(133)

Bendrovė Infratil teigė, kad pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymas nesuteikė bendrovei Infratil galimybės visiškai atkurti ex quo ante padėties, nes bendrovė Infratil turėjo padengti tam tikrus nuostolius (patvirtintų veiklos nuostolių ir faktinių veiklos nuostolių skirtumą), už tai negaudama kompensacijos.

Infratil

Infratil

ex quo ante

Infratil

| (134) | NET jeigu Komisija nustatytų, kad naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio yra valstybės pagalba, bendrovė Infratil mano, kad ji atitinka vidaus rinkos reikalavimus. Jeigu Komisija nustatytų, kad Hanzos miestas Liubekas suteikė pagalbą bendrovei Infratil perimdamas bendrovės FLG 2009 m. patirtus nuostolius, bendrovės Infratil teigimu, tokia pagalba būtų buvusi tik nuostolių, patirtų teikiant visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, kompensavimas. |
| --- | --- |

(134)

NET jeigu Komisija nustatytų, kad naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio yra valstybės pagalba, bendrovė Infratil mano, kad ji atitinka vidaus rinkos reikalavimus. Jeigu Komisija nustatytų, kad Hanzos miestas Liubekas suteikė pagalbą bendrovei Infratil perimdamas bendrovės FLG 2009 m. patirtus nuostolius, bendrovės Infratil teigimu, tokia pagalba būtų buvusi tik nuostolių, patirtų teikiant visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, kompensavimas.

Infratil

Infratil

Infratil

5.2.2.2.   Hanzos miestas Liubekas

Hanzos miestas Liubekas

| (135) | Hanzos miestas Liubekas teigė, kad susitarimas perimti nuostolius buvo pigiausia ir mažiausiai rizikinga alternatyva. Tai visų pirma pateisinama remiantis teisine Hanzos miesto Liubeko prievole valdyti oro uostą pagal Vokietijos oro eismo leidimo reglamento (vok. Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, LuftVZO) 45 straipsnio 1 dalį. Taigi, oro uosto uždarymas nebūtų buvusi viena iš galimybių. Be to, oro uosto uždarymas būtų pareikalavęs per daug laiko ir išteklių. |
| --- | --- |

(135)

Hanzos miestas Liubekas teigė, kad susitarimas perimti nuostolius buvo pigiausia ir mažiausiai rizikinga alternatyva. Tai visų pirma pateisinama remiantis teisine Hanzos miesto Liubeko prievole valdyti oro uostą pagal Vokietijos oro eismo leidimo reglamento (vok. Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, LuftVZO) 45 straipsnio 1 dalį. Taigi, oro uosto uždarymas nebūtų buvusi viena iš galimybių. Be to, oro uosto uždarymas būtų pareikalavęs per daug laiko ir išteklių.

Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung

LuftVZO

| (136) | Dar daugiau, Hanzos miestas Liubekas priminė Komisijai, kad nei Hanzos miestas Liubekas, nei bendrovė Infratil neturėjo ankstesnės oro uosto privatizavimo patirties. Tai gali lemti tam tikrus klaidingus skaičiavimus, tačiau tikrai ne išvadą, kad kuri nors šalis veikė ne pagal rinkos principus. Be to, Hanzos miestas Liubekas teigė, kad bendrovė Infratil buvo vienintelė privatizavimo konkurso dalyvė, todėl Hanzos miesto Liubeko derybinė galia sumažėjo iki minimumo. |
| --- | --- |

(136)

Dar daugiau, Hanzos miestas Liubekas priminė Komisijai, kad nei Hanzos miestas Liubekas, nei bendrovė Infratil neturėjo ankstesnės oro uosto privatizavimo patirties. Tai gali lemti tam tikrus klaidingus skaičiavimus, tačiau tikrai ne išvadą, kad kuri nors šalis veikė ne pagal rinkos principus. Be to, Hanzos miestas Liubekas teigė, kad bendrovė Infratil buvo vienintelė privatizavimo konkurso dalyvė, todėl Hanzos miesto Liubeko derybinė galia sumažėjo iki minimumo.

Infratil

Infratil

5.2.2.3.   Organizacija Schutzgemeinschaft

Organizacija Schutzgemeinschaft

| (137) | Organizacija SGF nurodė, kad 2009 m. papildomas susitarimas yra nauja pagalba, teikianti bendrovei Infratil pranašumą. Kadangi ta pagalba viršija de minimis ribą, apie ją turėjo turėjo būti pranešta, o Vokietija to nepadarė. |
| --- | --- |

(137)

Organizacija SGF nurodė, kad 2009 m. papildomas susitarimas yra nauja pagalba, teikianti bendrovei Infratil pranašumą. Kadangi ta pagalba viršija de minimis ribą, apie ją turėjo turėjo būti pranešta, o Vokietija to nepadarė.

Infratil

de minimis

| (138) | Organizacijos SGF teigimu, bendrovė Infratil iš 2009 m. papildomo susitarimo aiškiai gavo pranašumą. Dėl MEO principo taikymo, SGF pažymėjo, kad į teigiamą susitarimo poveikį regionui neturėtų būti atsižvelgiama. Organizacija SGF nurodė, kad tomis aplinkybėmis Liubeko oro uostas neturėjo perspektyvų tapti pelningas. Organizacija SGF pridūrė, kad bendrovė FLG 2008 m. pradžioje nemokumo galėjo išvengti tik dėl bendrovės Infratil padarytų nuolaidų. Organizacija SGF nesutiko, kad MEO principo buvo laikomasi, nes joks privatus investuotojas nebūtų pasirengęs ir toliau veikti taip nuostolingai, kaip matyti iš bendrovės Infratil pasirinkimo parduoti sandorio. |
| --- | --- |

(138)

Organizacijos SGF teigimu, bendrovė Infratil iš 2009 m. papildomo susitarimo aiškiai gavo pranašumą. Dėl MEO principo taikymo, SGF pažymėjo, kad į teigiamą susitarimo poveikį regionui neturėtų būti atsižvelgiama. Organizacija SGF nurodė, kad tomis aplinkybėmis Liubeko oro uostas neturėjo perspektyvų tapti pelningas. Organizacija SGF pridūrė, kad bendrovė FLG 2008 m. pradžioje nemokumo galėjo išvengti tik dėl bendrovės Infratil padarytų nuolaidų. Organizacija SGF nesutiko, kad MEO principo buvo laikomasi, nes joks privatus investuotojas nebūtų pasirengęs ir toliau veikti taip nuostolingai, kaip matyti iš bendrovės Infratil pasirinkimo parduoti sandorio.

Infratil

Infratil

Infratil

| (139) | Kalbant apie oro uosto uždarymą, organizacija SGF teigė, kad Hamburgas turi pakankamai pajėgumų veikti be Liubeko kaip atsarginio oro uosto. Be to, organizacijos SGF teigimu, bendrovė FLG pervertino uždarymo išlaidas. 5 lentelė laikytina realistiškesne, net jeigu, organizacijos SGF teigimu, tai vis tiek yra pervertinimas:

  5 lentelė


  Organizacijos Schutzgemeinschaft pateiktos Liubeko oro uosto uždarymo išlaidos







  Išlaidos | tūkst. EUR |
| --- | --- | --- |
| Likvidatoriaus išlaidos | (...) |
| Laikinos veiklos tąsos iki 2010–2011 m. einamieji nuostoliai | (...) |
| Socialinis planas | (...) |
| Subsidijų grąžinimas | (...) |
| Auditoriaus išlaidos | (...) |

(139)

Kalbant apie oro uosto uždarymą, organizacija SGF teigė, kad Hamburgas turi pakankamai pajėgumų veikti be Liubeko kaip atsarginio oro uosto. Be to, organizacijos SGF teigimu, bendrovė FLG pervertino uždarymo išlaidas. 5 lentelė laikytina realistiškesne, net jeigu, organizacijos SGF teigimu, tai vis tiek yra pervertinimas:

5 lentelė

5 lentelė

Organizacijos Schutzgemeinschaft pateiktos Liubeko oro uosto uždarymo išlaidos

Organizacijos Schutzgemeinschaft

Išlaidos

tūkst. EUR

Likvidatoriaus išlaidos

(...)

Laikinos veiklos tąsos iki 2010–2011 m. einamieji nuostoliai

(...)

Socialinis planas

(...)

Subsidijų grąžinimas

(...)

Auditoriaus išlaidos

(...)

| (140) | Be to, organizacija SGF kvestionuoja įtariamą pareigą valdyti oro uostą kaip viešąją paslaugą, nes leidimas valdyti oro uostą nėra susijęs su kokia nors visuotinės ekonominės svarbos paslauga. Tokį leidimą galima panaikinti. |
| --- | --- |

(140)

Be to, organizacija SGF kvestionuoja įtariamą pareigą valdyti oro uostą kaip viešąją paslaugą, nes leidimas valdyti oro uostą nėra susijęs su kokia nors visuotinės ekonominės svarbos paslauga. Tokį leidimą galima panaikinti.

5.2.2.4.   Bendrovė Ryanair

Bendrovė Ryanair

| (141) | Bendrovė Ryanair teigė, kad 2005 m. ir 2009 m. sutartų pasirinkimo parduoti sandorio kainų ir tikrosios Hanzos miesto Liubeko sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio kainos skirtumas galėjo atsirasti dėl įvairių veiksnių, pvz., turto kainų tendencijų. 2005 m. vyravusios ekonominės sąlygos buvo daug optimistiškesnės negu 2009 m. ir kainų skirtumas galbūt tai atspindėjo. |
| --- | --- |

(141)

Bendrovė Ryanair teigė, kad 2005 m. ir 2009 m. sutartų pasirinkimo parduoti sandorio kainų ir tikrosios Hanzos miesto Liubeko sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio kainos skirtumas galėjo atsirasti dėl įvairių veiksnių, pvz., turto kainų tendencijų. 2005 m. vyravusios ekonominės sąlygos buvo daug optimistiškesnės negu 2009 m. ir kainų skirtumas galbūt tai atspindėjo.

Ryanair

5.3.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

5.3.1.   
  2000 m. susitarimas

2000 m. susitarimas

5.3.1.1.   Bendrovė Ryanair

Bendrovė Ryanair

| (142) | Bendrovė Ryanair nurodė, kad sutartis su bendrove FLG buvo sudaryta remiantis ekonominiais sumetimais. Liubeko oro uostas buvo laikomas perspektyviu antraeiliu oro uostu prie Hamburgo oro uosto, o pats Liubekas buvo laikomas vertinga kultūros paskirties vieta. Be to, paslaugas Liubeko oro uoste buvo pradėta teikti siekiant užsitikrinti mažų sąnaudų bazę ir išnagrinėti demografinę padėtį, kad būtų galima nustatyti, ar naująjį oro uostą supa pakankamas arealas. Nors bendrovė Ryanair ir negalėjo pateikti verslo plano savo sprendimui pradėti teikti paslaugas Liubeko oro uoste pagrįsti, bendrovė Ryanair pabrėžė, kad tokio verslo plano iš privataus rinkos investuotojo paprastai nereikalaujama. Bendrovė Ryanair paaiškino, kad paslaugas Liubeko oro uoste nustojo teikti komerciniais sumetimais, įskaitant padidėjusias išlaidas ir mažesnę grąžą, negu tikėtasi (dėl ekonomikos nuosmukio). |
| --- | --- |

(142)

Bendrovė Ryanair nurodė, kad sutartis su bendrove FLG buvo sudaryta remiantis ekonominiais sumetimais. Liubeko oro uostas buvo laikomas perspektyviu antraeiliu oro uostu prie Hamburgo oro uosto, o pats Liubekas buvo laikomas vertinga kultūros paskirties vieta. Be to, paslaugas Liubeko oro uoste buvo pradėta teikti siekiant užsitikrinti mažų sąnaudų bazę ir išnagrinėti demografinę padėtį, kad būtų galima nustatyti, ar naująjį oro uostą supa pakankamas arealas. Nors bendrovė Ryanair ir negalėjo pateikti verslo plano savo sprendimui pradėti teikti paslaugas Liubeko oro uoste pagrįsti, bendrovė Ryanair pabrėžė, kad tokio verslo plano iš privataus rinkos investuotojo paprastai nereikalaujama. Bendrovė Ryanair paaiškino, kad paslaugas Liubeko oro uoste nustojo teikti komerciniais sumetimais, įskaitant padidėjusias išlaidas ir mažesnę grąžą, negu tikėtasi (dėl ekonomikos nuosmukio).

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (143) | Bendrovė Ryanair nurodė, kad regioniniai oro uostai Sąjungoje yra sudėtingoje rinkos padėtyje. Todėl reikia atsižvelgti į oro uosto pajamas ir iš aviacinės, ir iš neaviacinės veiklos, tai vadinama vienos kasos metodu. Kadangi sutartys su bendrove Ryanair paprastai žada daug keleivių, tokie verslo santykiai dažnai padeda padidinti oro uosto pastebimumą ir pritraukti kitas oro transporto bendroves, mažmenininkus ir kitus paslaugų teikėjus. Be to, bendrovė Ryanair nurodė, jog esama tvirtų įrodymų, kad padidėjus keleivių skaičiui padaugėja pajamų iš neaviacinės veiklos. Kaip įrodymą bendrovė Ryanair pateikė šią lentelę:

  6 lentelė


  Pajamos iš neaviacinės veiklos procentais nuo bendrų pajamų atrinktuose oro uostuose







  mln. GBP | 2010–2011 m. (%) |
| --- | --- | --- |
| Bornmuto | (...) |
| Liverpulio | (...) |
| Lidso Bradfordo | (...) |
| Hambersaido | (...) |
| Donkasterio Šefildo | (...) |
| Ekseterio | (...) |
| Bristolio | (...) |
| Lutono | (...) |
| Mančesterio | (...) |
| Tarptautinio Belfasto oro uosto | (...) |
| Ist Midlando | (...) |
| Njukaslio | (...) |
| Birmingamo | (...) |
| Glazgo | (...) |
| Kardifo | (...) |
| Stanstedo | (...) |
| Edinburgo | (...) |
| Aberdino | (...) |
| Sautamptono | (...) |
| Vidurkis | (...) |
| Šaltinis: Jungtinės Karalystės oro uostų veiklos rezultatų rodiklis. |

(143)

Bendrovė Ryanair nurodė, kad regioniniai oro uostai Sąjungoje yra sudėtingoje rinkos padėtyje. Todėl reikia atsižvelgti į oro uosto pajamas ir iš aviacinės, ir iš neaviacinės veiklos, tai vadinama vienos kasos metodu. Kadangi sutartys su bendrove Ryanair paprastai žada daug keleivių, tokie verslo santykiai dažnai padeda padidinti oro uosto pastebimumą ir pritraukti kitas oro transporto bendroves, mažmenininkus ir kitus paslaugų teikėjus. Be to, bendrovė Ryanair nurodė, jog esama tvirtų įrodymų, kad padidėjus keleivių skaičiui padaugėja pajamų iš neaviacinės veiklos. Kaip įrodymą bendrovė Ryanair pateikė šią lentelę:

Ryanair

vienos kasos metodu

Ryanair

Ryanair

Ryanair

6 lentelė

6 lentelė

Pajamos iš neaviacinės veiklos procentais nuo bendrų pajamų atrinktuose oro uostuose

Pajamos iš neaviacinės veiklos procentais nuo bendrų pajamų atrinktuose oro uostuose

mln. GBP

2010–2011 m. (%)

Bornmuto

(...)

Liverpulio

(...)

Lidso Bradfordo

(...)

Hambersaido

(...)

Donkasterio Šefildo

(...)

Ekseterio

(...)

Bristolio

(...)

Lutono

(...)

Mančesterio

(...)

Tarptautinio Belfasto oro uosto

(...)

Ist Midlando

(...)

Njukaslio

(...)

Birmingamo

(...)

Glazgo

(...)

Kardifo

(...)

Stanstedo

(...)

Edinburgo

(...)

Aberdino

(...)

Sautamptono

(...)

Vidurkis

(...)

Šaltinis: Jungtinės Karalystės oro uostų veiklos rezultatų rodiklis.

Šaltinis:

| (144) | Bendrovė Ryanair teigė, kad rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo požiūriu bet kuris komercinis pasiūlymas paprastai reiškia pagerėjimą, palyginti su tuometine padėtimi, jeigu tikimasi, kad ribinė nauda viršys ribines sąnaudas. Be to, bendrovė Ryanair teigė, jog reikia atsižvelgti į tai, kad bendrovės Ryanair poreikiai, palyginti su kitų oro transporto bendrovių poreikiais, daug mažesni dėl jos verslo modelio ir veiklos efektyvumo. |
| --- | --- |

(144)

Bendrovė Ryanair teigė, kad rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo požiūriu bet kuris komercinis pasiūlymas paprastai reiškia pagerėjimą, palyginti su tuometine padėtimi, jeigu tikimasi, kad ribinė nauda viršys ribines sąnaudas. Be to, bendrovė Ryanair teigė, jog reikia atsižvelgti į tai, kad bendrovės Ryanair poreikiai, palyginti su kitų oro transporto bendrovių poreikiais, daug mažesni dėl jos verslo modelio ir veiklos efektyvumo.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (145) | Siekdama pateikti daugiau įrodymų, kad jos 2000 m. susitarimas atitiko rinkos reikalavimus, bendrovė Ryanair palygino panašaus dydžio oro uostų ir Liubeko oro uosto padėtį. Oro uostai, su kuriais lyginama, yra Bornmuto oro uostas, Grenoblio oro uostas, Noko oro uostas, Mastrichto oro uostas, Nimo oro uostas ir Prestviko oro uostas. Palyginus su bendrovės Ryanair mokamais mokesčiais lyginamuosiuose oro uostuose, matyti, kad bendrovės Ryanair išlaidos Liubeko oro uoste apskritai didesnės negu vidutinės išlaidos lyginamuosiuose oro uostuose tiek vienam keleiviui, tiek vienam atskridimui ir išskridimui. Bendrovė Ryanair primygtinai paragino Komisiją vertinant, ar 2000 m. susitarimas atitinka MEO principą, labiau atsižvelgti į lyginamąją oro uostų analizę, o ne į pelningumo analizę. |
| --- | --- |

(145)

Siekdama pateikti daugiau įrodymų, kad jos 2000 m. susitarimas atitiko rinkos reikalavimus, bendrovė Ryanair palygino panašaus dydžio oro uostų ir Liubeko oro uosto padėtį. Oro uostai, su kuriais lyginama, yra Bornmuto oro uostas, Grenoblio oro uostas, Noko oro uostas, Mastrichto oro uostas, Nimo oro uostas ir Prestviko oro uostas. Palyginus su bendrovės Ryanair mokamais mokesčiais lyginamuosiuose oro uostuose, matyti, kad bendrovės Ryanair išlaidos Liubeko oro uoste apskritai didesnės negu vidutinės išlaidos lyginamuosiuose oro uostuose tiek vienam keleiviui, tiek vienam atskridimui ir išskridimui. Bendrovė Ryanair primygtinai paragino Komisiją vertinant, ar 2000 m. susitarimas atitinka MEO principą, labiau atsižvelgti į lyginamąją oro uostų analizę, o ne į pelningumo analizę.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (146) | Bendrovės Oxera parengtoje ataskaitoje apskaičiuota gryna dabartinė 2000 m. susitarimo vertė (angl. NPV). Ataskaitoje nustatyta teigiama [...] EUR NPV. Bendrovė Oxera šiam apskaičiavimui atliko tam tikrus jautrumo patikrinimus. |
| --- | --- |

(146)

Bendrovės Oxera parengtoje ataskaitoje apskaičiuota gryna dabartinė 2000 m. susitarimo vertė (angl. NPV). Ataskaitoje nustatyta teigiama [...] EUR NPV. Bendrovė Oxera šiam apskaičiavimui atliko tam tikrus jautrumo patikrinimus.

Oxera

Oxera

5.3.1.2.   Bendrovė Air Berlin

Bendrovė Air Berlin

| (147) | Bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovės Ryanair siūlomi maršrutai iš Liubeko oro uosto tiesiogiai konkuruoja bendrovės Air Berlin siūlomais maršrutais iš Hamburgo oro uosto. Visų pirma kalbama apie maršrutus į Londoną, Milaną ir Barseloną, nes abi oro transporto bendrovės juos turi savo portfelyje. |
| --- | --- |

(147)

Bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovės Ryanair siūlomi maršrutai iš Liubeko oro uosto tiesiogiai konkuruoja bendrovės Air Berlin siūlomais maršrutais iš Hamburgo oro uosto. Visų pirma kalbama apie maršrutus į Londoną, Milaną ir Barseloną, nes abi oro transporto bendrovės juos turi savo portfelyje.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

| (148) | Bendrovė Air Berlin teigė, kad bendrovės Ryanair rinkodaros strategija buvo pervilioti galimus bendrovės Air Berlin ir kitų bendrovių klientus. Dėl mažų bendrovės Ryanair kainų klientai perėjo iš Hamburgo į Liubeko oro uostą. Bendrovė Air Berlin teigia, kad dėl valstybės pagalbos bendrovė Air Berlin patyrė nemažų ekonominių nuostolių. Bendrovė Air Berlin dėl lygiagretaus bendrovės Ryanair pasiūlymo Liubeko oro uoste turėjo nutraukti kai kuriuos skrydžius. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, jog ji mano, kad iš Hamburgo oro uosto sunku atidaryti naujas kryptis, kol panašias kryptis bendrovė Ryanair siūlo iš Liubeko oro uosto pernelyg žemomis kainomis. |
| --- | --- |

(148)

Bendrovė Air Berlin teigė, kad bendrovės Ryanair rinkodaros strategija buvo pervilioti galimus bendrovės Air Berlin ir kitų bendrovių klientus. Dėl mažų bendrovės Ryanair kainų klientai perėjo iš Hamburgo į Liubeko oro uostą. Bendrovė Air Berlin teigia, kad dėl valstybės pagalbos bendrovė Air Berlin patyrė nemažų ekonominių nuostolių. Bendrovė Air Berlin dėl lygiagretaus bendrovės Ryanair pasiūlymo Liubeko oro uoste turėjo nutraukti kai kuriuos skrydžius. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, jog ji mano, kad iš Hamburgo oro uosto sunku atidaryti naujas kryptis, kol panašias kryptis bendrovė Ryanair siūlo iš Liubeko oro uosto pernelyg žemomis kainomis.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Air Berlin

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

| (149) | Be to, bendrovė Air Berlin paminėjo Liubeko oro uosto uždarymą šešioms dienoms nuo 2004 m. balandžio 19 d., siekdama paremti savo argumentus, kad bendrovė Ryanair mokėjo nesąžiningai mažus mokesčius ir kad tarp Liubeko ir Hamburgo vyko konkurencija. Uždarymo laikotarpiu bendrovė Ryanair turėjo perkelti savo skrydžius iš Liubeko oro uosto į Hamburgo oro uostą. Dėl didesnių oro uosto mokesčių Hamburgo oro uoste bendrovė Ryanair patyrė papildomų [...] EUR išlaidų, už kurias ji pateikė sąskaitą bendrovei FLG. Todėl bendrovė Air Berlin pabrėžė, kad bendrovė Ryanair per šešias dienas jau gavo [...] EUR pranašumą prieš Hamburgo oro uoste dirbančias oro transporto bendroves. |
| --- | --- |

(149)

Be to, bendrovė Air Berlin paminėjo Liubeko oro uosto uždarymą šešioms dienoms nuo 2004 m. balandžio 19 d., siekdama paremti savo argumentus, kad bendrovė Ryanair mokėjo nesąžiningai mažus mokesčius ir kad tarp Liubeko ir Hamburgo vyko konkurencija. Uždarymo laikotarpiu bendrovė Ryanair turėjo perkelti savo skrydžius iš Liubeko oro uosto į Hamburgo oro uostą. Dėl didesnių oro uosto mokesčių Hamburgo oro uoste bendrovė Ryanair patyrė papildomų [...] EUR išlaidų, už kurias ji pateikė sąskaitą bendrovei FLG. Todėl bendrovė Air Berlin pabrėžė, kad bendrovė Ryanair per šešias dienas jau gavo [...] EUR pranašumą prieš Hamburgo oro uoste dirbančias oro transporto bendroves.

Air Berlin

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

| (150) | Bendrovė Air Berlin papildomai pagrindė savo argumentą pateikdama keleivių skaičiaus ir skrydžių lentelę iki bendrovės Ryanair veiklos pradžios Liubeko oro uoste (iki 1999 m.) ir jai pradėjus veiklą (nuo 2000 m.):

  7 lentelė


  Bendrovės Air Berlin keleivių skaičiaus ir skrydžių lentelė | Keleivių skaičius (asmenys) | Lėktuvų judėjimas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 34 132 | (...) |
| 1998 | 60 520 | (...) |
| 1999 | 48 522 | (...) |
| 2000 | 142 586 | (...) |
| 2001 | 192 726 | (...) |
| 2002 | 244 684 | (...) |
| 2003 | 514 472 | (...) |

(150)

Bendrovė Air Berlin papildomai pagrindė savo argumentą pateikdama keleivių skaičiaus ir skrydžių lentelę iki bendrovės Ryanair veiklos pradžios Liubeko oro uoste (iki 1999 m.) ir jai pradėjus veiklą (nuo 2000 m.):

Air Berlin

Ryanair

7 lentelė

7 lentelė

Bendrovės Air Berlin keleivių skaičiaus ir skrydžių lentelė

Bendrovės Air Berlin

Keleivių skaičius (asmenys)

Lėktuvų judėjimas

1997

34 132

(...)

1998

60 520

(...)

1999

48 522

(...)

2000

142 586

(...)

2001

192 726

(...)

2002

244 684

(...)

2003

514 472

(...)

| (151) | Remiantis 7 lentele, 2000 m. keleivių gerokai padaugėjo, kai skrydžius iš oro uosto pradėjo siūlyti bendrovė Ryanair. Bendrovė Air Berlin nurodė, kad 97 % tų keleivių galima priskirti bendrovei Ryanair. Tai įvertinama kartu su bendrovės FLG nuostoliais, patirtais iki bendrovės Ryanair veiklos pradžios Liubeko oro uoste (iki 1999 m.) ir jai pradėjus veiklą (nuo 2000 m.):

  8 lentelė


  Bendrovės Air Berlin pateikta bendrovės FLG nuostolių lentelė







  FLG | Nuostoliai (EUR) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | (...) |
| 2000 | (...) |
| 2001 | (...) |
| 2002 | (...) |
| 2003 | (...) |
| Iš viso | (...) |

(151)

Remiantis 7 lentele, 2000 m. keleivių gerokai padaugėjo, kai skrydžius iš oro uosto pradėjo siūlyti bendrovė Ryanair. Bendrovė Air Berlin nurodė, kad 97 % tų keleivių galima priskirti bendrovei Ryanair. Tai įvertinama kartu su bendrovės FLG nuostoliais, patirtais iki bendrovės Ryanair veiklos pradžios Liubeko oro uoste (iki 1999 m.) ir jai pradėjus veiklą (nuo 2000 m.):

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

Ryanair

8 lentelė

8 lentelė

Bendrovės Air Berlin pateikta bendrovės FLG nuostolių lentelė

Bendrovės Air Berlin

FLG

Nuostoliai (EUR)

1999

(...)

2000

(...)

2001

(...)

2002

(...)

2003

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

| (152) | Remdamasi 7 ir 8 lentelėmis, bendrovė Air Berlin teigė, kad nors keleivių skaičius 2002–2003 m. beveik padvigubėjo, tuo laikotarpiu nuostoliai padidėjo daugiau nei [...] EUR. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovė FLG suteikė bendrovei Ryanair lengvatines sąlygas, nuolaidas, taikė jai grąžinimus ir vykdė kitus mokėjimus. Bendrovės Ryanair mokami mokesčiai už naudojimąsi Liubeko oro uostu buvo mažesni negu tuomet taikytoje mokesčių tvarkoje nustatyti mokesčiai. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovė Ryanair teikė rinkodaros paslaugą, neatsižvelgdama į rinkodaros išlaidas. Bendrovės Air Berlin teigimu, bendrovei Ryanair už rinkodaros paslaugas išmokamos sumos veikiausiai nesusijusios su bendrovės Ryanair patirtomis faktinėmis rinkodaros išlaidomis. |
| --- | --- |

(152)

Remdamasi 7 ir 8 lentelėmis, bendrovė Air Berlin teigė, kad nors keleivių skaičius 2002–2003 m. beveik padvigubėjo, tuo laikotarpiu nuostoliai padidėjo daugiau nei [...] EUR. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovė FLG suteikė bendrovei Ryanair lengvatines sąlygas, nuolaidas, taikė jai grąžinimus ir vykdė kitus mokėjimus. Bendrovės Ryanair mokami mokesčiai už naudojimąsi Liubeko oro uostu buvo mažesni negu tuomet taikytoje mokesčių tvarkoje nustatyti mokesčiai. Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad bendrovė Ryanair teikė rinkodaros paslaugą, neatsižvelgdama į rinkodaros išlaidas. Bendrovės Air Berlin teigimu, bendrovei Ryanair už rinkodaros paslaugas išmokamos sumos veikiausiai nesusijusios su bendrovės Ryanair patirtomis faktinėmis rinkodaros išlaidomis.

Air Berlin

Air Berlin

Ryanair

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

Ryanair

| (153) | Todėl bendrovė Air Berlin mano, kad bendrovių FLG ir Ryanair 2000 m. susitarimas neatitiko rinkos reikalavimų. Bendrovės Air Berlin teigimu, Liubeko oro uostas veikia regioninės politikos sumetimais, o ne siekiant pelno. |
| --- | --- |

(153)

Todėl bendrovė Air Berlin mano, kad bendrovių FLG ir Ryanair 2000 m. susitarimas neatitiko rinkos reikalavimų. Bendrovės Air Berlin teigimu, Liubeko oro uostas veikia regioninės politikos sumetimais, o ne siekiant pelno.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

| (154) | Bendrovės Air Berlin teigimu, lengvatinių sąlygų buvimas bendrovei Ryanair Liubeko oro uoste ir oro uosto sąlyginio privatizavimo būdas ir sąlygos vargu ar gali būti vertinami atskirai. Bendrovė Air Berlin nemano, jog dalyvavimo susitarimas su bendrove Infratil yra MEO principo laikymosi įrodymas, nes į jį įtrauktas pasirinkimo parduoti sandoris. Priešingai, bendrovė Air Berlin mano, kad laikantis MEO principo 2005 m. būtų buvęs paskelbtas naujas kvietimas teikti pasiūlymus dėl oro uosto. |
| --- | --- |

(154)

Bendrovės Air Berlin teigimu, lengvatinių sąlygų buvimas bendrovei Ryanair Liubeko oro uoste ir oro uosto sąlyginio privatizavimo būdas ir sąlygos vargu ar gali būti vertinami atskirai. Bendrovė Air Berlin nemano, jog dalyvavimo susitarimas su bendrove Infratil yra MEO principo laikymosi įrodymas, nes į jį įtrauktas pasirinkimo parduoti sandoris. Priešingai, bendrovė Air Berlin mano, kad laikantis MEO principo 2005 m. būtų buvęs paskelbtas naujas kvietimas teikti pasiūlymus dėl oro uosto.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Infratil

Air Berlin

| (155) | Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad susitarimas su bendrove Ryanair priskirtinas Vokietijai. Remiantis bendrovės FLG įstatais, stebėtojų taryba privalo patvirtinti mokesčius, mokamus dėl oro uosto naudojimo (įstatų 12 dalis). Keturis iš šešių stebėtojų tarybos narių renka Hanzos miestas Liubekas. Taigi, bendrovė Air Berlin padarė išvadą, kad Hanzos miestą Liubeką būtų galima laikyti atsakingu. Bendrovė Air Berlin mano, kad tam tikri svarbiausias pareigas bendrovėje FLG einančių asmenų pareiškimai yra dar vienas aptariamo susitarimo priskyrimo galimybės įrodymas. |
| --- | --- |

(155)

Be to, bendrovė Air Berlin nurodė, kad susitarimas su bendrove Ryanair priskirtinas Vokietijai. Remiantis bendrovės FLG įstatais, stebėtojų taryba privalo patvirtinti mokesčius, mokamus dėl oro uosto naudojimo (įstatų 12 dalis). Keturis iš šešių stebėtojų tarybos narių renka Hanzos miestas Liubekas. Taigi, bendrovė Air Berlin padarė išvadą, kad Hanzos miestą Liubeką būtų galima laikyti atsakingu. Bendrovė Air Berlin mano, kad tam tikri svarbiausias pareigas bendrovėje FLG einančių asmenų pareiškimai yra dar vienas aptariamo susitarimo priskyrimo galimybės įrodymas.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Air Berlin

5.3.1.3.   Bendrovė Infratil

Bendrovė Infratil

| (156) | Kalbant apie bendrovei Ryanair galimai suteiktą valstybės pagalbą, bendrovė Infratil nurodė, kad 2000 m. susitarimas buvo ekonomiškai pagrįstas, labai naudingas oro uosto plėtrai ir visiškai atitinkantis MEO principą. Be to, bendrovė Infratil mano, kad 2000 m. susitarimo ir jo įgyvendinimo negalima priskirti Hanzos miestui Liubekui ar kitiems valstybiniams subjektams. Hanzos miestas Liubekas ar stebėtojų taryba neteikė jokių nurodymų ar gairių 2000 m. susitarimui patvirtinti ir nekontroliavo to patvirtinimo. |
| --- | --- |

(156)

Kalbant apie bendrovei Ryanair galimai suteiktą valstybės pagalbą, bendrovė Infratil nurodė, kad 2000 m. susitarimas buvo ekonomiškai pagrįstas, labai naudingas oro uosto plėtrai ir visiškai atitinkantis MEO principą. Be to, bendrovė Infratil mano, kad 2000 m. susitarimo ir jo įgyvendinimo negalima priskirti Hanzos miestui Liubekui ar kitiems valstybiniams subjektams. Hanzos miestas Liubekas ar stebėtojų taryba neteikė jokių nurodymų ar gairių 2000 m. susitarimui patvirtinti ir nekontroliavo to patvirtinimo.

Ryanair

Infratil

Infratil

5.3.1.4.   Asociacija Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

Asociacija Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

| (157) | Asociacija BDF mano, kad bendrovės FLG pasiūlytos sąlygos bendrovei Ryanair nesuderinamos su vidaus rinka, nes neatitinka skaidrumo, nediskriminavimo reikalavimų ir jomis nenumatytos sankcijos, jeigu bendrovė neįvykdytų savo įsipareigojimų pagal 2000 m. susitarimą. |
| --- | --- |

(157)

Asociacija BDF mano, kad bendrovės FLG pasiūlytos sąlygos bendrovei Ryanair nesuderinamos su vidaus rinka, nes neatitinka skaidrumo, nediskriminavimo reikalavimų ir jomis nenumatytos sankcijos, jeigu bendrovė neįvykdytų savo įsipareigojimų pagal 2000 m. susitarimą.

Ryanair

| (158) | Asociacijos BDF teigimu, diskriminacinės nukrypti nuo galiojančios mokesčių tvarkos leidžiančios nuostatos vienos konkrečios oro transporto bendrovės naudai lemia stiprius konkurencijos iškraipymus ir subsidijuojamą keleivių perskirstymą toje pačioje aglomeracijoje, o bendros ekonomikos atžvilgiu tai neturi prasmės. Be to, asociacija BDF nurodė, kad jeigu negalima atmesti galimybės, jog priemonė gali turėti valstybės pagalbos bruožų, apie ją reikia pranešti Komisijai. Asociacija BDF nurodė, jog tam tikromis sąlygomis teisiškai įmanoma Vokietijos oro uostą uždaryti operatoriaus prašymu. |
| --- | --- |

(158)

Asociacijos BDF teigimu, diskriminacinės nukrypti nuo galiojančios mokesčių tvarkos leidžiančios nuostatos vienos konkrečios oro transporto bendrovės naudai lemia stiprius konkurencijos iškraipymus ir subsidijuojamą keleivių perskirstymą toje pačioje aglomeracijoje, o bendros ekonomikos atžvilgiu tai neturi prasmės. Be to, asociacija BDF nurodė, kad jeigu negalima atmesti galimybės, jog priemonė gali turėti valstybės pagalbos bruožų, apie ją reikia pranešti Komisijai. Asociacija BDF nurodė, jog tam tikromis sąlygomis teisiškai įmanoma Vokietijos oro uostą uždaryti operatoriaus prašymu.

5.3.2.   
  2010 m. susitarimai

2010 m. susitarimai

5.3.2.1.   Bendrovė Flughafen Lübeck GmbH

Bendrovė Flughafen Lübeck GmbH

| (159) | Bendrovė FLG nurodė, kad priemonė nepriskirtina Vokietijai, nes dėl 2010 m. susitarimų bendrovė FLG derėjosi autonomiškai. |
| --- | --- |

(159)

Bendrovė FLG nurodė, kad priemonė nepriskirtina Vokietijai, nes dėl 2010 m. susitarimų bendrovė FLG derėjosi autonomiškai.

5.3.2.2.   Bendrovė Ryanair

Bendrovė Ryanair

| (160) | Bendrovė Ryanair teigė, kad 2010 m. susitarimai nepriskirtini valstybei. |
| --- | --- |

(160)

Bendrovė Ryanair teigė, kad 2010 m. susitarimai nepriskirtini valstybei.

Ryanair

| (161) | Bendrovė Ryanair nurodė, kad papildomas protokolas Nr. 1 ir papildomas protokolas Nr. 2 yra tik trumpi protokolai, kuriais pratęsiama pagal bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimą galiojančių susitarimų trukmė. Vienintelis naujas elementas buvo komercinėmis derybomis pasiektas paramos rinkodarai patikslinimas protokole Nr. 1. Todėl bendrovė Ryanair nurodė, kad abiejų protokolų padariniai išdėstyti bendrovės Ryanair pateiktuose pranešimuose dėl 2000 m. susitarimo. |
| --- | --- |

(161)

Bendrovė Ryanair nurodė, kad papildomas protokolas Nr. 1 ir papildomas protokolas Nr. 2 yra tik trumpi protokolai, kuriais pratęsiama pagal bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimą galiojančių susitarimų trukmė. Vienintelis naujas elementas buvo komercinėmis derybomis pasiektas paramos rinkodarai patikslinimas protokole Nr. 1. Todėl bendrovė Ryanair nurodė, kad abiejų protokolų padariniai išdėstyti bendrovės Ryanair pateiktuose pranešimuose dėl 2000 m. susitarimo.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Ryanair

| (162) | Bendrovė Ryanair pateikė bendrovės Oxera parengtą ataskaitą (30), kurioje įvertinamas papildomo protokolo Nr. 1 ir papildomo protokolo Nr. 2 pelningumas, grindžiamas 2009 m. verslo planu (31), kurį Liubeko oro uostas parengė prieš papildomo protokolo Nr. 1 ir papildomo protokolo Nr. 2 pasirašymą. Ataskaitoje nurodyta, kadremiantis pagrįstomis prielaidomis tuo metu, kai buvo pasirašyti papildomi protokolai, buvo tikimasi, kad jie bus pakankamai pelningi. Oro uostas, dirbantis kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, būtų suteikęs panašias sąlygas. Bendrovės Oxera teigimu, tai tiesa ir tuo atveju, jeigu 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas būtų vertinamas kartu su 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomais protokolais. Taigi, Liubeko oro uosto rinkodaros išlaidos buvo įtrauktos į vertinimą. |
| --- | --- |

(162)

Bendrovė Ryanair pateikė bendrovės Oxera parengtą ataskaitą (30), kurioje įvertinamas papildomo protokolo Nr. 1 ir papildomo protokolo Nr. 2 pelningumas, grindžiamas 2009 m. verslo planu (31), kurį Liubeko oro uostas parengė prieš papildomo protokolo Nr. 1 ir papildomo protokolo Nr. 2 pasirašymą. Ataskaitoje nurodyta, kadremiantis pagrįstomis prielaidomis tuo metu, kai buvo pasirašyti papildomi protokolai, buvo tikimasi, kad jie bus pakankamai pelningi. Oro uostas, dirbantis kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, būtų suteikęs panašias sąlygas. Bendrovės Oxera teigimu, tai tiesa ir tuo atveju, jeigu 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas būtų vertinamas kartu su 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomais protokolais. Taigi, Liubeko oro uosto rinkodaros išlaidos buvo įtrauktos į vertinimą.

Ryanair

Oxera

30

31

Oxera

5.3.2.3.   Bendrovė Air Berlin

Bendrovė Air Berlin

| (163) | Bendrovė Air Berlin nurodė, kad 2010 m. buvo pasirašyti trys susitarimai: papildomas protokolas Nr. 1, papildomas protokolas Nr. 2 ir 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas. Komisija, atlikdama vertinimą, turėtų atsižvelgti į visus 2010 m. susitarimus. |
| --- | --- |

(163)

Bendrovė Air Berlin nurodė, kad 2010 m. buvo pasirašyti trys susitarimai: papildomas protokolas Nr. 1, papildomas protokolas Nr. 2 ir 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas. Komisija, atlikdama vertinimą, turėtų atsižvelgti į visus 2010 m. susitarimus.

Air Berlin

5.4.   MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORO UOSTE ESANČIŲ ORLAIVIŲ

BENDROVĖS RYANAIR IR WIZZ AIR

| (164) | Bendrovės Ryanair ir Wizz Air teigė, kad, remiantis sprendimu byloje Stardust Marine (32), visa įtariamai pagalba Liubeko oro uosto bendrovei Wizz Air ir kitoms oro transporto bendrovėms negali būti priskirta Vokietijos valstybei. Bendrovė Wizz Air teigia, kad, nors Hanzos miestas Liubekas aptariamu metu ir buvo vienintelis oro uosto savininkas, to nepakanka, kad susitarimus būtų galima priskirti valstybei. Bendrovė Wizz Air teigia, jog dar akivaizdžiau, kad susitarimų Vokietijai negalima priskirti laikotarpiu, kuriuo 90 % bendrovės FLG akcijų turėjo bendrovė Infratil. |
| --- | --- |

(164)

Bendrovės Ryanair ir Wizz Air teigė, kad, remiantis sprendimu byloje Stardust Marine (32), visa įtariamai pagalba Liubeko oro uosto bendrovei Wizz Air ir kitoms oro transporto bendrovėms negali būti priskirta Vokietijos valstybei. Bendrovė Wizz Air teigia, kad, nors Hanzos miestas Liubekas aptariamu metu ir buvo vienintelis oro uosto savininkas, to nepakanka, kad susitarimus būtų galima priskirti valstybei. Bendrovė Wizz Air teigia, jog dar akivaizdžiau, kad susitarimų Vokietijai negalima priskirti laikotarpiu, kuriuo 90 % bendrovės FLG akcijų turėjo bendrovė Infratil.

Ryanair

Wizz Air

Stardust Marine

32

Wizz Air

Wizz Air

Wizz Air

Infratil

| (165) | Bendrovės Ryanair ir Wizz Air nurodė, kad mokesčiai ir nuolaidos yra nežymi oro transporto bendrovės veiklos oro uoste sąnaudų dalis. Bendrovės Ryanair teigimu, tų mokesčių negalima vertinti atskirai, nes mažmeninės ledo šalinimo rinkos nėra. Nuolaidą dėl ledo šalinimo, tikėtina, atsvers komercinė nauda, kurią oro uostas gaus kitais derybų aspektais. Bendrovė Ryanair pacitavo sprendimą byloje Charleroi, kuriame patvirtinama, kad <... taikant privataus investuotojo kriterijų svarbu įvertinti visą komercinį sandorį (33). |
| --- | --- |

(165)

Bendrovės Ryanair ir Wizz Air nurodė, kad mokesčiai ir nuolaidos yra nežymi oro transporto bendrovės veiklos oro uoste sąnaudų dalis. Bendrovės Ryanair teigimu, tų mokesčių negalima vertinti atskirai, nes mažmeninės ledo šalinimo rinkos nėra. Nuolaidą dėl ledo šalinimo, tikėtina, atsvers komercinė nauda, kurią oro uostas gaus kitais derybų aspektais. Bendrovė Ryanair pacitavo sprendimą byloje Charleroi, kuriame patvirtinama, kad <... taikant privataus investuotojo kriterijų svarbu įvertinti visą komercinį sandorį (33).

Ryanair

Wizz Air

Ryanair

Ryanair

Charleroi

<...

33

| (166) | Galiausiai bendrovės Ryanair ir Wizz Air nurodė, kad kaina už ledo šalinimo skystį Liubeko oro uoste buvo standartinė kaina, nustatoma ir viešuosiuose, ir privačiuose oro uostuose. |
| --- | --- |

(166)

Galiausiai bendrovės Ryanair ir Wizz Air nurodė, kad kaina už ledo šalinimo skystį Liubeko oro uoste buvo standartinė kaina, nustatoma ir viešuosiuose, ir privačiuose oro uostuose.

Ryanair

Wizz Air

6.   VOKIETIJOS PASTABOS APIE TREČIĄSIAS ŠALIS

VOKIETIJOS PASTABOS APIE TREČIĄSIAS ŠALIS

6.1.   PASTABOS APIE BENDROVĖS RYANAIR PATEIKTUS PRANEŠIMUS

PASTABOS APIE BENDROVĖS RYANAIR PATEIKTUS PRANEŠIMUS

| (167) | Vokietijos teigimu, bendrovės Ryanair pateikti pranešimai atskleidžia, kad bendrovė FLG laikėsi MEO principo. |
| --- | --- |

(167)

Vokietijos teigimu, bendrovės Ryanair pateikti pranešimai atskleidžia, kad bendrovė FLG laikėsi MEO principo.

Ryanair

| (168) | Visų pirma Vokietija pabrėžė, koks naudingas bendrovės Ryanair metodas, kuriuo įrodomas susitarimo atitikimas rinkai, pateikiant pelningumo analizę ir lyginamąją analizę. |
| --- | --- |

(168)

Visų pirma Vokietija pabrėžė, koks naudingas bendrovės Ryanair metodas, kuriuo įrodomas susitarimo atitikimas rinkai, pateikiant pelningumo analizę ir lyginamąją analizę.

Ryanair

| (169) | Vokietijos teigimu, papildomas protokolas Nr. 1 ir papildomas protokolas Nr. 2 dabartiniam tyrimui neaktualūs. Pirmiausia, 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomi protokolai valstybei nepriskirtini, nes dėl jų bendrovė FLG derėjosi ir juos sudarė autonomiškai, nesikišant Hanzos miestui Liubekui. Antra, dėl papildomo protokolo Nr. 2 Vokietija pažymėjo, kad tai – tik 2000 m. susitarimo pratęsimas, todėl jokio esminio pakeitimo juo nepadaryta. Taigi, visi sumetimai dėl 2000 m. susitarimo galioja ir papildomiems protokolams. |
| --- | --- |

(169)

Vokietijos teigimu, papildomas protokolas Nr. 1 ir papildomas protokolas Nr. 2 dabartiniam tyrimui neaktualūs. Pirmiausia, 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomi protokolai valstybei nepriskirtini, nes dėl jų bendrovė FLG derėjosi ir juos sudarė autonomiškai, nesikišant Hanzos miestui Liubekui. Antra, dėl papildomo protokolo Nr. 2 Vokietija pažymėjo, kad tai – tik 2000 m. susitarimo pratęsimas, todėl jokio esminio pakeitimo juo nepadaryta. Taigi, visi sumetimai dėl 2000 m. susitarimo galioja ir papildomiems protokolams.

| (170) | Vokietija nurodė, jog ji nesupranta, kodėl 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas turėtų būti įtraukiamas į dabartinį tyrimą, juk jis su viešosiomis lėšomis nesusijęs. 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarime nustatytas išlaidas padengė Liubeko pramonės ir prekybos rūmai. Be to, Vokietija pažymėjo, kad 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimą galima laikyti atitinkančiu rinkos standartus. Tai patvirtina pastebėjimas, kad bendrovei FLG buvo pateikta mažesnė išlaidų apmokėjimo sąskaita negu kitiems panašų susitarimą turintiems oro uostams. Dar daugiau, 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas su Liubeko oro uostu pagrįstas bendrovės Ryanair pažadu išplėsti savo skrydžių portfelį dviem kryptimis. |
| --- | --- |

(170)

Vokietija nurodė, jog ji nesupranta, kodėl 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas turėtų būti įtraukiamas į dabartinį tyrimą, juk jis su viešosiomis lėšomis nesusijęs. 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarime nustatytas išlaidas padengė Liubeko pramonės ir prekybos rūmai. Be to, Vokietija pažymėjo, kad 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimą galima laikyti atitinkančiu rinkos standartus. Tai patvirtina pastebėjimas, kad bendrovei FLG buvo pateikta mažesnė išlaidų apmokėjimo sąskaita negu kitiems panašų susitarimą turintiems oro uostams. Dar daugiau, 2010 m. rinkodaros paslaugų susitarimas su Liubeko oro uostu pagrįstas bendrovės Ryanair pažadu išplėsti savo skrydžių portfelį dviem kryptimis.

Ryanair

| (171) | Vokietija dar paminėjo, kad Liubeko oro uostas atlieka atsarginio Hamburgo oro uosto vaidmenį ir yra reikalinga infrastruktūra Šiaurės Vokietijos gyventojams. |
| --- | --- |

(171)

Vokietija dar paminėjo, kad Liubeko oro uostas atlieka atsarginio Hamburgo oro uosto vaidmenį ir yra reikalinga infrastruktūra Šiaurės Vokietijos gyventojams.

6.2.   PASTABOS APIE ORGANIZACIJOS SGF PATEIKTUS PRANEŠIMUS

PASTABOS APIE ORGANIZACIJOS SGF PATEIKTUS PRANEŠIMUS

| (172) | Vokietija nurodė, kad organizacija SGF nėra suinteresuotoji šalis pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio h punktą, todėl neturėjo teisės teikti pastabų. Organizacijos SGF nariai tik turi žemės arti oro uosto, todėl jie nori atsikratyti, kaip jie suvokia, oro uosto veiklos keliamais nepatogumais. Tačiau tokių tikslų turėtų būti siekiama nacionalinėmis teisinėmis teisių gynimo priemonėmis. |
| --- | --- |

(172)

Vokietija nurodė, kad organizacija SGF nėra suinteresuotoji šalis pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio h punktą, todėl neturėjo teisės teikti pastabų. Organizacijos SGF nariai tik turi žemės arti oro uosto, todėl jie nori atsikratyti, kaip jie suvokia, oro uosto veiklos keliamais nepatogumais. Tačiau tokių tikslų turėtų būti siekiama nacionalinėmis teisinėmis teisių gynimo priemonėmis.

| (173) | Be to, Vokietija teigė, kad organizacijos SGF pateiktų pranešimų turinys yra netikslus. Pirmiausia, Vokietija nesutinka su organizacijos SGF teiginiu, kad Liubeko oro uostas neatlieka viešųjų paslaugų funkcijos. Organizacija SGF teigė, jog oro uostas veikia tik bendrosios aviacijos visuotinio intereso labui. Vokietija nesutinka su tuo teiginiu, nes Liubeko oro uostas turi pareigą veikti atlikdamas infrastruktūrines viešųjų paslaugų funkcijas ir atsarginio Hamburgo oro uosto funkciją. Pastaroji funkcija buvo oficialiai įtvirtinta Šiaurės Vokietijos oro eismo koncepcijoje (vok. Norddeutsches Luftverkehrskonzept). |
| --- | --- |

(173)

Be to, Vokietija teigė, kad organizacijos SGF pateiktų pranešimų turinys yra netikslus. Pirmiausia, Vokietija nesutinka su organizacijos SGF teiginiu, kad Liubeko oro uostas neatlieka viešųjų paslaugų funkcijos. Organizacija SGF teigė, jog oro uostas veikia tik bendrosios aviacijos visuotinio intereso labui. Vokietija nesutinka su tuo teiginiu, nes Liubeko oro uostas turi pareigą veikti atlikdamas infrastruktūrines viešųjų paslaugų funkcijas ir atsarginio Hamburgo oro uosto funkciją. Pastaroji funkcija buvo oficialiai įtvirtinta Šiaurės Vokietijos oro eismo koncepcijoje (vok. Norddeutsches Luftverkehrskonzept).

bendrosios aviacijos

Norddeutsches Luftverkehrskonzept

| (174) | Kalbant apie nuomos sutartį, Vokietija dar kartą pakartojo savo poziciją, kad nei iki 2005 m. pabaigos galiojusia senąja nuomos sutartimi, nei nuo 2006 m. galiojusia naująja nuomos sutartimi bendrovei FLG nebuvo suteikta pranašumo. |
| --- | --- |

(174)

Kalbant apie nuomos sutartį, Vokietija dar kartą pakartojo savo poziciją, kad nei iki 2005 m. pabaigos galiojusia senąja nuomos sutartimi, nei nuo 2006 m. galiojusia naująja nuomos sutartimi bendrovei FLG nebuvo suteikta pranašumo.

| (175) | Vokietija dar pateikė pastabų dėl organizacijos SGF pateiktų pranešimų apie investicijas į infrastruktūrą. Vokietija nurodė, kad planavimo patvirtinimas yra tik administracinė priemonė, kurią galima suteikti atgaline data ir kuri nėra būtina sąlyga finansavimui patvirtinti, ji neturi poveikio ir konkurencijai. Be to, Vokietija nesutinka su organizacijos SGF pozicija, pagal kurią organizacija SGF investicijas priskyrė priežiūros priemonėms, o ne priemonėms oro uosto eismo funkcionalumui gerinti. Vokietija teigė, kad priemonės reikalingos nacionalinėms ir tarptautinėms nuostatoms įvykdyti. Vokietijos teigimu, tai, kad bendrovė Ryanair yra didžiausia oro uosto naudotoja, anaiptol nelemia išvados, kad jai teikiama pirmenybė. |
| --- | --- |

(175)

Vokietija dar pateikė pastabų dėl organizacijos SGF pateiktų pranešimų apie investicijas į infrastruktūrą. Vokietija nurodė, kad planavimo patvirtinimas yra tik administracinė priemonė, kurią galima suteikti atgaline data ir kuri nėra būtina sąlyga finansavimui patvirtinti, ji neturi poveikio ir konkurencijai. Be to, Vokietija nesutinka su organizacijos SGF pozicija, pagal kurią organizacija SGF investicijas priskyrė priežiūros priemonėms, o ne priemonėms oro uosto eismo funkcionalumui gerinti. Vokietija teigė, kad priemonės reikalingos nacionalinėms ir tarptautinėms nuostatoms įvykdyti. Vokietijos teigimu, tai, kad bendrovė Ryanair yra didžiausia oro uosto naudotoja, anaiptol nelemia išvados, kad jai teikiama pirmenybė.

Ryanair

| (176) | Dėl organizacijos SGF apskaičiavimų, susijusių su Liubeko oro uosto vidutinio laikotarpio perspektyvomis, Vokietija nurodė, kad pateiktos pastabos yra neteisingos. Vokietija teigia, jog įrodyta, kad investicijų laikotarpiu egzistavo optimistinės vidutinio laikotarpio perspektyvos, kaip Komisija pripažįsta savo 2007 m. sprendime pradėti procedūrą. |
| --- | --- |

(176)

Dėl organizacijos SGF apskaičiavimų, susijusių su Liubeko oro uosto vidutinio laikotarpio perspektyvomis, Vokietija nurodė, kad pateiktos pastabos yra neteisingos. Vokietija teigia, jog įrodyta, kad investicijų laikotarpiu egzistavo optimistinės vidutinio laikotarpio perspektyvos, kaip Komisija pripažįsta savo 2007 m. sprendime pradėti procedūrą.

| (177) | Be to, Vokietija pateikė pastabų dėl organizacijos SGF teiginių, esą įmonė FLG buvo sunkumų patirianti įmonė. Vokietija mano, kad bet kokia organizacijos SGF argumentacija remiantis Gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti yra nuginčijama. Vokietijos teigimu, šios gairės netaikytinos, nes visų pirma suteiktos lengvatos nelaikytinos valstybės pagalba. Lengvatos niekada nebuvo priskirtos sanavimo ar restruktūrizavimo pagalbai, priešingu atveju jas būtų reikėję patvirtinti pagal kitas gaires. |
| --- | --- |

(177)

Be to, Vokietija pateikė pastabų dėl organizacijos SGF teiginių, esą įmonė FLG buvo sunkumų patirianti įmonė. Vokietija mano, kad bet kokia organizacijos SGF argumentacija remiantis Gairėmis dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti yra nuginčijama. Vokietijos teigimu, šios gairės netaikytinos, nes visų pirma suteiktos lengvatos nelaikytinos valstybės pagalba. Lengvatos niekada nebuvo priskirtos sanavimo ar restruktūrizavimo pagalbai, priešingu atveju jas būtų reikėję patvirtinti pagal kitas gaires.

| (178) | Vokietija nesutinka su organizacijos SGF teiginiu, jog Hanzos miestas Liubekas teigė, kad uždaryti oro uosto neįmanoma ir kad jis tokios galimybės nesvarstė. Vokietijos teigimu, Hanzos miestas Liubekas šią galimybę svarstė, bet nusprendė jos nesirinkti, nes atlikus skaičiavimus buvo padaryta išvada, kad tai nebūtų ekonomiškiausias sprendimas. Be to, Vokietija paaiškino, kad oro uosto uždarymo ad hoc pagrindu negalima atlikti dėl Vokietijos oro eismo leidimo reglamento (vok. LuftVZO) 45 straipsnio 1 dalies. Oro uosto infrastruktūra yra viešoji gėrybė ir privalo veikti. Todėl siekiant, kad būtų galima uždaryti oro uostą, būtų reikėję atšaukti veiklos leidimą, o tai – ilga teisinė procedūra. Vokietija teigia, jog leidimas neatšaukiamas, jeigu atsakinga administracija mano, kad viešasis interesas, kad oro uostas ir toliau veiktų, yra svarbesnis. Taigi, bandyti uždaryti oro uostą nebūtų neįmanoma, tačiau tikrai būtų sudėtinga, ilgai užtruktų ir brangiai kainuotų. Minėti padariniai įvyko uždarant Berlyno Tempelhofo oro uostą. Todėl Vokietija mano, kad sprendimas atsisakyti oro uosto uždarymo galimybės ir geriau jį plėsti ir investuoti į infrastruktūrą siekiant pritraukti privatų investuotoją yra ekonomiškesnis sprendimas. Vertinant atgaline data, tai buvo teisingas požiūris, nes privatus investuotojas buvo surastas. |
| --- | --- |

(178)

Vokietija nesutinka su organizacijos SGF teiginiu, jog Hanzos miestas Liubekas teigė, kad uždaryti oro uosto neįmanoma ir kad jis tokios galimybės nesvarstė. Vokietijos teigimu, Hanzos miestas Liubekas šią galimybę svarstė, bet nusprendė jos nesirinkti, nes atlikus skaičiavimus buvo padaryta išvada, kad tai nebūtų ekonomiškiausias sprendimas. Be to, Vokietija paaiškino, kad oro uosto uždarymo ad hoc pagrindu negalima atlikti dėl Vokietijos oro eismo leidimo reglamento (vok. LuftVZO) 45 straipsnio 1 dalies. Oro uosto infrastruktūra yra viešoji gėrybė ir privalo veikti. Todėl siekiant, kad būtų galima uždaryti oro uostą, būtų reikėję atšaukti veiklos leidimą, o tai – ilga teisinė procedūra. Vokietija teigia, jog leidimas neatšaukiamas, jeigu atsakinga administracija mano, kad viešasis interesas, kad oro uostas ir toliau veiktų, yra svarbesnis. Taigi, bandyti uždaryti oro uostą nebūtų neįmanoma, tačiau tikrai būtų sudėtinga, ilgai užtruktų ir brangiai kainuotų. Minėti padariniai įvyko uždarant Berlyno Tempelhofo oro uostą. Todėl Vokietija mano, kad sprendimas atsisakyti oro uosto uždarymo galimybės ir geriau jį plėsti ir investuoti į infrastruktūrą siekiant pritraukti privatų investuotoją yra ekonomiškesnis sprendimas. Vertinant atgaline data, tai buvo teisingas požiūris, nes privatus investuotojas buvo surastas.

ad hoc

LuftVZO

6.3.   PASTABOS APIE BENDROVĖS AIR BERLIN PATEIKTUS PRANEŠIMUS

PASTABOS APIE BENDROVĖS AIR BERLIN PATEIKTUS PRANEŠIMUS

| (179) | Vokietijos teigimu, bendrovei Air Berlin būtų buvę suteikti tokie patys pranašumai kaip ir bendrovei Ryanair, jeigu ji būtų įvykdžiusi tuos pačius keleivių skaičiaus ir skrydžių dažnumo kriterijus. Vietoj to bendrovė Air Berlin atmetė bet kokį pasiūlymą derėtis su bendrove FLG, nes ji niekada neketino pradėti teikti paslaugas Liubeko oro uoste. Priešingai, bendrovė Air Berlin niekada neprieštaravo sąlygoms, kuriomis bendrovė Ryanair veikiaHamburgo oro uoste. Be to, kelios oro transporto bendrovės skundėsi (be kita ko, ir Komisijai), kad bendrovė Air Berlin naudojasi nemaža Jungtinių Arabų Emyratų valstybės pagalba. Todėl ji negali dėtis savo pagrindinio konkurento bendrovės Ryanair auka. |
| --- | --- |

(179)

Vokietijos teigimu, bendrovei Air Berlin būtų buvę suteikti tokie patys pranašumai kaip ir bendrovei Ryanair, jeigu ji būtų įvykdžiusi tuos pačius keleivių skaičiaus ir skrydžių dažnumo kriterijus. Vietoj to bendrovė Air Berlin atmetė bet kokį pasiūlymą derėtis su bendrove FLG, nes ji niekada neketino pradėti teikti paslaugas Liubeko oro uoste. Priešingai, bendrovė Air Berlin niekada neprieštaravo sąlygoms, kuriomis bendrovė Ryanair veikiaHamburgo oro uoste. Be to, kelios oro transporto bendrovės skundėsi (be kita ko, ir Komisijai), kad bendrovė Air Berlin naudojasi nemaža Jungtinių Arabų Emyratų valstybės pagalba. Todėl ji negali dėtis savo pagrindinio konkurento bendrovės Ryanair auka.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

| (180) | Vokietija nesutiko su bendrovės Air Berlin pastabomis, kad Liubeko oro uostas konkuruoja su Hamburgo oro uostu. Visų pirma Vokietija pažymi tai, kad 2000 m., kai buvo pasirašytas 2000 m. susitarimas su bendrove Ryanair, Hamburgo oro uostas turėjo 70 kartų daugiau keleivių negu Liubeko oro uostas. Kitų oro uostų skundų nebuvimas rodo, kad šie abu oro uostai nekonkuravo. Vokietija dar pridūrė, kad Hamburgo oro uostas ir Rostoko oro uostas 2008 m. augo, o Liubeko oro uosto keleivių skaičius sumažėjo 10 % |
| --- | --- |

(180)

Vokietija nesutiko su bendrovės Air Berlin pastabomis, kad Liubeko oro uostas konkuruoja su Hamburgo oro uostu. Visų pirma Vokietija pažymi tai, kad 2000 m., kai buvo pasirašytas 2000 m. susitarimas su bendrove Ryanair, Hamburgo oro uostas turėjo 70 kartų daugiau keleivių negu Liubeko oro uostas. Kitų oro uostų skundų nebuvimas rodo, kad šie abu oro uostai nekonkuravo. Vokietija dar pridūrė, kad Hamburgo oro uostas ir Rostoko oro uostas 2008 m. augo, o Liubeko oro uosto keleivių skaičius sumažėjo 10 %

Air Berlin

Ryanair

| (181) | Be to, Vokietija atmetė bendrovės Air Berlin argumentą, kad bendrovei Ryanair buvo suteiktas ekonominis pranašumas. Vokietija teigė, kad bendrovė Air Berlin naudojo netikslius skaičiavimus ir kad vienintelis patikrinimas, ar oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas atitinka rinkos sąlygas, yra MEO principas. Vokietija mano, kad bendrovės Ryanair susitarimai atitiko rinkos reikalavimus, nes 2000 m. ilgalaikės oro uosto perspektyvos buvo teigiamos. |
| --- | --- |

(181)

Be to, Vokietija atmetė bendrovės Air Berlin argumentą, kad bendrovei Ryanair buvo suteiktas ekonominis pranašumas. Vokietija teigė, kad bendrovė Air Berlin naudojo netikslius skaičiavimus ir kad vienintelis patikrinimas, ar oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas atitinka rinkos sąlygas, yra MEO principas. Vokietija mano, kad bendrovės Ryanair susitarimai atitiko rinkos reikalavimus, nes 2000 m. ilgalaikės oro uosto perspektyvos buvo teigiamos.

Air Berlin

Ryanair

Air Berlin

Ryanair

6.4.   PASTABOS APIE ASOCIACIJOS BDF PATEIKTUS PRANEŠIMUS

PASTABOS APIE ASOCIACIJOS BDF PATEIKTUS PRANEŠIMUS

| (182) | Vokietija pažymėjo, kad bendrovė Air Berlin yra asociacijos BDF narė, o tai lemia artimus ryšius ir iš dalies sutampančios informacijos pateikimą. Vokietija nesutiko, kad bendrovė FLG dirbtinai kūrė paklausą pernelyg mažomis kainomis ir kad bendrovė FLG diskriminaciniu būdu vienos oro transporto bendrovės naudai nukrypo nuo mokesčių tvarkos. Vokietijos teigimu, bendrovė FLG nebūtų turėjusi jokios priežasties diskriminuoti pavienes oro transporto bendroves paklausai padidinti. Priešingai, daugiau oro transporto bendrovių būtų reiškę daugiau veiklos Liubeko oro uoste. Taigi, Vokietija tvirtina, kad bet kuri oro transporto bendrovė susitarimą su Liubeko oro uostu būtų sudariusi panašiomis sąlygomis, jeigu būtų pateikusi pasiūlymą, panašų į bendrovės Ryanair. |
| --- | --- |

(182)

Vokietija pažymėjo, kad bendrovė Air Berlin yra asociacijos BDF narė, o tai lemia artimus ryšius ir iš dalies sutampančios informacijos pateikimą. Vokietija nesutiko, kad bendrovė FLG dirbtinai kūrė paklausą pernelyg mažomis kainomis ir kad bendrovė FLG diskriminaciniu būdu vienos oro transporto bendrovės naudai nukrypo nuo mokesčių tvarkos. Vokietijos teigimu, bendrovė FLG nebūtų turėjusi jokios priežasties diskriminuoti pavienes oro transporto bendroves paklausai padidinti. Priešingai, daugiau oro transporto bendrovių būtų reiškę daugiau veiklos Liubeko oro uoste. Taigi, Vokietija tvirtina, kad bet kuri oro transporto bendrovė susitarimą su Liubeko oro uostu būtų sudariusi panašiomis sąlygomis, jeigu būtų pateikusi pasiūlymą, panašų į bendrovės Ryanair.

Air Berlin

Ryanair

7.   ĮVERTINIMAS

ĮVERTINIMAS

7.1.   ĮVADAS

ĮVADAS

| (183) | SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Visi SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyti kriterijai taikomi kartu. Siekiant apibrėžti, ar priemonė laikytina valstybės pagalba, turi būti įvykdytos šios sąlygos:






  — | naudos gavėjas yra įmonė; |
| --- | --- | --- |

(183)

SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Visi SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyti kriterijai taikomi kartu. Siekiant apibrėžti, ar priemonė laikytina valstybės pagalba, turi būti įvykdytos šios sąlygos:

—

naudos gavėjas yra įmonė;

| — | priemone suteikiamas pranašumas; |
| --- | --- |

—

priemone suteikiamas pranašumas;

| — | pranašumas suteikiamas valstybiniais ištekliais; |
| --- | --- |

—

pranašumas suteikiamas valstybiniais ištekliais;

| — | pranašumas yra atrankusis; ir |
| --- | --- |

—

pranašumas yra atrankusis; ir

| — | priemonė iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti ir ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

—

priemonė iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti ir ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

| (184) | Taigi, turi būti nustatyta, ar šiuos kriterijus atitinka kiekviena svarstoma priemonė, t. y.:






  — | galima valstybės pagalba bendrovei FLG; |
| --- | --- | --- |

(184)

Taigi, turi būti nustatyta, ar šiuos kriterijus atitinka kiekviena svarstoma priemonė, t. y.:

—

galima valstybės pagalba bendrovei FLG;

| — | galima valstybės pagalba bendrovei Infratil; |
| --- | --- |

—

galima valstybės pagalba bendrovei Infratil;

Infratil

| — | galima valstybės pagalba bendrovei Ryanair; ir |
| --- | --- |

—

galima valstybės pagalba bendrovei Ryanair; ir

Ryanair

| — | mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių. |
| --- | --- |

—

mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių.

| (185) | Kalbant apie galimą valstybės pagalbą bendrovei FLG, Komisija pirmiausia įvertins, ar galimos valstybės pagalbos gavėja bendrovė FLG dar egzistuoja, o jeigu ne, tai ar dar tęsiama bendrovės FLG ekonominė veikla. Be to, Komisija turi įvertinti, ar bendrovei FLG galima valstybės pagalba suteiktas pranašumas galėjo pereiti jos teisių perėmėjams, t. y. ar buvo ekonominis tęstinumas. |
| --- | --- |

(185)

Kalbant apie galimą valstybės pagalbą bendrovei FLG, Komisija pirmiausia įvertins, ar galimos valstybės pagalbos gavėja bendrovė FLG dar egzistuoja, o jeigu ne, tai ar dar tęsiama bendrovės FLG ekonominė veikla. Be to, Komisija turi įvertinti, ar bendrovei FLG galima valstybės pagalba suteiktas pranašumas galėjo pereiti jos teisių perėmėjams, t. y. ar buvo ekonominis tęstinumas.

| (186) | Kalbant apie galimą valstybės pagalbą bendrovei Ryanair, Komisija vertins tik 2000 m. susitarimą. Šio sprendimo priėmimo dieną Komisija savo byloje neturi pakankamai informacijos, kad galėtų įvertinti, ar vėlesni susitarimai, ypač sudaryti 2010 m., yra laikytini valstybės pagalba bendrovei Ryanair. Taigi, tie susitarimai bus įvertinti atskirame sprendime. |
| --- | --- |

(186)

Kalbant apie galimą valstybės pagalbą bendrovei Ryanair, Komisija vertins tik 2000 m. susitarimą. Šio sprendimo priėmimo dieną Komisija savo byloje neturi pakankamai informacijos, kad galėtų įvertinti, ar vėlesni susitarimai, ypač sudaryti 2010 m., yra laikytini valstybės pagalba bendrovei Ryanair. Taigi, tie susitarimai bus įvertinti atskirame sprendime.

Ryanair

Ryanair

7.2.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI FLG

7.2.1.   
  Galimos valstybės pagalbos gavėjas

Galimos valstybės pagalbos gavėjas

| (187) | Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl galimos valstybės pagalbos bendrovei FLG. Tačiau 2013 m. sausio mėn. dalis bendrovės FLG turto buvo parduota bendrovei Yasmina. Bendrovė FLG buvo sujungta su Hanzos miestu Liubeku, o juridinis subjektas FLG išnyko. 2014 m. bendrovė Yasmina paskelbė nemokumą, todėl 2014 m. balandžio mėn. buvo inicijuota nemokumo byla. 2014 m. rugpjūčio mėn. bendrovės Yasmina turtą perėmė bendrovė PuRen. |
| --- | --- |

(187)

Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl galimos valstybės pagalbos bendrovei FLG. Tačiau 2013 m. sausio mėn. dalis bendrovės FLG turto buvo parduota bendrovei Yasmina. Bendrovė FLG buvo sujungta su Hanzos miestu Liubeku, o juridinis subjektas FLG išnyko. 2014 m. bendrovė Yasmina paskelbė nemokumą, todėl 2014 m. balandžio mėn. buvo inicijuota nemokumo byla. 2014 m. rugpjūčio mėn. bendrovės Yasmina turtą perėmė bendrovė PuRen.

Yasmina

Yasmina

Yasmina

PuRen

| (188) | Tais atvejais, kai Komisija priima neigiamą sprendimą, kuriuo nurodoma susigrąžinti nesuderinamą pagalbą įmonei pagal Sutarties 107 ir 108 straipsnius, įpareigojimas susigrąžinti gali būti taikomas naujai bendrovei, kuriai atitinkamas pagalbos gavėjas pervedė arba pardavė dalį arba visą turtą, jeigu tas perdavimas ar pardavimo struktūra rodo, kad tarp abiejų bendrovių yra ekonominis tęstinumas. |
| --- | --- |

(188)

Tais atvejais, kai Komisija priima neigiamą sprendimą, kuriuo nurodoma susigrąžinti nesuderinamą pagalbą įmonei pagal Sutarties 107 ir 108 straipsnius, įpareigojimas susigrąžinti gali būti taikomas naujai bendrovei, kuriai atitinkamas pagalbos gavėjas pervedė arba pardavė dalį arba visą turtą, jeigu tas perdavimas ar pardavimo struktūra rodo, kad tarp abiejų bendrovių yra ekonominis tęstinumas.

| (189) | Jeigu Komisija nustatytų, kad bendrovei FLG buvo teikiama nesuderinama pagalba, kurią reikia susigrąžinti, ji turėtų įvertinti, kas turėjo naudos iš šios pagalbos ir kuriai įmonei reikėtų adresuoti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą. Jeigu įmonės, kuriai būtų galima perduoti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą, nėra, Komisijai nereikėtų vertinti, ar bendrovei FLG buvo teikiama pagalba. Todėl Komisija mano, jog pirmiausia tikslinga įvertinti, ar tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina buvo ekonominis tęstinumas ir ar įpareigojimą sugrąžinti pagalbą galima perduoti bendrovei Yasmina (žr. 7.2.2 skirsnį), taip pat ar bendrovė PuRen, bendrovės Yasmina turto pirkėja, galėjo gauti naudos iš pagalbos (žr. 7.2.3 skirsnį). Tada Komisija vertina, ar ekonominė veikla, kuriai galėjo būti naudinga pagalba, dar vykdoma (žr. 7.2.4 skirsnį). Klausimas, ar bendrovei FLG suteiktos priemonės apėmė valstybės pagalbą, ir jeigu taip, tai ar tokia pagalba buvo suderinama, turės būti nagrinėjamas tik tuo atveju, jeigu galima nustatyti pagalbos gavėją, t. y. jeigu tarp bendrovės FLG ir bendrovių Yasmina arba PuRen buvo ekonominis tęstinumas arba jeigu pagalba liko veiksminga tik ekonominės veiklos lygmeniu, t. y. Liubeko oro uosto veiklos lygmeniu. |
| --- | --- |

(189)

Jeigu Komisija nustatytų, kad bendrovei FLG buvo teikiama nesuderinama pagalba, kurią reikia susigrąžinti, ji turėtų įvertinti, kas turėjo naudos iš šios pagalbos ir kuriai įmonei reikėtų adresuoti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą. Jeigu įmonės, kuriai būtų galima perduoti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą, nėra, Komisijai nereikėtų vertinti, ar bendrovei FLG buvo teikiama pagalba. Todėl Komisija mano, jog pirmiausia tikslinga įvertinti, ar tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina buvo ekonominis tęstinumas ir ar įpareigojimą sugrąžinti pagalbą galima perduoti bendrovei Yasmina (žr. 7.2.2 skirsnį), taip pat ar bendrovė PuRen, bendrovės Yasmina turto pirkėja, galėjo gauti naudos iš pagalbos (žr. 7.2.3 skirsnį). Tada Komisija vertina, ar ekonominė veikla, kuriai galėjo būti naudinga pagalba, dar vykdoma (žr. 7.2.4 skirsnį). Klausimas, ar bendrovei FLG suteiktos priemonės apėmė valstybės pagalbą, ir jeigu taip, tai ar tokia pagalba buvo suderinama, turės būti nagrinėjamas tik tuo atveju, jeigu galima nustatyti pagalbos gavėją, t. y. jeigu tarp bendrovės FLG ir bendrovių Yasmina arba PuRen buvo ekonominis tęstinumas arba jeigu pagalba liko veiksminga tik ekonominės veiklos lygmeniu, t. y. Liubeko oro uosto veiklos lygmeniu.

Yasmina

Yasmina

PuRen

Yasmina

Yasmina

PuRen

7.2.2.   
  Ekonominis tęstinumas tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina

Ekonominis tęstinumas tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina

| (190) | Savo sprendime dėl bendrovės Alitalia (34) turto pardavimo Komisija išreiškė poziciją, kad jeigu turtas įsigyjamas rinkos kaina ir tarp senosios bendrovės ir naujosios struktūros nematyti ekonominio tęstinumo, negali būti daroma prielaida, kad naujoji struktūra gavo naudos iš pradinei bendrovei suteikta valstybės pagalba sukurto konkurencinio pranašumo. |
| --- | --- |

(190)

Savo sprendime dėl bendrovės Alitalia (34) turto pardavimo Komisija išreiškė poziciją, kad jeigu turtas įsigyjamas rinkos kaina ir tarp senosios bendrovės ir naujosios struktūros nematyti ekonominio tęstinumo, negali būti daroma prielaida, kad naujoji struktūra gavo naudos iš pradinei bendrovei suteikta valstybės pagalba sukurto konkurencinio pranašumo.

Alitalia

34

| (191) | Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką (35) ekonominis tęstinumas tarp pradinio subjekto ir naujosios struktūros nustatomas remiantis tam tikrais rodikliais. Šiuos rodiklius Teisingumo Teismas patvirtino sprendime Ryanair / Komisija (36). Tačiau tai nėra privalomi suminiai reikalavimai, kurie visi kiekvienu atveju turi būti įvykdyti (37). Vertinant ekonominį tęstinumą tarp dviejų subjektų gali būti atsižvelgiama į šiuos veiksnius:






  — | parduoto turto apimtis (turtą ir įsipareigojimus, darbuotojų išlaikymą, turto grupę); |
| --- | --- | --- |

(191)

Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką (35) ekonominis tęstinumas tarp pradinio subjekto ir naujosios struktūros nustatomas remiantis tam tikrais rodikliais. Šiuos rodiklius Teisingumo Teismas patvirtino sprendime Ryanair / Komisija (36). Tačiau tai nėra privalomi suminiai reikalavimai, kurie visi kiekvienu atveju turi būti įvykdyti (37). Vertinant ekonominį tęstinumą tarp dviejų subjektų gali būti atsižvelgiama į šiuos veiksnius:

35

Ryanair / Komisija

36

37

—

parduoto turto apimtis (turtą ir įsipareigojimus, darbuotojų išlaikymą, turto grupę);

| — | pardavimo kainą; |
| --- | --- |

—

pardavimo kainą;

| — | pirkėjo tapatybę; |
| --- | --- |

—

pirkėjo tapatybę;

| — | pardavimo momentą (po išankstinio vertinimo inicijavimo, oficialios tyrimo procedūros ar galutinio sprendimo); ir |
| --- | --- |

—

pardavimo momentą (po išankstinio vertinimo inicijavimo, oficialios tyrimo procedūros ar galutinio sprendimo); ir

| — | ekonominę operacijos logiką. |
| --- | --- |

—

ekonominę operacijos logiką.

7.2.2.1.   Parduoto turto apimtis

Parduoto turto apimtis

| (192) | Komisija iš pat pradžių pažymi, kad iš esmės atvejis, kai pirkėjas visiškai perima pardavėjo turtą, gali rodyti ekonominį tęstinumą tarp pirkėjo ir pardavėjo. Tačiau taip gali ir nebūti, jeigu, remiantis bendru vertinimu, pardavimo apimtis paliekama rinkai. Pavyzdžiui, jeigu pardavimo apimtis yra atviros, skaidrios, nediskriminacinės ir besąlyginės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas, tai gali būti vienas iš ženklų, kad ekonominio tęstinumo nėra. Šiomis aplinkybėmis konkurso dalyviai turėtų turėti galimybę laisvai nuspręsti, ar teikti pasiūlymą dėl pavienių turto objektų, turto grupės ar viso turto, jie neturėtų būti įpareigojami perimti pardavėjo sudarytų sutarčių ir jie turėtų turėti galimybę laisvai nuspręsti, ar jie nori perimti visus pardavėjo darbuotojus, kai kuriuos iš jų ar nė vieno. |
| --- | --- |

(192)

Komisija iš pat pradžių pažymi, kad iš esmės atvejis, kai pirkėjas visiškai perima pardavėjo turtą, gali rodyti ekonominį tęstinumą tarp pirkėjo ir pardavėjo. Tačiau taip gali ir nebūti, jeigu, remiantis bendru vertinimu, pardavimo apimtis paliekama rinkai. Pavyzdžiui, jeigu pardavimo apimtis yra atviros, skaidrios, nediskriminacinės ir besąlyginės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas, tai gali būti vienas iš ženklų, kad ekonominio tęstinumo nėra. Šiomis aplinkybėmis konkurso dalyviai turėtų turėti galimybę laisvai nuspręsti, ar teikti pasiūlymą dėl pavienių turto objektų, turto grupės ar viso turto, jie neturėtų būti įpareigojami perimti pardavėjo sudarytų sutarčių ir jie turėtų turėti galimybę laisvai nuspręsti, ar jie nori perimti visus pardavėjo darbuotojus, kai kuriuos iš jų ar nė vieno.

| (193) | Komisija pastebi, kad paskelbtame kvietime teikti pasiūlymus dėl bendrovės FLG turto pardavimo buvo nurodyta, kad konkurso dalyviai gali arba įsigyti 90 % bendrovės FLG akcijų, arba įgyvendinti panašų ekonominį sprendimą oro uosto veiklai perimti. Taigi, konkurso dalyviai galėjo teikti pasiūlymus bendrovės FLG akcijoms, turtui arba turto grupei įsigyti arba rasti kitą, pvz., turto nuomos, ekonominį sprendimą. Tai buvo patvirtinta informaciniame memorandume, pateiktame visiems suinteresuotiems konkurso dalyviams iki susidomėjimo paraiškų pateikimo. Taigi, suinteresuotiems konkurso dalyviams buvo aišku, kad jie gali siūlyti įsigyti akcijas arba turtą, arba turto grupę. Iš tikrųjų, iš penkių konkurso dalyvių, kurie pateikė orientacinį pasiūlymą, du konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti turtą, o kiti konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti akcijas. Iš trijų konkurso dalyvių, kurie pateikė įpareigojančius pasiūlymus, du konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti turtą, o vienas pasiūlė įsigyti akcijas. Bendrovės Yasmina kontroliuojančioji bendrovė 3Y pasiūlė aukščiausią kainą už turto grupės perėmimą. Vokietijos teigimu, bendrovė Yasmina perėmė maždaug [...] proc. bendrovės FLG turto, remiantis bendra balansine turto verte, palyginti su perimto turto verte. Nenupirkti turto objektai, apėmė, be kita ko, [...]. |
| --- | --- |

(193)

Komisija pastebi, kad paskelbtame kvietime teikti pasiūlymus dėl bendrovės FLG turto pardavimo buvo nurodyta, kad konkurso dalyviai gali arba įsigyti 90 % bendrovės FLG akcijų, arba įgyvendinti panašų ekonominį sprendimą oro uosto veiklai perimti. Taigi, konkurso dalyviai galėjo teikti pasiūlymus bendrovės FLG akcijoms, turtui arba turto grupei įsigyti arba rasti kitą, pvz., turto nuomos, ekonominį sprendimą. Tai buvo patvirtinta informaciniame memorandume, pateiktame visiems suinteresuotiems konkurso dalyviams iki susidomėjimo paraiškų pateikimo. Taigi, suinteresuotiems konkurso dalyviams buvo aišku, kad jie gali siūlyti įsigyti akcijas arba turtą, arba turto grupę. Iš tikrųjų, iš penkių konkurso dalyvių, kurie pateikė orientacinį pasiūlymą, du konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti turtą, o kiti konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti akcijas. Iš trijų konkurso dalyvių, kurie pateikė įpareigojančius pasiūlymus, du konkurso dalyviai pasiūlė įsigyti turtą, o vienas pasiūlė įsigyti akcijas. Bendrovės Yasmina kontroliuojančioji bendrovė 3Y pasiūlė aukščiausią kainą už turto grupės perėmimą. Vokietijos teigimu, bendrovė Yasmina perėmė maždaug [...] proc. bendrovės FLG turto, remiantis bendra balansine turto verte, palyginti su perimto turto verte. Nenupirkti turto objektai, apėmė, be kita ko, [...].

Yasmina

Yasmina

| (194) | Komisija pastebi, kad nenupirkti turto objektai buvo nuomojami pagal bendrovės Yasmina ir Hanzos miesto Liubeko sudarytas dvi nuomos sutartis. Viena sutartis susijusi su oro uosto infrastruktūra ir žeme, kuriai iki pardavimo buvo taikoma bendrovės FLG ir Hanzos miesto Liubeko nuomos sutartis. Šią nuomos sutartį perėmė bendrovė Yasmina. Kita sutartis susijusi su likusiu oro uosto turtu, kurį bendrovė FLG buvo perdavusi Hanzos miestui Liubekui, kai pastarasis perėmė bendrovę FLG. |
| --- | --- |

(194)

Komisija pastebi, kad nenupirkti turto objektai buvo nuomojami pagal bendrovės Yasmina ir Hanzos miesto Liubeko sudarytas dvi nuomos sutartis. Viena sutartis susijusi su oro uosto infrastruktūra ir žeme, kuriai iki pardavimo buvo taikoma bendrovės FLG ir Hanzos miesto Liubeko nuomos sutartis. Šią nuomos sutartį perėmė bendrovė Yasmina. Kita sutartis susijusi su likusiu oro uosto turtu, kurį bendrovė FLG buvo perdavusi Hanzos miestui Liubekui, kai pastarasis perėmė bendrovę FLG.

Yasmina

Yasmina

| (195) | Tai, kad bendrovė FLG buvo parduota turto sandoriu ir kad pirkėjas nenusipirko didelės turto dalies, rodo ekonominio tęstinumo nebuvimą. Kita vertus, bendrovė Yasmina nuomojosi turtą, kuris nebuvo nupirktas iš Hanzos miesto Liubeko, o tai rodo, kad įvykus viešųjų pirkimų procedūrai bendrovė Yasmina galėjo naudotis visu turtu. Tai veikiau rodo, kad ekonominis tęstinumas buvo. |
| --- | --- |

(195)

Tai, kad bendrovė FLG buvo parduota turto sandoriu ir kad pirkėjas nenusipirko didelės turto dalies, rodo ekonominio tęstinumo nebuvimą. Kita vertus, bendrovė Yasmina nuomojosi turtą, kuris nebuvo nupirktas iš Hanzos miesto Liubeko, o tai rodo, kad įvykus viešųjų pirkimų procedūrai bendrovė Yasmina galėjo naudotis visu turtu. Tai veikiau rodo, kad ekonominis tęstinumas buvo.

Yasmina

Yasmina

| (196) | Kalbant apie darbuotojus, pardavimo sutartyje nurodyta, kad bendrovė Yasmina perims darbuotojus pagal Vokietijos civilinio kodekso (vok. Bürgerliches Gesetzbuch, BGB) 613a straipsnį. BGB 613a straipsnis grindžiamas Tarybos direktyva 2001/23/EB (38). Tame straipsnyje nurodytos teisės ir pareigos verslo perėmimo atveju. Tiksliau kalbant, pagal 613a straipsnį, „jeigu teisės aktu kitam savininkui yra perduodamas verslas arba verslo dalis, jis perima iš perdavimo metu galiojančių darbo santykių kylančias teises ir pareigas. Jeigu šios teisės ir pareigos reguliuojamos kolektyvinės sutarties arba įmonės susitarimo teisės normomis, šios teisės ir pareigos yra darbo santykių tarp naujojo savininko ir darbuotojo dalis, ir vienerius metus nuo perdavimo dienos jos negali būti keičiamos darbuotojo nenaudai <...>“ (39). Be to, ankstesnis darbdavys arba naujasis savininkas iki perdavimo turi raštu informuoti darbuotojus, kuriems perdavimas turi poveikį, ir darbuotojas raštu gali pareikšti prieštaravimą darbo santykių perdavimui. |
| --- | --- |

(196)

Kalbant apie darbuotojus, pardavimo sutartyje nurodyta, kad bendrovė Yasmina perims darbuotojus pagal Vokietijos civilinio kodekso (vok. Bürgerliches Gesetzbuch, BGB) 613a straipsnį. BGB 613a straipsnis grindžiamas Tarybos direktyva 2001/23/EB (38). Tame straipsnyje nurodytos teisės ir pareigos verslo perėmimo atveju. Tiksliau kalbant, pagal 613a straipsnį, „jeigu teisės aktu kitam savininkui yra perduodamas verslas arba verslo dalis, jis perima iš perdavimo metu galiojančių darbo santykių kylančias teises ir pareigas. Jeigu šios teisės ir pareigos reguliuojamos kolektyvinės sutarties arba įmonės susitarimo teisės normomis, šios teisės ir pareigos yra darbo santykių tarp naujojo savininko ir darbuotojo dalis, ir vienerius metus nuo perdavimo dienos jos negali būti keičiamos darbuotojo nenaudai <...>“ (39). Be to, ankstesnis darbdavys arba naujasis savininkas iki perdavimo turi raštu informuoti darbuotojus, kuriems perdavimas turi poveikį, ir darbuotojas raštu gali pareikšti prieštaravimą darbo santykių perdavimui.

Yasmina

Bürgerliches Gesetzbuch

38

<...>

39

| (197) | Remiantis šia teisine nuostata, darbuotojai buvo informuoti apie perdavimą ir buvo perimti, jeigu nebuvo pareikšta prieštaravimų. Šiuo atveju bendrovė FLG turėjo [...] darbuotojų, iš kurių perėmimui prieštaravo [...]. Šie [...] darbuotojai buvo perkelti dirbti Hanzos miestui Liubekui. |
| --- | --- |

(197)

Remiantis šia teisine nuostata, darbuotojai buvo informuoti apie perdavimą ir buvo perimti, jeigu nebuvo pareikšta prieštaravimų. Šiuo atveju bendrovė FLG turėjo [...] darbuotojų, iš kurių perėmimui prieštaravo [...]. Šie [...] darbuotojai buvo perkelti dirbti Hanzos miestui Liubekui.

| (198) | Turto perdavimas neapėmė jokios sąlygos, kuri viršytų teisines prievoles, pvz., sąlygos dėl perimtinų darbuotojų skaičiaus ar pareigos išlaikyti darbuotojus, kuri viršytų įprastines darbo teisės nustatytas sutartines prievoles. |
| --- | --- |

(198)

Turto perdavimas neapėmė jokios sąlygos, kuri viršytų teisines prievoles, pvz., sąlygos dėl perimtinų darbuotojų skaičiaus ar pareigos išlaikyti darbuotojus, kuri viršytų įprastines darbo teisės nustatytas sutartines prievoles.

| (199) | Vienintelė su darbuotojais susijusi sutartinė nuostata yra taikytinos darbo teisės priminimas; apskritai faktas, kad buvo perduota dauguma darbuotojų, nebūtinai reiškia ekonominį tęstinumą (40). |
| --- | --- |

(199)

Vienintelė su darbuotojais susijusi sutartinė nuostata yra taikytinos darbo teisės priminimas; apskritai faktas, kad buvo perduota dauguma darbuotojų, nebūtinai reiškia ekonominį tęstinumą (40).

40

| (200) | Vis dėlto, apskritai, kadangi bendrovė Yasmina, naudodamasi parduota turto dalimi ir likusio turto nuomos sutartimis, turėjo galimybę naudotis visu anksčiau bendrovės FLG nuosavybės teise turėtu ir naudotu turtu, parduoto turto taikymo apimtis veikiau rodo ekonominio tęstinumo buvimą. |
| --- | --- |

(200)

Vis dėlto, apskritai, kadangi bendrovė Yasmina, naudodamasi parduota turto dalimi ir likusio turto nuomos sutartimis, turėjo galimybę naudotis visu anksčiau bendrovės FLG nuosavybės teise turėtu ir naudotu turtu, parduoto turto taikymo apimtis veikiau rodo ekonominio tęstinumo buvimą.

Yasmina

7.2.2.2.   Pardavimo kaina

Pardavimo kaina

| (201) | Siekiant išvengti ekonominio tęstinumo, turtas turi būti parduodamas rinkos kaina, pavyzdžiui, vykdant atvirą, skaidrią, nediskriminacinę ir besąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą. |
| --- | --- |

(201)

Siekiant išvengti ekonominio tęstinumo, turtas turi būti parduodamas rinkos kaina, pavyzdžiui, vykdant atvirą, skaidrią, nediskriminacinę ir besąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą.

| (202) | Komisija turi įvertinti, ar bendrovės FLG turtas iš tikrųjų buvo parduodamas geriausią pasiūlymą pateikusiam konkurso dalyviui, vykdant atvirą, skaidrią, nediskriminacinę ir besąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą, atsižvelgiant į sandorių saugumą. |
| --- | --- |

(202)

Komisija turi įvertinti, ar bendrovės FLG turtas iš tikrųjų buvo parduodamas geriausią pasiūlymą pateikusiam konkurso dalyviui, vykdant atvirą, skaidrią, nediskriminacinę ir besąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą, atsižvelgiant į sandorių saugumą.

| (203) | Pirmiausia Komisija pažymi, kad kvietime pareikšti susidomėjimą bendrovės FLG turtu nebuvo ribojamos šalys, kurios galėjo teikti pasiūlymus, ir juo nebuvo galimiems konkurso dalyviams nustatyta jokių sąlygų. Vykstant viešųjų pirkimų procedūrai pasiūlymą galėjo pateikti bet kuris subjektas. Be to, kvietimas buvo viešai paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroniniame priede. |
| --- | --- |

(203)

Pirmiausia Komisija pažymi, kad kvietime pareikšti susidomėjimą bendrovės FLG turtu nebuvo ribojamos šalys, kurios galėjo teikti pasiūlymus, ir juo nebuvo galimiems konkurso dalyviams nustatyta jokių sąlygų. Vykstant viešųjų pirkimų procedūrai pasiūlymą galėjo pateikti bet kuris subjektas. Be to, kvietimas buvo viešai paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroniniame priede.

Europos Sąjungos oficialiojo leidinio

| (204) | Antra, kalbant apie skaidrumo principą, Komisija pastebi, kad konkurso dalyviai, remdamiesi informaciniu memorandumu, kurio buvo galima paprašyti iš pardavėjo, turėjo daugiau nei mėnesį nuspręsti, ar pateikti susidomėjimo paraišką. Vėliau susidomėjimo paraišką pateikę investuotojai turėjo apie tris savaites, per kurias galėjo įvertinti per išsamų patikrinimą (41) jiems pateiktą informaciją ir nuspręsti, ar iki 2012 m. spalio 15 d. pateikti orientacinį pasiūlymą. Visi orientacinius pasiūlymus pateikę investuotojai turėjo galimybę dalyvauti informaciniame susitikime su pardavėju. Įpareigojančių pasiūlymų pateikimo terminas buvo 2012 m. lapkričio 20 d. |
| --- | --- |

(204)

Antra, kalbant apie skaidrumo principą, Komisija pastebi, kad konkurso dalyviai, remdamiesi informaciniu memorandumu, kurio buvo galima paprašyti iš pardavėjo, turėjo daugiau nei mėnesį nuspręsti, ar pateikti susidomėjimo paraišką. Vėliau susidomėjimo paraišką pateikę investuotojai turėjo apie tris savaites, per kurias galėjo įvertinti per išsamų patikrinimą (41) jiems pateiktą informaciją ir nuspręsti, ar iki 2012 m. spalio 15 d. pateikti orientacinį pasiūlymą. Visi orientacinius pasiūlymus pateikę investuotojai turėjo galimybę dalyvauti informaciniame susitikime su pardavėju. Įpareigojančių pasiūlymų pateikimo terminas buvo 2012 m. lapkričio 20 d.

41

| (205) | Komisija taip pat pažymi, kad jau iki kvietimo teikti pasiūlymus paskelbimo pardavėjas nustatė kriterijus, pagal kuriuos turėjo būti atrenkamas ekonomiškiausias pasiūlymas, ir jau procedūros pradžioje nurodė konkurso dalyviams atitinkamus kriterijus. |
| --- | --- |

(205)

Komisija taip pat pažymi, kad jau iki kvietimo teikti pasiūlymus paskelbimo pardavėjas nustatė kriterijus, pagal kuriuos turėjo būti atrenkamas ekonomiškiausias pasiūlymas, ir jau procedūros pradžioje nurodė konkurso dalyviams atitinkamus kriterijus.

| (206) | Trečia, konkurso dalyviai jokiu viešųjų pirkimų procedūros etapu nebuvo diskriminuojami. Visi konkurso dalyviai gavo tą pačią informaciją ir paaiškinimus apie viešųjų pirkimų procedūros taisykles bei procedūras, pasiūlymų pateikimo terminus ir bendrovę FLG. Nė vienam konkurso dalyviui derybose nebuvo suteiktas išimtinumas. Galutiniu etapu įpareigojančius pasiūlymus pateikė trys konkurso dalyviai. |
| --- | --- |

(206)

Trečia, konkurso dalyviai jokiu viešųjų pirkimų procedūros etapu nebuvo diskriminuojami. Visi konkurso dalyviai gavo tą pačią informaciją ir paaiškinimus apie viešųjų pirkimų procedūros taisykles bei procedūras, pasiūlymų pateikimo terminus ir bendrovę FLG. Nė vienam konkurso dalyviui derybose nebuvo suteiktas išimtinumas. Galutiniu etapu įpareigojančius pasiūlymus pateikė trys konkurso dalyviai.

| (207) | Įvertinęs įpareigojančius pasiūlymus pagal kriterijus, nustatytus iki procedūros pradžios, Hanzos miestas Liubekas padarė išvadą, kad bendrovė 3Y pateikė ekonomiškiausią pasiūlymą. Hanzos miestas Liubekas tarybai pasiūlė sudaryti pardavimo sutartį. 2012 m. lapkričio 29 d. taryba nusprendė priimti bendrovės Yasmina pasiūlymą ir bendrovės FLG turtas buvo parduotas bendrovei 3Y, kuri tuo tikslu buvo įsteigusi bendrovę Yasmina – pardavimas įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d. |
| --- | --- |

(207)

Įvertinęs įpareigojančius pasiūlymus pagal kriterijus, nustatytus iki procedūros pradžios, Hanzos miestas Liubekas padarė išvadą, kad bendrovė 3Y pateikė ekonomiškiausią pasiūlymą. Hanzos miestas Liubekas tarybai pasiūlė sudaryti pardavimo sutartį. 2012 m. lapkričio 29 d. taryba nusprendė priimti bendrovės Yasmina pasiūlymą ir bendrovės FLG turtas buvo parduotas bendrovei 3Y, kuri tuo tikslu buvo įsteigusi bendrovę Yasmina – pardavimas įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d.

Yasmina

Yasmina

| (208) | Ketvirta, turto pardavimo konkursas yra besąlyginis, kai galimas pirkėjas apskritai yra laisvas įsigyti turtą ir naudoti jį savo tikslais, neatsižvelgiant į tai, ar jis vykdo tam tikrą verslą (42). Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad paskelbtame kvietime teikti pasiūlymus dėl bendrovės FLG turto pardavimo nurodyta, kad pirkėjas turėtų toliau valdyti oro uostą. Be to, bendrovė Yasmina, konkurso laimėtoja, už bendrovės FLG turto įsigijimą sumokėjo [...] EUR galutinę pirkimo kainą. Bendrovė Yasmina taip pat sudarė dvi Hanzos miesto Liubeko nuosavybės teise turimos infrastruktūros, žemės ir turto nuomos sutartis. Nuoma per metus atitinkamai sudarė [...] EUR ir [...] EUR. Kartu Hanzos miestas Liubekas įsipareigojo bendrovei Yasmina suteikti [...] EUR investicinę dotaciją, jeigu bus įvykdytos tam tikros sąlygos. Bendrovės FLG turto pardavimas buvo tiesiogiai susietas su būsima investicine dotacija bendrovei Yasmina. Kadangi būsimoji dotacija buvo didesnė negu pirkimo kaina, pardavimo kaina buvo neigiama. |
| --- | --- |

(208)

Ketvirta, turto pardavimo konkursas yra besąlyginis, kai galimas pirkėjas apskritai yra laisvas įsigyti turtą ir naudoti jį savo tikslais, neatsižvelgiant į tai, ar jis vykdo tam tikrą verslą (42). Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad paskelbtame kvietime teikti pasiūlymus dėl bendrovės FLG turto pardavimo nurodyta, kad pirkėjas turėtų toliau valdyti oro uostą. Be to, bendrovė Yasmina, konkurso laimėtoja, už bendrovės FLG turto įsigijimą sumokėjo [...] EUR galutinę pirkimo kainą. Bendrovė Yasmina taip pat sudarė dvi Hanzos miesto Liubeko nuosavybės teise turimos infrastruktūros, žemės ir turto nuomos sutartis. Nuoma per metus atitinkamai sudarė [...] EUR ir [...] EUR. Kartu Hanzos miestas Liubekas įsipareigojo bendrovei Yasmina suteikti [...] EUR investicinę dotaciją, jeigu bus įvykdytos tam tikros sąlygos. Bendrovės FLG turto pardavimas buvo tiesiogiai susietas su būsima investicine dotacija bendrovei Yasmina. Kadangi būsimoji dotacija buvo didesnė negu pirkimo kaina, pardavimo kaina buvo neigiama.

42

Yasmina

Yasmina

Yasmina

Yasmina

| (209) | Atsižvelgdama į šiuos elementus, Komisija abejoja viešųjų pirkimų procedūros besąlygiškumu. Jeigu turtas parduodamas vykdant sąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą, negali būti daroma prielaida, kad dėl viešųjų pirkimų procedūros sandoris atitiko rinkos sąlygas. Taigi, Komisija negali daryti išvados dėl klausimo, ar bendrovė Yasmina už bendrovės FLG turtą sumokėjo rinkos kainą. Jeigu bendrovė Yasmina iš tikrųjų sumokėjo mažesnę nei rinkos kainą, tada tai bylotų apie ekonominį tęstinumą. |
| --- | --- |

(209)

Atsižvelgdama į šiuos elementus, Komisija abejoja viešųjų pirkimų procedūros besąlygiškumu. Jeigu turtas parduodamas vykdant sąlyginę viešųjų pirkimų procedūrą, negali būti daroma prielaida, kad dėl viešųjų pirkimų procedūros sandoris atitiko rinkos sąlygas. Taigi, Komisija negali daryti išvados dėl klausimo, ar bendrovė Yasmina už bendrovės FLG turtą sumokėjo rinkos kainą. Jeigu bendrovė Yasmina iš tikrųjų sumokėjo mažesnę nei rinkos kainą, tada tai bylotų apie ekonominį tęstinumą.

Yasmina

Yasmina

7.2.2.3.   Pirkėjo tapatybė

Pirkėjo tapatybė

| (210) | Pirkėjas buvo bendrovė Yasmina, bendrovės 3Y patronuojamoji įmonė. Vienintelis bendrovės 3Y akcininkas buvo Saudo Arabijos pilietis Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi. Bendrovė Yasmina buvo privati įmonė, neturinti jokių ankstesnių ryšių su bendrove FLG arba Hanzos miestu Liubeku. Tai, kad bendrovė Yasmina buvo nepriklausoma nuo bendrovės FLG ir nuo valstybės institucijų, rodo ekonominio tęstinumo nebuvimą. Taigi, Komisija daro išvadą, kad pirkėjo tapatybė ekonominio tęstinumo nerodo. |
| --- | --- |

(210)

Pirkėjas buvo bendrovė Yasmina, bendrovės 3Y patronuojamoji įmonė. Vienintelis bendrovės 3Y akcininkas buvo Saudo Arabijos pilietis Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi. Bendrovė Yasmina buvo privati įmonė, neturinti jokių ankstesnių ryšių su bendrove FLG arba Hanzos miestu Liubeku. Tai, kad bendrovė Yasmina buvo nepriklausoma nuo bendrovės FLG ir nuo valstybės institucijų, rodo ekonominio tęstinumo nebuvimą. Taigi, Komisija daro išvadą, kad pirkėjo tapatybė ekonominio tęstinumo nerodo.

Yasmina

Yasmina

Yasmina

7.2.2.4.   Pardavimo momentas

Pardavimo momentas

| (211) | Hanzos miestas Liubekas ketino privatizuoti oro uostą dar prieš Komisijos tyrimų pradžią. Po pirmojo nepavykusio 2009 m. privatizavimo bendrovės Infratil naudai, Hanzos miestas Liubekas 2012 m. antrą kartą pabandė privatizuoti oro uostą ir sėkmingai jį privatizavo bendrovės Yasmina naudai. Oro uosto pardavimas bendrovei Yasmina įvyko po 2007 m. ir 2012 m. sprendimų pradėti procedūrą priėmimo, tačiau kol Komisija dar nebuvo priėmusi galutinio sprendimo. Tai, kad oro uosto pardavimas yra nuolatinių Hanzos miesto Liubeko pastangų privatizuoti oro uostą dalis, rodo, kad tai nėra sąmoningas bandymas išvengti pagalbos susigrąžinimo. Pardavimo proceso laiko pasirinkimas rodo, kad ekonominio tęstinumo nėra. |
| --- | --- |

(211)

Hanzos miestas Liubekas ketino privatizuoti oro uostą dar prieš Komisijos tyrimų pradžią. Po pirmojo nepavykusio 2009 m. privatizavimo bendrovės Infratil naudai, Hanzos miestas Liubekas 2012 m. antrą kartą pabandė privatizuoti oro uostą ir sėkmingai jį privatizavo bendrovės Yasmina naudai. Oro uosto pardavimas bendrovei Yasmina įvyko po 2007 m. ir 2012 m. sprendimų pradėti procedūrą priėmimo, tačiau kol Komisija dar nebuvo priėmusi galutinio sprendimo. Tai, kad oro uosto pardavimas yra nuolatinių Hanzos miesto Liubeko pastangų privatizuoti oro uostą dalis, rodo, kad tai nėra sąmoningas bandymas išvengti pagalbos susigrąžinimo. Pardavimo proceso laiko pasirinkimas rodo, kad ekonominio tęstinumo nėra.

Infratil

Yasmina

Yasmina

| (212) | Be to, Teisingumo Teismas yra anksčiau nustatęs, kad ekonominis tęstinumas siejamas su „aplinkybe, kad perleidimu buvo siekiama išvengti pareigos grąžinti ginčijamą pagalbą“ (43). Vis dėlto kadangi šiuo atveju nuo 2007 m., kai pirmą kartą buvo inicijuota byla, Komisija nebuvo priėmusi sprendimo dėl pagalbos buvimo Liubeko oro uoste, negali būti daroma išvada, kad toks ketinimas buvo privatizavimo metu. Priešingai, šiuo atveju Hanzos miestas Liubekas veikė ekonomiškai nuosekliai, nes oro uosto privatizavimas buvo planuojamas anksčiau, negu Komisijai kilo abejonių dėl galimos valstybės pagalbos Liubeko oro uoste (44). |
| --- | --- |

(212)

Be to, Teisingumo Teismas yra anksčiau nustatęs, kad ekonominis tęstinumas siejamas su „aplinkybe, kad perleidimu buvo siekiama išvengti pareigos grąžinti ginčijamą pagalbą“ (43). Vis dėlto kadangi šiuo atveju nuo 2007 m., kai pirmą kartą buvo inicijuota byla, Komisija nebuvo priėmusi sprendimo dėl pagalbos buvimo Liubeko oro uoste, negali būti daroma išvada, kad toks ketinimas buvo privatizavimo metu. Priešingai, šiuo atveju Hanzos miestas Liubekas veikė ekonomiškai nuosekliai, nes oro uosto privatizavimas buvo planuojamas anksčiau, negu Komisijai kilo abejonių dėl galimos valstybės pagalbos Liubeko oro uoste (44).

43

44

| (213) | Be to, Teisingumo Teismas anksčiau nustatė, kad ekonominis tęstinumas gali būti tuo atveju, jeigu bendrovė buvo sukurta siekiant tęsti tam tikrą nemokia tapusios įmonės veiklos dalį (45). Vis dėlto taip nėra, nes Hanzos miestas Liubekas inicijavo ir užbaigė pardavimą bendrovei Yasmina, bendrovei FLG nesant nemokia. Taigi, Komisija daro išvadą, kad pardavimo momentas ekonominio tęstinumo nerodo. |
| --- | --- |

(213)

Be to, Teisingumo Teismas anksčiau nustatė, kad ekonominis tęstinumas gali būti tuo atveju, jeigu bendrovė buvo sukurta siekiant tęsti tam tikrą nemokia tapusios įmonės veiklos dalį (45). Vis dėlto taip nėra, nes Hanzos miestas Liubekas inicijavo ir užbaigė pardavimą bendrovei Yasmina, bendrovei FLG nesant nemokia. Taigi, Komisija daro išvadą, kad pardavimo momentas ekonominio tęstinumo nerodo.

45

Yasmina

7.2.2.5.   Ekonominė operacijos logika

Ekonominė operacijos logika

| (214) | Kai buvo teikiamos susidomėjimo paraiškos, bendrovė Yasmina pateikė plataus užmojo verslo planą, kuriuo siekiama paversti Liubeko oro uostą moderniu oro uostu, patraukliu įvairioms įmonėms. Verslo subjektus buvo planuojama pritraukti moderniu aukštų technologijų verslo parku, kuris turėjo apimti kino teatrus, bankus, kavines, restoranus ir automobilių stovėjimo vietas su specialiomis bandomosiomis trasomis, rankinių vežimėliųtrasomis, ledo arena, aukštosios mados boutique stiliaus parduotuvėmis, boutique stiliaus viešbučiais, konferencijų centru ir mados didmenos centru. Be to, buvo ketinama pastatyti krovinių centrą, kuriuo vandens keliai būtų sujungti su sausumos ir oro keliais siekiant palengvinti transportą. Tai apėmė sandėliavimo galimybes, ilgesnius kilimo ir tūpimo takus ir techninės priežiūros infrastruktūrą. Be to, buvo numatytos papildomos dabartinio verslo plano modifikacijos, pvz., tiekti pigų kurą mažiems orlaiviams, teikti registracijos į skrydį savitarnos paslaugą, vykdyti prabangius VIP keleivių skrydžius iš pastovios bazės, reklamuojant oro uostą kaip aviacijos švenčių ir aviacinių parodų vietą. Kartu Liubeko oro uostas turėjo ir toliau veikti kaip oro uostas, t. y. teikti užsakomųjų ir reguliariųjų skrydžių paslaugas. Vertinant ex ante požiūriu, Liubeko oro uostas turėjo ir likti oro uostu, tačiau su pakeistu verslo planu. |
| --- | --- |

(214)

Kai buvo teikiamos susidomėjimo paraiškos, bendrovė Yasmina pateikė plataus užmojo verslo planą, kuriuo siekiama paversti Liubeko oro uostą moderniu oro uostu, patraukliu įvairioms įmonėms. Verslo subjektus buvo planuojama pritraukti moderniu aukštų technologijų verslo parku, kuris turėjo apimti kino teatrus, bankus, kavines, restoranus ir automobilių stovėjimo vietas su specialiomis bandomosiomis trasomis, rankinių vežimėliųtrasomis, ledo arena, aukštosios mados boutique stiliaus parduotuvėmis, boutique stiliaus viešbučiais, konferencijų centru ir mados didmenos centru. Be to, buvo ketinama pastatyti krovinių centrą, kuriuo vandens keliai būtų sujungti su sausumos ir oro keliais siekiant palengvinti transportą. Tai apėmė sandėliavimo galimybes, ilgesnius kilimo ir tūpimo takus ir techninės priežiūros infrastruktūrą. Be to, buvo numatytos papildomos dabartinio verslo plano modifikacijos, pvz., tiekti pigų kurą mažiems orlaiviams, teikti registracijos į skrydį savitarnos paslaugą, vykdyti prabangius VIP keleivių skrydžius iš pastovios bazės, reklamuojant oro uostą kaip aviacijos švenčių ir aviacinių parodų vietą. Kartu Liubeko oro uostas turėjo ir toliau veikti kaip oro uostas, t. y. teikti užsakomųjų ir reguliariųjų skrydžių paslaugas. Vertinant ex ante požiūriu, Liubeko oro uostas turėjo ir likti oro uostu, tačiau su pakeistu verslo planu.

Yasmina

boutique

boutique

ex ante

| (215) | Komisija pastebi, kad, nors bendrovės Yasmina verslo koncepcija skyrėsi nuo bendrovės FLG vykdomos veiklos, bendrovė Yasmina vis tiek planavo vykdyti panašią aviacinę veiklą kaip ir bendrovė FLG. Apskritai tai veikiau rodo ekonominio tęstinumo buvimą. Nuo to, kad bendrovė Yasmina ex post galėjo pasiūlyti tik mažesnės apimties aviacinę veiklą, nes bendrovė Ryanair išsikėlė iš Liubeko ir pradėjo skraidyti iš netoli esančio Hamburgo oro uosto, ši išvada nekinta. |
| --- | --- |

(215)

Komisija pastebi, kad, nors bendrovės Yasmina verslo koncepcija skyrėsi nuo bendrovės FLG vykdomos veiklos, bendrovė Yasmina vis tiek planavo vykdyti panašią aviacinę veiklą kaip ir bendrovė FLG. Apskritai tai veikiau rodo ekonominio tęstinumo buvimą. Nuo to, kad bendrovė Yasmina ex post galėjo pasiūlyti tik mažesnės apimties aviacinę veiklą, nes bendrovė Ryanair išsikėlė iš Liubeko ir pradėjo skraidyti iš netoli esančio Hamburgo oro uosto, ši išvada nekinta.

Yasmina

Yasmina ex post

Ryanair

7.2.2.6.   Išvada dėl ekonominio tęstinumo tarp bendrovių FLG ir Yasmina

Išvada dėl ekonominio tęstinumo tarp bendrovių FLG ir Yasmina

| (216) | Komisija pastebi, jog kai kurie ženklai rodo, kad tarp bendrovių FLG ir Yasmina ekonominio tęstinumo nebuvo, o kai kurie jų rodo, kad ekonominis tęstinumas buvo. Svarbiausia, Komisija negali atmesti galimybės, kad bendrovė Yasmina už bendrovės FLG turtą sumokėjo mažesnę negu rinkos kainą. Taigi, nors kai kurie ženklai rodo, kad ekonominio tęstinumo nebuvo, Komisija negali atmesti galimybės, kad tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina ekonominis tęstinumas vis dėlto buvo. Tačiau Komisija pažymi, kad bet kuriuo atveju nuo to laiko bendrovės 3Y ir Yasmina jau yra likviduotos. Taigi, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina ekonominis tęstinumas buvo, bendrovei Yasmina nebegalima taikyti įpareigojimo sugrąžinti pagalbą. |
| --- | --- |

(216)

Komisija pastebi, jog kai kurie ženklai rodo, kad tarp bendrovių FLG ir Yasmina ekonominio tęstinumo nebuvo, o kai kurie jų rodo, kad ekonominis tęstinumas buvo. Svarbiausia, Komisija negali atmesti galimybės, kad bendrovė Yasmina už bendrovės FLG turtą sumokėjo mažesnę negu rinkos kainą. Taigi, nors kai kurie ženklai rodo, kad ekonominio tęstinumo nebuvo, Komisija negali atmesti galimybės, kad tarp bendrovės FLG ir bendrovės Yasmina ekonominis tęstinumas vis dėlto buvo. Tačiau Komisija pažymi, kad bet kuriuo atveju nuo to laiko bendrovės 3Y ir Yasmina jau yra likviduotos. Taigi, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina ekonominis tęstinumas buvo, bendrovei Yasmina nebegalima taikyti įpareigojimo sugrąžinti pagalbą.

Yasmina

Yasmina

Yasmina

Yasmina

Yasmina

Yasmina

7.2.3.   
  Ekonominis tęstinumas tarp bendrovių FLG ir PuRen

Ekonominis tęstinumas tarp bendrovių FLG ir PuRen

| (217) | Jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas ir kadangi bendrovė Yasmina nuo to laiko jau yra likviduota, Komisija turi įvertinti, ar bendrovės Yasmina turto pirkėjas pasinaudojo galima valstybės pagalba bendrovei FLG ir ar šiam pirkėjui reikėtų perkelti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą. |
| --- | --- |

(217)

Jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas ir kadangi bendrovė Yasmina nuo to laiko jau yra likviduota, Komisija turi įvertinti, ar bendrovės Yasmina turto pirkėjas pasinaudojo galima valstybės pagalba bendrovei FLG ir ar šiam pirkėjui reikėtų perkelti įpareigojimą sugrąžinti pagalbą.

Yasmina

Yasmina

Yasmina

| (218) | Prieš bendrovės Yasmina likvidavimą jos turtas buvo parduotas kitam privačiam investuotojui bendrovei PuRen. Komisija pažymi, kad bendrovės Yasmina turtas buvo parduotas per teismo prižiūrimą nemokumo procesą, vadovaujantis Vokietijos nemokumo įstatymu (46). Tai veikiausiai rodo, kad bet kuriuo atveju, jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, šiuo etapu ekonominio tęstinumo grandinė buvo nutraukta. Todėl bendrovė PuRen galima valstybės pagalba bendrovei FLG nepasinaudojo. |
| --- | --- |

(218)

Prieš bendrovės Yasmina likvidavimą jos turtas buvo parduotas kitam privačiam investuotojui bendrovei PuRen. Komisija pažymi, kad bendrovės Yasmina turtas buvo parduotas per teismo prižiūrimą nemokumo procesą, vadovaujantis Vokietijos nemokumo įstatymu (46). Tai veikiausiai rodo, kad bet kuriuo atveju, jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, šiuo etapu ekonominio tęstinumo grandinė buvo nutraukta. Todėl bendrovė PuRen galima valstybės pagalba bendrovei FLG nepasinaudojo.

Yasmina

PuRen

Yasmina

46

Yasmina

PuRen

7.2.4.   
  Pranašumas, suteiktas parduotai ekonominei veiklai

Pranašumas, suteiktas parduotai ekonominei veiklai

| (219) | Pagrindinė bendrovės FLG vykdyta veikla, t. y. Liubeko oro uosto veikla, taip pat nebevykdoma, nes Liubeko oro uostas nustojo vykdyti reguliariuosius ir užsakomuosius skrydžius. Šio sprendimo dieną Liubeko oro uosto neaptarnauja nė viena oro transporto bendrovė. Todėl parduotai ekonominei veiklai taip pat negalėjo būti perduota nauda, kurią bendrovei FLG suteikė galima valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(219)

Pagrindinė bendrovės FLG vykdyta veikla, t. y. Liubeko oro uosto veikla, taip pat nebevykdoma, nes Liubeko oro uostas nustojo vykdyti reguliariuosius ir užsakomuosius skrydžius. Šio sprendimo dieną Liubeko oro uosto neaptarnauja nė viena oro transporto bendrovė. Todėl parduotai ekonominei veiklai taip pat negalėjo būti perduota nauda, kurią bendrovei FLG suteikė galima valstybės pagalba.

| (220) | Komisija taip pat turi įvertinti, ar už bendrovės FLG turtą bendrovės Yasmina sumokėta neigiama pardavimo kaina vis dėlto galėjo suteikti pranašumą parduotai ekonominei veiklai (47), šiuo atveju – oro uostui. Šiuo tikslu Komisija turi įvertinti, ar Hanzos miestas Liubekas elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. Oro uosto pardavimo išlaidas tektų palyginti su priešingų faktų scenarijumi, kuris nagrinėjamu atveju galėjo būti oro uosto uždarymas arba tolesnė oro uosto veikla jį administruojant bendrovei FLG. |
| --- | --- |

(220)

Komisija taip pat turi įvertinti, ar už bendrovės FLG turtą bendrovės Yasmina sumokėta neigiama pardavimo kaina vis dėlto galėjo suteikti pranašumą parduotai ekonominei veiklai (47), šiuo atveju – oro uostui. Šiuo tikslu Komisija turi įvertinti, ar Hanzos miestas Liubekas elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. Oro uosto pardavimo išlaidas tektų palyginti su priešingų faktų scenarijumi, kuris nagrinėjamu atveju galėjo būti oro uosto uždarymas arba tolesnė oro uosto veikla jį administruojant bendrovei FLG.

Yasmina

47

| (221) | Vis dėlto, kadangi šio sprendimo dieną oro uosto neaptarnauja nė viena oro transporto bendrovė ir todėl į Liubeko oro uostą ar iš jo reguliarieji ar užsakomieji skrydžiai nevykdomi, Komisija mano, kad nėra poreikio vertinti, ar neigiama pardavimo kaina suteikė pranašumą parduotai ekonominei veiklai. Parduota ekonominė veikla iš rinkos išnyko. |
| --- | --- |

(221)

Vis dėlto, kadangi šio sprendimo dieną oro uosto neaptarnauja nė viena oro transporto bendrovė ir todėl į Liubeko oro uostą ar iš jo reguliarieji ar užsakomieji skrydžiai nevykdomi, Komisija mano, kad nėra poreikio vertinti, ar neigiama pardavimo kaina suteikė pranašumą parduotai ekonominei veiklai. Parduota ekonominė veikla iš rinkos išnyko.

| (222) | Šis nustatytas faktas neturi poveikio vertinimui, ar naujausias Liubeko oro uosto pardavimas bendrovei Stöcker reiškė valstybės pagalbą pirkėjui. Be to, Komisija primena Vokietijai, kad bet kuri priemonė, kuria siekiama parengti Liubeko oro uostą reguliariųjų ar užsakomųjų skrydžių vykdymui, ateityje bus kontroliuojama valstybės pagalbos atžvilgiu ir apie ją reikėtų pranešti Komisijai. |
| --- | --- |

(222)

Šis nustatytas faktas neturi poveikio vertinimui, ar naujausias Liubeko oro uosto pardavimas bendrovei Stöcker reiškė valstybės pagalbą pirkėjui. Be to, Komisija primena Vokietijai, kad bet kuri priemonė, kuria siekiama parengti Liubeko oro uostą reguliariųjų ar užsakomųjų skrydžių vykdymui, ateityje bus kontroliuojama valstybės pagalbos atžvilgiu ir apie ją reikėtų pranešti Komisijai.

Stöcker

7.2.5.   
  Išvada

Išvada

| (223) | Komisija mano, kad nėra poreikio priimti sprendimą, ar galima valstybės pagalba bendrovei FLG laikytina valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir jeigu taip, ar tokią valstybės pagalbą būtų galima pripažinti suderinama su vidaus rinka. Juridinis subjektas bendrovė FLG išnyko, jos ekonominė veikla taip pat nebevykdoma. Be to, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, pagalbos iš bendrovės Yasmina nebebūtų įmanoma susigrąžinti, nes ji yra likviduota, o jos turtas parduotas per teismo prižiūrimą nemokumo procesą, remiantis Vokietijos nemokumo įstatymu. |
| --- | --- |

(223)

Komisija mano, kad nėra poreikio priimti sprendimą, ar galima valstybės pagalba bendrovei FLG laikytina valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir jeigu taip, ar tokią valstybės pagalbą būtų galima pripažinti suderinama su vidaus rinka. Juridinis subjektas bendrovė FLG išnyko, jos ekonominė veikla taip pat nebevykdoma. Be to, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, pagalbos iš bendrovės Yasmina nebebūtų įmanoma susigrąžinti, nes ji yra likviduota, o jos turtas parduotas per teismo prižiūrimą nemokumo procesą, remiantis Vokietijos nemokumo įstatymu.

Yasmina

Yasmina

7.3.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI INFRATIL

7.3.1.   
  FLG akcijų pardavimas

FLG akcijų pardavimas

7.3.1.1.   Pranašumas

Pranašumas

| (224) | Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos (48). |
| --- | --- |

(224)

Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos (48).

48

| (225) | Pagal SESV 345 straipsnį „sutartimis jokiu būdu nepažeidžiamos valstybių narių normos, kuriomis reglamentuojama nuosavybės“sistema. Įmonės privatizavimas – perdavimas iš viešojo į privatųjį sektorių – yra ekonominės politikos sprendimas, kuris priklauso išimtinei valstybių narių kompetencijai. |
| --- | --- |

(225)

Pagal SESV 345 straipsnį „sutartimis jokiu būdu nepažeidžiamos valstybių narių normos, kuriomis reglamentuojama nuosavybės“sistema. Įmonės privatizavimas – perdavimas iš viešojo į privatųjį sektorių – yra ekonominės politikos sprendimas, kuris priklauso išimtinei valstybių narių kompetencijai.

sistema

| (226) | Remiantis nusistovėjusia teismo praktika (49) ir Komisijos praktika (50), kai valstybė narė parduoda įmonių akcijas, pirkėjas negauna pranašumo, jeigu valstybės narės elgesys atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo elgesį. Taip yra, kai tą sandorį būtų sudaręs hipotetinis privatus akcininkas, motyvuojamas pelno perspektyvos. Taigi į neekonominius sumetimus, pvz., pramonės politikos motyvus, užimtumo sumetimus ar regioninės plėtros tikslus, negalima atsižvelgti. Šį principą ne kartą patvirtino ir Komisija, ir Teisingumo Teismas (51). |
| --- | --- |

(226)

Remiantis nusistovėjusia teismo praktika (49) ir Komisijos praktika (50), kai valstybė narė parduoda įmonių akcijas, pirkėjas negauna pranašumo, jeigu valstybės narės elgesys atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo elgesį. Taip yra, kai tą sandorį būtų sudaręs hipotetinis privatus akcininkas, motyvuojamas pelno perspektyvos. Taigi į neekonominius sumetimus, pvz., pramonės politikos motyvus, užimtumo sumetimus ar regioninės plėtros tikslus, negalima atsižvelgti. Šį principą ne kartą patvirtino ir Komisija, ir Teisingumo Teismas (51).

49

50

51

| (227) | Sprendime Stardust Marine Teisingumo Teismas konstatavo: „<...> norint išnagrinėti, ar valstybė elgėsi kaip atsargus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas, reikia įsivaizduoti save to laikotarpio, kuriuo imtasi finansinės pagalbos priemonių, aplinkybėmis ir įvertinti valstybės elgesio ekonominį racionalumą, taigi susilaikyti nuo bet kokio vėlesne situacija paremto vertinimo“ (52). |
| --- | --- |

(227)

Sprendime Stardust Marine Teisingumo Teismas konstatavo: „<...> norint išnagrinėti, ar valstybė elgėsi kaip atsargus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas, reikia įsivaizduoti save to laikotarpio, kuriuo imtasi finansinės pagalbos priemonių, aplinkybėmis ir įvertinti valstybės elgesio ekonominį racionalumą, taigi susilaikyti nuo bet kokio vėlesne situacija paremto vertinimo“ (52).

Stardust Marine

52

| (228) | Taigi, siekiant įvertinti, ar privatizuodamas Liubeko oro uostą Hanzos miestas Liubekas pasielgė kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, reikia įvertinti įvairias galimybes, kurias Hanzos miestas Liubekas turėjo tuo metu, kad būtų galima patikrinti, ar Hanzos miestas Liubekas pasirinko finansiškai palankiausią variantą. Iš esmės vienos ar kelių nepriklausomų audito bendrovių atliktas vertinimas gali būti sandorio rinkos vertės įrodymas. |
| --- | --- |

(228)

Taigi, siekiant įvertinti, ar privatizuodamas Liubeko oro uostą Hanzos miestas Liubekas pasielgė kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, reikia įvertinti įvairias galimybes, kurias Hanzos miestas Liubekas turėjo tuo metu, kad būtų galima patikrinti, ar Hanzos miestas Liubekas pasirinko finansiškai palankiausią variantą. Iš esmės vienos ar kelių nepriklausomų audito bendrovių atliktas vertinimas gali būti sandorio rinkos vertės įrodymas.

| (229) | 2004 m. Hanzos miestas Liubekas užsakė oro uosto uždarymo ir veiklos tąsos scenarijų vertinimą nepriklausomame privačiame banke (53) (toliau – bendrovės Berenberg tyrimas). Atliekant bendrovės Berenberg tyrimą buvo įvertinta toliau nurodytų galimybių blogiausio atvejo ir geriausio atvejo vertė:

  9 lentelė


  Hanzos miesto Liubeko galimybės ir bendrovės Berenberg Consult vertinimas









  Galimybės | Blogiausias atvejis (EUR) | Geriausias atvejis (EUR) | Vidutinė vertė (EUR) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Privatizavimas (geriausias atvejis, įskaitant subsidijas, oro uosto teritorijos pardavimą 2009 m., skolininko orderį (vok. Besserungsschein) | (...) | (...) | (...) |
| Įprastas likvidavimas (vok. Ordentliche Schließung) (geriausias atvejis be tiesioginės akcininkų atsakomybės, vok. Durchgriffshaftung) | (...) | (...) | (...) |
| Nemokumas (geriausias atvejis be Durchgriffshaftung) | (...) | (...) | (...) |
| Įprastos veiklos tąsa (geriausias atvejis ir blogiausias atvejis nesiskiria) | (...) | (...) | (...) |

(229)

2004 m. Hanzos miestas Liubekas užsakė oro uosto uždarymo ir veiklos tąsos scenarijų vertinimą nepriklausomame privačiame banke (53) (toliau – bendrovės Berenberg tyrimas). Atliekant bendrovės Berenberg tyrimą buvo įvertinta toliau nurodytų galimybių blogiausio atvejo ir geriausio atvejo vertė:

53

Berenberg

Berenberg

9 lentelė

9 lentelė

Hanzos miesto Liubeko galimybės ir bendrovės Berenberg Consult vertinimas

Hanzos miesto Liubeko galimybės ir bendrovės Berenberg Consult

Galimybės

Blogiausias atvejis (EUR)

Geriausias atvejis (EUR)

Vidutinė vertė (EUR)

Privatizavimas (geriausias atvejis, įskaitant subsidijas, oro uosto teritorijos pardavimą 2009 m., skolininko orderį (vok. Besserungsschein)

Besserungsschein

(...)

(...)

(...)

Įprastas likvidavimas (vok. Ordentliche Schließung) (geriausias atvejis be tiesioginės akcininkų atsakomybės, vok. Durchgriffshaftung)

Ordentliche Schließung

Durchgriffshaftung

(...)

(...)

(...)

Nemokumas (geriausias atvejis be Durchgriffshaftung)

Durchgriffshaftung

(...)

(...)

(...)

Įprastos veiklos tąsa (geriausias atvejis ir blogiausias atvejis nesiskiria)

(...)

(...)

(...)

| (230) | Atskaitos data (vok. Stichtag) buvo 2003 m. gruodžio 31 d. Atlikus bendrovės Berenberg tyrimą buvo padaryta išvada, kad tolesnės oro uosto veiklos išlaidos sudarys [...] EUR. Bendrovės Berenberg tyrime šios išlaidos apytikriai įvertintos darant prielaidą, kad oro uostas ateinančius kelerius metus ir toliau veiks nuostolingai. Atliekant privatizavimo galimybės vertinimą apytikriai nustatyta, kad išlaidos sudarys [...] – [...] EUR. Šis vertinimas apėmė teigiamą pirkimo kainą – [...] EUR. Kadangi galimas oro uosto pirkėjas tikėtinus nuostolius atspindėtų savo pirkimo kainoje, ši apytikriai įvertinta kaina rodo, jog atliekant vertinimą buvo daroma prielaida, kad po privatizavimo oro uostas veiks pelningai. Pelningumo prielaidą galima paaiškinti didesniu efektyvumu po privatizavimo ir tikėtinu keleivių skaičiaus augimu. Todėl ji yra pagrįsta. Konkrečiai – bendrovė Ryanair paskelbė, kad Liubeko oro uoste įkurs bazę, jeigu bus prailgintas kilimo ir tūpimo takas. |
| --- | --- |

(230)

Atskaitos data (vok. Stichtag) buvo 2003 m. gruodžio 31 d. Atlikus bendrovės Berenberg tyrimą buvo padaryta išvada, kad tolesnės oro uosto veiklos išlaidos sudarys [...] EUR. Bendrovės Berenberg tyrime šios išlaidos apytikriai įvertintos darant prielaidą, kad oro uostas ateinančius kelerius metus ir toliau veiks nuostolingai. Atliekant privatizavimo galimybės vertinimą apytikriai nustatyta, kad išlaidos sudarys [...] – [...] EUR. Šis vertinimas apėmė teigiamą pirkimo kainą – [...] EUR. Kadangi galimas oro uosto pirkėjas tikėtinus nuostolius atspindėtų savo pirkimo kainoje, ši apytikriai įvertinta kaina rodo, jog atliekant vertinimą buvo daroma prielaida, kad po privatizavimo oro uostas veiks pelningai. Pelningumo prielaidą galima paaiškinti didesniu efektyvumu po privatizavimo ir tikėtinu keleivių skaičiaus augimu. Todėl ji yra pagrįsta. Konkrečiai – bendrovė Ryanair paskelbė, kad Liubeko oro uoste įkurs bazę, jeigu bus prailgintas kilimo ir tūpimo takas.

Stichtag

Berenberg

Berenberg

Ryanair

| (231) | Šiuo pagrindu Hanzos miestas Liubekas nusprendė inicijuoti oro uosto privatizavimo procesą, nes tai buvo finansiškai palankiausias iš turimų variantų. Komisija pažymi, jog atliekant bendrovės Berenberg tyrimą tikėtasi, kad bus įmanoma oro uosto veiklą parduoti teigiama kaina, o jeigu šią veiklą ir toliau vykdys viešasis sektorius, tikėtina, kad ji ir toliau bus nuostolinga. |
| --- | --- |

(231)

Šiuo pagrindu Hanzos miestas Liubekas nusprendė inicijuoti oro uosto privatizavimo procesą, nes tai buvo finansiškai palankiausias iš turimų variantų. Komisija pažymi, jog atliekant bendrovės Berenberg tyrimą tikėtasi, kad bus įmanoma oro uosto veiklą parduoti teigiama kaina, o jeigu šią veiklą ir toliau vykdys viešasis sektorius, tikėtina, kad ji ir toliau bus nuostolinga.

Berenberg

| (232) | Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil sudarytas susitarimas susideda iš kelių elementų ir apima įvairius scenarijus, atspindėjusius 2005 m. spalio mėn. padėtį. |
| --- | --- |

(232)

Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil sudarytas susitarimas susideda iš kelių elementų ir apima įvairius scenarijus, atspindėjusius 2005 m. spalio mėn. padėtį.

Infratil

| (233) | Kadangi 2005 m. liepos mėn. Šlėzvigo aukštesnysis administracinis teismas (vok. OVG Schleswig) savo sprendimu sustabdė planavimo patvirtinimą (žr. 78 konstatuojamąją dalį), bendrovė Infratil neteko galimybės plėsti oro uosto. Todėl bendrovės FLG vertė sumažėjo. Be to, planuojama bendrovės Ryanair paslaugų plėtra, taigi, ir oro uosto pelningumas daugiausia priklausė nuo to, ar ateityje bus gautas planavimo patvirtinimas. |
| --- | --- |

(233)

Kadangi 2005 m. liepos mėn. Šlėzvigo aukštesnysis administracinis teismas (vok. OVG Schleswig) savo sprendimu sustabdė planavimo patvirtinimą (žr. 78 konstatuojamąją dalį), bendrovė Infratil neteko galimybės plėsti oro uosto. Todėl bendrovės FLG vertė sumažėjo. Be to, planuojama bendrovės Ryanair paslaugų plėtra, taigi, ir oro uosto pelningumas daugiausia priklausė nuo to, ar ateityje bus gautas planavimo patvirtinimas.

OVG Schleswig

Infratil

Ryanair

| (234) | Bendrovė Infratil, būdama Naujosios Zelandijos investuotoja ir viena iš pirmųjų privačių investuotojų į regioninį oro uostą kontinentinėje Europoje, savo rizikai įvertinti turėjo viso labo mažą informacinę bazę. Remdamasis ankstesne patirtimi ir Vokietijos administracinio proceso žiniomis, Hanzos miestas Liubekas galėjo pagrįstai tikėtis, kad planavimo patvirtinimas bus gautas. Kartu Hanzos miestas Liubekas turėjo susitaikyti su tuo, kad bendrovė Infratil planavimo patvirtinimo procesui priskirs didelę riziką, taigi, Hanzos miestas Liubekas turėjo susitaikyti ir su tuo, kad bendrovė Infratil jau nuo pat pradžių nebus pasirengusi mokėti visos pirkimo kainos. Rezultatas buvo derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio ir pirkimo kainos išskaidymas į nedelsiant mokėtiną I pirkimo kainą ir II pirkimo kainą, kuri turėjo būti sumokėta tik tuo atveju, jei bus gautas planavimo patvirtinimas, ir tik tada, kai jis bus gautas. Atsižvelgdama į aplinkybes, Komisija daro išvadą, kad privatus akcininkas būtų derėjęsis dėl panašių pasirinkimo sandorių. |
| --- | --- |

(234)

Bendrovė Infratil, būdama Naujosios Zelandijos investuotoja ir viena iš pirmųjų privačių investuotojų į regioninį oro uostą kontinentinėje Europoje, savo rizikai įvertinti turėjo viso labo mažą informacinę bazę. Remdamasis ankstesne patirtimi ir Vokietijos administracinio proceso žiniomis, Hanzos miestas Liubekas galėjo pagrįstai tikėtis, kad planavimo patvirtinimas bus gautas. Kartu Hanzos miestas Liubekas turėjo susitaikyti su tuo, kad bendrovė Infratil planavimo patvirtinimo procesui priskirs didelę riziką, taigi, Hanzos miestas Liubekas turėjo susitaikyti ir su tuo, kad bendrovė Infratil jau nuo pat pradžių nebus pasirengusi mokėti visos pirkimo kainos. Rezultatas buvo derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio ir pirkimo kainos išskaidymas į nedelsiant mokėtiną I pirkimo kainą ir II pirkimo kainą, kuri turėjo būti sumokėta tik tuo atveju, jei bus gautas planavimo patvirtinimas, ir tik tada, kai jis bus gautas. Atsižvelgdama į aplinkybes, Komisija daro išvadą, kad privatus akcininkas būtų derėjęsis dėl panašių pasirinkimo sandorių.

Infratil

Infratil

Infratil

| (235) | Komisija taip pat turi įvertinti, ar numatyta derybomis suderintų pasirinkimo sandorių kaina atitiko rinkos reikalavimus. |
| --- | --- |

(235)

Komisija taip pat turi įvertinti, ar numatyta derybomis suderintų pasirinkimo sandorių kaina atitiko rinkos reikalavimus.

I pirkimo kaina ([...] EUR) ir pasirinkimo parduoti sandoris

I pirkimo kaina ([...] EUR) ir pasirinkimo parduoti sandoris

| (236) | Pagal šį scenarijų 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodytos sąlygos neįvykdomos ir planavimo patvirtinimas negaunamas. Todėl bendrovė Infratil neprivalo sumokėti II pirkimo kainos. Komisijos užsakytas nepriklausomo konsultanto bendrovės Ecorys tyrimas rodo, kad nepratęsus planavimo patvirtinimo Liubeko oro uostas, tikėtina, ir toliau būtų veikęs nuostolingai:

  2 paveikslas


  Blogiausio atvejo grynoji dabartinė vertė (90 % turto vertės) ir pirkimo kaina

  (...) |
| --- | --- |

(236)

Pagal šį scenarijų 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodytos sąlygos neįvykdomos ir planavimo patvirtinimas negaunamas. Todėl bendrovė Infratil neprivalo sumokėti II pirkimo kainos. Komisijos užsakytas nepriklausomo konsultanto bendrovės Ecorys tyrimas rodo, kad nepratęsus planavimo patvirtinimo Liubeko oro uostas, tikėtina, ir toliau būtų veikęs nuostolingai:

Infratil

Ecorys

2 paveikslas

2 paveikslas

Blogiausio atvejo grynoji dabartinė vertė (90 % turto vertės) ir pirkimo kaina

Blogiausio atvejo grynoji dabartinė vertė (90 % turto vertės) ir pirkimo kaina

(...)

| (237) | Šiomis aplinkybėmis buvo tikėtina, kad bendrovė Infratil įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį. Taigi, I pirkimo kaina yra tik simbolinė kaina, kurią bendrovė Infratil apsaugojo užsitikrindama išėjimo strategiją sandoriui atšaukti. Kadangi pagal šį scenarijų oro uosto veikla nebūtų pelninga, Komisija daro išvadą, kad teigiama [...] EUR kaina atitinka rinkos sąlygas ir kad bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo. |
| --- | --- |

(237)

Šiomis aplinkybėmis buvo tikėtina, kad bendrovė Infratil įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį. Taigi, I pirkimo kaina yra tik simbolinė kaina, kurią bendrovė Infratil apsaugojo užsitikrindama išėjimo strategiją sandoriui atšaukti. Kadangi pagal šį scenarijų oro uosto veikla nebūtų pelninga, Komisija daro išvadą, kad teigiama [...] EUR kaina atitinka rinkos sąlygas ir kad bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo.

Infratil

Infratil

Infratil

| (238) | Pasirinkimo parduoti sandorio kaina (mokėtina Hanzos miesto Liubeko) – [...] EUR – iš esmės susideda iš mokėjimų už akcininko paskolas, investicijas, veiklos nuostolius ir planavimo patvirtinimo proceso išlaidas – išlaidas, kurias Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs padengti, jeigu nebūtų privatizavęs oro uosto. Atsižvelgiant į įvairias kainos dedamąsias, pasirinkimo parduoti sandoris būtų lygiavertis susitarimo atšaukimui – pradinio sandorio panaikinimui. |
| --- | --- |

(238)

Pasirinkimo parduoti sandorio kaina (mokėtina Hanzos miesto Liubeko) – [...] EUR – iš esmės susideda iš mokėjimų už akcininko paskolas, investicijas, veiklos nuostolius ir planavimo patvirtinimo proceso išlaidas – išlaidas, kurias Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs padengti, jeigu nebūtų privatizavęs oro uosto. Atsižvelgiant į įvairias kainos dedamąsias, pasirinkimo parduoti sandoris būtų lygiavertis susitarimo atšaukimui – pradinio sandorio panaikinimui.

| (239) | Be to, Komisija pažymi, kad veiklos nuostoliai perimami tik iki [...] EUR sumos. Vis dėlto, įvertindama oro uosto nuostolius, patirtus kelerius metus iki privatizavimo, bendrovė Infratil turėjo žinoti, kad faktiniai nuostoliai šią ribą gerokai viršys, jeigu Liubeko oro uostas neaugs taip, kaip tikėtasi.

  10 lentelė


  Bendrovės FLG nuostoliai 1995–2010 m. (tūkst. EUR)







  Metai | Bendrovės FLG nuostoliai, tūkst. EUR |
| --- | --- | --- |
| 1995 | (...) |
| 1996 | (...) |
| 1997 | (...) |
| 1998 | (...) |
| 1999 | (...) |
| 2000 | (...) |
| 2001 | (...) |
| 2002 | (...) |
| 2003 | (...) |
| 2004 | (...) |
| 2005 | (...) |
| 2006 (2006 m. sausio 1 d. – 2006 m. kovo 31 d.) | (...) |
| 2007 | (...) |
| 2008 | (...) |
| 2009 | (...) |
| 2010 | (...) |

(239)

Be to, Komisija pažymi, kad veiklos nuostoliai perimami tik iki [...] EUR sumos. Vis dėlto, įvertindama oro uosto nuostolius, patirtus kelerius metus iki privatizavimo, bendrovė Infratil turėjo žinoti, kad faktiniai nuostoliai šią ribą gerokai viršys, jeigu Liubeko oro uostas neaugs taip, kaip tikėtasi.

Infratil

10 lentelė

10 lentelė

Bendrovės FLG nuostoliai 1995–2010 m. (tūkst. EUR)

Bendrovės FLG nuostoliai 1995–2010 m. (tūkst. EUR)

Metai

Bendrovės FLG nuostoliai, tūkst. EUR

1995

(...)

1996

(...)

1997

(...)

1998

(...)

1999

(...)

2000

(...)

2001

(...)

2002

(...)

2003

(...)

2004

(...)

2005

(...)

2006 (2006 m. sausio 1 d. – 2006 m. kovo 31 d.)

(...)

2007

(...)

2008

(...)

2009

(...)

2010

(...)

| (240) | Ekstrapoliavus nuostolių, patirtų trejus metus iki privatizavimo (2002–2004 m.), padidėjimą, buvo galima tikėtis, kad 2005 m. spalio 1 d. – 2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu bus patirti didesni nei [...] EUR nuostoliai. NET jeigu būtų daryta prielaida, kad iki privatizavimo ėjusių kelerių metų nuostoliai bus pastovūs, buvo galima tikėtis[...] EUR nuostolių. Todėl akcijų perpardavimo atveju atsižvelgdama į tai, kad Hanzos miestas Liubekas perims [...] EUR nuostolių, bendrovė Infratil galėjo pagrįstai žinoti, kad ji turės patirti papildomus [...] – [...] EUR nuostolius. Šį apytikrį vertinimą patvirtina ex post duomenys, kuriais remiantis oro uostas aptariamu laikotarpiu buvo sukaupęs [...] EUR nuostolių. |
| --- | --- |

(240)

Ekstrapoliavus nuostolių, patirtų trejus metus iki privatizavimo (2002–2004 m.), padidėjimą, buvo galima tikėtis, kad 2005 m. spalio 1 d. – 2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu bus patirti didesni nei [...] EUR nuostoliai. NET jeigu būtų daryta prielaida, kad iki privatizavimo ėjusių kelerių metų nuostoliai bus pastovūs, buvo galima tikėtis[...] EUR nuostolių. Todėl akcijų perpardavimo atveju atsižvelgdama į tai, kad Hanzos miestas Liubekas perims [...] EUR nuostolių, bendrovė Infratil galėjo pagrįstai žinoti, kad ji turės patirti papildomus [...] – [...] EUR nuostolius. Šį apytikrį vertinimą patvirtina ex post duomenys, kuriais remiantis oro uostas aptariamu laikotarpiu buvo sukaupęs [...] EUR nuostolių.

Infratil

ex post

| (241) | Aišku, kad privatus pardavėjas nebūtų turėjęs galimybės derybomis susitarti dėl palankesnio pasirinkimo parduoti sandorio. Todėl Komisija daro išvadą, kad Hanzos miestas Liubekas, derėdamasis dėl pasirinkimo parduoti sandorio, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, o bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo. |
| --- | --- |

(241)

Aišku, kad privatus pardavėjas nebūtų turėjęs galimybės derybomis susitarti dėl palankesnio pasirinkimo parduoti sandorio. Todėl Komisija daro išvadą, kad Hanzos miestas Liubekas, derėdamasis dėl pasirinkimo parduoti sandorio, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, o bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo.

Infratil

II pirkimo kaina ([...] EUR)

II pirkimo kaina ([...] EUR)

| (242) | [...] EUR II pirkimo kainą bendrovė Infratil turėjo sumokėti, tik jeigu būtų įvykusios tam tikros sąlygos, užtikrinančios oro uosto pelningumą. |
| --- | --- |

(242)

[...] EUR II pirkimo kainą bendrovė Infratil turėjo sumokėti, tik jeigu būtų įvykusios tam tikros sąlygos, užtikrinančios oro uosto pelningumą.

Infratil

| (243) | Kaina atitinka 2005 m. kovo mėn. per viešųjų pirkimų procedūrą šalių derybomis suderintą pardavimo kainą. |
| --- | --- |

(243)

Kaina atitinka 2005 m. kovo mėn. per viešųjų pirkimų procedūrą šalių derybomis suderintą pardavimo kainą.

| (244) | Ekonominio pranašumo buvimą galima atmesti, jeigu pardavimas atitinka rinkos sąlygas. Tokia prielaida gali būti daroma, jeigu pardavimas atliekamas vykdant viešąjį konkursą ir įvykdomos visos šios sąlygos (54):






  — | akcijų paketas parduodamas rengiant konkursą, kuris yra atviras visiems galimiems pirkėjams, skaidrus ir nediskriminacinis; |
| --- | --- | --- |

(244)

Ekonominio pranašumo buvimą galima atmesti, jeigu pardavimas atitinka rinkos sąlygas. Tokia prielaida gali būti daroma, jeigu pardavimas atliekamas vykdant viešąjį konkursą ir įvykdomos visos šios sąlygos (54):

54

—

akcijų paketas parduodamas rengiant konkursą, kuris yra atviras visiems galimiems pirkėjams, skaidrus ir nediskriminacinis;

| — | nenustatyta jokių su pardavimu susijusių sąlygų, kurios paprastai netaikomos sudarant panašius privačių šalių sandorius ir dėl kurių galėtų sumažėti pardavimo kaina; |
| --- | --- |

—

nenustatyta jokių su pardavimu susijusių sąlygų, kurios paprastai netaikomos sudarant panašius privačių šalių sandorius ir dėl kurių galėtų sumažėti pardavimo kaina;

| — | akcijų paketas parduodamas aukščiausią kainą pasiūliusiam konkurso dalyviui; |
| --- | --- |

—

akcijų paketas parduodamas aukščiausią kainą pasiūliusiam konkurso dalyviui;

| — | konkurso dalyviams turi būti suteikta pakankamai laiko ir informacijos, kad jie galėtų tinkamai įvertinti turtą, dėl kurio teikia pasiūlymą. |
| --- | --- |

—

konkurso dalyviams turi būti suteikta pakankamai laiko ir informacijos, kad jie galėtų tinkamai įvertinti turtą, dėl kurio teikia pasiūlymą.

| (245) | 2005 m. kovo mėn. vykdytas konkursas šias sąlygas atitiko. Kadangi susidomėjimą oro uosto pirkimu rodė penkios skirtingos įmonės, nėra akivaizdu, kad tik bendrovė Infratil turėjo galimybę pateikti patikimą pasiūlymą. Be to, viešųjų pirkimų procedūra buvo parengta taip, kad pagal Vokietijos nacionalinę teisę būtų užtikrinta veiksminga ir nediskriminacinė konkurencija. |
| --- | --- |

(245)

2005 m. kovo mėn. vykdytas konkursas šias sąlygas atitiko. Kadangi susidomėjimą oro uosto pirkimu rodė penkios skirtingos įmonės, nėra akivaizdu, kad tik bendrovė Infratil turėjo galimybę pateikti patikimą pasiūlymą. Be to, viešųjų pirkimų procedūra buvo parengta taip, kad pagal Vokietijos nacionalinę teisę būtų užtikrinta veiksminga ir nediskriminacinė konkurencija.

Infratil

| (246) | Komisija pastebi, kad 2005 m. kovo mėn. sudarytame pirmajame pirkimo susitarime nurodyta kaina buvo [...] EUR. Tačiau susitarimo sąlygos buvo iš naujo suderintos 2005 m. spalio mėn. derybomis. Suderintos sąlygos dėl II pirkimo kainos ir 83 konstatuojamojoje dalyje paminėti sutarti atskaitymai nebuvo pradinės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas. Taigi, siekiant įvertinti, ar sutarta kaina atitinka rinkos reikalavimus, turi būti taikomas MEO principas. |
| --- | --- |

(246)

Komisija pastebi, kad 2005 m. kovo mėn. sudarytame pirmajame pirkimo susitarime nurodyta kaina buvo [...] EUR. Tačiau susitarimo sąlygos buvo iš naujo suderintos 2005 m. spalio mėn. derybomis. Suderintos sąlygos dėl II pirkimo kainos ir 83 konstatuojamojoje dalyje paminėti sutarti atskaitymai nebuvo pradinės viešųjų pirkimų procedūros rezultatas. Taigi, siekiant įvertinti, ar sutarta kaina atitinka rinkos reikalavimus, turi būti taikomas MEO principas.

| (247) | Siekiant nustatyti, ar Hanzos miestas Liubekas būtų galėjęs derybomis pasiekti aukštesnę pirkimo kainą, reikia atsižvelgti į vyravusias aplinkybes, ypač į rizikos lygį, kurį lėmė bendrovės Infratil pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymas ir dėl to galimi nuostoliai. |
| --- | --- |

(247)

Siekiant nustatyti, ar Hanzos miestas Liubekas būtų galėjęs derybomis pasiekti aukštesnę pirkimo kainą, reikia atsižvelgti į vyravusias aplinkybes, ypač į rizikos lygį, kurį lėmė bendrovės Infratil pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymas ir dėl to galimi nuostoliai.

Infratil

| (248) | Kaip apibrėžta 240 konstatuojamojoje dalyje, net ir atsižvelgiant į Hanzos miesto Liubeko padengtą [...] EUR nuostolių sumą, bendrovė Infratil, įvykdydama pasirinkimo parduoti sandorį, turėjo tikėtis papildomų [...] – [...] EUR finansinių nuostolių. Taigi, ex ante vertinimu, bendrovė Infratil galėjo gauti pelną, jeigu būtų pasitvirtinęs antrasis scenarijus, tačiau kartu rizikavo patirti didelius nuostolius, jeigu būtų įvykdytas pasirinkimo parduoti sandoris. |
| --- | --- |

(248)

Kaip apibrėžta 240 konstatuojamojoje dalyje, net ir atsižvelgiant į Hanzos miesto Liubeko padengtą [...] EUR nuostolių sumą, bendrovė Infratil, įvykdydama pasirinkimo parduoti sandorį, turėjo tikėtis papildomų [...] – [...] EUR finansinių nuostolių. Taigi, ex ante vertinimu, bendrovė Infratil galėjo gauti pelną, jeigu būtų pasitvirtinęs antrasis scenarijus, tačiau kartu rizikavo patirti didelius nuostolius, jeigu būtų įvykdytas pasirinkimo parduoti sandoris.

Infratil

ex ante

Infratil

| (249) | Vokietija nurodė, kad, vertinant iš 2005 m. perspektyvos, Hanzos miestas Liubekas manė, jog itin mažai tikėtina, kad įvyks pasirinkimo parduoti sandorio sąlygos, t. y. kad nebus gautas planavimo patvirtinimas, o keleivių skaičius bus mažesnis negu [...]. |
| --- | --- |

(249)

Vokietija nurodė, kad, vertinant iš 2005 m. perspektyvos, Hanzos miestas Liubekas manė, jog itin mažai tikėtina, kad įvyks pasirinkimo parduoti sandorio sąlygos, t. y. kad nebus gautas planavimo patvirtinimas, o keleivių skaičius bus mažesnis negu [...].

| (250) | Vis dėlto, kaip pažymėta 234 konstatuojamojoje dalyje, Hanzos miestas Liubekas turėjo tikėtis, kad bendrovė Infratil planavimo patvirtinimo procesui priskirs didesnę riziką. |
| --- | --- |

(250)

Vis dėlto, kaip pažymėta 234 konstatuojamojoje dalyje, Hanzos miestas Liubekas turėjo tikėtis, kad bendrovė Infratil planavimo patvirtinimo procesui priskirs didesnę riziką.

Infratil

| (251) | Kalbant apie keleivių skaičių, Vokietija teigia, jog bendrovė Ryanair paskelbė, kad Liubeko oro uoste įkurs bazę, jeigu bus išplėsti esami kilimo ir tūpimo takai, ir kad buvo tikimasi, jog bazės įkūrimas lems [...] keleivių skaičių per metus. |
| --- | --- |

(251)

Kalbant apie keleivių skaičių, Vokietija teigia, jog bendrovė Ryanair paskelbė, kad Liubeko oro uoste įkurs bazę, jeigu bus išplėsti esami kilimo ir tūpimo takai, ir kad buvo tikimasi, jog bazės įkūrimas lems [...] keleivių skaičių per metus.

Ryanair

| (252) | Komisija pažymi, kad faktinis keleivių skaičius Liubeko oro uoste nepasiekė šios ribos, o 2005–2008 m. laikotarpiu sumažėjo iki 544 339 (žr. 1 lentelę). Vis dėlto Komisija šiomis aplinkybėmis pažymi, kad didelį faktinio keleivių skaičiaus nuokrypį nuo tikėtino galima paaiškinti tokiomis aplinkybėmis kaip finansų krizės poveikis, kurios 2005 m. negalėjo būti numatytos. |
| --- | --- |

(252)

Komisija pažymi, kad faktinis keleivių skaičius Liubeko oro uoste nepasiekė šios ribos, o 2005–2008 m. laikotarpiu sumažėjo iki 544 339 (žr. 1 lentelę). Vis dėlto Komisija šiomis aplinkybėmis pažymi, kad didelį faktinio keleivių skaičiaus nuokrypį nuo tikėtino galima paaiškinti tokiomis aplinkybėmis kaip finansų krizės poveikis, kurios 2005 m. negalėjo būti numatytos.

| (253) | Komisijos užsakytame bendrovės Ecorys tyrime ir 2005 m. Hanzos miesto Liubeko užsakytoje ir bendrovės Ernst & Young parengtoje ekspertų ataskaitoje nurodoma, kad tikėtinas keleivių skaičius 2008 m. padidės iki [...]. Šis skaičius buvo grindžiamas prielaida, kad 2008 m. pirmąjį pusmetį bus gautas planavimo patvirtinimas ir kad statybos darbai Liubeko oro uoste bus atidėti iki 2008 m. pabaigos. |
| --- | --- |

(253)

Komisijos užsakytame bendrovės Ecorys tyrime ir 2005 m. Hanzos miesto Liubeko užsakytoje ir bendrovės Ernst & Young parengtoje ekspertų ataskaitoje nurodoma, kad tikėtinas keleivių skaičius 2008 m. padidės iki [...]. Šis skaičius buvo grindžiamas prielaida, kad 2008 m. pirmąjį pusmetį bus gautas planavimo patvirtinimas ir kad statybos darbai Liubeko oro uoste bus atidėti iki 2008 m. pabaigos.

Ecorys

Ernst & Young

| (254) | Remiantis šiais duomenimis, Hanzos miestui Liubekui būtų buvę pagrįsta svarstyti galimybę, kad keleivių skaičius liks mažesnis už [...] ribą. Kadangi keleivių skaičiaus ribos pasiekimas buvo būtina sąlyga, kad pasirinkimo parduoti sandoris netektų galios, ir kadangi buvo neaišku, ar bus gautas planavimo patvirtinimas, kaip vienas iš variantų turėtų būti svarstoma tai, kad pasirinkimo parduoti sandoris bus įvykdytas. |
| --- | --- |

(254)

Remiantis šiais duomenimis, Hanzos miestui Liubekui būtų buvę pagrįsta svarstyti galimybę, kad keleivių skaičius liks mažesnis už [...] ribą. Kadangi keleivių skaičiaus ribos pasiekimas buvo būtina sąlyga, kad pasirinkimo parduoti sandoris netektų galios, ir kadangi buvo neaišku, ar bus gautas planavimo patvirtinimas, kaip vienas iš variantų turėtų būti svarstoma tai, kad pasirinkimo parduoti sandoris bus įvykdytas.

| (255) | Taigi, kadangi egzistavo pagrįsta galimybė, kad bendrovė Infratil įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį, susijusį su atitinkama didelių nuostolių rizika, Komisija daro prielaidą, kad privatus akcininkas nebūtų galėjęs išsiderėti aukštesnės pirkimo kainos, nes priešingu atveju sandoris galimam investuotojui nebūtų buvęs pelningas. |
| --- | --- |

(255)

Taigi, kadangi egzistavo pagrįsta galimybė, kad bendrovė Infratil įvykdys pasirinkimo parduoti sandorį, susijusį su atitinkama didelių nuostolių rizika, Komisija daro prielaidą, kad privatus akcininkas nebūtų galėjęs išsiderėti aukštesnės pirkimo kainos, nes priešingu atveju sandoris galimam investuotojui nebūtų buvęs pelningas.

Infratil

| (256) | Todėl Komisija Hanzos miesto Liubeko sprendimą sutikti su [...] EUR pardavimo kaina, apimančia sutartus atskaitymus, kaip nurodyta 2005 m. dalyvavimo susitarime, laiko ekonomiškai pagrįsta. |
| --- | --- |

(256)

Todėl Komisija Hanzos miesto Liubeko sprendimą sutikti su [...] EUR pardavimo kaina, apimančia sutartus atskaitymus, kaip nurodyta 2005 m. dalyvavimo susitarime, laiko ekonomiškai pagrįsta.

| (257) | Šis rezultatas atitinka bendrovės Ernst & Young tyrimo išvadas, kuriose pajamos iš bendrovės FLG akcijų pardavimo apytikriai vertinamos [...] EUR, todėl daroma išvada, kad panašioje padėtyje privatus investuotojas būtų sutikęs su sutarta kaina. |
| --- | --- |

(257)

Šis rezultatas atitinka bendrovės Ernst & Young tyrimo išvadas, kuriose pajamos iš bendrovės FLG akcijų pardavimo apytikriai vertinamos [...] EUR, todėl daroma išvada, kad panašioje padėtyje privatus investuotojas būtų sutikęs su sutarta kaina.

Ernst & Young

| (258) | Bendrovės Ecorys tyrimo vertinimu, akcijų rinkos vertė daug didesnė – apie [...] EUR. Vis dėlto tyrime neatsižvelgiama į didelę bendrovės Infratil finansinę riziką įvykdant pasirinkimo parduoti sandorį, kaip bendrais bruožais išdėstyta 247 ir 248 konstatuojamosiose dalyse. Bendrovės Ecorys tyrime ši rizika vertinama nuliu, todėl apytikriai vertinant II pirkimo kainą į šią riziką neatsižvelgiama. Įvairūs investicijoms / CAPEX apskaičiuoti naudojami skaičiai dar labiau prisideda prie to, kad abiejuose tyrimuose rizika įvertinama skirtingai. |
| --- | --- |

(258)

Bendrovės Ecorys tyrimo vertinimu, akcijų rinkos vertė daug didesnė – apie [...] EUR. Vis dėlto tyrime neatsižvelgiama į didelę bendrovės Infratil finansinę riziką įvykdant pasirinkimo parduoti sandorį, kaip bendrais bruožais išdėstyta 247 ir 248 konstatuojamosiose dalyse. Bendrovės Ecorys tyrime ši rizika vertinama nuliu, todėl apytikriai vertinant II pirkimo kainą į šią riziką neatsižvelgiama. Įvairūs investicijoms / CAPEX apskaičiuoti naudojami skaičiai dar labiau prisideda prie to, kad abiejuose tyrimuose rizika įvertinama skirtingai.

Ecorys

Infratil

Ecorys

| (259) | Be to, skirtingo keleivių skaičiaus augimo tempo naudojimas lemia nemažą tyrimų rezultatų skirtumą. |
| --- | --- |

(259)

Be to, skirtingo keleivių skaičiaus augimo tempo naudojimas lemia nemažą tyrimų rezultatų skirtumą.

| (260) | Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyta II pirkimo kaina atitinka rinkos sąlygas ir kad bendrovei Infratil ekonominio pranašumo suteikta nebuvo. |
| --- | --- |

(260)

Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyta II pirkimo kaina atitinka rinkos sąlygas ir kad bendrovei Infratil ekonominio pranašumo suteikta nebuvo.

Infratil

7.3.1.2.   Išvada apie bendrą sandorio pelningumą

Išvada apie bendrą sandorio pelningumą

| (261) | Remiantis pirmiau išdėstytu priemonės vertinimu, Hanzos miestui Liubekui teko priimti sprendimą arba uždaryti oro uostą, arba toliau vykdyti nuostolingą jo veiklą, arba parduoti. Nuspręsdamas parduoti oro uostą, Hanzos miestas Liubekas pasirinko ekonomiškiausią variantą. Vertinant konkrečias 2005 m. dalyvavimo susitarimo sąlygas, reikia atsižvelgti į dviejų scenarijų (t. y. I pirkimo kainos bei pasirinkimo parduoti sandorio ir II pirkimo kainos) tarpusavio ryšį. Kadangi nustatyta, kad, vertinant ex ante požiūriu, buvo pagrįsta kaip galimus variantus svarstyti ir II pirkimo kainos sumokėjimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymą, būtina atsižvelgti į šių variantų riziką abiem šalims. Ypač dėl galimų bendrovės Infratil finansinių nuostolių, kurie kiltų įvykdžius pasirinkimo parduoti sandorį, Komisija mano, jog nėra tikėtina, kad privatus pardavėjas Hanzos miesto Liubeko vietoje būtų galėjęs išsiderėti palankesnį susitarimą. |
| --- | --- |

(261)

Remiantis pirmiau išdėstytu priemonės vertinimu, Hanzos miestui Liubekui teko priimti sprendimą arba uždaryti oro uostą, arba toliau vykdyti nuostolingą jo veiklą, arba parduoti. Nuspręsdamas parduoti oro uostą, Hanzos miestas Liubekas pasirinko ekonomiškiausią variantą. Vertinant konkrečias 2005 m. dalyvavimo susitarimo sąlygas, reikia atsižvelgti į dviejų scenarijų (t. y. I pirkimo kainos bei pasirinkimo parduoti sandorio ir II pirkimo kainos) tarpusavio ryšį. Kadangi nustatyta, kad, vertinant ex ante požiūriu, buvo pagrįsta kaip galimus variantus svarstyti ir II pirkimo kainos sumokėjimą, ir pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymą, būtina atsižvelgti į šių variantų riziką abiem šalims. Ypač dėl galimų bendrovės Infratil finansinių nuostolių, kurie kiltų įvykdžius pasirinkimo parduoti sandorį, Komisija mano, jog nėra tikėtina, kad privatus pardavėjas Hanzos miesto Liubeko vietoje būtų galėjęs išsiderėti palankesnį susitarimą.

ex ante

Infratil

| (262) | Taigi, Komisija daro išvadą, kad Hanzos miestas Liubekas, derėdamasis dėl 2005 m. dalyvavimo susitarimo, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. Dėl to šia priemone bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo ir ji nelaikytina valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(262)

Taigi, Komisija daro išvadą, kad Hanzos miestas Liubekas, derėdamasis dėl 2005 m. dalyvavimo susitarimo, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. Dėl to šia priemone bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo ir ji nelaikytina valstybės pagalba.

Infratil

7.3.2.   
  2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Bendrovės FLG nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas 2009 m.

2009 m. papildomas susitarimas ir naujos derybos dėl pasirinkimo parduoti sandorio. Bendrovės FLG nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimas 2009 m.

| (263) | Kaip jau minėta, 2008 m. lapkričio 12 d. pasirašytu 2009 m. papildomu susitarimu nebuvo pakeistos 2005 m. dalyvavimo susitarime numatytos už pasirinkimo parduoti sandorį mokėtinos sumos, tačiau į jį buvo įtrauktas nuostolių perėmimas, sutartos investicijos ir kitos išlaidos, susijusios su Liubeko oro uosto veikla 2009 m., todėl bendra pasirinkimo parduoti sandorio kaina tapo [...] EUR (žr. 90 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(263)

Kaip jau minėta, 2008 m. lapkričio 12 d. pasirašytu 2009 m. papildomu susitarimu nebuvo pakeistos 2005 m. dalyvavimo susitarime numatytos už pasirinkimo parduoti sandorį mokėtinos sumos, tačiau į jį buvo įtrauktas nuostolių perėmimas, sutartos investicijos ir kitos išlaidos, susijusios su Liubeko oro uosto veikla 2009 m., todėl bendra pasirinkimo parduoti sandorio kaina tapo [...] EUR (žr. 90 konstatuojamąją dalį).

| (264) | Savo 2012 m. sprendimu pradėti procedūrą Komisija pradėjo tirti dvi atskiras priemones:






  a) | bendrovės FLG nuostolių, investicijų ir kitų priemonių perėmimą 2009 m.; |
| --- | --- | --- |

(264)

Savo 2012 m. sprendimu pradėti procedūrą Komisija pradėjo tirti dvi atskiras priemones:

a)

bendrovės FLG nuostolių, investicijų ir kitų priemonių perėmimą 2009 m.;

| b) | 2005 m. sutartos pasirinkimo parduoti sandorio kainos ir faktinės sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio kainos skirtumą. |
| --- | --- |

b)

2005 m. sutartos pasirinkimo parduoti sandorio kainos ir faktinės sumokėtos pasirinkimo parduoti sandorio kainos skirtumą.

Vis dėlto, remdamasi gauta informacija, Komisija mano, kad šie du klausimai susiję su ta pačia priemone, t. y. Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil 2009 m. papildomu susitarimu.

Infratil

7.3.2.1.   Pranašumas

Pranašumas

| (265) | Siekdama nustatyti, ar pagal 2009 m. susitarimą į pasirinkimo parduoti sandorio kainą buvo įtrauktas ekonominis pranašumas bendrovei Infratil, Komisija turi taikyti MEO principą. Kad galėtų nustatyti, ar Hanzos miestas Liubekas pasirinko finansiškai palankiausią iš turimų variantų, Komisija turi save įsivaizduoti privataus akcininko padėtyje tuo metu, kai susitarimas buvo pasirašytas (55). |
| --- | --- |

(265)

Siekdama nustatyti, ar pagal 2009 m. susitarimą į pasirinkimo parduoti sandorio kainą buvo įtrauktas ekonominis pranašumas bendrovei Infratil, Komisija turi taikyti MEO principą. Kad galėtų nustatyti, ar Hanzos miestas Liubekas pasirinko finansiškai palankiausią iš turimų variantų, Komisija turi save įsivaizduoti privataus akcininko padėtyje tuo metu, kai susitarimas buvo pasirašytas (55).

Infratil

55

| (266) | Komisija mano, kad po to, kai bendrovė Infratil paskelbė ketinimą 2009 m. įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas turėjo šias galimybes:






  a) | uždaryti oro uostą; |
| --- | --- | --- |

(266)

Komisija mano, kad po to, kai bendrovė Infratil paskelbė ketinimą 2009 m. įvykdyti savo pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas turėjo šias galimybes:

Infratil

a)

uždaryti oro uostą;

| b) | ieškoti naujo privataus operatoriaus ir per tą laiką






  — | atnaujinti oro uosto veiklą; arba |
| --- | --- | --- |

b)

ieškoti naujo privataus operatoriaus ir per tą laiką

—

atnaujinti oro uosto veiklą; arba

| — | pasirašyti 2009 m. papildomą susitarimą, kad bendrovė Infratil ir toliau vykdytų oro uosto veiklą, kol bus rastas naujas operatorius. |
| --- | --- |

—

pasirašyti 2009 m. papildomą susitarimą, kad bendrovė Infratil ir toliau vykdytų oro uosto veiklą, kol bus rastas naujas operatorius.

Infratil

| (267) | Siekiant uždaryti oro uostą (a variantas) Hanzos miestui Liubekui būtų tekę nedelsiant sumokėti [...] EUR pasirinkimo parduoti sandorio kainą (žr. 238 konstatuojamąją dalį) ir inicijuoti oro uosto uždarymo procedūrą, patiriant papildomas išlaidas (žr. 9 lentelėje pateiktą bendrovės Berenberg tyrimą). |
| --- | --- |

(267)

Siekiant uždaryti oro uostą (a variantas) Hanzos miestui Liubekui būtų tekę nedelsiant sumokėti [...] EUR pasirinkimo parduoti sandorio kainą (žr. 238 konstatuojamąją dalį) ir inicijuoti oro uosto uždarymo procedūrą, patiriant papildomas išlaidas (žr. 9 lentelėje pateiktą bendrovės Berenberg tyrimą).

Berenberg

| (268) | Pagal pirmąjį b varianto pascenarijų (Hanzos miestas Liubekas atnaujina oro uosto veiklą, kol bus rastas naujas privatus investuotojas), Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti bendrovei Infratil 2005 m. dalyvavimo susitarime nustatytą pasirinkimo parduoti sandorio kainą ir dengti visas oro uosto veiklos išlaidas, kol bus rastas naujas investuotojas. Sprendžiant pagal 2009 m. sumokėtą pasirinkimo parduoti sandorio kainą (žr. 3 lentelę), vien išlaidos veiklos nuostoliams, investicijoms, planavimo patvirtinimo procesui ir teisinės išlaidos būtų siekę [...] EUR. Todėl jau iki 2009 m. spalio mėn. Hanzos miestas Liubekas būtų susidūręs su maždaug [...] EUR išlaidomis (pasirinkimo parduoti sandorio kaina pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą ir 2008 m. lapkričio mėn. – 2009 m. spalio mėn. veiklos išlaidos). |
| --- | --- |

(268)

Pagal pirmąjį b varianto pascenarijų (Hanzos miestas Liubekas atnaujina oro uosto veiklą, kol bus rastas naujas privatus investuotojas), Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti bendrovei Infratil 2005 m. dalyvavimo susitarime nustatytą pasirinkimo parduoti sandorio kainą ir dengti visas oro uosto veiklos išlaidas, kol bus rastas naujas investuotojas. Sprendžiant pagal 2009 m. sumokėtą pasirinkimo parduoti sandorio kainą (žr. 3 lentelę), vien išlaidos veiklos nuostoliams, investicijoms, planavimo patvirtinimo procesui ir teisinės išlaidos būtų siekę [...] EUR. Todėl jau iki 2009 m. spalio mėn. Hanzos miestas Liubekas būtų susidūręs su maždaug [...] EUR išlaidomis (pasirinkimo parduoti sandorio kaina pagal 2005 m. dalyvavimo susitarimą ir 2008 m. lapkričio mėn. – 2009 m. spalio mėn. veiklos išlaidos).

Infratil

| (269) | Vokietija nurodė, kad siekiant perparduoti bendrovę FLG naujam privačiam investuotojui būtų tekę rengti naują Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą, kuri, apytikriais vertinimais, užtruktų mažiausiai 12 mėnesių. Komisija pažymi, kad privatus operatorius iš tikrųjų būtų atsižvelgęs į prognozuojamą viešųjų pirkimų procedūros trukmę. |
| --- | --- |

(269)

Vokietija nurodė, kad siekiant perparduoti bendrovę FLG naujam privačiam investuotojui būtų tekę rengti naują Sąjungos masto viešųjų pirkimų procedūrą, kuri, apytikriais vertinimais, užtruktų mažiausiai 12 mėnesių. Komisija pažymi, kad privatus operatorius iš tikrųjų būtų atsižvelgęs į prognozuojamą viešųjų pirkimų procedūros trukmę.

| (270) | Kitas b varianto pascenarijus buvo pasirašyti 2009 m. papildomą susitarimą ir taip iki 2009 m. spalio 22 d. sulaikyti bendrovę Infratil nuo pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymo. Pagal šį scenarijų, darant prielaidą, kad bendrovė Infratil 2009 m. spalio mėn. įvykdys savo pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti 2009 m. papildomame susitarime nurodytą pasirinkimo parduoti sandorio kainą. Kadangi šią kainą sudaro 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyta pasirinkimo parduoti sandorio kaina ir papildomos išlaidos, susijusios su oro uosto veikla 2009 m., galimos Hanzos miesto Liubeko išlaidos yra panašios į antrojo scenarijaus išlaidas. |
| --- | --- |

(270)

Kitas b varianto pascenarijus buvo pasirašyti 2009 m. papildomą susitarimą ir taip iki 2009 m. spalio 22 d. sulaikyti bendrovę Infratil nuo pasirinkimo parduoti sandorio įvykdymo. Pagal šį scenarijų, darant prielaidą, kad bendrovė Infratil 2009 m. spalio mėn. įvykdys savo pasirinkimo parduoti sandorį, Hanzos miestas Liubekas būtų turėjęs sumokėti 2009 m. papildomame susitarime nurodytą pasirinkimo parduoti sandorio kainą. Kadangi šią kainą sudaro 2005 m. dalyvavimo susitarime nurodyta pasirinkimo parduoti sandorio kaina ir papildomos išlaidos, susijusios su oro uosto veikla 2009 m., galimos Hanzos miesto Liubeko išlaidos yra panašios į antrojo scenarijaus išlaidas.

Infratil

Infratil

| (271) | Tačiau Hanzos miestui Liubekui 2009 m. papildomas susitarimas suteikė pranašumą, nes juo Hanzos miestui Liubekui buvo suteikta laiko pasirengti konkursui naujam investuotojui rasti. Be to, jeigu bendrovė Infratil būtų nedelsdama pasitraukusi, būtų kilusi rizika, kad bendrovė Ryanair sumažins Liubeko oro uoste teikiamų paslaugų apimtis ir taip galimai padidės būsimi veiklos nuostoliai. Be to, bendrovės Ryanair paslaugų apimties sumažėjimas galėjo turėti neigiamą poveikį planavimo patvirtinimo procedūrai, nes bendrovė FLG savo poreikį plėsti oro uostą grindė visų pirma pigių skrydžių segmento augimu. |
| --- | --- |

(271)

Tačiau Hanzos miestui Liubekui 2009 m. papildomas susitarimas suteikė pranašumą, nes juo Hanzos miestui Liubekui buvo suteikta laiko pasirengti konkursui naujam investuotojui rasti. Be to, jeigu bendrovė Infratil būtų nedelsdama pasitraukusi, būtų kilusi rizika, kad bendrovė Ryanair sumažins Liubeko oro uoste teikiamų paslaugų apimtis ir taip galimai padidės būsimi veiklos nuostoliai. Be to, bendrovės Ryanair paslaugų apimties sumažėjimas galėjo turėti neigiamą poveikį planavimo patvirtinimo procedūrai, nes bendrovė FLG savo poreikį plėsti oro uostą grindė visų pirma pigių skrydžių segmento augimu.

Infratil

Ryanair

Ryanair

| (272) | Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad 2009 m. papildomo susitarimo pasirašymas buvo palankiausias iš turimų variantų, todėl Hanzos miestas Liubekas elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. |
| --- | --- |

(272)

Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad 2009 m. papildomo susitarimo pasirašymas buvo palankiausias iš turimų variantų, todėl Hanzos miestas Liubekas elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas.

7.3.2.2.   Išvada

Išvada

| (273) | Palyginus įvairius variantus ir atitinkamas išlaidas, galima daryti išvadą, kad 2009 m. papildomas susitarimas atitiko MEO principą, nes juo buvo užtikrinta mažiausia finansinė našta ir jis tuo metu buvo ekonomiškai perspektyviausias variantas. |
| --- | --- |

(273)

Palyginus įvairius variantus ir atitinkamas išlaidas, galima daryti išvadą, kad 2009 m. papildomas susitarimas atitiko MEO principą, nes juo buvo užtikrinta mažiausia finansinė našta ir jis tuo metu buvo ekonomiškai perspektyviausias variantas.

| (274) | Šią išvadą sustiprina pagrįsta prielaida, kad Hanzos miestas Liubekas 2009 m. nebūtų galėjęs rasti naujo investuotojo. Tai pasirodė tiesa ir vertinant ex post požiūriu, nes naujas investuotojas buvo rastas tik 2012 m. |
| --- | --- |

(274)

Šią išvadą sustiprina pagrįsta prielaida, kad Hanzos miestas Liubekas 2009 m. nebūtų galėjęs rasti naujo investuotojo. Tai pasirodė tiesa ir vertinant ex post požiūriu, nes naujas investuotojas buvo rastas tik 2012 m.

ex post

| (275) | Be to, pasirinkimo parduoti sandorio kainos elementai atitinka numatytus 2005 m. dalyvavimo susitarime, pasirinkimo parduoti sandorio kainos dedamosios išplečiamos tik įtraukiant 2009 m. išlaidas. Kaip ir 2005 m. dalyvavimo susitarime, 2009 m. papildomame susitarime taip pat nustatyta Hanzos miesto Liubeko dengtinų veiklos nuostolių ir jo apmokėtinų investicijoms skirtų išlaidų riba. |
| --- | --- |

(275)

Be to, pasirinkimo parduoti sandorio kainos elementai atitinka numatytus 2005 m. dalyvavimo susitarime, pasirinkimo parduoti sandorio kainos dedamosios išplečiamos tik įtraukiant 2009 m. išlaidas. Kaip ir 2005 m. dalyvavimo susitarime, 2009 m. papildomame susitarime taip pat nustatyta Hanzos miesto Liubeko dengtinų veiklos nuostolių ir jo apmokėtinų investicijoms skirtų išlaidų riba.

| (276) | Remdamasi šiais argumentais, Komisija daro išvadą, kad bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo, taigi priemonė nelaikytina valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(276)

Remdamasi šiais argumentais, Komisija daro išvadą, kad bendrovei Infratil nebuvo suteikta ekonominio pranašumo, taigi priemonė nelaikytina valstybės pagalba.

Infratil

7.4.   GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA BENDROVEI RYANAIR

7.4.1.   
  Ekonominis pranašumas

Ekonominis pranašumas

| (277) | Kai oro uostas disponuoja viešaisiais ištekliais, į pagalbą oro uosto paslaugomis besinaudojančiai oro transporto bendrovei gali būti, iš principo, neatsižvelgiama, jei oro uosto ir oro transporto bendrovės ryšiai atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų. |
| --- | --- |

(277)

Kai oro uostas disponuoja viešaisiais ištekliais, į pagalbą oro uosto paslaugomis besinaudojančiai oro transporto bendrovei gali būti, iš principo, neatsižvelgiama, jei oro uosto ir oro transporto bendrovės ryšiai atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų.

| (278) | Remiantis 2014 m. Aviacijos gairėmis (56), pagalbos konkretų oro uostą naudojančiai oro transporto bendrovei buvimą iš esmės galima atmesti, jeigu nustatyta oro uosto paslaugų kaina atitinka rinkos kainą (pirmasis metodas) arba jeigu atliekant ex ante analizę, t. y. analizę, grindžiamą pagalbos suteikimo metu turėta informacija ir tuo metu numatytomis tendencijomis, galima įrodyti, kad oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas lems teigiamą papildomą oro uosto pelno padidėjimą ir yra bendros bent jau ilgalaikio pelningumo strategijos dalis (antrasis metodas). |
| --- | --- |

(278)

Remiantis 2014 m. Aviacijos gairėmis (56), pagalbos konkretų oro uostą naudojančiai oro transporto bendrovei buvimą iš esmės galima atmesti, jeigu nustatyta oro uosto paslaugų kaina atitinka rinkos kainą (pirmasis metodas) arba jeigu atliekant ex ante analizę, t. y. analizę, grindžiamą pagalbos suteikimo metu turėta informacija ir tuo metu numatytomis tendencijomis, galima įrodyti, kad oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas lems teigiamą papildomą oro uosto pelno padidėjimą ir yra bendros bent jau ilgalaikio pelningumo strategijos dalis (antrasis metodas).

56

pirmasis metodas

ex ante

antrasis metodas

| (279) | Antrasis metodas reiškia, jog turi būti įvertinta, ar susitarimo sudarymo metu apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų tikėjęsis, kad susitarimas duos papildomo pelno. Tai nustatoma pagal papildomų pajamų, kurios, tikėtina, bus gautos dėl susitarimo (t. y. pajamų, kurios būtų pasiektos, jeigu susitarimas būtų sudarytas, ir pajamų, kurios būtų pasiektos nesant susitarimo, skirtumo), ir papildomų išlaidų, kurios, tikėtina, bus patirtos dėl susitarimo (t. y. išlaidų, kurios būtų patirtos, jeigu susitarimas būtų sudarytas, ir išlaidų, kurios būtų patirtos nesant susitarimo, skirtumo) skirtumą, o atitinkami pinigų srautai diskontuojami pagal tinkamą diskonto normą. |
| --- | --- |

(279)

Antrasis metodas reiškia, jog turi būti įvertinta, ar susitarimo sudarymo metu apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų tikėjęsis, kad susitarimas duos papildomo pelno. Tai nustatoma pagal papildomų pajamų, kurios, tikėtina, bus gautos dėl susitarimo (t. y. pajamų, kurios būtų pasiektos, jeigu susitarimas būtų sudarytas, ir pajamų, kurios būtų pasiektos nesant susitarimo, skirtumo), ir papildomų išlaidų, kurios, tikėtina, bus patirtos dėl susitarimo (t. y. išlaidų, kurios būtų patirtos, jeigu susitarimas būtų sudarytas, ir išlaidų, kurios būtų patirtos nesant susitarimo, skirtumo) skirtumą, o atitinkami pinigų srautai diskontuojami pagal tinkamą diskonto normą.

| (280) | Kalbant apie pirmąjį metodą (palyginimą su rinkos kaina), Komisija nemano, kad šiuo metu būtų galima nustatyti tinkamą lyginamąjį dydį, o juo remiantis – tikrą oro uostų teikiamų paslaugų rinkos kainą (57). Todėl Komisija mano, kad ex ante papildomo pelningumo analizė yra tinkamiausias kriterijus vertinant oro uostų ir pavienių oro transporto bendrovių sudaromus susitarimus. |
| --- | --- |

(280)

Kalbant apie pirmąjį metodą (palyginimą su rinkos kaina), Komisija nemano, kad šiuo metu būtų galima nustatyti tinkamą lyginamąjį dydį, o juo remiantis – tikrą oro uostų teikiamų paslaugų rinkos kainą (57). Todėl Komisija mano, kad ex ante papildomo pelningumo analizė yra tinkamiausias kriterijus vertinant oro uostų ir pavienių oro transporto bendrovių sudaromus susitarimus.

rinkos kaina

57

ex ante

| (281) | Pažymėtina, kad apskritai MEO principo taikymas remiantis vidutine kaina kitose, panašiose rinkose gali pasirodyti naudingas, jeigu tokią kainą galima pagrįstai nustatyti arba apskaičiuoti pagal kitus rinkos rodiklius. Vis dėlto oro uosto paslaugų atveju šis metodas neaktualus, nes išlaidų ir pajamų struktūra skirtinguose oro uostuose dažniausiai būna labai skirtinga. Taip yra todėl, kad išlaidos ir pajamos priklauso nuo to, kaip oro uosto išvystytas, kiek oro transporto bendrovių jį naudoja, koks jame keleivių srautas, infrastruktūros būklė ir atitinkamos investicijos, kokia reglamentavimo sistema, kuri kiekvienoje valstybėje narėje gali būti kitokia, ir kokias skolas ar įsipareigojimus oro uostas prisiėmė praeityje (58). |
| --- | --- |

(281)

Pažymėtina, kad apskritai MEO principo taikymas remiantis vidutine kaina kitose, panašiose rinkose gali pasirodyti naudingas, jeigu tokią kainą galima pagrįstai nustatyti arba apskaičiuoti pagal kitus rinkos rodiklius. Vis dėlto oro uosto paslaugų atveju šis metodas neaktualus, nes išlaidų ir pajamų struktūra skirtinguose oro uostuose dažniausiai būna labai skirtinga. Taip yra todėl, kad išlaidos ir pajamos priklauso nuo to, kaip oro uosto išvystytas, kiek oro transporto bendrovių jį naudoja, koks jame keleivių srautas, infrastruktūros būklė ir atitinkamos investicijos, kokia reglamentavimo sistema, kuri kiekvienoje valstybėje narėje gali būti kitokia, ir kokias skolas ar įsipareigojimus oro uostas prisiėmė praeityje (58).

58

| (282) | Be to, atlikti bet kokią grynai lyginamąją analizę sudėtinga dėl oro transporto rinkos liberalizavimo. Kaip galima matyti šiuo atveju, oro uostų ir oro transporto bendrovių komercinė praktika ne visada būna grindžiama tik skelbiamu mokesčių sąrašu. Priešingai, šie komerciniai santykiai labai skiriasi. Jie apima dalijimąsi rizika, susijusia su keleivių srautais ir bet kokia susijusia komercine ir finansine atsakomybe, standartines paskatų schemas ir rizikos pasiskirstymo derinimą per susitarimų galiojimo laikotarpį. Vadinasi, vieno sandorio negalima paprastai palyginti su kitu remiantis atskridimo ir išskridimo kaina arba vienam keleiviui tenkančia kaina. |
| --- | --- |

(282)

Be to, atlikti bet kokią grynai lyginamąją analizę sudėtinga dėl oro transporto rinkos liberalizavimo. Kaip galima matyti šiuo atveju, oro uostų ir oro transporto bendrovių komercinė praktika ne visada būna grindžiama tik skelbiamu mokesčių sąrašu. Priešingai, šie komerciniai santykiai labai skiriasi. Jie apima dalijimąsi rizika, susijusia su keleivių srautais ir bet kokia susijusia komercine ir finansine atsakomybe, standartines paskatų schemas ir rizikos pasiskirstymo derinimą per susitarimų galiojimo laikotarpį. Vadinasi, vieno sandorio negalima paprastai palyginti su kitu remiantis atskridimo ir išskridimo kaina arba vienam keleiviui tenkančia kaina.

| (283) | Be to, lyginamoji analizė gali būti netinkama rinkos kainoms nustatyti, jeigu esami lyginamieji standartai nebuvo nustatyti pagal rinkos sąlygas arba jeigu esamos kainos dėl valstybės intervencijų yra gerokai iškraipytos. Panašu, kad dėl 2014 m. Aviacijos gairių 57–59 punktuose paaiškintų priežasčių tokie iškraipymai aviacijos pramonei yra būdingi:

  „Valdžios institucijos tradiciškai laiko valstybinius oro uostus vietos plėtrai skatinti skirta infrastruktūra, o ne pagal rinkos taisykles veikiančiomis įmonėmis. Todėl šių oro uostų kainos paprastai nustatomos neatsižvelgiant į rinkos veiksnius (ypač į patikimas ex ante pelningumo perspektyvas) – daugiausia atsižvelgiama į socialinius ar regioninius veiksnius.
  NET jei kai kurie oro uostai yra privačios nuosavybės arba valdomi privataus subjekto neatsižvelgiant į socialinius ar regioninius veiksnius, šių oro uostų nustatytoms kainoms labai didelį poveikį gali daryti daugumos iš viešojo sektoriaus lėšų finansuojamų oro uostų taikomos kainos, nes į šias kainas oro transporto bendrovės atsižvelgia derybose su privačios nuosavybės arba privataus subjekto valdomais oro uostais.
  Tokiomis aplinkybėmis Komisija labai abejoja, kad šiuo metu būtų galima nustatyti tinkamą lyginamąjį dydį, o juo remiantis – tikrą oro uostų teikiamų paslaugų rinkos kainą. Ši padėtis gali pasikeisti arba evoliucionuoti ateityje <...>“
   (59). |
| --- | --- |

(283)

Be to, lyginamoji analizė gali būti netinkama rinkos kainoms nustatyti, jeigu esami lyginamieji standartai nebuvo nustatyti pagal rinkos sąlygas arba jeigu esamos kainos dėl valstybės intervencijų yra gerokai iškraipytos. Panašu, kad dėl 2014 m. Aviacijos gairių 57–59 punktuose paaiškintų priežasčių tokie iškraipymai aviacijos pramonei yra būdingi:

„Valdžios institucijos tradiciškai laiko valstybinius oro uostus vietos plėtrai skatinti skirta infrastruktūra, o ne pagal rinkos taisykles veikiančiomis įmonėmis. Todėl šių oro uostų kainos paprastai nustatomos neatsižvelgiant į rinkos veiksnius (ypač į patikimas ex ante pelningumo perspektyvas) – daugiausia atsižvelgiama į socialinius ar regioninius veiksnius.

NET jei kai kurie oro uostai yra privačios nuosavybės arba valdomi privataus subjekto neatsižvelgiant į socialinius ar regioninius veiksnius, šių oro uostų nustatytoms kainoms labai didelį poveikį gali daryti daugumos iš viešojo sektoriaus lėšų finansuojamų oro uostų taikomos kainos, nes į šias kainas oro transporto bendrovės atsižvelgia derybose su privačios nuosavybės arba privataus subjekto valdomais oro uostais.

Tokiomis aplinkybėmis Komisija labai abejoja, kad šiuo metu būtų galima nustatyti tinkamą lyginamąjį dydį, o juo remiantis – tikrą oro uostų teikiamų paslaugų rinkos kainą. Ši padėtis gali pasikeisti arba evoliucionuoti ateityje <...>“
   (59).

59

| (284) | Be to, kaip priminė Sąjungos teismai, lyginamoji analizė remiantis atitinkamu sektoriumi yra tik viena iš analitinių priemonių nustatyti, ar pagalbos gavėjas gavo ekonominį pranašumą, kurio nebūtų gavęs įprastomis rinkos sąlygomis (60). Taigi, nors Komisija tuo metodu gali naudotis, ji neprivalo to daryti tada, kai, kaip ir šiuo atveju, tai nebūtų tinkama. |
| --- | --- |

(284)

Be to, kaip priminė Sąjungos teismai, lyginamoji analizė remiantis atitinkamu sektoriumi yra tik viena iš analitinių priemonių nustatyti, ar pagalbos gavėjas gavo ekonominį pranašumą, kurio nebūtų gavęs įprastomis rinkos sąlygomis (60). Taigi, nors Komisija tuo metodu gali naudotis, ji neprivalo to daryti tada, kai, kaip ir šiuo atveju, tai nebūtų tinkama.

60

| (285) | Bendrovė Ryanair iš esmės teigė, kad MEO principą galima taikyti remiantis palyginimu su kitų Europos oro uostų komerciniais susitarimais. Visų pirma bendrovė Ryanair palygino savo mokamus mokesčius Bornmuto, Grenoblio, Noko, Mastrichto, Nimo ir Prestviko oro uostuose su savo mokamais mokesčiais pagal susitarimus su Liubeko oro uostu. Tyrime nebuvo įvertinta, ar lyginamųjų oro uostų imtis atitiko 2014 m. Aviacijos gaires, nes jame buvo vertinamas tik eismo intensyvumas, skrydžio rūšis ir aplinkinės teritorijos gerovės rodiklis (61). |
| --- | --- |

(285)

Bendrovė Ryanair iš esmės teigė, kad MEO principą galima taikyti remiantis palyginimu su kitų Europos oro uostų komerciniais susitarimais. Visų pirma bendrovė Ryanair palygino savo mokamus mokesčius Bornmuto, Grenoblio, Noko, Mastrichto, Nimo ir Prestviko oro uostuose su savo mokamais mokesčiais pagal susitarimus su Liubeko oro uostu. Tyrime nebuvo įvertinta, ar lyginamųjų oro uostų imtis atitiko 2014 m. Aviacijos gaires, nes jame buvo vertinamas tik eismo intensyvumas, skrydžio rūšis ir aplinkinės teritorijos gerovės rodiklis (61).

Ryanair

Ryanair

61

| (286) | Savo 2012 m. sprendime pradėti procedūrą Komisija palygino 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomuose protokoluose nustatytus mokesčius su Hamburgo oro uoste taikomais mokesčiais ir tai sukėlė abejonių, ar papildomuose protokoluose nustatyti mokesčiai atitinka rinką. Komisija pažymi, kad eismo intensyvumas Liubeko oro uoste yra daug mažesnis negu Hamburgo oro uoste. Faktiškai Hamburgo oro uoste eismo intensyvumas didžiausias Šiaurės Vokietijoje. Hamburgo oro uostas naudojamas visiems oro transporto segmentams, o Liubekooro uostas specializavosi pigių skrydžių bendrovių paslaugų srityje – tam reikėjo mažiau registracijos vietų ir infrastruktūros tranzitiniams keleiviams, nereikėjo keleiviams skirtų autobusų, reikėjo mažiau bagažo tvarkymo darbuotojų bei infrastruktūros, mažiau valytojų, laikas tarp atskridimo ir išskridimo buvo trumpesnis. Taigi, Hamburgo oro uostas nėra pakankamai panašus į Liubeko oro uostą. |
| --- | --- |

(286)

Savo 2012 m. sprendime pradėti procedūrą Komisija palygino 2010 m. kovo ir spalio mėn. papildomuose protokoluose nustatytus mokesčius su Hamburgo oro uoste taikomais mokesčiais ir tai sukėlė abejonių, ar papildomuose protokoluose nustatyti mokesčiai atitinka rinką. Komisija pažymi, kad eismo intensyvumas Liubeko oro uoste yra daug mažesnis negu Hamburgo oro uoste. Faktiškai Hamburgo oro uoste eismo intensyvumas didžiausias Šiaurės Vokietijoje. Hamburgo oro uostas naudojamas visiems oro transporto segmentams, o Liubekooro uostas specializavosi pigių skrydžių bendrovių paslaugų srityje – tam reikėjo mažiau registracijos vietų ir infrastruktūros tranzitiniams keleiviams, nereikėjo keleiviams skirtų autobusų, reikėjo mažiau bagažo tvarkymo darbuotojų bei infrastruktūros, mažiau valytojų, laikas tarp atskridimo ir išskridimo buvo trumpesnis. Taigi, Hamburgo oro uostas nėra pakankamai panašus į Liubeko oro uostą.

| (287) | Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija mano, kad šiuo atveju turi būti naudojamas 2014 m. Aviacijos gairėse apskritai rekomenduojamas MEO principo taikymo oro uosto ir oro transporto bendrovių santykiams metodas, t. y. ex ante papildomo pelningumo analizė (62). |
| --- | --- |

(287)

Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija mano, kad šiuo atveju turi būti naudojamas 2014 m. Aviacijos gairėse apskritai rekomenduojamas MEO principo taikymo oro uosto ir oro transporto bendrovių santykiams metodas, t. y. ex ante papildomo pelningumo analizė (62).

ex ante

62

| (288) | Šis metodas pateisinamas tuo, kad oro uosto operatorius gali būti objektyviai suinteresuotas sudaryti sandorį su oro transporto bendrove, jeigu jis gali pagrįstai tikėtis, kad šis sandoris pagerins jo pelningumą (arba sumažins jo nuostolius), palyginti su priešinga padėtimi, kuriai esant šis sandoris nesudaromas, neatsižvelgiant į palyginimą su kitų oro uostų operatorių oro transporto bendrovėms siūlomomis sąlygomis ar netgi su to paties oro uosto operatoriaus kitoms oro transporto bendrovėms siūlomomis sąlygomis. |
| --- | --- |

(288)

Šis metodas pateisinamas tuo, kad oro uosto operatorius gali būti objektyviai suinteresuotas sudaryti sandorį su oro transporto bendrove, jeigu jis gali pagrįstai tikėtis, kad šis sandoris pagerins jo pelningumą (arba sumažins jo nuostolius), palyginti su priešinga padėtimi, kuriai esant šis sandoris nesudaromas, neatsižvelgiant į palyginimą su kitų oro uostų operatorių oro transporto bendrovėms siūlomomis sąlygomis ar netgi su to paties oro uosto operatoriaus kitoms oro transporto bendrovėms siūlomomis sąlygomis.

| (289) | Greta šių argumentų, norint atmesti galimybę, kad pranašumas, kurį oro uosto operatorius įgyja dėl jam teikiamos suderinamos pagalbos, yra perkeliamas konkrečiai oro transporto bendrovei, oro uosto infrastruktūra turi būti atvira visoms oro transporto bendrovėms, o ne skirta konkrečiai oro transporto bendrovei. |
| --- | --- |

(289)

Greta šių argumentų, norint atmesti galimybę, kad pranašumas, kurį oro uosto operatorius įgyja dėl jam teikiamos suderinamos pagalbos, yra perkeliamas konkrečiai oro transporto bendrovei, oro uosto infrastruktūra turi būti atvira visoms oro transporto bendrovėms, o ne skirta konkrečiai oro transporto bendrovei.

| (290) | Šiomis aplinkybėmis Komisija pažymi, kad kainos diferencijavimas yra standartinė verslo praktika. Tačiau tokia diferencijuota kainodara turėtų būti komerciškai pagrįsta. |
| --- | --- |

(290)

Šiomis aplinkybėmis Komisija pažymi, kad kainos diferencijavimas yra standartinė verslo praktika. Tačiau tokia diferencijuota kainodara turėtų būti komerciškai pagrįsta.

| (291) | Komisija mano, kad oro uosto ir oro transporto bendrovių susitarimai gali būti laikomi atitinkančiais rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, jei dėl tų priemonių taikymo ex ante požiūriu pamažu didinamas oro uosto pelningumas. Oro uostas turėtų įrodyti, kad susitarimo su oro transporto bendrove (pavyzdžiui, individualios sutarties ar bendros oro uostų mokesčių sistemos) sudarymo metu yra pajėgus padengti visas susitarimo taikymo išlaidas, išlaikydamas pagrįstą pelno maržą ir remdamasis patikimomis vidutinės trukmės laikotarpio perspektyvomis (63). |
| --- | --- |

(291)

Komisija mano, kad oro uosto ir oro transporto bendrovių susitarimai gali būti laikomi atitinkančiais rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, jei dėl tų priemonių taikymo ex ante požiūriu pamažu didinamas oro uosto pelningumas. Oro uostas turėtų įrodyti, kad susitarimo su oro transporto bendrove (pavyzdžiui, individualios sutarties ar bendros oro uostų mokesčių sistemos) sudarymo metu yra pajėgus padengti visas susitarimo taikymo išlaidas, išlaikydamas pagrįstą pelno maržą ir remdamasis patikimomis vidutinės trukmės laikotarpio perspektyvomis (63).

ex ante

63

| (292) | Siekiant įvertinti, ar oro uosto sudarytas susitarimas su oro transporto bendrove atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, turėtų būti atsižvelgta į numatomas su oro susisiekimu nesusijusios veiklos pajamas iš oro transporto bendrovės veiklos, kartu su oro uosto mokesčiais be mokesčių atskaitos, su rinkodara susijusios paramos ar paskatų schemų. Analogiškai – reikėtų atsižvelgti į visas numatomas papildomas oro uosto išlaidas, susijusias su oro transporto bendrovės veikla oro uoste. Tokios papildomos išlaidos galėtų apimti visų kategorijų išlaidas ar investicijas, pavyzdžiui, papildomas personalo, įrangos ir investicines išlaidas, susijusias su oro transporto bendrovės veikla oro uoste (64). |
| --- | --- |

(292)

Siekiant įvertinti, ar oro uosto sudarytas susitarimas su oro transporto bendrove atitinka rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, turėtų būti atsižvelgta į numatomas su oro susisiekimu nesusijusios veiklos pajamas iš oro transporto bendrovės veiklos, kartu su oro uosto mokesčiais be mokesčių atskaitos, su rinkodara susijusios paramos ar paskatų schemų. Analogiškai – reikėtų atsižvelgti į visas numatomas papildomas oro uosto išlaidas, susijusias su oro transporto bendrovės veikla oro uoste. Tokios papildomos išlaidos galėtų apimti visų kategorijų išlaidas ar investicijas, pavyzdžiui, papildomas personalo, įrangos ir investicines išlaidas, susijusias su oro transporto bendrovės veikla oro uoste (64).

64

| (293) | Komisija iš savo nuolatinės sprendimų priėmimo praktikos sprendžia, kad taikant rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, į išlaidas, kurias oro uostas vis tiek patirtų net tuo atveju, jei nebūtų sudarytas susitarimas su oro transporto bendrove, neturėtų būti atsižvelgiama (65). |
| --- | --- |

(293)

Komisija iš savo nuolatinės sprendimų priėmimo praktikos sprendžia, kad taikant rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijų, į išlaidas, kurias oro uostas vis tiek patirtų net tuo atveju, jei nebūtų sudarytas susitarimas su oro transporto bendrove, neturėtų būti atsižvelgiama (65).

65

| (294) | Remiantis sprendimu Charleroi (66), vertindama nagrinėjamas priemones Komisija turi atsižvelgti į visas svarbias priemonių savybes ir aplinkybes. Kitaip tariant, Komisija turi išnagrinėti tikėtiną susitarimo su bendrove Ryanair poveikį bendrovei FLG, atsižvelgdama į visas svarbias nagrinėjamos priemonės savybes. |
| --- | --- |

(294)

Remiantis sprendimu Charleroi (66), vertindama nagrinėjamas priemones Komisija turi atsižvelgti į visas svarbias priemonių savybes ir aplinkybes. Kitaip tariant, Komisija turi išnagrinėti tikėtiną susitarimo su bendrove Ryanair poveikį bendrovei FLG, atsižvelgdama į visas svarbias nagrinėjamos priemonės savybes.

Charleroi

66

Ryanair

| (295) | Sprendime Stardust Marine Europos Sąjungos Teisingumo Teismas paskelbė, kad „<...> norint ištirti, ar valstybė elgėsi kaip apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas, reikia atsižvelgti į aplinkybes, buvusias tuo metu, kai buvo imamasi finansinių paramos priemonių, siekiant įvertinti, ar valstybės elgesys yra ekonomiškai racionalus, ir kad reikia susilaikyti nuo bet kokio vertinimo dėl vėlesnės situacijos“ (67). |
| --- | --- |

(295)

Sprendime Stardust Marine Europos Sąjungos Teisingumo Teismas paskelbė, kad „<...> norint ištirti, ar valstybė elgėsi kaip apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis investuotojas, reikia atsižvelgti į aplinkybes, buvusias tuo metu, kai buvo imamasi finansinių paramos priemonių, siekiant įvertinti, ar valstybės elgesys yra ekonomiškai racionalus, ir kad reikia susilaikyti nuo bet kokio vertinimo dėl vėlesnės situacijos“ (67).

Stardust Marine

67

| (296) | Siekdama taikyti MEO principą, Komisija turi atsižvelgti į laikotarpį, kuriuos susitarimas buvo sudarytas. Komisija savo vertinimą taip pat turi grįsti informacija, kurią bendrovė FLG turėjo susitarimo sudarymo metu, ir prielaidomis, kurios tuo metu buvo daromos. |
| --- | --- |

(296)

Siekdama taikyti MEO principą, Komisija turi atsižvelgti į laikotarpį, kuriuos susitarimas buvo sudarytas. Komisija savo vertinimą taip pat turi grįsti informacija, kurią bendrovė FLG turėjo susitarimo sudarymo metu, ir prielaidomis, kurios tuo metu buvo daromos.

7.4.2.   
  MEO principo taikymas 2000 m. susitarimui

MEO principo taikymas 2000 m. susitarimui

7.4.2.1.   Pirminės pastabos

Pirminės pastabos

| (297) | Komisija pažymi, jog bendrovė Air Berlin teigė, kad bendrovės Ryanair ir Liubeko oro uosto susitarimai nebuvo pelningi, nes po bendrovės Ryanair atvykimo bendrovės FLG nuostoliai nuolat didėjo (žr. 8 lentelę). Kadangi bendrovės Ryanair ir Wizz Air buvo vienintelės iš šio oro uosto reguliariaisiais maršrutais skraidančios oro transporto bendrovės, bendrovė Air Berlin padarė išvadą, kad bendrovės FLG nuostoliai turi būti priskirti šioms oro transporto bendrovėms. |
| --- | --- |

(297)

Komisija pažymi, jog bendrovė Air Berlin teigė, kad bendrovės Ryanair ir Liubeko oro uosto susitarimai nebuvo pelningi, nes po bendrovės Ryanair atvykimo bendrovės FLG nuostoliai nuolat didėjo (žr. 8 lentelę). Kadangi bendrovės Ryanair ir Wizz Air buvo vienintelės iš šio oro uosto reguliariaisiais maršrutais skraidančios oro transporto bendrovės, bendrovė Air Berlin padarė išvadą, kad bendrovės FLG nuostoliai turi būti priskirti šioms oro transporto bendrovėms.

Air Berlin

Ryanair

Ryanair

Ryanair

Wizz Air

Air Berlin

| (298) | Komisija pažymi, kad net jeigu būtų galima nustatyti stiprų bendrovės Ryanair keleivių skaičiaus Liubeko oro uoste ryšį su bendrovės FLG patirtais nuostoliais, toks ryšys nebūtinai reikštų, kad nuostoliai kilo dėl bendrovės Ryanair veiklos Liubeko oro uoste. Vokietija nurodė, kad daugiau nei [...] proc. 2000–2005 m. nuostolių kilo dėl investicijų, reikalingų, kad oro uostą būtų galima pritaikyti didesniam keleivių skaičiui. Tokios investicijos buvo reikalingos siekiant padidinti oro uosto vertę planuojamo privatizavimo atveju ir parengti oro uostą, kad jis galėtų pritraukti bet kurią oro transporto bendrovę. |
| --- | --- |

(298)

Komisija pažymi, kad net jeigu būtų galima nustatyti stiprų bendrovės Ryanair keleivių skaičiaus Liubeko oro uoste ryšį su bendrovės FLG patirtais nuostoliais, toks ryšys nebūtinai reikštų, kad nuostoliai kilo dėl bendrovės Ryanair veiklos Liubeko oro uoste. Vokietija nurodė, kad daugiau nei [...] proc. 2000–2005 m. nuostolių kilo dėl investicijų, reikalingų, kad oro uostą būtų galima pritaikyti didesniam keleivių skaičiui. Tokios investicijos buvo reikalingos siekiant padidinti oro uosto vertę planuojamo privatizavimo atveju ir parengti oro uostą, kad jis galėtų pritraukti bet kurią oro transporto bendrovę.

Ryanair

Ryanair

| (299) | Be to, Komisija primena, kad MEO principas pagrįstas ex ante vertinimu. Remiantis Teisingumo Teismo praktika, privataus rinkos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo elgesys, pagal kurį vertinamas viešojo sektoriaus veiklos vykdytojo elgesys, nebūtinai turi būti orientuotas į trumpalaikį pelningumą – juo gali būti siekiama pelningumo ilgesniuoju laikotarpiu (68). NET jeigu oro uostas bendrovės Ryanair veiklos laikotarpiu veikė nuostolingai, vis tiek įmanoma, kad oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas, vertinant ex ante pagrindu, padidino oro uosto pelningumą. |
| --- | --- |

(299)

Be to, Komisija primena, kad MEO principas pagrįstas ex ante vertinimu. Remiantis Teisingumo Teismo praktika, privataus rinkos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo elgesys, pagal kurį vertinamas viešojo sektoriaus veiklos vykdytojo elgesys, nebūtinai turi būti orientuotas į trumpalaikį pelningumą – juo gali būti siekiama pelningumo ilgesniuoju laikotarpiu (68). NET jeigu oro uostas bendrovės Ryanair veiklos laikotarpiu veikė nuostolingai, vis tiek įmanoma, kad oro uosto ir oro transporto bendrovės susitarimas, vertinant ex ante pagrindu, padidino oro uosto pelningumą.

ex ante

68

Ryanair

ex ante

| (300) | Kaip galutinę pastabą Komisija pažymi, kad dabartinio tyrimo aplinkybėmis bendrovės Ecorys buvo paprašyta parengti bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimo pelningumo ataskaitą (69). Vis dėlto ši ataskaita buvo grindžiama bendrų išlaidų metodu, o ne papildomų išlaidų metodu, todėl į ją nebus atsižvelgiama. |
| --- | --- |

(300)

Kaip galutinę pastabą Komisija pažymi, kad dabartinio tyrimo aplinkybėmis bendrovės Ecorys buvo paprašyta parengti bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimo pelningumo ataskaitą (69). Vis dėlto ši ataskaita buvo grindžiama bendrų išlaidų metodu, o ne papildomų išlaidų metodu, todėl į ją nebus atsižvelgiama.

Ecorys

Ryanair

69

7.4.2.2.   Papildomų išlaidų ir pajamų vertinimas

Papildomų išlaidų ir pajamų vertinimas

| (301) | Kaip aptariamo susitarimo vertinimo laikotarpio pradžios datą rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų pasirinkęs susitarimo sudarymo datą, t. y. 2000 m. gegužės 29 d. Kaip galutinę datą rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų pasirinkęs 2000 m. susitarime nurodytą galiojimo pabaigos datą, t. y. 2010 m. gegužės 31 d. |
| --- | --- |

(301)

Kaip aptariamo susitarimo vertinimo laikotarpio pradžios datą rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų pasirinkęs susitarimo sudarymo datą, t. y. 2000 m. gegužės 29 d. Kaip galutinę datą rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų pasirinkęs 2000 m. susitarime nurodytą galiojimo pabaigos datą, t. y. 2010 m. gegužės 31 d.

| (302) | Siekiant įvertinti aptariamą susitarimą ir atsižvelgiant į 282–301 konstatuojamosiose dalyse nurodytas išvadas, ir galimos pagalbos buvimas, ir jos suma turi būti įvertinti pagal padėtį susitarimo pasirašymo metu, t. y. pagal tuo metu turėtą informaciją ir tuo metu numatytinas tendencijas. |
| --- | --- |

(302)

Siekiant įvertinti aptariamą susitarimą ir atsižvelgiant į 282–301 konstatuojamosiose dalyse nurodytas išvadas, ir galimos pagalbos buvimas, ir jos suma turi būti įvertinti pagal padėtį susitarimo pasirašymo metu, t. y. pagal tuo metu turėtą informaciją ir tuo metu numatytinas tendencijas.

| (303) | Kai buvo deramasi dėl susitarimo, bendrovė FLG tikėjosi, kad bendrovės Ryanair veikla Liubeko oro uoste padidins keleivių skaičių ir atitinkamai – neaviacines pajamas, taip pat išsiplės neaviacinių paslaugų spektras, bus pritraukta naujų oro transporto bendrovių. Nors bendrovė FLG kelerius metus iki susitarimo pasirašymo ir veikė nuostolingai, buvo tikimasi, kad bendrovės Ryanair veikla oro uoste vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu duos nedidelį pelną. |
| --- | --- |

(303)

Kai buvo deramasi dėl susitarimo, bendrovė FLG tikėjosi, kad bendrovės Ryanair veikla Liubeko oro uoste padidins keleivių skaičių ir atitinkamai – neaviacines pajamas, taip pat išsiplės neaviacinių paslaugų spektras, bus pritraukta naujų oro transporto bendrovių. Nors bendrovė FLG kelerius metus iki susitarimo pasirašymo ir veikė nuostolingai, buvo tikimasi, kad bendrovės Ryanair veikla oro uoste vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu duos nedidelį pelną.

Ryanair

Ryanair

| (304) | Vokietija pateikė duomenis apie ex ante tikėtiną keleivių skaičiaus augimą ir apie tikėtinas papildomas išlaidas ir pajamas pagal geriausio atvejo ir pagal blogiausio atvejo scenarijus. |
| --- | --- |

(304)

Vokietija pateikė duomenis apie ex ante tikėtiną keleivių skaičiaus augimą ir apie tikėtinas papildomas išlaidas ir pajamas pagal geriausio atvejo ir pagal blogiausio atvejo scenarijus.

ex ante

| (305) | Papildomos pajamos, kurių privatus investuotojas pagrįstai tikėtųsi iš susitarimo, apima:






  a) | papildomas aviacines pajamas iš bendrovės Ryanair mokamų keleivių ir tūpimo mokesčių ir |
| --- | --- | --- |

(305)

Papildomos pajamos, kurių privatus investuotojas pagrįstai tikėtųsi iš susitarimo, apima:

a)

papildomas aviacines pajamas iš bendrovės Ryanair mokamų keleivių ir tūpimo mokesčių ir

Ryanair

| b) | papildomas neaviacines pajamas, pavyzdžiui, iš automobilių stovėjimo, franšizės pagrindu ar tiesiogiai valdomų parduotuvių. |
| --- | --- |

b)

papildomas neaviacines pajamas, pavyzdžiui, iš automobilių stovėjimo, franšizės pagrindu ar tiesiogiai valdomų parduotuvių.

| (306) | Taikydama vienos kasos principą, Komisija mano, kad turėtų būti atsižvelgiama ir į aviacines, ir į neaviacines pajamas (70). |
| --- | --- |

(306)

Taikydama vienos kasos principą, Komisija mano, kad turėtų būti atsižvelgiama ir į aviacines, ir į neaviacines pajamas (70).

70

| (307) | Vokietija nurodė, kad, remiantis 2000 m. susitarime nurodytais mokesčiais, oro uostas tikėjosi gauti vidutines [...] EUR aviacines pajamas iš vieno keleivio. Bendrovė FLG prognozavo, kad pajamos iš neaviacinės veiklos sudarys [...] proc. aviacinės veiklos pajamų. |
| --- | --- |

(307)

Vokietija nurodė, kad, remiantis 2000 m. susitarime nurodytais mokesčiais, oro uostas tikėjosi gauti vidutines [...] EUR aviacines pajamas iš vieno keleivio. Bendrovė FLG prognozavo, kad pajamos iš neaviacinės veiklos sudarys [...] proc. aviacinės veiklos pajamų.

| (308) | Papildomos išlaidos, kurių privatus investuotojas pagrįstai tikėtųsi iš susitarimo, apimtų:






  a) | papildomas veiklos išlaidas, tiesiogiai atsiradusias dėl susitarimo su bendrove Ryanair, |
| --- | --- | --- |

(308)

Papildomos išlaidos, kurių privatus investuotojas pagrįstai tikėtųsi iš susitarimo, apimtų:

a)

papildomas veiklos išlaidas, tiesiogiai atsiradusias dėl susitarimo su bendrove Ryanair,

Ryanair

| b) | išlaidas rinkodaros paslaugoms, |
| --- | --- |

b)

išlaidas rinkodaros paslaugoms,

| c) | išlaidas investicijoms, tiesiogiai susijusias su susitarimu su bendrove Ryanair. |
| --- | --- |

c)

išlaidas investicijoms, tiesiogiai susijusias su susitarimu su bendrove Ryanair.

Ryanair

| (309) | Vokietija nurodė, jog siekiant susidoroti su tikėtinu keleivių skaičiumi reikėjo didinti bendrovės FLG darbuotojų skaičių. Bendrovė FLG tikėjosi [...] EUR papildomų veiklos ir personalo išlaidų vienam keleiviui. |
| --- | --- |

(309)

Vokietija nurodė, jog siekiant susidoroti su tikėtinu keleivių skaičiumi reikėjo didinti bendrovės FLG darbuotojų skaičių. Bendrovė FLG tikėjosi [...] EUR papildomų veiklos ir personalo išlaidų vienam keleiviui.

| (310) | Remdamasi 2000 m. susitarimu, bendrovė FLG tikėjosi, kad 2000–2012 m. laikotarpiu papildomos rinkodaros išlaidos geriausiu atveju sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR. |
| --- | --- |

(310)

Remdamasi 2000 m. susitarimu, bendrovė FLG tikėjosi, kad 2000–2012 m. laikotarpiu papildomos rinkodaros išlaidos geriausiu atveju sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR.

| (311) | Kalbant apie išlaidas investicijoms, Vokietija nurodė, kad oro uosto infrastruktūra iki susitarimo su bendrove Ryanair jau egzistavo ir kad pradinei planuojamai bendrovės Ryanair veiklai Liubeko oro uoste jokių papildomų investicijų į infrastruktūrą nereikėjo. |
| --- | --- |

(311)

Kalbant apie išlaidas investicijoms, Vokietija nurodė, kad oro uosto infrastruktūra iki susitarimo su bendrove Ryanair jau egzistavo ir kad pradinei planuojamai bendrovės Ryanair veiklai Liubeko oro uoste jokių papildomų investicijų į infrastruktūrą nereikėjo.

Ryanair

Ryanair

| (312) | Vokietija pateikė toliau nurodytą informaciją apie geriausio atvejo (11 lentelė) ir blogiausio atvejo (12 lentelė) pajamas ir veiklos išlaidas:

  11 lentelė


  Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos










  Metai | Keleivių skaičius | Aviacinės pajamos | Neaviacinės pajamos | Veiklos išlaidos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2011 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2012 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) | (...) | (...) |

(312)

Vokietija pateikė toliau nurodytą informaciją apie geriausio atvejo (11 lentelė) ir blogiausio atvejo (12 lentelė) pajamas ir veiklos išlaidas:

11 lentelė

11 lentelė

Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos

Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos

Metai

Keleivių skaičius

Aviacinės pajamos

Neaviacinės pajamos

Veiklos išlaidos

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

2011

(...)

(...)

(...)

(...)

2012

(...)

(...)

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

12 lentelė

12 lentelė

Blogiausio atvejo išlaidos ir pajamos

Blogiausio atvejo išlaidos ir pajamos

| Metai | Keleivių skaičius | Aviacinės pajamos | Neaviacinės pajamos | Veiklos išlaidos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2011 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2012 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) | (...) | (...) |

Metai

Keleivių skaičius

Aviacinės pajamos

Neaviacinės pajamos

Veiklos išlaidos

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

2011

(...)

(...)

(...)

(...)

2012

(...)

(...)

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

| (313) | Bendrovė FLG iš 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair tikėjosi teigiamo finansinio poveikio. Šiuo klausimu 13 lentelėje apibendrinamos aviacinės ir neaviacinės veiklos pajamos, taip pat išlaidos, tiesiogiai priskirtinos bendrovės Ryanair veiklai oro uoste, ir rinkodaros išlaidos.

  13 lentelė



  Ex ante pelningumo vertinimas








  Pelningumo vertinimas | Geriausias atvejis (EUR) | Blogiausias atvejis (EUR) |
| --- | --- | --- | --- |
| Aviacinės pajamos | (...) | (...) |
| Neaviacinės pajamos | (...) | (...) |
| Veiklos išlaidos | (...) | (...) |
| Rinkodaros išlaidos | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) |

(313)

Bendrovė FLG iš 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair tikėjosi teigiamo finansinio poveikio. Šiuo klausimu 13 lentelėje apibendrinamos aviacinės ir neaviacinės veiklos pajamos, taip pat išlaidos, tiesiogiai priskirtinos bendrovės Ryanair veiklai oro uoste, ir rinkodaros išlaidos.

Ryanair

Ryanair

13 lentelė

13 lentelė

Ex ante pelningumo vertinimas

Ex ante

Pelningumo vertinimas

Geriausias atvejis (EUR)

Blogiausias atvejis (EUR)

Aviacinės pajamos

(...)

(...)

Neaviacinės pajamos

(...)

(...)

Veiklos išlaidos

(...)

(...)

Rinkodaros išlaidos

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

| (314) | Geriausiu atveju Vokietija suapvalino keleivių skaičių iki [...], tada gaunamos [...] EUR aviacinės pajamos. Blogiausiu atveju iš viso tikėtasi [...] keleivių, tada gaunamos [...] EUR aviacinės pajamos. Kadangi tikėtasi, jog neaviacinės pajamos sudarys [...] proc. aviacinių pajamų, buvo apskaičiuota, kad geriausiu atveju bus gauta [...] EUR neaviacinių pajamų, o blogiausiu atveju – [...] EUR neaviacinių pajamų. Buvo apskaičiuota, kad veiklos išlaidos geriausiu atveju iš viso sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR. Rinkodaros išlaidos nebuvo skaičiuojamos vienam keleiviui, tačiau buvo apytikriai įvertinta, kad geriausiu atveju jos iš viso sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR. |
| --- | --- |

(314)

Geriausiu atveju Vokietija suapvalino keleivių skaičių iki [...], tada gaunamos [...] EUR aviacinės pajamos. Blogiausiu atveju iš viso tikėtasi [...] keleivių, tada gaunamos [...] EUR aviacinės pajamos. Kadangi tikėtasi, jog neaviacinės pajamos sudarys [...] proc. aviacinių pajamų, buvo apskaičiuota, kad geriausiu atveju bus gauta [...] EUR neaviacinių pajamų, o blogiausiu atveju – [...] EUR neaviacinių pajamų. Buvo apskaičiuota, kad veiklos išlaidos geriausiu atveju iš viso sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR. Rinkodaros išlaidos nebuvo skaičiuojamos vienam keleiviui, tačiau buvo apytikriai įvertinta, kad geriausiu atveju jos iš viso sudarys [...] EUR, o blogiausiu atveju – [...] EUR.

| (315) | 13 lentelė rodo, jog buvo tikimasi, kad pajamos, kylančios iš 2000 m. susitarimo, viršys išlaidas ir geriausiu atveju susidarys [...] EUR metinis perteklius, o blogiausiu atveju – [...] EUR metinis perteklius. |
| --- | --- |

(315)

13 lentelė rodo, jog buvo tikimasi, kad pajamos, kylančios iš 2000 m. susitarimo, viršys išlaidas ir geriausiu atveju susidarys [...] EUR metinis perteklius, o blogiausiu atveju – [...] EUR metinis perteklius.

| (316) | Komisija mano, kad Vokietijos taikytas metodas yra patikimas. Prognozuojamos vidutinės aviacinės pajamos buvo grindžiamos 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair sąlygomis. Buvo tikimasi, kad neaviacinės pajamos sudarys [...] proc. aviacinių pajamų, ir atrodo, kad tai atitinka bendrus neaviacinių pajamų lūkesčius kituose oro uostuose (žr. 6 lentelę). Prielaida, kad didėjant keleivių skaičiui reikės didinti darbuotojų skaičių, irgi atrodo pagrįsta. |
| --- | --- |

(316)

Komisija mano, kad Vokietijos taikytas metodas yra patikimas. Prognozuojamos vidutinės aviacinės pajamos buvo grindžiamos 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair sąlygomis. Buvo tikimasi, kad neaviacinės pajamos sudarys [...] proc. aviacinių pajamų, ir atrodo, kad tai atitinka bendrus neaviacinių pajamų lūkesčius kituose oro uostuose (žr. 6 lentelę). Prielaida, kad didėjant keleivių skaičiui reikės didinti darbuotojų skaičių, irgi atrodo pagrįsta.

Ryanair

| (317) | Komisija pažymi, kad su Liubeko oro uosto plėtra susijusios investicijos buvo skirtos ne vien bendrovei Ryanair, jomis potencialiai galėjo naudotis ir kitos oro transporto bendrovės. Tai rodo, kad išlaidos investicijoms neturėjo būti įtrauktos į bendrovės Ryanair susitarime nurodytas papildomas išlaidas. Šiuo klausimu Komisija pažymi, jog Vokietija pabrėžė, kad bendrovė FLG nuolat bandė pritraukti kitų oro transporto bendrovių ir jai pavyko jų pritraukti (pvz., bendrovę WizzAir). Be to, Vokietijos teigimu, Liubeko oro uostas jau daug metų nesėkmingai stengėsi inicijuoti derybas dėl susitarimo su bendrove Air Berlin. |
| --- | --- |

(317)

Komisija pažymi, kad su Liubeko oro uosto plėtra susijusios investicijos buvo skirtos ne vien bendrovei Ryanair, jomis potencialiai galėjo naudotis ir kitos oro transporto bendrovės. Tai rodo, kad išlaidos investicijoms neturėjo būti įtrauktos į bendrovės Ryanair susitarime nurodytas papildomas išlaidas. Šiuo klausimu Komisija pažymi, jog Vokietija pabrėžė, kad bendrovė FLG nuolat bandė pritraukti kitų oro transporto bendrovių ir jai pavyko jų pritraukti (pvz., bendrovę WizzAir). Be to, Vokietijos teigimu, Liubeko oro uostas jau daug metų nesėkmingai stengėsi inicijuoti derybas dėl susitarimo su bendrove Air Berlin.

Ryanair

Ryanair

WizzAir

Air Berlin

| (318) | Vokietija nurodė, kad siekiant sėkmingai privatizuoti Liubeko oro uostą reikėjo gerokai padidinti keleivių skaičių. Komisija sutinka, kad investicijos buvo padarytos siekiant parengti Liubeko oro uostą didesniam keleivių skaičiui (71). |
| --- | --- |

(318)

Vokietija nurodė, kad siekiant sėkmingai privatizuoti Liubeko oro uostą reikėjo gerokai padidinti keleivių skaičių. Komisija sutinka, kad investicijos buvo padarytos siekiant parengti Liubeko oro uostą didesniam keleivių skaičiui (71).

71

| (319) | Komisija taip pat pažymi, kad 2000 m. susitarime nebuvo reikalaujama, kad bendrovė FLG darytų investicijas (72). Bendrovė FLG galėjo savo sutartinius įsipareigojimus įvykdyti neinvestuodama į oro uosto plėtrą. |
| --- | --- |

(319)

Komisija taip pat pažymi, kad 2000 m. susitarime nebuvo reikalaujama, kad bendrovė FLG darytų investicijas (72). Bendrovė FLG galėjo savo sutartinius įsipareigojimus įvykdyti neinvestuodama į oro uosto plėtrą.

72

| (320) | Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad Vokietijos požiūris, pagal kurį Liubeko oro uoste padarytos investicijos nepriskiriamos susitarimui su bendrove Ryanair, yra pagrįstas. |
| --- | --- |

(320)

Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad Vokietijos požiūris, pagal kurį Liubeko oro uoste padarytos investicijos nepriskiriamos susitarimui su bendrove Ryanair, yra pagrįstas.

Ryanair

| (321) | Tačiau, išnagrinėjusi Vokietijos pateiktą informaciją, Komisija nesutinka su vienu analizės aspektu ir jį atitinkamai koreguoja. 2000 m. susitarime numatyta jo galiojimo pabaigos data yra 2010 m. gegužės 30 d. Vokietija, apskaičiuodama 2000 m. susitarimo papildomą pelningumą, atsižvelgė į 2011 m. ir 2012 m. papildomas išlaidas ir pajamas. Komisija mano, jog tinkamas sprendimas yra atsižvelgti tik į sutarties galiojimo laikotarpiu patirtas papildomas išlaidas ir tuo laikotarpiu gautas papildomas pajamas. Atsižvelgdama į šį reikiamą pakeitimą, Komisija pati atliko analizę, tiesiogiai naudodama Vokietijos pateiktą papildomo pelningumo analizę ir reikiamose vietose ją pakeisdama, kaip apibendrinta 14, 15 ir 16 lentelėse.

  14 lentelė


  Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos










  Metai | Keleivių skaičius | Aviacinės pajamos | Neaviacinės pajamos | Veiklos išlaidos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) | (...) | (...) |

(321)

Tačiau, išnagrinėjusi Vokietijos pateiktą informaciją, Komisija nesutinka su vienu analizės aspektu ir jį atitinkamai koreguoja. 2000 m. susitarime numatyta jo galiojimo pabaigos data yra 2010 m. gegužės 30 d. Vokietija, apskaičiuodama 2000 m. susitarimo papildomą pelningumą, atsižvelgė į 2011 m. ir 2012 m. papildomas išlaidas ir pajamas. Komisija mano, jog tinkamas sprendimas yra atsižvelgti tik į sutarties galiojimo laikotarpiu patirtas papildomas išlaidas ir tuo laikotarpiu gautas papildomas pajamas. Atsižvelgdama į šį reikiamą pakeitimą, Komisija pati atliko analizę, tiesiogiai naudodama Vokietijos pateiktą papildomo pelningumo analizę ir reikiamose vietose ją pakeisdama, kaip apibendrinta 14, 15 ir 16 lentelėse.

14 lentelė

14 lentelė

Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos

Geriausio atvejo išlaidos ir pajamos

Metai

Keleivių skaičius

Aviacinės pajamos

Neaviacinės pajamos

Veiklos išlaidos

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

15 lentelė

15 lentelė

Blogiausio atvejo išlaidos ir pajamos

Blogiausio atvejo išlaidos ir pajamos

| Metai | Keleivių skaičius | Aviacinės pajamos | Neaviacinės pajamos | Veiklos išlaidos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) | (...) | (...) |

Metai

Keleivių skaičius

Aviacinės pajamos

Neaviacinės pajamos

Veiklos išlaidos

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

16 lentelė

16 lentelė

Ex ante pelningumo vertinimas

Ex ante

| Pelningumo vertinimas | Geriausias atvejis (EUR) | Blogiausias atvejis (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Aviacinės pajamos | (...) | (...) |
| Neaviacinės pajamos | (...) | (...) |
| Veiklos išlaidos | (...) | (...) |
| Rinkodaros išlaidos | (...) | (...) |
| Iš viso | (...) | (...) |

Pelningumo vertinimas

Geriausias atvejis (EUR)

Blogiausias atvejis (EUR)

Aviacinės pajamos

(...)

(...)

Neaviacinės pajamos

(...)

(...)

Veiklos išlaidos

(...)

(...)

Rinkodaros išlaidos

(...)

(...)

Iš viso

Iš viso

(...)

(...)

(...)

(...)

| (322) | Komisija pašalino 2011 ir 2012 metų tikėtinas pajamas ir veiklos išlaidas, nes buvo tikimasi, kad tais metais 2000 m. susitarimas jau bus baigęs galioti (žr. 14 ir 15 lenteles). Vietoj to Komisija rėmėsi 2000–2010 metų tikėtinomis pajamomis ir veiklos išlaidomis, taip gaudama pajamas ir veiklos išlaidas, pateiktas 16 lentelėje. Kalbant apie rinkodaros išlaidas, Komisija, remdamasi Vokietijos pateikta informacija, apskaičiavo vidutines rinkodaros išlaidas vienam keleiviui, kurių buvo galima tikėtis geriausiu ir blogiausiu atveju. Tada ji vidutines rinkodaros išlaidas vienam keleiviui padaugino iš keleivių skaičiaus, kurio buvo galima tikėtis 2000–2010 m., taip gaudama tikėtinas [...] EUR rinkodaros išlaidas geriausiu atveju ir [...] EUR rinkodaros išlaidas blogiausiu atveju (žr. 16 lentelę). |
| --- | --- |

(322)

Komisija pašalino 2011 ir 2012 metų tikėtinas pajamas ir veiklos išlaidas, nes buvo tikimasi, kad tais metais 2000 m. susitarimas jau bus baigęs galioti (žr. 14 ir 15 lenteles). Vietoj to Komisija rėmėsi 2000–2010 metų tikėtinomis pajamomis ir veiklos išlaidomis, taip gaudama pajamas ir veiklos išlaidas, pateiktas 16 lentelėje. Kalbant apie rinkodaros išlaidas, Komisija, remdamasi Vokietijos pateikta informacija, apskaičiavo vidutines rinkodaros išlaidas vienam keleiviui, kurių buvo galima tikėtis geriausiu ir blogiausiu atveju. Tada ji vidutines rinkodaros išlaidas vienam keleiviui padaugino iš keleivių skaičiaus, kurio buvo galima tikėtis 2000–2010 m., taip gaudama tikėtinas [...] EUR rinkodaros išlaidas geriausiu atveju ir [...] EUR rinkodaros išlaidas blogiausiu atveju (žr. 16 lentelę).

| (323) | Galiausiai, nors bendrovės FLG atliktoje ir Vokietijos pateiktoje ex ante analizėje būsimi mokėjimai nėra diskontuoti pagal datą, kurią sudaryta sutartis, iš pateiktų duomenų yra aišku, jog tikėtasi, kad sutartis bus pelninga. |
| --- | --- |

(323)

Galiausiai, nors bendrovės FLG atliktoje ir Vokietijos pateiktoje ex ante analizėje būsimi mokėjimai nėra diskontuoti pagal datą, kurią sudaryta sutartis, iš pateiktų duomenų yra aišku, jog tikėtasi, kad sutartis bus pelninga.

ex ante

| (324) | Be Vokietijos pateiktų duomenų, bendrovė Oxera dar pateikė 2000 m. susitarimo pelningumo analizę (73). Bendrovė Oxera naudojo faktinius duomenis, t. y. duomenis apie patirtas faktines išlaidas ir gautas faktines pajamas laikotarpiu iki susitarimo sudarymo ir, kur įmanoma, iš jų padarė prielaidas apie bendrovės FLG lūkesčius susitarimo pasirašymo metu. Remdamasi faktiniais duomenimis iki susitarimo pasirašymo momento, bendrovė Oxera apskaičiavo keleivių skaičių. Aviacinės pajamos ir rinkodaros išlaidos buvo grindžiamos 2000 m. susitarime numatytais mokesčiais ir mokėjimais. Neaviacinėms pajamoms ir veiklos išlaidoms apskaičiuoti bendrovė Oxera naudojo faktinius laikotarpio po susitarimo sudarymo duomenis. |
| --- | --- |

(324)

Be Vokietijos pateiktų duomenų, bendrovė Oxera dar pateikė 2000 m. susitarimo pelningumo analizę (73). Bendrovė Oxera naudojo faktinius duomenis, t. y. duomenis apie patirtas faktines išlaidas ir gautas faktines pajamas laikotarpiu iki susitarimo sudarymo ir, kur įmanoma, iš jų padarė prielaidas apie bendrovės FLG lūkesčius susitarimo pasirašymo metu. Remdamasi faktiniais duomenimis iki susitarimo pasirašymo momento, bendrovė Oxera apskaičiavo keleivių skaičių. Aviacinės pajamos ir rinkodaros išlaidos buvo grindžiamos 2000 m. susitarime numatytais mokesčiais ir mokėjimais. Neaviacinėms pajamoms ir veiklos išlaidoms apskaičiuoti bendrovė Oxera naudojo faktinius laikotarpio po susitarimo sudarymo duomenis.

Oxera

73

Oxera

Oxera

Oxera

| (325) | Buvo apytikriai skaičiuojama, kad 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair grynoji dabartinė vertė yra [...] EUR. Todėl buvo tikimasi, kad susitarimas bus pelningas. |
| --- | --- |

(325)

Buvo apytikriai skaičiuojama, kad 2000 m. susitarimo su bendrove Ryanair grynoji dabartinė vertė yra [...] EUR. Todėl buvo tikimasi, kad susitarimas bus pelningas.

Ryanair

| (326) | Grynąją dabartinę vertę bendrovė Oxera apskaičiavo investicijoms skirtų išlaidų nepriskirdama 2000 m. susitarimui su bendrove Ryanair. Tai atitinka Komisijos išvadas (žr. 316–320 konstatuojamąsias dalis), kad Liubeko oro uoste padarytų investicijų nereikėjo priskirti 2000 m. susitarimui. |
| --- | --- |

(326)

Grynąją dabartinę vertę bendrovė Oxera apskaičiavo investicijoms skirtų išlaidų nepriskirdama 2000 m. susitarimui su bendrove Ryanair. Tai atitinka Komisijos išvadas (žr. 316–320 konstatuojamąsias dalis), kad Liubeko oro uoste padarytų investicijų nereikėjo priskirti 2000 m. susitarimui.

Oxera

Ryanair

| (327) | Komisija pažymi, kad bendrovė Oxera keleivių skaičiui, aviacinėms pajamoms ir rinkodaros mokesčiams apskaičiuoti naudojosi ex ante turimais duomenimis, tačiau neaviacinių pajamų ir veiklos išlaidų vertinimą grindė ex post duomenimis. Bendrovė Oxera nurodė, kad ji neturėjo galimybės gauti neaviacinių pajamų ir veiklos išlaidų ex ante prognozių. Komisija pažymi, kad vertinant, ar toks susitarimas atitiko MEO principą, galima atsižvelgti tik į pajamas ir išlaidas, kurių oro uostas tikėjosi ex ante tuo metu, kai sudarė susitarimą su atitinkama oro transporto bendrove. Tačiau iš dalies ex post duomenimis grindžiamas vertinimas gali padėti patvirtinti prielaidas, kurios buvo daromos siekiant nustatyti ex ante tikėtinas pajamas ir išlaidas. Iš tikrųjų, bendrovės Oxera atkurti ex ante duomenys apie aviacines pajamas ([...] EUR) yra tarp Vokietijos nurodytų ex ante tikėtinų aviacinių bendrovės FLG pajamų geriausiu atveju ([...] EUR) ir blogiausiu atveju ([...] EUR). Bendrovės Oxera atkurti ex ante duomenys apie rinkodaros išlaidas ([...] EUR) yra netgi mažesni negu pateikti Vokietijos: bendrovė FLG tikėjosi [...] EUR ex ante rinkodaros išlaidų geriausiu atveju ir [...] EUR blogiausiu atveju. Tai patvirtina, kad bendrovės FLG ex ante lūkesčiai buvo pakankamai konservatyvūs. |
| --- | --- |

(327)

Komisija pažymi, kad bendrovė Oxera keleivių skaičiui, aviacinėms pajamoms ir rinkodaros mokesčiams apskaičiuoti naudojosi ex ante turimais duomenimis, tačiau neaviacinių pajamų ir veiklos išlaidų vertinimą grindė ex post duomenimis. Bendrovė Oxera nurodė, kad ji neturėjo galimybės gauti neaviacinių pajamų ir veiklos išlaidų ex ante prognozių. Komisija pažymi, kad vertinant, ar toks susitarimas atitiko MEO principą, galima atsižvelgti tik į pajamas ir išlaidas, kurių oro uostas tikėjosi ex ante tuo metu, kai sudarė susitarimą su atitinkama oro transporto bendrove. Tačiau iš dalies ex post duomenimis grindžiamas vertinimas gali padėti patvirtinti prielaidas, kurios buvo daromos siekiant nustatyti ex ante tikėtinas pajamas ir išlaidas. Iš tikrųjų, bendrovės Oxera atkurti ex ante duomenys apie aviacines pajamas ([...] EUR) yra tarp Vokietijos nurodytų ex ante tikėtinų aviacinių bendrovės FLG pajamų geriausiu atveju ([...] EUR) ir blogiausiu atveju ([...] EUR). Bendrovės Oxera atkurti ex ante duomenys apie rinkodaros išlaidas ([...] EUR) yra netgi mažesni negu pateikti Vokietijos: bendrovė FLG tikėjosi [...] EUR ex ante rinkodaros išlaidų geriausiu atveju ir [...] EUR blogiausiu atveju. Tai patvirtina, kad bendrovės FLG ex ante lūkesčiai buvo pakankamai konservatyvūs.

Oxera

ex ante

ex post

Oxera

ex ante

ex ante

ex post

ex ante

Oxera

ex ante

ex ante

Oxera

ex ante

ex ante

ex ante

7.4.3.   
  Išvada

Išvada

| (328) | Vokietijos pateikta informacija rodo, kad bendrovė FLG galėjo tikėtis teigiamos papildomos 2000 m. susitarimo grąžos. Prielaidos, kuriomis grindžiami tie lūkesčiai, atrodo pagrįstos. Tai papildomai patvirtina faktas, kad tikrasis keleivių skaičiaus augimas 2000–2005 m. aplenkė tikėtiną keleivių skaičiaus augimą. Keleivių skaičiaus augimą iš esmės ribojo tik negalėjimas gauti planavimo patvirtinimo ir išplėsti oro uosto, o šių aplinkybių 2000 m. susitarimo sudarymo metu nebuvo galima numatyti. Bendrovės FLG lūkesčius patvirtina bendrovės Oxera pateiktas tyrimas. |
| --- | --- |

(328)

Vokietijos pateikta informacija rodo, kad bendrovė FLG galėjo tikėtis teigiamos papildomos 2000 m. susitarimo grąžos. Prielaidos, kuriomis grindžiami tie lūkesčiai, atrodo pagrįstos. Tai papildomai patvirtina faktas, kad tikrasis keleivių skaičiaus augimas 2000–2005 m. aplenkė tikėtiną keleivių skaičiaus augimą. Keleivių skaičiaus augimą iš esmės ribojo tik negalėjimas gauti planavimo patvirtinimo ir išplėsti oro uosto, o šių aplinkybių 2000 m. susitarimo sudarymo metu nebuvo galima numatyti. Bendrovės FLG lūkesčius patvirtina bendrovės Oxera pateiktas tyrimas.

Oxera

| (329) | Taigi, buvo galima pagrįstai tikėtis, kad 2000 m. susitarimas su bendrove Ryanair bendrovei FLG duos papildomo pelno. Todėl rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas šį susitarimą būtų sudaręs, nes, vertinant ex ante požiūriu, susitarimas papildomai prisidėjo prie oro uosto pelningumo. Panašiai, atsižvelgiant į aiškiai teigiamą poveikį, 2000 m. susitarimas taip pat gali būti laikomas bendros bent jau ilgalaikio pelningumo strategijos įgyvendinimo dalimi. |
| --- | --- |

(329)

Taigi, buvo galima pagrįstai tikėtis, kad 2000 m. susitarimas su bendrove Ryanair bendrovei FLG duos papildomo pelno. Todėl rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas šį susitarimą būtų sudaręs, nes, vertinant ex ante požiūriu, susitarimas papildomai prisidėjo prie oro uosto pelningumo. Panašiai, atsižvelgiant į aiškiai teigiamą poveikį, 2000 m. susitarimas taip pat gali būti laikomas bendros bent jau ilgalaikio pelningumo strategijos įgyvendinimo dalimi.

Ryanair

ex ante

| (330) | Taigi, bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimu nesuteikiama ekonominio pranašumo, kurio bendrovė Ryanair nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis. Todėl jis nelaikytinas valstybės pagalba, apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje. Ši išvada neturi poveikio vertinimui, ar 2010 m. susitarimai laikytini valstybės pagalba bendrovei Ryanair. |
| --- | --- |

(330)

Taigi, bendrovės FLG ir bendrovės Ryanair 2000 m. susitarimu nesuteikiama ekonominio pranašumo, kurio bendrovė Ryanair nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis. Todėl jis nelaikytinas valstybės pagalba, apibrėžta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje. Ši išvada neturi poveikio vertinimui, ar 2010 m. susitarimai laikytini valstybės pagalba bendrovei Ryanair.

Ryanair

Ryanair

Ryanair

7.5.   MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORLAIVIŲ

MOKESČIAI UŽ LEDO ŠALINIMĄ NUO ORLAIVIŲ

7.5.1.   
  Atrankumas

Atrankumas

| (331) | Kad valstybės priemonė patektų į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, ja turi būti palaikomos „tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“. Taigi valstybės pagalbos sąvoka apima tik tas priemones, kuriomis įmonėms suteikiamas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(331)

Kad valstybės priemonė patektų į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, ja turi būti palaikomos „tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“. Taigi valstybės pagalbos sąvoka apima tik tas priemones, kuriomis įmonėms suteikiamas atrankusis pranašumas.

| (332) | Remiantis Europos Sąjungos teismų praktika, reikia nustatyti, ar pagal tam tikrą teisės aktais nustatytą sistemą (atskaitos sistemą) valstybės priemone palaikomos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba, palyginti su kitomis įmonėmis, esančiomis panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje atsižvelgiant į atitinkama priemone siekiamą tikslą. Priemonė, kuria diferencijuojamos panašioje padėtyje esančios įmonės, prima facie būtų atrankioji. Jeigu sistemos pobūdis arba bendroji struktūra pateisina prima facie atrankiąją priemonę, ji nebus laikoma atrankiąja, taigi nepateks į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį (74). |
| --- | --- |

(332)

Remiantis Europos Sąjungos teismų praktika, reikia nustatyti, ar pagal tam tikrą teisės aktais nustatytą sistemą (atskaitos sistemą) valstybės priemone palaikomos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba, palyginti su kitomis įmonėmis, esančiomis panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje atsižvelgiant į atitinkama priemone siekiamą tikslą. Priemonė, kuria diferencijuojamos panašioje padėtyje esančios įmonės, prima facie būtų atrankioji. Jeigu sistemos pobūdis arba bendroji struktūra pateisina prima facie atrankiąją priemonę, ji nebus laikoma atrankiąja, taigi nepateks į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį (74).

atskaitos sistemą

tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba

prima facie

prima facie

74

| (333) | Todėl Komisija turi atlikti trijų etapų analizę. Pirmiausia turi būti nustatyta atskaitos sistema. Antra, turėtų būti nustatyta, ar konkrečia priemone yra nukrypstama nuo tos sistemos, nes pagal ją yra diferencijuojami ekonominės veiklos vykdytojai, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į tai sistemai būdingus tikslus, yra panaši. Jeigu taip nukrypstama (taigi ta priemonė yra prima facie atrankioji), trečiajame analizės etape reikia nustatyti, ar sistemos pobūdis arba bendra struktūra pateisina tą nukrypimą. |
| --- | --- |

(333)

Todėl Komisija turi atlikti trijų etapų analizę. Pirmiausia turi būti nustatyta atskaitos sistema. Antra, turėtų būti nustatyta, ar konkrečia priemone yra nukrypstama nuo tos sistemos, nes pagal ją yra diferencijuojami ekonominės veiklos vykdytojai, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į tai sistemai būdingus tikslus, yra panaši. Jeigu taip nukrypstama (taigi ta priemonė yra prima facie atrankioji), trečiajame analizės etape reikia nustatyti, ar sistemos pobūdis arba bendra struktūra pateisina tą nukrypimą.

prima facie

| (334) | Aptariamu atveju Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl mokesčių už ledo šalinimą nuo orlaivių. |
| --- | --- |

(334)

Aptariamu atveju Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl mokesčių už ledo šalinimą nuo orlaivių.

| (335) | Pirmiausia Komisija turi nustatyti atskaitos sistemą, pagal kurią planuojama vertinti mokesčius už ledo šalinimą. Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių nustatyti specialiųjų mokesčių schemoje. Nors tokia specialiųjų mokesčių schema nėra bendros mokesčių už infrastruktūros naudojimą sistemos dalis, specialiųjų mokesčių schema turi tam tikrų bruožų, bendrų su bendrąja mokesčių sistema: specialiųjų mokesčių schemoje išdėstytos kainos už tam tikras oro uosto teikiamas paslaugas oro transporto bendrovėms ir kainos už tokioms paslaugoms reikalingas medžiagas. Ji taikoma visoms oro uostą naudojančioms oro transporto bendrovėms. Schema kas kelerius metus pakoreguojama atsižvelgiant į specialiųjų paslaugų kainų pokyčius. Parengti specialiųjų mokesčių schemą visų pirma kompetentingas pats oro uostas. |
| --- | --- |

(335)

Pirmiausia Komisija turi nustatyti atskaitos sistemą, pagal kurią planuojama vertinti mokesčius už ledo šalinimą. Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių nustatyti specialiųjų mokesčių schemoje. Nors tokia specialiųjų mokesčių schema nėra bendros mokesčių už infrastruktūros naudojimą sistemos dalis, specialiųjų mokesčių schema turi tam tikrų bruožų, bendrų su bendrąja mokesčių sistema: specialiųjų mokesčių schemoje išdėstytos kainos už tam tikras oro uosto teikiamas paslaugas oro transporto bendrovėms ir kainos už tokioms paslaugoms reikalingas medžiagas. Ji taikoma visoms oro uostą naudojančioms oro transporto bendrovėms. Schema kas kelerius metus pakoreguojama atsižvelgiant į specialiųjų paslaugų kainų pokyčius. Parengti specialiųjų mokesčių schemą visų pirma kompetentingas pats oro uostas.

| (336) | Savo sprendime Lübeck Teisingumo Teismas nustatė, kad Liubeko oro uosto 2006 m. mokesčių tvarka laikytina atskaitos sistema (75). Atsižvelgdama į bendros mokesčių tvarkos ir specialiųjų mokesčių schemos panašumus, Komisija daro išvadą, kad Liubeko oro uoste taikyta specialiųjų mokesčių schema turi būti laikoma atskaitos sistema, pagal kurią turi būti vertinami mokesčiai už ledo šalinimą nuo Liubeko oro uoste esančių orlaivių. |
| --- | --- |

(336)

Savo sprendime Lübeck Teisingumo Teismas nustatė, kad Liubeko oro uosto 2006 m. mokesčių tvarka laikytina atskaitos sistema (75). Atsižvelgdama į bendros mokesčių tvarkos ir specialiųjų mokesčių schemos panašumus, Komisija daro išvadą, kad Liubeko oro uoste taikyta specialiųjų mokesčių schema turi būti laikoma atskaitos sistema, pagal kurią turi būti vertinami mokesčiai už ledo šalinimą nuo Liubeko oro uoste esančių orlaivių.

Lübeck

75

| (337) | Antra, Komisija turi įvertinti, ar specialiųjų mokesčių schema diferencijuojami panašioje faktinėje ir teisinėje padėtyje esantys ekonominės veiklos vykdytojai. Komisija pastebi, kad specialiųjų mokesčių schema taikoma visoms Liubeko oro uostu besinaudojančioms oro transporto bendrovėms. Specialiųjų mokesčių schemoje nenustatoma skirtingų sąlygų įvairioms oro transporto bendrovėms, naudojančioms ledo šalinimo nuo orlaivių paslaugas. Iš tikrųjų kiekvienam Liubeko oro uoste esančiam orlaiviui, nuo kurio šalinamas ledas, taikomi tie patys mokesčiai, priklausantys nuo orlaivio pakilimo masės ir naudojamo ledo šalinimo skysčio bei karšto vandens kiekio. Todėl mokesčiai už ledo šalinimą nuo Liubeko oro uoste esančių orlaivių nenukrypsta nuo atskaitos sistemos, nes jais nediferencijuojamos įvairios oro uostą naudojančios oro transporto bendrovės. Komisija daro išvadą, kad mokesčiai už ledo šalinimą prima facie nėra atrankieji. |
| --- | --- |

(337)

Antra, Komisija turi įvertinti, ar specialiųjų mokesčių schema diferencijuojami panašioje faktinėje ir teisinėje padėtyje esantys ekonominės veiklos vykdytojai. Komisija pastebi, kad specialiųjų mokesčių schema taikoma visoms Liubeko oro uostu besinaudojančioms oro transporto bendrovėms. Specialiųjų mokesčių schemoje nenustatoma skirtingų sąlygų įvairioms oro transporto bendrovėms, naudojančioms ledo šalinimo nuo orlaivių paslaugas. Iš tikrųjų kiekvienam Liubeko oro uoste esančiam orlaiviui, nuo kurio šalinamas ledas, taikomi tie patys mokesčiai, priklausantys nuo orlaivio pakilimo masės ir naudojamo ledo šalinimo skysčio bei karšto vandens kiekio. Todėl mokesčiai už ledo šalinimą nuo Liubeko oro uoste esančių orlaivių nenukrypsta nuo atskaitos sistemos, nes jais nediferencijuojamos įvairios oro uostą naudojančios oro transporto bendrovės. Komisija daro išvadą, kad mokesčiai už ledo šalinimą prima facie nėra atrankieji.

prima facie

| (338) | Atsižvelgiant į tai, kad mokesčiai už ledo šalinimą prima facie nėra atrankieji, nereikia vertinti, ar tokie mokesčiai yra pateisinami pagal sistemos pobūdį arba bendrą struktūrą. |
| --- | --- |

(338)

Atsižvelgiant į tai, kad mokesčiai už ledo šalinimą prima facie nėra atrankieji, nereikia vertinti, ar tokie mokesčiai yra pateisinami pagal sistemos pobūdį arba bendrą struktūrą.

prima facie

7.5.2.   
  Išvada

Išvada

| (339) | Taigi, mokesčiai už ledo šalinimą nuo orlaivių nelaikytini valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(339)

Taigi, mokesčiai už ledo šalinimą nuo orlaivių nelaikytini valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

8.   IŠVADA

IŠVADA

| (340) | Komisija nustatė, kad nėra poreikio priimti sprendimą, ar galima valstybės pagalba bendrovei FLG laikytina valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir jeigu taip, ar tokia valstybės pagalba galėtų būti pripažinta suderinama. Juridinis subjektas bendrovė FLG išnyko, jos ekonominė veikla taip pat nebevykdoma. Be to, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, iš bendrovės Yasmina nebebūtų įmanoma susigrąžinti pagalbos, nes bendrovė Yasmina likviduota, o jos turtas parduotas teismo prižiūrimame nemokumo procese pagal Vokietijos nemokumo įstatymą. |
| --- | --- |

(340)

Komisija nustatė, kad nėra poreikio priimti sprendimą, ar galima valstybės pagalba bendrovei FLG laikytina valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir jeigu taip, ar tokia valstybės pagalba galėtų būti pripažinta suderinama. Juridinis subjektas bendrovė FLG išnyko, jos ekonominė veikla taip pat nebevykdoma. Be to, net jeigu tarp bendrovių FLG ir Yasmina buvo ekonominis tęstinumas, iš bendrovės Yasmina nebebūtų įmanoma susigrąžinti pagalbos, nes bendrovė Yasmina likviduota, o jos turtas parduotas teismo prižiūrimame nemokumo procese pagal Vokietijos nemokumo įstatymą.

Yasmina

Yasmina

Yasmina

| (341) | 2005 m., parduodant bendrovės FLG akcijas bendrovei Infratil, pastarajai nebuvo suteikta pranašumo, nes Hanzos miestas Liubekas, parduodamas akcijas, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. 2009 m. vykusiomis pakartotinėmis derybomis dėl pasirinkimo parduoti sandorio ir tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimo, kaip nustatyta 2009 m. papildomame susitarime, bendrovei Infratil taip pat nebuvo suteikta pranašumo. Tomis aplinkybėmis Hanzos miestas Liubekas taip pat elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. |
| --- | --- |

(341)

2005 m., parduodant bendrovės FLG akcijas bendrovei Infratil, pastarajai nebuvo suteikta pranašumo, nes Hanzos miestas Liubekas, parduodamas akcijas, elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas. 2009 m. vykusiomis pakartotinėmis derybomis dėl pasirinkimo parduoti sandorio ir tolesnių nuostolių, investicijų ir kitų išlaidų perėmimo, kaip nustatyta 2009 m. papildomame susitarime, bendrovei Infratil taip pat nebuvo suteikta pranašumo. Tomis aplinkybėmis Hanzos miestas Liubekas taip pat elgėsi kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas.

Infratil

Infratil

| (342) | Bendrovių FLG ir Ryanair 2000 m. susitarimas, ex ante požiūriu, būtų prisidėjęs prie oro uosto pelningumo. Taigi, rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų sudaręs šį susitarimą, kuriuo bendrovei Ryanair nesuteikiama pranašumo. |
| --- | --- |

(342)

Bendrovių FLG ir Ryanair 2000 m. susitarimas, ex ante požiūriu, būtų prisidėjęs prie oro uosto pelningumo. Taigi, rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas būtų sudaręs šį susitarimą, kuriuo bendrovei Ryanair nesuteikiama pranašumo.

Ryanair

ex ante

Ryanair

| (343) | Mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių neatrodo atrankieji. |
| --- | --- |

(343)

Mokesčiai už ledo šalinimą nuo oro uoste esančių orlaivių neatrodo atrankieji.

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Nėra būtina nuspręsti, ar galima valstybės pagalba bendrovei FLG laikytina valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį, ir jeigu taip, ar ją būtų galima pripažinti suderinama su vidaus rinka, nes bendrovės FLG ekonominė veikla nebevykdoma ir pagalbos susigrąžinti nebeįmanoma.

2 straipsnis

90 % bendrovės FLG akcijų pardavimas bendrovei Infratil ir 2009 m. naujomis derybomis pasiekto pasirinkimo parduoti sandorio sąlygos nelaikytinos valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.

3 straipsnis

Bendrovės Ryanair ir Liubeko oro uosto 2000 m. susitarimas nelaikytinas valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.

4 straipsnis

Mokesčiai už ledo šalinimą nuo orlaivių nelaikytini valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.

5 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.

Priimta Briuselyje 2017 m. vasario 7 d.

Komisijos vardu

Margrethe VESTAGER

Komisijos narys

---

(1)  
  OL C 287, 2007 11 29, p. 27.

1

(2)  
  OL C 295, 2007 12 7, p. 29 ir OL C 241, 2012 8 10, p. 56.

2

(3)  Bendrovė Infratil yra Naujojoje Zelandijoje įsteigta investicijų į infrastruktūrą bendrovė, investuojanti į energetikos, oro uostų ir viešojo transporto sektorius. Ji nuosavybės teise turėjo ir valdė visų pirma šiuos oro uostus: Velingtono tarptautinį oro uostą, Naujoji Zelandija; Glazgo Prestviko oro uostą ir Kento tarptautinį oro uostą, Jungtinė Karalystė. Dabar bendrovė jau yra likvidavusi savo investicijas į Europos oro uostus.

3

Infratil

(4)  Bendrovė Ryanair – Airijos oro transporto bendrovė, ji taip pat yra Europos pigių skrydžių bendrovių asociacijos narė. Šios bendrovės veikla susijusi su nepagrindiniais, regioniniais oro uostais. Dabar ši bendrovė vykdo skrydžius tarp beveik 160 oro uostų Europoje. Bendrovės Ryanair orlaivių parką sudaro vienarūšiai orlaiviai – 272 Boeing 737–800, turintys 189 vietas. Sprendimo pradėti procedūrą priėmimo metu 2007 m. bendrovė Ryanair iš Liubeko oro uosto vykdė 23 skrydžius per savaitę į 5 Europos oro uostus, t. y. į Londono Stanstedo oro uostą Jungtinėje Karalystėje, Milano Bergamo ir Pizos oro uostus Italijoje, Maljorkos Palmos oro uostą Ispanijoje ir Stokholmo Skavstos oro uostą Švedijoje.

4

Ryanair

Ryanair

Ryanair

(5)  
  OL C 287, 2007 11 29, p. 27.

5

(6)  
  OL C 295, 2007 12 7, p. 29.

6

(7)  
  Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV ir Check-in Lübeck e.V.

7

Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV

Check-in Lübeck e.V.

(8)  
  Industrie- und Handelskammer zu Lübeck (IHK).

8

Industrie- und Handelskammer zu Lübeck (IHK).

(9)  Peter C. Klanowski ir Horst Conrad.

9

(10)  
  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

10

(11)  Komisijos komunikatas „Valstybės pagalbos oro uostams ir oro transporto bendrovėms gairės“ (OL C 99, 2014 4 4, p. 3).

11

(12)  
  OL C 113, 2014 4 15, p. 30.

12

(13)  Nevyriausybinė organizacija, užregistruota pagal 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/35/EB, nustatančios visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (OL L 156, 2003 6 25, p. 17), taisykles.

13

(14)  Prieš priimant sprendimą pradėti procedūrą buvo išnagrinėtos priemonės bylose CP 31/2009 (SA.27585) ir CP 162/2010 (SA.31149).

14

(15)  
  OL C 241, 2012 8 10, p. 56.

15

(16)  Federalinė Vokietijos komercinių oro uostų asociacija (vok. Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen).

16

Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen

(17)  Bendrovė Yasmina buvo bendrovės 3 Y Logistic und Projektbetreuung GmbH – fizinio asmens, t. y. Saudo Arabijos piliečio Adelo Mohammedo Saleho M. Alghanmi, nuosavybės teise turimos investicijų bendrovės – 100 % patronuojamoji įmonė. Bendrovė Yasmina buvo įsteigta siekiant nupirkti ir valdyti Liubeko oro uostą.

17

Yasmina

3 Y Logistic und Projektbetreuung GmbH

Yasmina

(18)  Sprendimas Hansestadt Lübeck / Europos Komisija, T-461/12, ECLI:EU:T:2014:758.

18

Hansestadt Lübeck / Europos Komisija

(19)  Sprendimas Komisija / Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971.

19

Komisija / Hansestadt Lübeck

(20)  Žr. Liubeko oro uosto svetainę http://www.flughafen-luebeck.de/images/02-unternehmen/06-zahlen_fakten_daten/02-monatsstatistik/ab2000.pdf (būklė: 2015 m. gegužės 22 d.).

20

(21)  Hanzos miesto Liubeko tarybą sudaro miesto piliečių atstovai.

21

(22)  OL 2012/S 156–261107, 2012 m. rugpjūčio 16 d. (http://ted.europa.eu/udl?uri=TED:NOTICE:261107-2012:TEXT:EN:HTML&tabId=1).

22

(23)  
  2005 m. sausio 19 d. Komisijos sprendimas N644i/2002 – Germany. Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur nach Teil II Ziffer 7 des Rahmenplans der Gemeinschaftsaufgabe „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (i) Errichtung oder Ausbau von Regionalflughäfen (OL C 126, 2005 5 12, p. 10).

23

Germany. Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur nach Teil II Ziffer 7 des Rahmenplans der Gemeinschaftsaufgabe „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (i) Errichtung oder Ausbau von Regionalflughäfen

(24)  
  2005 m. sausio 20 d. priimtą plano patvirtinimo sprendimą, kuriuo buvo leista atlikti Liubeko oro uosto plėtros darbus ir buvo aptartos įvairios infrastruktūros priemonės, teisme užginčijo įvairios suinteresuotosios šalys. Vykstant laikinajai procedūrai buvo priimti du aukštojo teismo sprendimai, turintys teisinę galią: tai – 2005 m. liepos 18 d. Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (OVG) sprendimas 4 MR 1/05 ir 2005 m. spalio 21 d. Šlėzvigo aukštesniojo administracinio teismo (OVG) sprendimas 101/05. Pagal šiuos sprendimus planavimo patvirtinimą atsisakyta suteikti.

24

(*1)  Konfidenciali informacija.

*1

(25)  EB sutarties 92 ir 93 straipsnių bei EEE susitarimo 61 straipsnio taikymas valstybės pagalbai aviacijos sektoriuje (OL C 350, 1994 12 10, p. 5).

25

(26)  Šlėzvigo aukštesnysis administracinis teismas; 4MR1/05.

26

(27)  Sprendimas Prancūzija / Komisija (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294.

27

Prancūzija / Komisija

Stardust Marine)

(28)  Sprendimas Bundesverband deutscher Banken / Komisija (Helaba I), T-163/05, ECLI:EU:T:2010:59.

28

Bundesverband deutscher Banken / Komisija (Helaba I)

(29)  Sprendimas Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg / Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

29

Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg / Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH

(30)  Bendrovės Oxera ataskaita, Ekonominis MEO principo vertinimas: Liubeko oro uostas, 2015 m. vasario 6 d.

30

Oxera

(31)  
  2009 m. gruodžio 21 d. verslo planas Takeoff Konzept, žr. http://www.luebeck.de/stadt_politik/rathaus/wahlen/files/M21_Take_off_Konzept_HL-Umdruck_17-156_WA_Ltsh.pdf.

31

Takeoff Konzept

(32)  Sprendimas Prancūzija / Komisija (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294.

32

Prancūzija / Komisija

Stardust Marine)

(33)  Sprendimas Ryanair / Komisija (Charleroi), T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585.

33

Ryanair / Komisija (Charleroi)

(34)  
  2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos Nr. 510/2008, – Italija – Alitalia turto pardavimas (OL C 46, 2009 2 25, p. 6).

34

Alitalia turto pardavimas

(35)  Sprendimas Italija ir SIM 2 Multimedia / Komisija, C-328/99 ir C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252; 2008 m. rugsėjo 17 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos Nr. 321/2008, Nr. 322/2008 ir Nr. 323/2008 – Graikija – Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/Olympic Airways Services (OL C 18, 2010 1 23, p. 9); 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos Nr. 510/2008 – Italija – Alitalia turto pardavimas (OL C 46, 2009 2 25, p. 6); 2012 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimas SA.34547 – Prancūzija – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire (OL C 305, 2012 10 10, p. 5).

35

Italija ir SIM 2 Multimedia / Komisija

Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/Olympic Airways Services

Alitalia turto pardavimas

Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire

(36)  Sprendimas Ryanair Ltd / Komisija, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164.

36

Ryanair Ltd / Komisija

(37)  Sprendimas Ryanair Ltd / Komisija, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, 156 punktas.

37

Ryanair Ltd / Komisija

(38)  
  2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, 2001 3 22, p. 16).

38

(39)  
  Bürgerliches Gesetzbuch [BGB] Aug. 18. 1896, para 613a 242.

39

Bürgerliches Gesetzbuch [BGB] Aug. 18. 1896, para 613a 242

(40)  
  2012 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimas SA.34547 – Prancūzija – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

40

Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire

(41)  Išsamus patikrinimas yra galimo susijungimo, įsigijimo, privatizavimo ar panašaus įmonių finansinio sandorio objekto analizė, kurią paprastai atlieka pirkėjas.

41

(42)  Komisijos pranešimas dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalyje vartojamos valstybės pagalbos sąvokos (OL C 262, 2016 7 19, p. 1), 94 konstatuojamoji dalis.

42

(43)  Sprendimas Graikija / Komisija, T-415/05, ECLI:EU:T:2010:386, 146 punktas.

43

Graikija / Komisija

(44)  Ten pat. Teisingumo Teismas nustatė, kad ekonominis nenuoseklumas gali būti finansinio tęstinumo ženklas.

44

(45)  Sprendimas Komisija / Ispanija, C-610/10, [2012] ECLI:EU:C:2012:781, 106 punktas.

45

Komisija / Ispanija

(46)  
  1994 m. spalio 5 d. Nemokumo įstatymas (vok. Insolvenzordnung) (BGBl. I S. 2866) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2015 m. lapkričio 20 d. įstatymo (BGBl. I S. 2010) 16 straipsniu.

46

Insolvenzordnung

(47)  Žr. 2008 m. vasario 27 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos C 46/07 (ex NN 59/07), kurią Rumunija suteikė Automobile Craiova (buvusiai Daewoo Romania) (OL L 239, 2008 9 6, p. 12).

47

Automobile Craiova

Daewoo Romania

(48)  Sprendimas Ispanijos Karalystė / Komisija, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, 41 punktas; Sprendimas Syndicat francais de l'Express international (SFEI) ir kiti / La Poste ir kiti, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285.

48

Ispanijos Karalystė / Komisija

Syndicat francais de l'Express international (SFEI) ir kiti / La Poste ir kiti

(49)  Žr., pvz.: Sprendimą Alitalia / Komisija, T-296/97, ECLI:EU:T:2000:289; Sprendimą WestLB / Komisija, T-228/99 ir T-233/99, ECLI:EU:T:2003:57; Sprendimą Scott SA / Komisija, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99; Sprendimas Italija ir SIM 2 Multimedia / Komisija, C-328/99 ir C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252; Sprendimą Air France / Komisija, T-358/94, ECLI:EU:T:1996:194.

49

Alitalia / Komisija

WestLB / Komisija

Scott SA / Komisija

Italija ir SIM 2 Multimedia / Komisija

Air France / Komisija

(50)  XXIII konkurencijos politikos ataskaita, 1993 m., p. 255.

50

(51)  
  2013 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimas C(2013) 3546 final – Portugalija – ANA privatizavimas – Aeroportos de Portugal,
  OL C 256, 2013 9 5, p. 3; Sprendimas Belgija / Komisija, C-40/85, ECLI:EU:C:1986:305.

51

final – Portugalija – ANA privatizavimas – Aeroportos de Portugal,

Belgija / Komisija

(52)  Sprendimas Prancūzija / Komisija (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:33, 71 punktas.

52

Prancūzija / Komisija

Stardust Marine)

(53)  Bendrovės Berenberg Consult GmbH (banko Hamburger Privatbank Berenberg patronuojamoji įmonė) vertinimas.

53

Berenberg Consult GmbH

Hamburger Privatbank Berenberg

(54)  Žr. 1993 m. Europos Komisijos XXIII konkurencijos politikos ataskaitos 403 punktą; Komisijos pranešimo dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalyje vartojamos valstybės pagalbos sąvokos (OL C 262, 2016 7 19, p. 1) 4.2.3.1 punktą.

54

(55)  Sprendimas Prancūzija / Komisija (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294, 71 punktas.

55

Prancūzija / Komisija

Stardust Marine)

(56)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 53 punktą.

56

(57)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 59 punktą.

57

(58)  Žr. 2010 m. sausio 27 d. Komisijos sprendimą 2011/60/ES dėl valstybės pagalbos C 12/2008 Slovakija – Bratislavos oro uosto ir Ryanair susitarimas, 88 ir 89 konstatuojamosios dalys (OL L 27, 2011 2 1, p. 24).

58

Ryanair

(59)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 57–59 punktus.

59

(60)  Dėl pelningumo (o ne kainodaros) lyginamosios analizės šiame sektoriuje žr. Sprendimą Ispanija ir Ciudad de la Luz / Komisija, sujungtos bylos T-319/12 ir T-321/12, ECLI:EU:T:2014:604, 44 punktas.

60

Ispanija ir Ciudad de la Luz / Komisija

(61)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 60 punktą, kuriame išvardyti papildomi kriterijai, kuriuos galima vertinti.

61

(62)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 59 ir 63 punktus.

62

(63)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 63 punktą.

63

(64)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 64 punktą.

64

(65)  2014 m. Aviacijos gairių 64 punktas. 2014 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1226 dėl valstybės pagalbos SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Prancūzija suteikė Angulemo prekybos ir pramonės rūmams ir bendrovėms SNC-Lavalin, Ryanair ir Airport Marketing Services (OL L 201, 2015 7 30, p. 48); 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1584 dėl valstybės pagalbos SA.23098 (C 37/07) (ex NN 36/07), kurią Italija suteikė bendrovei Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A. ir įvairiems Algero oro uoste veiklą vykdantiems oro vežėjams (OL L 250, 2015 9 25, p. 38); 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2069 dėl priemonių SA.14093 (C 76/2002), kurias Belgija įgyvendino remdama bendroves Brussels South Charleroi Airport ir Ryanair (OL L 325, 2016 11 30, p. 63).

65

SNC-Lavalin

Ryanair

Airport Marketing Services

Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A.

Brussels South Charleroi Airport

Ryanair

(66)  Sprendimas Ryanair / Komisija (Charleroi), T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585, 59 punktas.

66

Ryanair / Komisija (Charleroi)

(67)  Sprendimas Prancūzija / Komisija (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:3, 71 punktas.

67

Prancūzija / Komisija

Stardust Marine)

(68)  Sprendimas Italijos Respublika / Europos Bendrijos (ALFA Romeo), C-305/89, ECLI:EU:C:1991:142.

68

Italijos Respublika / Europos Bendrijos (ALFA Romeo)

(69)  Ataskaita pirmiau paminėta 7.3.1.1 skirsnyje, kuriame aptariamas Hanzos miesto Liubeko ir bendrovės Infratil susitarimo pelningumas.

69

Infratil

(70)  Žr. 2014 m. Aviacijos gairių 64 punktą.

70

(71)  Plg. 2014 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/1226

71

(72)  Sprendimas (ES) 2015/1584.

72

(73)  Bendrovės Oxera ataskaita, Ekonominis MEO principo vertinimas: Liubeko oro uostas, 2014 m. rugsėjo 1 d.

73

Oxera

(74)  Sprendimas British Aggregates Association / Komisija, T-210/02 RENV, ECLI:EU:T:2012:110, 82 ir 83 punktai; Sprendimas Komisija ir Ispanija / Gibraltaro Vyriausybė ir Jungtinė Karalystė, sujungtos bylos C-106/09 P ir C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, 74 ir 75 punktai; Sprendimas Eventech / The Parking Adjudicator, C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, 54 ir 55 punktai.

74

British Aggregates Association / Komisija

Komisija ir Ispanija / Gibraltaro Vyriausybė ir Jungtinė Karalystė

Eventech / The Parking Adjudicator

(75)  Sprendimas Komisija / Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971, 62 punktas.

75

Komisija / Hansestadt Lübeck

---

| 2017 12 19 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 339/50 |
| --- | --- | --- | --- |

2017 12 19

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 339/50

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2017/2337

2017 m. gegužės 29 d.

dėl pagal Pieno ir riebalų įstatymą taikytų valstybės pagalbos priemonių SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), skirtų techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti

(pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487)

(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),

paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytas nuostatas ir atsižvelgdama į jų pastabas,

kadangi:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | 2011 m. lapkričio 28 d. ir 2012 m. vasario 27 d. raštais Europos Komisija (toliau – Komisija) paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos dėl 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje metinės ataskaitos, kurią Vokietija pateikė pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (2) 21 straipsnio 1 dalį (dabar – Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (3) 26 straipsnio 1 dalis). Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2012 m. sausio 16 d. ir balandžio 27 d. raštais. Iš Vokietijos atsakymų paaiškėjo, kad Vokietija savo pieno sektoriui pagal 1952 m. Įstatymą dėl prekybos pienu, pieno produktais ir riebalais (Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten, toliau – Pieno ir riebalų įstatymas, arba MFG) suteikė finansinę paramą. |
| --- | --- |

(1)

2011 m. lapkričio 28 d. ir 2012 m. vasario 27 d. raštais Europos Komisija (toliau – Komisija) paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos dėl 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje metinės ataskaitos, kurią Vokietija pateikė pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (2) 21 straipsnio 1 dalį (dabar – Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (3) 26 straipsnio 1 dalis). Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2012 m. sausio 16 d. ir balandžio 27 d. raštais. Iš Vokietijos atsakymų paaiškėjo, kad Vokietija savo pieno sektoriui pagal 1952 m. Įstatymą dėl prekybos pienu, pieno produktais ir riebalais (Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten, toliau – Pieno ir riebalų įstatymas, arba MFG) suteikė finansinę paramą.

2

3

Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten

| (2) | 2012 m. spalio 2 d. raštu Komisija Vokietijai pranešė, kad atitinkamos priemonės užregistruotos kaip pagalba Nr. SA.35484 (2012/NN), apie kurią nepranešta. 2012 m. lapkričio 16 d. ir 2013 m. vasario 7, 8, 11, 13, 14, 15 ir 19 d., kovo 21 d., balandžio 8 d., gegužės 28 d., birželio 10 ir 25 d. bei liepos 2 d. raštais Vokietija pateikė papildomos informacijos. |
| --- | --- |

(2)

2012 m. spalio 2 d. raštu Komisija Vokietijai pranešė, kad atitinkamos priemonės užregistruotos kaip pagalba Nr. SA.35484 (2012/NN), apie kurią nepranešta. 2012 m. lapkričio 16 d. ir 2013 m. vasario 7, 8, 11, 13, 14, 15 ir 19 d., kovo 21 d., balandžio 8 d., gegužės 28 d., birželio 10 ir 25 d. bei liepos 2 d. raštais Vokietija pateikė papildomos informacijos.

| (3) | 2013 m. liepos 17 d. raštu (C(2013) 4457 final) (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) Komisija informavo Vokietiją apie sprendimą pradėti procedūrą dėl šios pagalbos pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį. Tirdama dalinių priemonių suderinamumą su vidaus rinka, Komisija išskyrė du laikotarpius:






  1. | 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpį, |
| --- | --- | --- |

(3)

2013 m. liepos 17 d. raštu (C(2013) 4457 final) (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) Komisija informavo Vokietiją apie sprendimą pradėti procedūrą dėl šios pagalbos pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį. Tirdama dalinių priemonių suderinamumą su vidaus rinka, Komisija išskyrė du laikotarpius:

final

1.

2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpį,

| 2. | laikotarpį nuo 2007 m. sausio 1 d. |
| --- | --- |

2.

laikotarpį nuo 2007 m. sausio 1 d.

| (4) | Komisija sprendime pradėti procedūrą konstatavo, kad didelė dalis dalinių priemonių, įgyvendintų remiantis MGF, nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį arba nepatenka į taisyklių dėl valstybės pagalbos taikymo sritį. |
| --- | --- |

(4)

Komisija sprendime pradėti procedūrą konstatavo, kad didelė dalis dalinių priemonių, įgyvendintų remiantis MGF, nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį arba nepatenka į taisyklių dėl valstybės pagalbos taikymo sritį.

| (5) | Taip pat Komisija konstatavo, kad kitos dalinės priemonės, įgyvendintos 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu ar laikotarpiu nuo 2007 m. sausio 1 d. arba abiem šiais laikotarpiais, yra suderinamos su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(5)

Taip pat Komisija konstatavo, kad kitos dalinės priemonės, įgyvendintos 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu ar laikotarpiu nuo 2007 m. sausio 1 d. arba abiem šiais laikotarpiais, yra suderinamos su vidaus rinka.

| (6) | Dėl visų kitų dalinių priemonių, įskaitant šiame sprendime nagrinėjamas dalines priemones, skirtas techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, suderinamumo su vidaus rinka Komisija sprendime pradėti procedūrą suabejojo. |
| --- | --- |

(6)

Dėl visų kitų dalinių priemonių, įskaitant šiame sprendime nagrinėjamas dalines priemones, skirtas techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, suderinamumo su vidaus rinka Komisija sprendime pradėti procedūrą suabejojo.

| (7) | Sprendime pradėti procedūrą buvo aptikta keletas netikslumų, bet jie ištaisyti 2013 m. gruodžio 16 d. raštu, pateiktu Vokietijos valdžios institucijoms. |
| --- | --- |

(7)

Sprendime pradėti procedūrą buvo aptikta keletas netikslumų, bet jie ištaisyti 2013 m. gruodžio 16 d. raštu, pateiktu Vokietijos valdžios institucijoms.

| (8) | Pataisytas sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis per vieną mėnesį pateikti savo pastabas. |
| --- | --- |

(8)

Pataisytas sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis per vieną mėnesį pateikti savo pastabas.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

4

| (9) | 2013 m. rugsėjo 20 d. raštu Vokietija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. |
| --- | --- |

(9)

2013 m. rugsėjo 20 d. raštu Vokietija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą.

| (10) | Komisija gavo iš viso 19 suinteresuotųjų šalių pastabas. Viena jų, nurodžiusi pagrįstas priežastis, paprašė Komisijos neatskleisti jos tapatybės. Iš viso dešimties suinteresuotųjų šalių, tačiau ne paskutiniosios minėtos šalies, pastabos buvo susijusios su įgyvendintomis dalinėmis pagalbos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti arba kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti. |
| --- | --- |

(10)

Komisija gavo iš viso 19 suinteresuotųjų šalių pastabas. Viena jų, nurodžiusi pagrįstas priežastis, paprašė Komisijos neatskleisti jos tapatybės. Iš viso dešimties suinteresuotųjų šalių, tačiau ne paskutiniosios minėtos šalies, pastabos buvo susijusios su įgyvendintomis dalinėmis pagalbos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti arba kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti.

| (11) | Šios pastabos buvo persiųstos Vokietijai kartu su 2014 m. vasario 27 d., kovo 3 d. ir spalio 3 d. raštais. |
| --- | --- |

(11)

Šios pastabos buvo persiųstos Vokietijai kartu su 2014 m. vasario 27 d., kovo 3 d. ir spalio 3 d. raštais.

| (12) | 2014 m. kovo 21 d. raštu Vokietija informavo Komisiją, kad nepateiks pastabų dėl pirmiau minėtų suinteresuotųjų šalių pastabų. |
| --- | --- |

(12)

2014 m. kovo 21 d. raštu Vokietija informavo Komisiją, kad nepateiks pastabų dėl pirmiau minėtų suinteresuotųjų šalių pastabų.

| (13) | 2014 m. kovo 31 d. raštu Vokietija pateikė Komisijai Bavarijos federacinės žemės pastabas dėl suinteresuotosios šalies, kurios tapatybė neatskleista (žr. 10 konstatuojamąją dalį), pastabų. |
| --- | --- |

(13)

2014 m. kovo 31 d. raštu Vokietija pateikė Komisijai Bavarijos federacinės žemės pastabas dėl suinteresuotosios šalies, kurios tapatybė neatskleista (žr. 10 konstatuojamąją dalį), pastabų.

| (14) | Vokietija iš pradžių nepateikė savo pastabų dėl 2014 m. vasario mėn. suinteresuotųjų šalių pateiktų pastabų. 2014 m. gruodžio 3 d. Vokietija pateikė pastabas dėl papildomų 2014 m. liepos 8 d. pastabų. |
| --- | --- |

(14)

Vokietija iš pradžių nepateikė savo pastabų dėl 2014 m. vasario mėn. suinteresuotųjų šalių pateiktų pastabų. 2014 m. gruodžio 3 d. Vokietija pateikė pastabas dėl papildomų 2014 m. liepos 8 d. pastabų.

| (15) | 2014 m. lapkričio 13 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2015 m. vasario 27 d. raštu. |
| --- | --- |

(15)

2014 m. lapkričio 13 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2015 m. vasario 27 d. raštu.

| (16) | 2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija (Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft) pateikė papildomos informacijos apie dalinę priemonę RP 2. |
| --- | --- |

(16)

2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija (Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft) pateikė papildomos informacijos apie dalinę priemonę RP 2.

Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft

| (17) | 2016 m. lapkričio 15 d. raštu Komisija dar kartą paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija, paprašiusi pratęsti atsakymo terminą (Komisija prašymą patenkino), į Komisijos klausimus atsakė 2017 m. sausio 13 d. raštu. |
| --- | --- |

(17)

2016 m. lapkričio 15 d. raštu Komisija dar kartą paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija, paprašiusi pratęsti atsakymo terminą (Komisija prašymą patenkino), į Komisijos klausimus atsakė 2017 m. sausio 13 d. raštu.

2.   PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS IR VOKIETIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS IR VOKIETIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

| (18) | Toliau pateiktame apraše apibūdintos pagal MFG įgyvendintos dalinės pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, dėl kurių suderinamumo su vidaus rinka Komisija suabejojo. Konkrečiai kalbama apie šias dalines priemones (toliau tekste atskiros dalinės priemonės nurodytos tokia pat eilės tvarka, kaip sprendimo pradėti procedūrą priede): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu); RP 2 (techninė parama laikotarpiu nuo 2007 m.); BW 10, BW 11, NI 1 ir TH5 (kokybiškų produktų gamyba ir prekyba jais 2001–2006 m. laikotarpiu). |
| --- | --- |

(18)

Toliau pateiktame apraše apibūdintos pagal MFG įgyvendintos dalinės pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, dėl kurių suderinamumo su vidaus rinka Komisija suabejojo. Konkrečiai kalbama apie šias dalines priemones (toliau tekste atskiros dalinės priemonės nurodytos tokia pat eilės tvarka, kaip sprendimo pradėti procedūrą priede): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu); RP 2 (techninė parama laikotarpiu nuo 2007 m.); BW 10, BW 11, NI 1 ir TH5 (kokybiškų produktų gamyba ir prekyba jais 2001–2006 m. laikotarpiu).

Teisinis pagrindas

Teisinis pagrindas

| (19) | MFG yra federalinis įstatymas, kuris įsigaliojo 1952 m. ir nuo tada daug kartų buvo iš dalies keistas (5). Tai neribotą laiką galiojantis pagrindų įstatymas, kuriuo remiantis įgyvendinamos nagrinėjamos pagalbos priemonės. |
| --- | --- |

(19)

MFG yra federalinis įstatymas, kuris įsigaliojo 1952 m. ir nuo tada daug kartų buvo iš dalies keistas (5). Tai neribotą laiką galiojantis pagrindų įstatymas, kuriuo remiantis įgyvendinamos nagrinėjamos pagalbos priemonės.

5

| (20) | Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalį Vokietijos federacinėms žemėms leidžiama iš pieninių rinkti pieno mokestį pagal superkamo pieno kiekį. Remiantis Vokietijos pateikta informacija, šia teise pasinaudojo devynios (iš 16) federacinių žemių: Badenas-Viurtembergas, Bavarija, Brandenburgas, Hesenas, Žemutinė Saksonija, Šiaurės Reinas-Vestfalija, Reino kraštas-Pfalcas, Saro kraštas ir Tiuringija. Žemių renkamas pieno mokestis yra ne didesnis kaip 0,0015 EUR už kilogramą pieno. |
| --- | --- |

(20)

Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalį Vokietijos federacinėms žemėms leidžiama iš pieninių rinkti pieno mokestį pagal superkamo pieno kiekį. Remiantis Vokietijos pateikta informacija, šia teise pasinaudojo devynios (iš 16) federacinių žemių: Badenas-Viurtembergas, Bavarija, Brandenburgas, Hesenas, Žemutinė Saksonija, Šiaurės Reinas-Vestfalija, Reino kraštas-Pfalcas, Saro kraštas ir Tiuringija. Žemių renkamas pieno mokestis yra ne didesnis kaip 0,0015 EUR už kilogramą pieno.

| (21) | Vokietija įrodė, kad renkamas pieno mokestis netaikomas importuojamiems gaminiams, tačiau gali būti taikomas eksportuojamiems gaminiams. |
| --- | --- |

(21)

Vokietija įrodė, kad renkamas pieno mokestis netaikomas importuojamiems gaminiams, tačiau gali būti taikomas eksportuojamiems gaminiams.

| (22) | Pagal MFG 22 straipsnio 2 dalį iš pieno mokesčio gaunamas pajamas galima naudoti tik siekiant šių tikslų:






  1) | gerinti ir išlaikyti kokybę pagal tam tikras įgyvendinimo taisykles; |
| --- | --- | --- |

(22)

Pagal MFG 22 straipsnio 2 dalį iš pieno mokesčio gaunamas pajamas galima naudoti tik siekiant šių tikslų:

1)

gerinti ir išlaikyti kokybę pagal tam tikras įgyvendinimo taisykles;

| 2) | gerinti higieną melžiant, taip pat tiekiant, perdirbant ir parduodant pieną ir jo gaminius; |
| --- | --- |

2)

gerinti higieną melžiant, taip pat tiekiant, perdirbant ir parduodant pieną ir jo gaminius;

| 3) | registruoti primilžį; |
| --- | --- |

3)

registruoti primilžį;

| 4) | konsultuoti veiklos vykdytojus pieno pramonės klausimais ir rengti nuolatinius jaunų darbuotojų mokymus; |
| --- | --- |

4)

konsultuoti veiklos vykdytojus pieno pramonės klausimais ir rengti nuolatinius jaunų darbuotojų mokymus;

| 5) | vykdyti reklamos kampanijas, siekiant didinti pieno ir jo gaminių vartojimą; |
| --- | --- |

5)

vykdyti reklamos kampanijas, siekiant didinti pieno ir jo gaminių vartojimą;

| 6) | vykdyti pagal MFG pavestas užduotis. |
| --- | --- |

6)

vykdyti pagal MFG pavestas užduotis.

| (23) | MFG 22 straipsnio 2a dalyje numatoma, kad, nukrypstant nuo 2 dalies, pagal 1 dalį gaunamas pajamas galima naudoti ir siekiant:






  1) | mažinti dėl struktūrinių priežasčių padidėjusias surinkimo išlaidas tiekiant pieną ir grietinėlę iš gamintojo pieninei; |
| --- | --- | --- |

(23)

MFG 22 straipsnio 2a dalyje numatoma, kad, nukrypstant nuo 2 dalies, pagal 1 dalį gaunamas pajamas galima naudoti ir siekiant:

1)

mažinti dėl struktūrinių priežasčių padidėjusias surinkimo išlaidas tiekiant pieną ir grietinėlę iš gamintojo pieninei;

| 2) | mažinti padidėjusias transporto išlaidas pieną iš vienų pieninių tiekiant kitoms, jei toks tiekimas būtinas siekiant užtikrinti vartotojų aprūpinimą geriamuoju pienu vietovėse, kuriose pienu paprastai aprūpina pieninės, kurioms šiuo atveju jis tiekiamas; |
| --- | --- |

2)

mažinti padidėjusias transporto išlaidas pieną iš vienų pieninių tiekiant kitoms, jei toks tiekimas būtinas siekiant užtikrinti vartotojų aprūpinimą geriamuoju pienu vietovėse, kuriose pienu paprastai aprūpina pieninės, kurioms šiuo atveju jis tiekiamas;

| 3) | gerinti kokybę centralizuoto pieno produktų pardavimo vietose. |
| --- | --- |

3)

gerinti kokybę centralizuoto pieno produktų pardavimo vietose.

| (24) | MFG 22 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad įmokos ir rinkliavos, kurias pieninės arba jų asociacijos moka 2 dalyje nurodytais tikslais pieno sektoriaus organizacijoms, gali būti visiškai ar iš dalies kompensuojamos iš pieno mokesčio pajamų. |
| --- | --- |

(24)

MFG 22 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad įmokos ir rinkliavos, kurias pieninės arba jų asociacijos moka 2 dalyje nurodytais tikslais pieno sektoriaus organizacijoms, gali būti visiškai ar iš dalies kompensuojamos iš pieno mokesčio pajamų.

| (25) | MFG yra pagrindų įstatymas, o federacinių žemių pagal MFG priimamos įgyvendinimo taisyklės yra faktinis teisinis nagrinėjamų priemonių pagrindas. |
| --- | --- |

(25)

MFG yra pagrindų įstatymas, o federacinių žemių pagal MFG priimamos įgyvendinimo taisyklės yra faktinis teisinis nagrinėjamų priemonių pagrindas.

Finansavimas

Finansavimas

| (26) | 2017 m. sausio 13 d. raštu Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų ir kad nebuvo naudojamos jokios papildomos žemių biudžetų lėšos. |
| --- | --- |

(26)

2017 m. sausio 13 d. raštu Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų ir kad nebuvo naudojamos jokios papildomos žemių biudžetų lėšos.

2.1.   Pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti

Pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti

| (27) | Badeno-Viurtembergo, Bavarijos, Brandenburgo, Heseno, Žemutinės Saksonijos, Šiaurės Reino-Vestfalijos, Reino krašto-Pfalco, Saro krašto ir Tiuringijos federacinės žemės 2001–2006 m. laikotarpiu finansiškai rėmė techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonių taikymą (dalinės priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10). |
| --- | --- |

(27)

Badeno-Viurtembergo, Bavarijos, Brandenburgo, Heseno, Žemutinės Saksonijos, Šiaurės Reino-Vestfalijos, Reino krašto-Pfalco, Saro krašto ir Tiuringijos federacinės žemės 2001–2006 m. laikotarpiu finansiškai rėmė techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonių taikymą (dalinės priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10).

| (28) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė nuo 2007 m. teikė finansinę paramą techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonei (RP 2). |
| --- | --- |

(28)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė nuo 2007 m. teikė finansinę paramą techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonei (RP 2).

| (29) | 2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 23,7 mln. EUR biudžeto lėšų. |
| --- | --- |

(29)

2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 23,7 mln. EUR biudžeto lėšų.

| (30) | Finansinė parama teikiama bendro pobūdžio informavimo priemonėms, kurios naudingos visoms pieno sektoriuje veikiančioms įmonėms. Šios priemonės iš esmės susijusios su pieno ir pieno produktų vartojimu ir apsiriboja tik informacijos apie objektyvias pieno savybes teikimu, neapima jokių subjektyvių teiginių apie tam tikrų vienos ar kelių bendrovių produktų privalumus ir nesusijusios su reklamos priemonėmis. Finansuojamos tik bendrosios priemonės, kurios vienodai naudingos visiems pieno sektoriaus gamintojams. Konkretūs gamintojai arba pieno kilmė neįvardijama. Tiesioginė parama perdirbimo ir prekybos įmonėms neskiriama (išskyrus priemonę RP 2). |
| --- | --- |

(30)

Finansinė parama teikiama bendro pobūdžio informavimo priemonėms, kurios naudingos visoms pieno sektoriuje veikiančioms įmonėms. Šios priemonės iš esmės susijusios su pieno ir pieno produktų vartojimu ir apsiriboja tik informacijos apie objektyvias pieno savybes teikimu, neapima jokių subjektyvių teiginių apie tam tikrų vienos ar kelių bendrovių produktų privalumus ir nesusijusios su reklamos priemonėmis. Finansuojamos tik bendrosios priemonės, kurios vienodai naudingos visiems pieno sektoriaus gamintojams. Konkretūs gamintojai arba pieno kilmė neįvardijama. Tiesioginė parama perdirbimo ir prekybos įmonėms neskiriama (išskyrus priemonę RP 2).

| (31) | Jei nenurodyta kitaip, pagalbos intensyvumas siekia iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų. |
| --- | --- |

(31)

Jei nenurodyta kitaip, pagalbos intensyvumas siekia iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų.

Techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu

Techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu

BY 3

BY 3

| (32) | Bavarijos federacinė žemė teikė finansinę paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai apie pieno gamybą rinkti, taip pat bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie pieno gamybą ūkiuose) skelbti ir teikti. Buvo skirta pagalba ir mokslo žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (leidiniuose ir paskaitose), taip pat informacijos apie kokybės sistemas, kuri buvo pateikiama Bavarijos pieno gamintojams ir suinteresuotiesiems asmenims, rengimo išlaidoms padengti. Priemonę įgyvendino Pieno gamintojų sąjunga (Verband der Milcherzeuger e.V., toliau – VMB). |
| --- | --- |

(32)

Bavarijos federacinė žemė teikė finansinę paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai apie pieno gamybą rinkti, taip pat bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie pieno gamybą ūkiuose) skelbti ir teikti. Buvo skirta pagalba ir mokslo žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (leidiniuose ir paskaitose), taip pat informacijos apie kokybės sistemas, kuri buvo pateikiama Bavarijos pieno gamintojams ir suinteresuotiesiems asmenims, rengimo išlaidoms padengti. Priemonę įgyvendino Pieno gamintojų sąjunga (Verband der Milcherzeuger e.V., toliau – VMB).

Verband der Milcherzeuger e.V.

| (33) | 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime (6) Vokietija tvirtino, kad po papildomo patikrinimo nuspręsta, jog priemonė BY 3 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nesuteikė jokių konkrečių pranašumų atskiroms įmonėms. NET jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(33)

2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime (6) Vokietija tvirtino, kad po papildomo patikrinimo nuspręsta, jog priemonė BY 3 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nesuteikė jokių konkrečių pranašumų atskiroms įmonėms. NET jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka.

6

| (34) | Be to, atitinkamos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka, neatsižvelgiant į įrodymus, kad lėšos naudojamos naujų metodų sklaidai. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies e punkte (7) ir 2007–2013 m. gairėse (8) šis reikalavimas (naujų metodų sklaida) nenurodytas. Svarbu tai, kad skleidžiamos mokslo žinios. Šis kriterijus taip pat taikytinas 2000–2006 m. laikotarpiui, nes tuo metu nebuvo jokių aplinkybių, dėl kurių būtų reikalingi griežtesni kriterijai. |
| --- | --- |

(34)

Be to, atitinkamos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka, neatsižvelgiant į įrodymus, kad lėšos naudojamos naujų metodų sklaidai. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies e punkte (7) ir 2007–2013 m. gairėse (8) šis reikalavimas (naujų metodų sklaida) nenurodytas. Svarbu tai, kad skleidžiamos mokslo žinios. Šis kriterijus taip pat taikytinas 2000–2006 m. laikotarpiui, nes tuo metu nebuvo jokių aplinkybių, dėl kurių būtų reikalingi griežtesni kriterijai.

7

8

| (35) | Vokietija tvirtina, kad priemonė nėra susieta su tam tikromis grupėmis, t. y. remiamas apskritai visas pieno sektorius, ir kad per trejus metus vienam pagalbos gavėjui buvo skirta ne daugiau kaip 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(35)

Vokietija tvirtina, kad priemonė nėra susieta su tam tikromis grupėmis, t. y. remiamas apskritai visas pieno sektorius, ir kad per trejus metus vienam pagalbos gavėjui buvo skirta ne daugiau kaip 100 000 EUR.

| (36) | Vokietijos valdžios institucijų teigimu, pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo „ūkininkai, gamintojų grupės, suinteresuotieji asmenys ir MVĮ“. |
| --- | --- |

(36)

Vokietijos valdžios institucijų teigimu, pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo „ūkininkai, gamintojų grupės, suinteresuotieji asmenys ir MVĮ“.

| (37) | 2015 m. vasario 27 d. Vokietijos valdžios institucijų pranešime nurodyta, kad 2001–2006 m. laikotarpiu metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 buvo 471 986–518 057 EUR. Atsižvelgiant į tai, kad tuo laikotarpiu pieno gamintojų ir pieno įmonių skaičius buvo 47 287–56 755, vienam naudos gavėjui (pieno tiekėjams ir pieno bendrovėms) per metus skirta suma buvo 9,13–10,46 EUR. |
| --- | --- |

(37)

2015 m. vasario 27 d. Vokietijos valdžios institucijų pranešime nurodyta, kad 2001–2006 m. laikotarpiu metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 buvo 471 986–518 057 EUR. Atsižvelgiant į tai, kad tuo laikotarpiu pieno gamintojų ir pieno įmonių skaičius buvo 47 287–56 755, vienam naudos gavėjui (pieno tiekėjams ir pieno bendrovėms) per metus skirta suma buvo 9,13–10,46 EUR.

BY 10

BY 10

| (38) | Bavarija teikė finansinę paramą Kempteno pieno pramonės mokslinių tyrimų centrui (Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten, toliau – MUVA), skirtą įvairių subjektų (mokslinių tyrimų institutų, valdžios institucijų) keitimuisi informacija apie pieną kaip žaliavą. |
| --- | --- |

(38)

Bavarija teikė finansinę paramą Kempteno pieno pramonės mokslinių tyrimų centrui (Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten, toliau – MUVA), skirtą įvairių subjektų (mokslinių tyrimų institutų, valdžios institucijų) keitimuisi informacija apie pieną kaip žaliavą.

Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten

| (39) | 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (9), jog priemonė BY 10 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nebuvo skirta MUVA žinioms perduoti pieno gamintojams arba pieninėms. Vis dėlto, jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(39)

2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (9), jog priemonė BY 10 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nebuvo skirta MUVA žinioms perduoti pieno gamintojams arba pieninėms. Vis dėlto, jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka.

9

| (40) | Tame pačiame pranešime (10) Vokietija teigė, kad pagalbos gavėjai įgyvendinant priemonę daugiausia buvo valdžios institucijos. |
| --- | --- |

(40)

Tame pačiame pranešime (10) Vokietija teigė, kad pagalbos gavėjai įgyvendinant priemonę daugiausia buvo valdžios institucijos.

10

| (41) | Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 siekia 471 986–518 057 EUR (žr. 37 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(41)

Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 siekia 471 986–518 057 EUR (žr. 37 konstatuojamąją dalį).

BW 4

BW 4

| (42) | Badeno-Viurtembergo federacinė žemė teikė finansinę paramą bendrajai ryšių su visuomene veiklai ir vartotojų informavimo apie pieną ir pieno gaminius veiklai. Ši priemonė, be kita ko, apėmė:






  a) | informaciją vartotojams apie pieno gaminių maistinę vertę ir bendrąsias savybes; |
| --- | --- | --- |

(42)

Badeno-Viurtembergo federacinė žemė teikė finansinę paramą bendrajai ryšių su visuomene veiklai ir vartotojų informavimo apie pieną ir pieno gaminius veiklai. Ši priemonė, be kita ko, apėmė:

a)

informaciją vartotojams apie pieno gaminių maistinę vertę ir bendrąsias savybes;

| b) | bendrąją informaciją apie pieno ir pieno gaminių ženklinimo taisykles arba kokybės charakteristikas; |
| --- | --- |

b)

bendrąją informaciją apie pieno ir pieno gaminių ženklinimo taisykles arba kokybės charakteristikas;

| c) | pranešėjų skyrimą arba informacinių stendų pirmiau nurodytais klausimais rengimą vartotojams skirtiems renginiams (Tarptautinė pieno diena); |
| --- | --- |

c)

pranešėjų skyrimą arba informacinių stendų pirmiau nurodytais klausimais rengimą vartotojams skirtiems renginiams (Tarptautinė pieno diena);

| d) | mokymų ir mokslinių konferencijų, susijusių su pienu ir pieno gaminiais, rengimą arba dalyvavimą juose; |
| --- | --- |

d)

mokymų ir mokslinių konferencijų, susijusių su pienu ir pieno gaminiais, rengimą arba dalyvavimą juose;

| e) | renginių organizavimą ir pieno sektoriaus pristatymą mugėse (svarbiausia žemės ūkio šventė Landwirtschaftliches Hauptfest). |
| --- | --- |

e)

renginių organizavimą ir pieno sektoriaus pristatymą mugėse (svarbiausia žemės ūkio šventė Landwirtschaftliches Hauptfest).

Landwirtschaftliches Hauptfest

| (43) | Priemonės įgyvendinimą koordinavo Badeno-Viurtembergo pieno sektoriaus asociacija (Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg, toliau – MVBW). Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati MVBW arba jos įgaliotos trečiosios šalys. |
| --- | --- |

(43)

Priemonės įgyvendinimą koordinavo Badeno-Viurtembergo pieno sektoriaus asociacija (Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg, toliau – MVBW). Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati MVBW arba jos įgaliotos trečiosios šalys.

Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg

| (44) | Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (11) Vokietija toliau laikėsi nuomonės, kad ši priemonė nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. |
| --- | --- |

(44)

Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (11) Vokietija toliau laikėsi nuomonės, kad ši priemonė nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas.

11

| (45) | Papildomai nurodoma (12), kad priemonės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš esmės gali būti laikomos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui (13) (toliau – 2000–2006 m. gairės) 14.1 punktą. Šios priemonės buvo skirtos plačiai naujausių mokslo žinių apie pieno ir pieno gaminių savybes sklaidai. |
| --- | --- |

(45)

Papildomai nurodoma (12), kad priemonės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš esmės gali būti laikomos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui (13) (toliau – 2000–2006 m. gairės) 14.1 punktą. Šios priemonės buvo skirtos plačiai naujausių mokslo žinių apie pieno ir pieno gaminių savybes sklaidai.

12

13

| (46) | Vokietija tvirtina, kad priemonės, skirtos bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Suteiktos pagalbos dydis nesiekė 14.3 punkte, pagal kurį pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus, nurodytos ribos. |
| --- | --- |

(46)

Vokietija tvirtina, kad priemonės, skirtos bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Suteiktos pagalbos dydis nesiekė 14.3 punkte, pagal kurį pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus, nurodytos ribos.

BB 1

BB 1

| (47) | Brandenburgo federacinė žemė, įgyvendindama higienos sąlygų gerinimo priemonę, teikė pagalbą mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidoms padengti. Šioje veikloje daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui, taip pat veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei. Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo žemės kontrolės sąjungai (Landeskontrollverband Brandenburg e. V., toliau – LKVB). Pagalbos lėšomis buvo padengiama ne daugiau kaip 60 % tinkamų finansuoti išlaidų. |
| --- | --- |

(47)

Brandenburgo federacinė žemė, įgyvendindama higienos sąlygų gerinimo priemonę, teikė pagalbą mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidoms padengti. Šioje veikloje daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui, taip pat veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei. Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo žemės kontrolės sąjungai (Landeskontrollverband Brandenburg e. V., toliau – LKVB). Pagalbos lėšomis buvo padengiama ne daugiau kaip 60 % tinkamų finansuoti išlaidų.

Landeskontrollverband Brandenburg e. V.

| (48) | 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (14), kad 2001–2006 m. laikotarpiu higienos sąlygų gerinimo priemonė buvo suderinama su vidaus rinka. Konsultavimo paslaugos buvo prieinamos visiems Brandenburgo pieno gamintojams, o ne tik konkrečioms grupėms. Atskiroms įmonėms pagalba teikiama nebuvo. Priemonė priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairių 13.2 punkto trečioje įtraukoje (išlaidų, susijusių su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo sistemas, dengimas). |
| --- | --- |

(48)

2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (14), kad 2001–2006 m. laikotarpiu higienos sąlygų gerinimo priemonė buvo suderinama su vidaus rinka. Konsultavimo paslaugos buvo prieinamos visiems Brandenburgo pieno gamintojams, o ne tik konkrečioms grupėms. Atskiroms įmonėms pagalba teikiama nebuvo. Priemonė priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairių 13.2 punkto trečioje įtraukoje (išlaidų, susijusių su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo sistemas, dengimas).

14

| (49) | 2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietijos valdžios institucijos pakartojo, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi federacinės žemės pieno gamintojai. Vokietija teigia, kad suteikiant subsidijas, kurios buvo skiriamos kaip finansavimo dalis, vienam ūkiui tekusi fiksuota suma išsamioms konsultacijoms siekė 161,19 EUR, o specialioms konsultacijoms – 144,62 EUR. Taigi pagalbos dydis negalėjo viršyti 100 000 EUR vienam ūkiui per trejus metus. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, nurodyti 2006 m. skirtų sumų dydžiai, tačiau kitais metais sumos buvo panašaus dydžio. Be to, Vokietija tvirtina, kad galutiniai pagalbos gavėjai (pieno ūkiai ir gamintojai) buvo MVĮ. |
| --- | --- |

(49)

2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietijos valdžios institucijos pakartojo, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi federacinės žemės pieno gamintojai. Vokietija teigia, kad suteikiant subsidijas, kurios buvo skiriamos kaip finansavimo dalis, vienam ūkiui tekusi fiksuota suma išsamioms konsultacijoms siekė 161,19 EUR, o specialioms konsultacijoms – 144,62 EUR. Taigi pagalbos dydis negalėjo viršyti 100 000 EUR vienam ūkiui per trejus metus. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, nurodyti 2006 m. skirtų sumų dydžiai, tačiau kitais metais sumos buvo panašaus dydžio. Be to, Vokietija tvirtina, kad galutiniai pagalbos gavėjai (pieno ūkiai ir gamintojai) buvo MVĮ.

BB 3

BB 3

| (50) | Brandenburgo žemė iki 2007 m. pabaigos rėmė informacijos ekonomikos klausimais teikimą, taip pat naujos informacijos ir žinių pieno sektoriaus klausimais, susijusiais su pieno sektoriaus teisės aktais, pieno politika, primilžiu ir pieno kokybe, gyvulių šėrimu ir laikymu, subsidijavimu, gyvūnų apsauga nuo ligų ir kt., sklaidą. Nebuvo teikiamos individualios konsultacijos ir nebuvo vykdomi atskirų asmenų mokymai. Įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin е. V., toliau – LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija Landesbauernverband Brandenburg e. V., toliau – LBV). |
| --- | --- |

(50)

Brandenburgo žemė iki 2007 m. pabaigos rėmė informacijos ekonomikos klausimais teikimą, taip pat naujos informacijos ir žinių pieno sektoriaus klausimais, susijusiais su pieno sektoriaus teisės aktais, pieno politika, primilžiu ir pieno kokybe, gyvulių šėrimu ir laikymu, subsidijavimu, gyvūnų apsauga nuo ligų ir kt., sklaidą. Nebuvo teikiamos individualios konsultacijos ir nebuvo vykdomi atskirų asmenų mokymai. Įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin е. V., toliau – LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija Landesbauernverband Brandenburg e. V., toliau – LBV).

Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin е. V.

Landesbauernverband Brandenburg e. V.

| (51) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (15) toliau laikosi nuomonės, kad minima priemonė suderinama su vidaus rinka. Ji priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairėse, ir laikytina technine parama pagal jų 14.1 punktą. Ją įgyvendinant siekta didinti veiksmingumą ir profesionalumą Bendrijos žemės ūkyje ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo. |
| --- | --- |

(51)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (15) toliau laikosi nuomonės, kad minima priemonė suderinama su vidaus rinka. Ji priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairėse, ir laikytina technine parama pagal jų 14.1 punktą. Ją įgyvendinant siekta didinti veiksmingumą ir profesionalumą Bendrijos žemės ūkyje ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo.

15

| (52) | LVMB surengti žemės melžimo ir kokybės konkursai priskirtini veiklai, numatytai 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje „Konkursų organizavimas“. |
| --- | --- |

(52)

LVMB surengti žemės melžimo ir kokybės konkursai priskirtini veiklai, numatytai 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje „Konkursų organizavimas“.

| (53) | 2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija teigia, kad konkursuose dalyvavusios Brandenburgo įmonės buvo apdovanotos per Tarptautinę žaliąją savaitę ir taip tapo žinomos plačiajai visuomenei. Tam 2006 m. per LVMB buvo panaudota maždaug 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (16). |
| --- | --- |

(53)

2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija teigia, kad konkursuose dalyvavusios Brandenburgo įmonės buvo apdovanotos per Tarptautinę žaliąją savaitę ir taip tapo žinomos plačiajai visuomenei. Tam 2006 m. per LVMB buvo panaudota maždaug 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (16).

16

| (54) | Įgyvendinant LBV projektą „Pieno gamintojų konsultavimas“, LBV pranešėjai teikė konsultacijas pienininkystės temomis visiems pieno sektoriaus subjektams. Siekiant paremti projektą, finansavimas buvo skiriamas kaip finansavimo dalis iš pieno mokesčio pajamų. Remiantis pateiktais dokumentais, 2006 m. LBV šiam tikslui buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų. Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais. |
| --- | --- |

(54)

Įgyvendinant LBV projektą „Pieno gamintojų konsultavimas“, LBV pranešėjai teikė konsultacijas pienininkystės temomis visiems pieno sektoriaus subjektams. Siekiant paremti projektą, finansavimas buvo skiriamas kaip finansavimo dalis iš pieno mokesčio pajamų. Remiantis pateiktais dokumentais, 2006 m. LBV šiam tikslui buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų. Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais.

| (55) | Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybę dalyvauti minėtuose profesionalų konkursuose turėjo visi atitinkamoje teritorijoje veikiantys pieno sektoriaus subjektai. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(55)

Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybę dalyvauti minėtuose profesionalų konkursuose turėjo visi atitinkamoje teritorijoje veikiantys pieno sektoriaus subjektai. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

HE 2

HE 2

| (56) | Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e. V., toliau – LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę, LVMH inovacijų darbo grupė skleidė mokslinę informaciją specializuotuose straipsniuose ir rengė mokymo kursus. Ši veikla apėmė informacijos rinkimą ir apibendrinimą, žinių sklaidą skelbiant mokslinius straipsnius ir rengiant mokymus ūkininkams bei žemės ūkio darbuotojams. |
| --- | --- |

(56)

Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e. V., toliau – LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę, LVMH inovacijų darbo grupė skleidė mokslinę informaciją specializuotuose straipsniuose ir rengė mokymo kursus. Ši veikla apėmė informacijos rinkimą ir apibendrinimą, žinių sklaidą skelbiant mokslinius straipsnius ir rengiant mokymus ūkininkams bei žemės ūkio darbuotojams.

Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e. V.

| (57) | Vokietija teigia, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis (17). Todėl teikiamos pagalbos didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 % tiksliai aprašytos veiklos, visų pirma mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos galėjo apimti faktines mokymo programos įgyvendinimo išlaidas, dalyvių kelionės ir gyvenimo išlaidas ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas. Šiuo atveju buvo rengiami ūkininkų mokymai pirmiau minėtais klausimais, taigi buvo įvykdyti 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto reikalavimai. |
| --- | --- |

(57)

Vokietija teigia, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis (17). Todėl teikiamos pagalbos didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 % tiksliai aprašytos veiklos, visų pirma mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos galėjo apimti faktines mokymo programos įgyvendinimo išlaidas, dalyvių kelionės ir gyvenimo išlaidas ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas. Šiuo atveju buvo rengiami ūkininkų mokymai pirmiau minėtais klausimais, taigi buvo įvykdyti 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto reikalavimai.

17

| (58) | Taip pat įvykdytos 14.2 punkto sąlygos, nes dalyvauti mokymuose galėjo visi konkrečioje vietovėje veiklą vykdantys fiziniai ir juridiniai asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus. Kadangi per trejus metus suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma buvo maždaug 125 EUR, nustatyta didžiausia 100 000 EUR pagalbos suma nebuvo viršyta (14.3 punktas). |
| --- | --- |

(58)

Taip pat įvykdytos 14.2 punkto sąlygos, nes dalyvauti mokymuose galėjo visi konkrečioje vietovėje veiklą vykdantys fiziniai ir juridiniai asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus. Kadangi per trejus metus suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma buvo maždaug 125 EUR, nustatyta didžiausia 100 000 EUR pagalbos suma nebuvo viršyta (14.3 punktas).

HE 3

HE 3

| (59) | Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą ryšių su visuomene veiklai, kuria buvo siekiama šviesti vartotojus apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes. LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurie nebuvo skirti konkrečioms įmonėms), rengė skrajutes, brošiūras, dalijamąją medžiagą, receptus ar plakatus apie pieno gamybą ir pieno bei pieno gaminių perdirbimą. |
| --- | --- |

(59)

Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą ryšių su visuomene veiklai, kuria buvo siekiama šviesti vartotojus apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes. LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurie nebuvo skirti konkrečioms įmonėms), rengė skrajutes, brošiūras, dalijamąją medžiagą, receptus ar plakatus apie pieno gamybą ir pieno bei pieno gaminių perdirbimą.

| (60) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (18) nurodė, kad priemonė HE 3 nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonė būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(60)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (18) nurodė, kad priemonė HE 3 nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonė būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka.

18

| (61) | Jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonė būtų laikoma valstybės pagalba, ji bet kuriuo atveju būtų vertintina kaip atitinkanti tuometinę sprendimų priėmimo praktiką ir dėl to iš esmės laikytina teisėta. Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Faktinis skirtų subsidijų dydis buvo daug mažesnis nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas). 2001–2006 m. Hesene veiklą vykdė maždaug 6 000 pieninių galvijų augintojų, taigi aptariamu laikotarpiu vienam pagalbos gavėjui suteiktos pagalbos suma siekė maždaug 170 EUR. |
| --- | --- |

(61)

Jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonė būtų laikoma valstybės pagalba, ji bet kuriuo atveju būtų vertintina kaip atitinkanti tuometinę sprendimų priėmimo praktiką ir dėl to iš esmės laikytina teisėta. Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Faktinis skirtų subsidijų dydis buvo daug mažesnis nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas). 2001–2006 m. Hesene veiklą vykdė maždaug 6 000 pieninių galvijų augintojų, taigi aptariamu laikotarpiu vienam pagalbos gavėjui suteiktos pagalbos suma siekė maždaug 170 EUR.

HE 9

HE 9

| (62) | Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“. Šia priemone buvo siekiama kelti jaunųjų pieninių galvijų augintojų kvalifikaciją. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos apėmė faktines programos įgyvendinimo, dalyvių kelionės bei apgyvendinimo ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas. |
| --- | --- |

(62)

Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“. Šia priemone buvo siekiama kelti jaunųjų pieninių galvijų augintojų kvalifikaciją. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos apėmė faktines programos įgyvendinimo, dalyvių kelionės bei apgyvendinimo ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas.

| (63) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (19) teigė, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis. Todėl tokios teikiamos pagalbos tiksliai aprašytos veiklos, ypač mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 %. Apibūdintą priemonę galima priskirti priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte, nes ji susijusi su tame punkte aprašyta mokymo ir lavinimo veikla. |
| --- | --- |

(63)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (19) teigė, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis. Todėl tokios teikiamos pagalbos tiksliai aprašytos veiklos, ypač mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 %. Apibūdintą priemonę galima priskirti priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte, nes ji susijusi su tame punkte aprašyta mokymo ir lavinimo veikla.

19

| (64) | Priemonė buvo susijusi su klasikiniu tęstiniu mokymu pieno sektoriuje, kuris iš esmės buvo prieinamas visiems gamintojams ir todėl atitiko 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto reikalavimus. Tokiais atvejais leidžiama pagalba, kuria padengiama 100 % išlaidų. Bendra pagalbai skirta suma 2001–2006 m. laikotarpiu siekė maždaug 35 000 EUR ir buvo gerokai mažesnė nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas). |
| --- | --- |

(64)

Priemonė buvo susijusi su klasikiniu tęstiniu mokymu pieno sektoriuje, kuris iš esmės buvo prieinamas visiems gamintojams ir todėl atitiko 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto reikalavimus. Tokiais atvejais leidžiama pagalba, kuria padengiama 100 % išlaidų. Bendra pagalbai skirta suma 2001–2006 m. laikotarpiu siekė maždaug 35 000 EUR ir buvo gerokai mažesnė nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas).

NI 5

NI 5

| (65) | Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V., toliau – LVMN) – dalyvavimui mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma. Šiuo atveju buvo suteikta pagalba išlaidoms, susijusioms su parodos patalpų nuomos mokesčiais ir įrengimu, taip pat informacijos apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes bei pieno gamybą Žemutinėje Saksonijoje, sklaida (brošiūros, receptai ir t. t.), padengti. Veiklos pagal priemonę įgyvendinimą koordinavo LVMN. Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati asociacija arba jos įgaliotos trečiosios šalys. |
| --- | --- |

(65)

Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V., toliau – LVMN) – dalyvavimui mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma. Šiuo atveju buvo suteikta pagalba išlaidoms, susijusioms su parodos patalpų nuomos mokesčiais ir įrengimu, taip pat informacijos apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes bei pieno gamybą Žemutinėje Saksonijoje, sklaida (brošiūros, receptai ir t. t.), padengti. Veiklos pagal priemonę įgyvendinimą koordinavo LVMN. Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati asociacija arba jos įgaliotos trečiosios šalys.

Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V.

| (66) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (20) teigė, kad priemonė priskirtina priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Iš esmės pagal šią priemonę buvo teikiama finansinė pagalba LVMN mugės stendui įrengti. Taigi, Vokietijos valdžios institucijų nuomone, šiuo atveju tai yra leidžiama pagalba, kuri neprieštarauja Bendrijos teisei, jei kartu vykdomos 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos. |
| --- | --- |

(66)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (20) teigė, kad priemonė priskirtina priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Iš esmės pagal šią priemonę buvo teikiama finansinė pagalba LVMN mugės stendui įrengti. Taigi, Vokietijos valdžios institucijų nuomone, šiuo atveju tai yra leidžiama pagalba, kuri neprieštarauja Bendrijos teisei, jei kartu vykdomos 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos.

20

| (67) | Žemutinės Saksonijos valdžios institucijų nuomone, susiję reikalavimai įvykdyti, nes parengus bendrą stendą priemonė buvo naudinga visiems pieno gamintojams (2001–2006 m. šią veiklą vykdė vidutiniškai 17 500 įmonių). Taip buvo užtikrinta, kad, viena vertus, priemone galėtų pasinaudoti visi pieno gamintojai (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas), kita vertus, kad suteiktos pagalbos suma neviršytų 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas). |
| --- | --- |

(67)

Žemutinės Saksonijos valdžios institucijų nuomone, susiję reikalavimai įvykdyti, nes parengus bendrą stendą priemonė buvo naudinga visiems pieno gamintojams (2001–2006 m. šią veiklą vykdė vidutiniškai 17 500 įmonių). Taip buvo užtikrinta, kad, viena vertus, priemone galėtų pasinaudoti visi pieno gamintojai (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas), kita vertus, kad suteiktos pagalbos suma neviršytų 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas).

NI 6 (2001–2003 m.)

NI 6 (2001–2003 m.)

| (68) | Be to, Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų dalyvavimui mugėse. Vokietija tvirtino, kad 2001–2006 m. suteikta parama atitiko 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto sąlygas. Nuo 2003 m. lapkričio 26 d. priemonė buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003, galiojusia iki 2008 m. gruodžio 31 d., o pagalbos intensyvumas buvo ne didesnis kaip 50 % arba didžiausia pagalbos suma neviršijo 70 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį. |
| --- | --- |

(68)

Be to, Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų dalyvavimui mugėse. Vokietija tvirtino, kad 2001–2006 m. suteikta parama atitiko 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto sąlygas. Nuo 2003 m. lapkričio 26 d. priemonė buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003, galiojusia iki 2008 m. gruodžio 31 d., o pagalbos intensyvumas buvo ne didesnis kaip 50 % arba didžiausia pagalbos suma neviršijo 70 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį.

| (69) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (21) nurodė, kad priemonė apėmė tik pagalbą perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonių (pieninių) dalyvavimui mugėse ir parodose. Taigi vertinant šią priemonę turi būti remiamasi ne 14.1 punkto penkta įtrauka (kaip daroma Komisijos sprendime pradėti procedūrą), bet 14.1 punkto ketvirta įtrauka. Remiantis tuo, pagalba turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka ir 2001–2003 m. laikotarpiu. |
| --- | --- |

(69)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (21) nurodė, kad priemonė apėmė tik pagalbą perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonių (pieninių) dalyvavimui mugėse ir parodose. Taigi vertinant šią priemonę turi būti remiamasi ne 14.1 punkto penkta įtrauka (kaip daroma Komisijos sprendime pradėti procedūrą), bet 14.1 punkto ketvirta įtrauka. Remiantis tuo, pagalba turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka ir 2001–2003 m. laikotarpiu.

21

| (70) | Savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose Vokietijos valdžios institucijos patikina, kad aptariamu laikotarpiu (2002 m. sausio 1 d. – 2003 m. lapkričio 26 d.) (22) priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno gaminių perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje. |
| --- | --- |

(70)

Savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose Vokietijos valdžios institucijos patikina, kad aptariamu laikotarpiu (2002 m. sausio 1 d. – 2003 m. lapkričio 26 d.) (22) priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno gaminių perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje.

22

| (71) | Tose pačiose pastabose nurodyta, kad pagal šią priemonę teiktos pagalbos intensyvumas neviršijo 48 %. Nagrinėjamuoju laikotarpiu pagal aptariamą priemonę tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl svarstomas šios individualios pagalbos susigrąžinimo klausimas. |
| --- | --- |

(71)

Tose pačiose pastabose nurodyta, kad pagal šią priemonę teiktos pagalbos intensyvumas neviršijo 48 %. Nagrinėjamuoju laikotarpiu pagal aptariamą priemonę tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl svarstomas šios individualios pagalbos susigrąžinimo klausimas.

NI 7

NI 7

| (72) | Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą vartotojų bendrojo informavimo apie pieną kaip maisto produktą veiklai. Išmokų gavėja buvo LVMN, kurios pavedimu buvo rengiama informacinė medžiaga. |
| --- | --- |

(72)

Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą vartotojų bendrojo informavimo apie pieną kaip maisto produktą veiklai. Išmokų gavėja buvo LVMN, kurios pavedimu buvo rengiama informacinė medžiaga.

| (73) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (23) nurodė, kad priemonė, susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla, nelaikytina valstybės pagalba, nes šiai priemonei nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. |
| --- | --- |

(73)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (23) nurodė, kad priemonė, susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla, nelaikytina valstybės pagalba, nes šiai priemonei nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas.

23

| (74) | Vokietija tvirtino (24), kad priemonė iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą, nes buvo susijusi su bendra naujausių mokslinių žinių ir bendrosios informacijos apie pieno ir pieno produktų savybes sklaida. |
| --- | --- |

(74)

Vokietija tvirtino (24), kad priemonė iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą, nes buvo susijusi su bendra naujausių mokslinių žinių ir bendrosios informacijos apie pieno ir pieno produktų savybes sklaida.

24

| (75) | Pasak Vokietijos, visa priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(75)

Pasak Vokietijos, visa priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos.

| (76) | Vokietijos teigimu, suteiktos pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma. Turint omenyje, kad minėtu laikotarpiu Žemutinėje Saksonijoje veiklą vykdė maždaug 17 500 pieno gamintojų ir priemonei NI 7 buvo skirta iš viso apie 6,9 mln. EUR, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui tekusi pagalbos suma siekė maždaug 395 EUR. |
| --- | --- |

(76)

Vokietijos teigimu, suteiktos pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma. Turint omenyje, kad minėtu laikotarpiu Žemutinėje Saksonijoje veiklą vykdė maždaug 17 500 pieno gamintojų ir priemonei NI 7 buvo skirta iš viso apie 6,9 mln. EUR, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui tekusi pagalbos suma siekė maždaug 395 EUR.

NW 4 ir NW 5

NW 4 ir NW 5

| (77) | Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Naudos gavėjai buvo Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V., toliau – LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijos. |
| --- | --- |

(77)

Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Naudos gavėjai buvo Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V., toliau – LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijos.

Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V.

| (78) | Be to, Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5). |
| --- | --- |

(78)

Be to, Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5).

| (79) | Buvo suteikta pagalba renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidoms padengti. Pagalbos intensyvumas neviršijo 30 %. |
| --- | --- |

(79)

Buvo suteikta pagalba renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidoms padengti. Pagalbos intensyvumas neviršijo 30 %.

| (80) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (25) nurodė, kad priemonėms NW 4 ir NW 5 nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas, nes jos buvo skirtos plačiajai visuomenei. Todėl šios priemonės negalėtų būti laikomos technine parama. Be to, abiem priemonėms nėra būdingas galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas. |
| --- | --- |

(80)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (25) nurodė, kad priemonėms NW 4 ir NW 5 nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas, nes jos buvo skirtos plačiajai visuomenei. Todėl šios priemonės negalėtų būti laikomos technine parama. Be to, abiem priemonėms nėra būdingas galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas.

25

| (81) | Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės priemonės NW 4 išlaidos 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 335 200–497 800 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui per metus tekusios pagalbos suma siekė maždaug 33,52–49,78 EUR. NW5 priemonės metinės išlaidos sudarė 14 000 EUR, t. y. 1,4 EUR vienam pagalbos gavėjui per metus. |
| --- | --- |

(81)

Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės priemonės NW 4 išlaidos 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 335 200–497 800 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui per metus tekusios pagalbos suma siekė maždaug 33,52–49,78 EUR. NW5 priemonės metinės išlaidos sudarė 14 000 EUR, t. y. 1,4 EUR vienam pagalbos gavėjui per metus.

NW 6

NW 6

| (82) | Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą atitinkamų duomenų rinkimo, prisidėjusio prie rinkos skaidrumo didinimo, veiklai. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos pienininkystės asociacijos LVMNRW faktinės atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo išlaidos. Rezultatai buvo skelbiami kaip pranešimai bei rinkos ataskaitos ir nemokamai prieinami visiems. Jie prisidėjo prie rinkos skaidrumo didinimo ir buvo skirti faktinės bei mokslinės informacijos sklaidai ir keitimuisi žiniomis tarp pieno sektoriaus įmonių. |
| --- | --- |

(82)

Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą atitinkamų duomenų rinkimo, prisidėjusio prie rinkos skaidrumo didinimo, veiklai. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos pienininkystės asociacijos LVMNRW faktinės atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo išlaidos. Rezultatai buvo skelbiami kaip pranešimai bei rinkos ataskaitos ir nemokamai prieinami visiems. Jie prisidėjo prie rinkos skaidrumo didinimo ir buvo skirti faktinės bei mokslinės informacijos sklaidai ir keitimuisi žiniomis tarp pieno sektoriaus įmonių.

| (83) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (26) nurodė, kad šiai priemonei nėra būdingas atrankinis taikymas pagal veiklos sritį arba geografinę teritoriją. Taip pat buvo tvirtinama, kad laikomasi Bendrijos gairėse numatytų suderinamumo reikalavimų. |
| --- | --- |

(83)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (26) nurodė, kad šiai priemonei nėra būdingas atrankinis taikymas pagal veiklos sritį arba geografinę teritoriją. Taip pat buvo tvirtinama, kad laikomasi Bendrijos gairėse numatytų suderinamumo reikalavimų.

26

| (84) | Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai, gamintojų grupės ir visos pieno sektoriaus (27) suinteresuotosios šalys. |
| --- | --- |

(84)

Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai, gamintojų grupės ir visos pieno sektoriaus (27) suinteresuotosios šalys.

27

| (85) | Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad metinės išlaidos priemonei NW 6 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 139 400–155 900 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui tekusi pagalbos suma per metus buvo maždaug 13,94–15,59 EUR. |
| --- | --- |

(85)

Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad metinės išlaidos priemonei NW 6 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 139 400–155 900 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui tekusi pagalbos suma per metus buvo maždaug 13,94–15,59 EUR.

RP 1 ir SL 2

RP 1 ir SL 2

| (86) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą vartotojų informavimui, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie gaminius, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidai. Tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomi dalyvavimo mugėse ir parodose mokesčiai, dalyvių kelionių, publikavimo išlaidos, parodų patalpų nuomos mokesčiai, išlaidos simboliniams konkursų prizams, kurių vertė neviršija 250 EUR už vieną prizą vienam laimėtojui. |
| --- | --- |

(86)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą vartotojų informavimui, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie gaminius, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidai. Tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomi dalyvavimo mugėse ir parodose mokesčiai, dalyvių kelionių, publikavimo išlaidos, parodų patalpų nuomos mokesčiai, išlaidos simboliniams konkursų prizams, kurių vertė neviršija 250 EUR už vieną prizą vienam laimėtojui.

| (87) | Parama nebuvo teikiama reklamos (28) priemonėms arba priemonėms, skirtoms tam tikrų įmonių produktams. Su priemone susijusią veiklą koordinavo ir jos techninį įgyvendinimą atliko Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e. V., toliau – MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e. V., toliau – LVMS). |
| --- | --- |

(87)

Parama nebuvo teikiama reklamos (28) priemonėms arba priemonėms, skirtoms tam tikrų įmonių produktams. Su priemone susijusią veiklą koordinavo ir jos techninį įgyvendinimą atliko Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e. V., toliau – MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e. V., toliau – LVMS).

28

Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e. V.

Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e. V.

| (88) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (29) teigė, kad šios priemonės nelaikytinos valstybės pagalba, nes joms nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Vokietijos nuomone, priemonės buvo susijusios tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonės būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka. Bendrijos gairių 8 skirsnyje dėl valstybės pagalbos žemės ūkio produktų reklamai konkretizuojamos priemonės, priskiriamos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje, kaip apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje. |
| --- | --- |

(88)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (29) teigė, kad šios priemonės nelaikytinos valstybės pagalba, nes joms nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Vokietijos nuomone, priemonės buvo susijusios tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonės būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka. Bendrijos gairių 8 skirsnyje dėl valstybės pagalbos žemės ūkio produktų reklamai konkretizuojamos priemonės, priskiriamos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje, kaip apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje.

29

| (89) | Iš 2000–2006 m. Komisijos sprendimų praktikos, kuri buvo taikoma įvairių produktų gamybos srityse ir valstybėse narėse, matyti, kad priemonių, panašių į čia aptariamas, įgyvendinimą nagrinėjamu laikotarpiu Komisija laikė iš esmės teisėtu ir leidžiamu. |
| --- | --- |

(89)

Iš 2000–2006 m. Komisijos sprendimų praktikos, kuri buvo taikoma įvairių produktų gamybos srityse ir valstybėse narėse, matyti, kad priemonių, panašių į čia aptariamas, įgyvendinimą nagrinėjamu laikotarpiu Komisija laikė iš esmės teisėtu ir leidžiamu.

| (90) | Be to, Vokietija tvirtino, kad tuo atveju, jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonės RP 1 ir SL 2 būtų priskirtos valstybės pagalbai, jos bet kuriuo atveju turėtų būti laikomos atitinkančiomis tuometinę sprendimų praktiką, taigi iš esmės teisėtomis. Pasak Vokietijos, nė viena priemonė, skirta bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 14.3 punktą gali būti skirta pagalba iki 100 % išlaidų padengti. |
| --- | --- |

(90)

Be to, Vokietija tvirtino, kad tuo atveju, jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonės RP 1 ir SL 2 būtų priskirtos valstybės pagalbai, jos bet kuriuo atveju turėtų būti laikomos atitinkančiomis tuometinę sprendimų praktiką, taigi iš esmės teisėtomis. Pasak Vokietijos, nė viena priemonė, skirta bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 14.3 punktą gali būti skirta pagalba iki 100 % išlaidų padengti.

| (91) | 2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija nurodo, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos ir siekė atitinkamai 46–73 EUR per metus vienam gavėjui (30). |
| --- | --- |

(91)

2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija nurodo, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos ir siekė atitinkamai 46–73 EUR per metus vienam gavėjui (30).

30

RP 5 ir SL 5

RP 5 ir SL 5

| (92) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą pieno gamintojams skirtoms specialistų konsultacijoms ir kvalifikacijos kėlimo programoms, kuriomis siekta pagerinti melžimo higieną ir superkamo žalio pieno kokybę (dalinės priemonės RP 5 ir SL 5). Buvo subsidijuojamos pagrįstos konsultavimo išlaidos, joms padengti skiriant ne daugiau kaip 75 000 EUR per metus Reino krašto-Pfalco žemėje ir 15 000 EUR per metus Saro krašte. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama. Su priemonėmis susijusią veiklą koordinavo ir jų techninį įgyvendinimą vykdė Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e. V., toliau – LKVRP) ir LVMS. |
| --- | --- |

(92)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą pieno gamintojams skirtoms specialistų konsultacijoms ir kvalifikacijos kėlimo programoms, kuriomis siekta pagerinti melžimo higieną ir superkamo žalio pieno kokybę (dalinės priemonės RP 5 ir SL 5). Buvo subsidijuojamos pagrįstos konsultavimo išlaidos, joms padengti skiriant ne daugiau kaip 75 000 EUR per metus Reino krašto-Pfalco žemėje ir 15 000 EUR per metus Saro krašte. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama. Su priemonėmis susijusią veiklą koordinavo ir jų techninį įgyvendinimą vykdė Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e. V., toliau – LKVRP) ir LVMS.

Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e. V.

| (93) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (31) tvirtino, kad Reino krašto-Pfalco federacinėje žemėje ir Saro krašte teiktos specialistų konsultacijos apie melžimo techniką ir vykdytos priemonės žalio pieno kokybei gerinti buvo suderinamos su vidaus rinka ir 2001–2006 m. |
| --- | --- |

(93)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (31) tvirtino, kad Reino krašto-Pfalco federacinėje žemėje ir Saro krašte teiktos specialistų konsultacijos apie melžimo techniką ir vykdytos priemonės žalio pieno kokybei gerinti buvo suderinamos su vidaus rinka ir 2001–2006 m.

31

| (94) | Priemonių tikslas buvo atvejais, kai atliekant superkamo žalio pieno kokybės patikras nustatoma problemų (pvz., padidėjęs somatinių ląstelių kiekis), pasiūlyti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus, taip pat, įtraukiant veterinarus, parengti konsultavimo ir mokymo koncepcijas, skirtas tešmens sveikatai ir kartu žalio pieno kokybei gerinti. Šios paslaugos buvo prieinamos visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdžiusiems pieno gamintojams. Narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla (pvz., mokesčių ar teisinės konsultacijos, konsultacijos reklamos klausimais), remiamos nebuvo. |
| --- | --- |

(94)

Priemonių tikslas buvo atvejais, kai atliekant superkamo žalio pieno kokybės patikras nustatoma problemų (pvz., padidėjęs somatinių ląstelių kiekis), pasiūlyti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus, taip pat, įtraukiant veterinarus, parengti konsultavimo ir mokymo koncepcijas, skirtas tešmens sveikatai ir kartu žalio pieno kokybei gerinti. Šios paslaugos buvo prieinamos visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdžiusiems pieno gamintojams. Narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla (pvz., mokesčių ar teisinės konsultacijos, konsultacijos reklamos klausimais), remiamos nebuvo.

| (95) | Taigi Vokietija teigia, kad tai – subsidijuojamų paslaugų teikimas. Tiesioginė parama ūkininkams nebuvo skiriama. |
| --- | --- |

(95)

Taigi Vokietija teigia, kad tai – subsidijuojamų paslaugų teikimas. Tiesioginė parama ūkininkams nebuvo skiriama.

| (96) | Reino krašto-Pfalco žemės nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Tai neabejotinai privaloma remiant „kitą veiklą, susijusią su naujų metodų skleidimu“, kaip numatyta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto penktoje įtraukoje. Be to, įgyvendinant priemonę aiškiai negali būti remiamos konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla. |
| --- | --- |

(96)

Reino krašto-Pfalco žemės nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Tai neabejotinai privaloma remiant „kitą veiklą, susijusią su naujų metodų skleidimu“, kaip numatyta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto penktoje įtraukoje. Be to, įgyvendinant priemonę aiškiai negali būti remiamos konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla.

| (97) | Vokietijos valdžios institucijų nuomone, 2000–2006 m. gairių 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos, nes narystė LKVRP arba konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina. |
| --- | --- |

(97)

Vokietijos valdžios institucijų nuomone, 2000–2006 m. gairių 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos, nes narystė LKVRP arba konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina.

| (98) | Vokietija patikino, kad bendras pagalbos vienam gavėjui dydis per trejus metus neviršijo 100 000 EUR. Per metus Reino krašto-Pfalco žemėje konsultacijos buvo suteiktos maždaug 300, o Saro krašto žemėje – maždaug 100 pieno gamintojų. Metinė suteiktos pagalbos suma Reino krašto-Pfalco žemėje sudarė maždaug 59 000 EUR, o Saro krašte – maždaug 13 000 EUR, taigi vidutinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašte-Pfalce siekė apie 197 EUR, o Saro krašte – 130 EUR. |
| --- | --- |

(98)

Vokietija patikino, kad bendras pagalbos vienam gavėjui dydis per trejus metus neviršijo 100 000 EUR. Per metus Reino krašto-Pfalco žemėje konsultacijos buvo suteiktos maždaug 300, o Saro krašto žemėje – maždaug 100 pieno gamintojų. Metinė suteiktos pagalbos suma Reino krašto-Pfalco žemėje sudarė maždaug 59 000 EUR, o Saro krašte – maždaug 13 000 EUR, taigi vidutinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašte-Pfalce siekė apie 197 EUR, o Saro krašte – 130 EUR.

| (99) | Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai (MVĮ) ir gamintojų grupės. |
| --- | --- |

(99)

Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai (MVĮ) ir gamintojų grupės.

TH 3 ir TH 4

TH 3 ir TH 4

| (100) | Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung Thüringer Milch e. V., toliau – LVTM) – dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose (Tiuringijos žaliosios dienos) ir LVTM specializuotų konferencijų, skirtų mokslinėms žinioms skleisti, organizavimui (Tiuringijos pieno diena) (dalinė priemonė TH 3). |
| --- | --- |

(100)

Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung Thüringer Milch e. V., toliau – LVTM) – dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose (Tiuringijos žaliosios dienos) ir LVTM specializuotų konferencijų, skirtų mokslinėms žinioms skleisti, organizavimui (Tiuringijos pieno diena) (dalinė priemonė TH 3).

Landesvereinigung Thüringer Milch e. V.

| (101) | Be to, buvo remiamas faktinės informacijos apie regiono gamintojus skelbimas (bendroji ryšių su visuomene veikla, Tarptautinė pieno diena arba Tiuringijos pieno karalienės rinkimai) (dalinė priemonė TH 4). |
| --- | --- |

(101)

Be to, buvo remiamas faktinės informacijos apie regiono gamintojus skelbimas (bendroji ryšių su visuomene veikla, Tarptautinė pieno diena arba Tiuringijos pieno karalienės rinkimai) (dalinė priemonė TH 4).

| (102) | Tinkamomis finansuoti buvo laikomos materialiųjų sąnaudų ir personalo išlaidos. Pagalbos gavėja buvo LVTM. |
| --- | --- |

(102)

Tinkamomis finansuoti buvo laikomos materialiųjų sąnaudų ir personalo išlaidos. Pagalbos gavėja buvo LVTM.

| (103) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (32) tvirtino, kad priemonė TH 3 laikytina suderinama su vidaus rinka (2000–2006 m. gairių 14.1 punktas). Ji buvo skirta veiksmingumui ir profesionalumui Bendrijos žemės ūkyje didinti ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo. |
| --- | --- |

(103)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (32) tvirtino, kad priemonė TH 3 laikytina suderinama su vidaus rinka (2000–2006 m. gairių 14.1 punktas). Ji buvo skirta veiksmingumui ir profesionalumui Bendrijos žemės ūkyje didinti ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo.

32

| (104) | Specializuotų konferencijų mokslinėms žinioms skleisti (pvz., Tiuringijos pieno dienos) rengimo išlaidos priskirtinos išlaidoms, susijusioms su konsultavimo paslaugų teikimu pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką. Dalyvavimas specializuotose ir vartotojams skirtose parodose, kuriose pristatomas Tiuringijos pieno sektorius (pvz., Tiuringijos žaliosiose dienose), atitinka gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje nurodytą veiklą. |
| --- | --- |

(104)

Specializuotų konferencijų mokslinėms žinioms skleisti (pvz., Tiuringijos pieno dienos) rengimo išlaidos priskirtinos išlaidoms, susijusioms su konsultavimo paslaugų teikimu pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką. Dalyvavimas specializuotose ir vartotojams skirtose parodose, kuriose pristatomas Tiuringijos pieno sektorius (pvz., Tiuringijos žaliosiose dienose), atitinka gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje nurodytą veiklą.

| (105) | Vokietija tvirtino, kad jokia taikant priemonę vykdyta veikla nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas). Suteikta pagalba neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui sumos per trejus metus. |
| --- | --- |

(105)

Vokietija tvirtino, kad jokia taikant priemonę vykdyta veikla nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas). Suteikta pagalba neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui sumos per trejus metus.

| (106) | Be to, Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (33) teigė, kad priemonė TH 4 susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla. Ji padėjo plačiai skleisti naujausias mokslines žinias apie pieno ir pieno gaminių savybes ir todėl laikytina technine parama, apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte. Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos veikla priskirtina konsultavimui, už kurį mokami mokesčiai, pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką. |
| --- | --- |

(106)

Be to, Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (33) teigė, kad priemonė TH 4 susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla. Ji padėjo plačiai skleisti naujausias mokslines žinias apie pieno ir pieno gaminių savybes ir todėl laikytina technine parama, apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte. Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos veikla priskirtina konsultavimui, už kurį mokami mokesčiai, pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką.

33

| (107) | Išlaidos visiems stendams ir vartotojams skirtoms kampanijoms mugėse priskirtinos 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje numatytoms išlaidoms (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Informacijos skleidėjų renginiai, per kuriuos supažindinama su naujais metodais ir žiniomis, priskirtini veiklai pagal penktą įtrauką (kita veikla, susijusi su naujų metodų skleidimu). |
| --- | --- |

(107)

Išlaidos visiems stendams ir vartotojams skirtoms kampanijoms mugėse priskirtinos 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje numatytoms išlaidoms (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Informacijos skleidėjų renginiai, per kuriuos supažindinama su naujais metodais ir žiniomis, priskirtini veiklai pagal penktą įtrauką (kita veikla, susijusi su naujų metodų skleidimu).

| (108) | Visa priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas). |
| --- | --- |

(108)

Visa priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas).

| (109) | Suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma per trejus metus neviršijo 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(109)

Suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma per trejus metus neviršijo 100 000 EUR.

TH 9 ir TH 10

TH 9 ir TH 10

| (110) | Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9) ir profesiniams konkursams (dalinė priemonė TH 10). |
| --- | --- |

(110)

Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9) ir profesiniams konkursams (dalinė priemonė TH 10).

| (111) | Tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieno įmonių darbuotojams, ja buvo siekiama pagerinti žemės ūkio darbuotojų kvalifikaciją (išduodant kompetencijos sertifikatą „Pieno gamyba“). Priemonę įgyvendino Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija (Verein Landvolksbildung Thüringen, toliau – VLT). |
| --- | --- |

(111)

Tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieno įmonių darbuotojams, ja buvo siekiama pagerinti žemės ūkio darbuotojų kvalifikaciją (išduodant kompetencijos sertifikatą „Pieno gamyba“). Priemonę įgyvendino Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija (Verein Landvolksbildung Thüringen, toliau – VLT).

Verein Landvolksbildung Thüringen

| (112) | Įgyvendinant antrąją priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse rengimas. Konkursus organizavo Tiuringijos žemės jaunimo asociacija (Thüringer Landjugendverband e. V., toliau – TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjunga (Thüringer Melkergemeinschaft e. V., toliau – TMG). Buvo finansuojamos konkursų rengimo ir vykdymo, taip pat dalyvavimo tarptautiniuose konkursuose išlaidos. |
| --- | --- |

(112)

Įgyvendinant antrąją priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse rengimas. Konkursus organizavo Tiuringijos žemės jaunimo asociacija (Thüringer Landjugendverband e. V., toliau – TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjunga (Thüringer Melkergemeinschaft e. V., toliau – TMG). Buvo finansuojamos konkursų rengimo ir vykdymo, taip pat dalyvavimo tarptautiniuose konkursuose išlaidos.

Thüringer Landjugendverband e. V.

Thüringer Melkergemeinschaft e. V.

| (113) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (34), aptardama dalinę priemonę TH 9, nurodė, kad tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieninių karvių ūkių darbuotojams. Mokymo veiklą vykdė Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija. Asociacijai išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už faktiškai suteiktas paslaugas, atlygis už kurias buvo apskaičiuotas ir sumokėtas pagal rinkoje vyraujančias kainas. |
| --- | --- |

(113)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (34), aptardama dalinę priemonę TH 9, nurodė, kad tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieninių karvių ūkių darbuotojams. Mokymo veiklą vykdė Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija. Asociacijai išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už faktiškai suteiktas paslaugas, atlygis už kurias buvo apskaičiuotas ir sumokėtas pagal rinkoje vyraujančias kainas.

34

| (114) | Todėl Vokietija laikėsi nuomonės, kad tai nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį. Darbuotojams teiktos tęstinio mokymo paslaugos irgi nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį, nes mokėjimai nebuvo susiję su konkrečiomis įmonėmis. |
| --- | --- |

(114)

Todėl Vokietija laikėsi nuomonės, kad tai nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį. Darbuotojams teiktos tęstinio mokymo paslaugos irgi nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį, nes mokėjimai nebuvo susiję su konkrečiomis įmonėmis.

| (115) | Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. Šiuo atveju buvo organizuojamas tęstinis ūkininkų mokymas minėtais klausimais, taigi įvykdyti gairių 14.1 punkto pirmos įtraukos reikalavimai. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo mokymuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Nebuvo viršyta nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas). Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(115)

Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. Šiuo atveju buvo organizuojamas tęstinis ūkininkų mokymas minėtais klausimais, taigi įvykdyti gairių 14.1 punkto pirmos įtraukos reikalavimai. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo mokymuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Nebuvo viršyta nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas). Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR.

| (116) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (35), aptardama dalinę priemonę TH 10, nurodė, kad įgyvendinant šią priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse organizavimas ir vykdymas. Konkursus vykdė TLJV arba TMG. Jos už konkursų organizavimą bei vykdymą arba dalyvavimą tarpvalstybiniuose renginiuose gavo atlygį, apskaičiuotą pagal rinkoje vyraujančias kainas. |
| --- | --- |

(116)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (35), aptardama dalinę priemonę TH 10, nurodė, kad įgyvendinant šią priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse organizavimas ir vykdymas. Konkursus vykdė TLJV arba TMG. Jos už konkursų organizavimą bei vykdymą arba dalyvavimą tarpvalstybiniuose renginiuose gavo atlygį, apskaičiuotą pagal rinkoje vyraujančias kainas.

35

| (117) | Kadangi išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, nebuvo suteiktas joks pranašumas ir todėl teisės požiūriu jos nevertintinos kaip valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(117)

Kadangi išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, nebuvo suteiktas joks pranašumas ir todėl teisės požiūriu jos nevertintinos kaip valstybės pagalba.

| (118) | Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, įvykdytos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio ketvirtos įtraukos sąlygos. Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo profesiniuose konkursuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Didžiausias leidžiamas pagalbos vienam gavėjui per trejus metus dydis, kuris pagal 14.3 punktą lygus 100 000 EUR, nebuvo viršytas. Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(118)

Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, įvykdytos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio ketvirtos įtraukos sąlygos. Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo profesiniuose konkursuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Didžiausias leidžiamas pagalbos vienam gavėjui per trejus metus dydis, kuris pagal 14.3 punktą lygus 100 000 EUR, nebuvo viršytas. Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR.

Techninė parama nuo 2007 m.

Techninė parama nuo 2007 m.

RP 2

RP 2

| (119) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė perdirbimo ir prekybos įmonėms teikė finansinę paramą dalyvavimui renginiuose, skirtuose įmonių keitimuisi žiniomis, konkursuose, parodose ir mugėse (dalinė priemonė RP 2). Parama buvo teikiama ne tik toms įmonėms, kurios pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui. |
| --- | --- |

(119)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė perdirbimo ir prekybos įmonėms teikė finansinę paramą dalyvavimui renginiuose, skirtuose įmonių keitimuisi žiniomis, konkursuose, parodose ir mugėse (dalinė priemonė RP 2). Parama buvo teikiama ne tik toms įmonėms, kurios pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui.

| (120) | Pagal Bendrijos gairių dėl žemės ūkio ir miškininkystės sektoriaus valstybės pagalbos 2007–2013 m. (36) (toliau – 2007–2013 m. gairės) 105 punktą pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, turi atitikti visas Komisijos reglamento (EB) Nr. 70/2001 (37) 5 straipsnio, vėliau pakeisto Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnio 3 dalimi (38), sąlygas. Pagal jas pagalbos intensyvumas negali viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų. Nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos, kurias patiria įmonė pirmą kartą dalyvaujanti bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje, laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis. Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą negali būti teikiama pagalba didelėms įmonėms 104 ir 105 punktuose numatytoms išlaidoms padengti. |
| --- | --- |

(120)

Pagal Bendrijos gairių dėl žemės ūkio ir miškininkystės sektoriaus valstybės pagalbos 2007–2013 m. (36) (toliau – 2007–2013 m. gairės) 105 punktą pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, turi atitikti visas Komisijos reglamento (EB) Nr. 70/2001 (37) 5 straipsnio, vėliau pakeisto Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnio 3 dalimi (38), sąlygas. Pagal jas pagalbos intensyvumas negali viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų. Nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos, kurias patiria įmonė pirmą kartą dalyvaujanti bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje, laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis. Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą negali būti teikiama pagalba didelėms įmonėms 104 ir 105 punktuose numatytoms išlaidoms padengti.

36

37

38

| (121) | Kadangi Vokietija neįrodė, kad taikant šią priemonę įvykdyta kiekviena pirmiau minėta techninės paramos sąlyga, Komisija sprendime pradėti procedūrą išsakė abejonių dėl jos suderinamumo su vidaus rinka. Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų atitinkamų priemonių įvertinimą, atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus kriterijus, taip pat atitinkamus dokumentus, patvirtinančius jos pateiktus atsakymus (39). |
| --- | --- |

(121)

Kadangi Vokietija neįrodė, kad taikant šią priemonę įvykdyta kiekviena pirmiau minėta techninės paramos sąlyga, Komisija sprendime pradėti procedūrą išsakė abejonių dėl jos suderinamumo su vidaus rinka. Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų atitinkamų priemonių įvertinimą, atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus kriterijus, taip pat atitinkamus dokumentus, patvirtinančius jos pateiktus atsakymus (39).

39

| (122) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (40) paaiškino, kad Reino krašto-Pfalco žemė atsižvelgia į Komisijos išsakytą susirūpinimą ir numato finansavimo taisykles taikyti taip, kad ateityje parama galėtų būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Vokietija tvirtina, kad taip įvykdytos 2007–2013 m. gairių IV. K skirsnio, siejamo su Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalimi, (41) sąlygos. |
| --- | --- |

(122)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (40) paaiškino, kad Reino krašto-Pfalco žemė atsižvelgia į Komisijos išsakytą susirūpinimą ir numato finansavimo taisykles taikyti taip, kad ateityje parama galėtų būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Vokietija tvirtina, kad taip įvykdytos 2007–2013 m. gairių IV. K skirsnio, siejamo su Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalimi, (41) sąlygos.

40

41

| (123) | Vokietijos valdžios institucijos iš naujo įvertino remiamus projektus, atsižvelgdamos į šią papildomą sąlygą. Kai kuriais metais tokios išmokos buvo skirtos įmonių pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.















  Metai | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Skaičius | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | 3 | 6 |
| Suma EUR | 5 113 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 2 500 | 1 764 |

(123)

Vokietijos valdžios institucijos iš naujo įvertino remiamus projektus, atsižvelgdamos į šią papildomą sąlygą. Kai kuriais metais tokios išmokos buvo skirtos įmonių pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

Metai

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Skaičius

2

2

1

1

2

1

2

3

3

6

Suma EUR

5 113

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

2 500

1 764

| (124) | 2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija pranešė Komisijai (žr. 16 konstatuojamąją dalį), kad laikotarpiu nuo 2007 m. priemonė RP 2 buvo taikoma ne tik MVĮ. Pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir įmonėms „Hochwald Foods GmbH“ bei „MUH Arla eG“. |
| --- | --- |

(124)

2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija pranešė Komisijai (žr. 16 konstatuojamąją dalį), kad laikotarpiu nuo 2007 m. priemonė RP 2 buvo taikoma ne tik MVĮ. Pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir įmonėms „Hochwald Foods GmbH“ bei „MUH Arla eG“.

| (125) | Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose paaiškino, kad laikotarpiu nuo 2007 m. įgyvendinant šią priemonę tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomos tik mugės stendo rengimo išlaidos. Pagalba kitoms išlaidoms dengti šiuo laikotarpiu teikiama nebuvo. |
| --- | --- |

(125)

Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose paaiškino, kad laikotarpiu nuo 2007 m. įgyvendinant šią priemonę tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomos tik mugės stendo rengimo išlaidos. Pagalba kitoms išlaidoms dengti šiuo laikotarpiu teikiama nebuvo.

2.2.   Pagalbos priemonės, skirtos superkamo žalio pieno kokybei gerinti (2001–2006 m.)

Pagalbos priemonės, skirtos superkamo žalio pieno kokybei gerinti (2001–2006 m.)

| (126) | Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybei gerinti teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazėms sudaryti ir atnaujinti ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (42). Priemonių tikslas buvo gerinti superkamo žalio pieno kokybę. Kontrolę vykdančių darbuotojų mokymai, siekiant suteikti jiems specialių žinių, arba patvirtintų laboratorijų akreditavimas remiami nebuvo. |
| --- | --- |

(126)

Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybei gerinti teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazėms sudaryti ir atnaujinti ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (42). Priemonių tikslas buvo gerinti superkamo žalio pieno kokybę. Kontrolę vykdančių darbuotojų mokymai, siekiant suteikti jiems specialių žinių, arba patvirtintų laboratorijų akreditavimas remiami nebuvo.

42

| (127) | Įgyvendinant šias dalines priemones galutiniai pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio MVĮ, užsiimančios pirmine gamyba. Vokietija nurodė, kad pagalba galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje teritorijoje veiklą vykdantys ūkininkai, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (43). |
| --- | --- |

(127)

Įgyvendinant šias dalines priemones galutiniai pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio MVĮ, užsiimančios pirmine gamyba. Vokietija nurodė, kad pagalba galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje teritorijoje veiklą vykdantys ūkininkai, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (43).

43

| (128) | 2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 3,3 mln. EUR biudžeto lėšų. |
| --- | --- |

(128)

2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 3,3 mln. EUR biudžeto lėšų.

| (129) | Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, 2001–2011 m. pagalbos intensyvumas neviršijo 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Vokietijos valdžios institucijos nurodė, kad Badene-Viurtemberge priemonės finansavimas baigėsi 2012 m. gruodžio 31 d., o Žemutinėje Saksonijoje ir Tiuringijoje finansavimą buvo numatyta teikti iki 2014 m. gruodžio 31 d. |
| --- | --- |

(129)

Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, 2001–2011 m. pagalbos intensyvumas neviršijo 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Vokietijos valdžios institucijos nurodė, kad Badene-Viurtemberge priemonės finansavimas baigėsi 2012 m. gruodžio 31 d., o Žemutinėje Saksonijoje ir Tiuringijoje finansavimą buvo numatyta teikti iki 2014 m. gruodžio 31 d.

| (130) | Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų vertinimą pagal 2000–2006 m. gaires (ypač 13.2 punktą, pagal kurį didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų arba 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė) (44). |
| --- | --- |

(130)

Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų vertinimą pagal 2000–2006 m. gaires (ypač 13.2 punktą, pagal kurį didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų arba 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė) (44).

44

BW 10 ir BW 11

BW 10 ir BW 11

| (131) | Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (45) Vokietija nurodė, kad šias priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (Milchprüfring Baden-Württemberg) (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg) (BW 11). |
| --- | --- |

(131)

Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (45) Vokietija nurodė, kad šias priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (Milchprüfring Baden-Württemberg) (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg) (BW 11).

45

Milchprüfring Baden-Württemberg

Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg

| (132) | Pasak Vokietijos, pagal priemonę suteiktos pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės (pieno gamintojai), dalyvavę kokybės užtikrinimo sistemoje „QM Milch“. |
| --- | --- |

(132)

Pasak Vokietijos, pagal priemonę suteiktos pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės (pieno gamintojai), dalyvavę kokybės užtikrinimo sistemoje „QM Milch“.

| (133) | Pagal priemonę BW 10 buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių audito (46) ir pradinio sertifikavimo (preliminarus ūkio auditas, prireikus – paskesnis auditas), atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos, išlaidoms padengti. |
| --- | --- |

(133)

Pagal priemonę BW 10 buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių audito (46) ir pradinio sertifikavimo (preliminarus ūkio auditas, prireikus – paskesnis auditas), atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos, išlaidoms padengti.

46

| (134) | Pagal priemonę BW 11 buvo teikiama pagalba papildomos informacijos ir konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemų įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (47). Pasak Vokietijos, šios išmokos buvo proporcingai paskirstytos gamintojams, prisijungiantiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“. |
| --- | --- |

(134)

Pagal priemonę BW 11 buvo teikiama pagalba papildomos informacijos ir konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemų įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (47). Pasak Vokietijos, šios išmokos buvo proporcingai paskirstytos gamintojams, prisijungiantiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“.

47

| (135) | Vokietijos duomenimis, bendros išlaidos sudarė 478 575 EUR. Prisijungiant prie kokybės užtikrinimo sistemos kartu su pradiniu sertifikavimu pagalbą gavo 4 500 pieno gamintojų. Taigi išlaidos vienam pagalbos gavėjui siekė 106 EUR. |
| --- | --- |

(135)

Vokietijos duomenimis, bendros išlaidos sudarė 478 575 EUR. Prisijungiant prie kokybės užtikrinimo sistemos kartu su pradiniu sertifikavimu pagalbą gavo 4 500 pieno gamintojų. Taigi išlaidos vienam pagalbos gavėjui siekė 106 EUR.

NI 1

NI 1

| (136) | Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą kokybės užtikrinimo sistemų diegimui pieno gamybos įmonėse (ne perdirbimo ir prekybos įmonėse). Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas LVMN. |
| --- | --- |

(136)

Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą kokybės užtikrinimo sistemų diegimui pieno gamybos įmonėse (ne perdirbimo ir prekybos įmonėse). Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas LVMN.

| (137) | 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose nurodyta (48), kad 2001–2005 m. buvo finansuojami parengiamieji kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ diegimo veiksmai (daugiausia konsultavimo paslaugos ūkininkams, pageidavusiems įsidiegti „QM Milch“ sistemą), o nuo 2003 m. – pagal šią kokybės užtikrinimo sistemą numatytas ūkių auditas. Nuo 2003 m. pagalba buvo teikiama ir kokybės užtikrinimo sistemos koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidoms padengti. |
| --- | --- |

(137)

2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose nurodyta (48), kad 2001–2005 m. buvo finansuojami parengiamieji kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ diegimo veiksmai (daugiausia konsultavimo paslaugos ūkininkams, pageidavusiems įsidiegti „QM Milch“ sistemą), o nuo 2003 m. – pagal šią kokybės užtikrinimo sistemą numatytas ūkių auditas. Nuo 2003 m. pagalba buvo teikiama ir kokybės užtikrinimo sistemos koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidoms padengti.

48

| (138) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (49) nurodė, kad suteikta pagalba kiekvienam ūkininkui, susijusi su konsultavimo paslaugomis, siekė 50 % išlaidų arba 12,78 EUR kiekvienu pagalbos teikimo atveju, taigi neviršijo 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatytos didžiausios pagalbos sumos. Nuo 2003 m. atliekamam ūkių auditui skirtos pagalbos intensyvumas siekė 50 % išlaidų ir 35 EUR vienam ūkininkui per trejų metų laikotarpį. |
| --- | --- |

(138)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (49) nurodė, kad suteikta pagalba kiekvienam ūkininkui, susijusi su konsultavimo paslaugomis, siekė 50 % išlaidų arba 12,78 EUR kiekvienu pagalbos teikimo atveju, taigi neviršijo 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatytos didžiausios pagalbos sumos. Nuo 2003 m. atliekamam ūkių auditui skirtos pagalbos intensyvumas siekė 50 % išlaidų ir 35 EUR vienam ūkininkui per trejų metų laikotarpį.

49

| (139) | Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų vardu. Nepriklausoma kontrolės institucija buvo Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Niedersachsen). |
| --- | --- |

(139)

Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų vardu. Nepriklausoma kontrolės institucija buvo Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Niedersachsen).

Landeskontrollverband Niedersachsen

TH 5

TH 5

| (140) | Priemonė buvo įdiegta 2004 m. (50) Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijai (Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht, toliau – TVLEV). |
| --- | --- |

(140)

Priemonė buvo įdiegta 2004 m. (50) Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijai (Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht, toliau – TVLEV).

50

Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht

| (141) | Pasak Vokietijos, iš pieno mokesčio pajamų buvo kompensuojamos pirminio sertifikavimo, po trejų metų būtino atlikti pakartotinio audito ir duomenų bazių kūrimo bei priežiūros išlaidos. 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR. |
| --- | --- |

(141)

Pasak Vokietijos, iš pieno mokesčio pajamų buvo kompensuojamos pirminio sertifikavimo, po trejų metų būtino atlikti pakartotinio audito ir duomenų bazių kūrimo bei priežiūros išlaidos. 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR.

| (142) | Pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo pieno gamintojai. |
| --- | --- |

(142)

Pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo pieno gamintojai.

3.   OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADĖJIMO PRIEŽASTYS

OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADĖJIMO PRIEŽASTYS

| (143) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija konstatavo, kad įvykdytos visos pagalbos buvimo sąlygos (51). |
| --- | --- |

(143)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija konstatavo, kad įvykdytos visos pagalbos buvimo sąlygos (51).

51

| (144) | Komisija SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą pradėjo todėl, kad jai, remiantis tuo metu turima informacija, kilo abejonių dėl tam tikrų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (žr. 18 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(144)

Komisija SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą pradėjo todėl, kad jai, remiantis tuo metu turima informacija, kilo abejonių dėl tam tikrų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (žr. 18 konstatuojamąją dalį).

4.   VOKIETIJOS PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

VOKIETIJOS PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

| (145) | Vokietijos valdžios institucijų pastabos Komisijai buvo pateiktos 2013 m. rugsėjo 20 d., 2015 m. vasario 27 d. ir 2017 m. sausio 13 d. Vokietijos valdžios institucijų pastabų apie įvairias priemones santrauka pateikta minėtuose priemonių aprašuose (žr. 2 punktą „Priemonių apibūdinimas ir Vokietijos valdžios institucijų pastabos“). |
| --- | --- |

(145)

Vokietijos valdžios institucijų pastabos Komisijai buvo pateiktos 2013 m. rugsėjo 20 d., 2015 m. vasario 27 d. ir 2017 m. sausio 13 d. Vokietijos valdžios institucijų pastabų apie įvairias priemones santrauka pateikta minėtuose priemonių aprašuose (žr. 2 punktą „Priemonių apibūdinimas ir Vokietijos valdžios institucijų pastabos“).

5.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

| (146) | 2014 m. vasario 6–18 d. Komisija gavo 10 suinteresuotųjų šalių pastabas dėl šiame sprendime nagrinėjamų priemonių (52). |
| --- | --- |

(146)

2014 m. vasario 6–18 d. Komisija gavo 10 suinteresuotųjų šalių pastabas dėl šiame sprendime nagrinėjamų priemonių (52).

52

| (147) | Savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurios buvo gautos 2014 m. vasario 13 d., Bavarijos pieno gamintojų sąjunga (Verband Milcherzeuger Bayern e. V., toliau – VMB) išsakė nuostabą dėl priemonės BY 3 ir nurodė, kad sprendime pradėti procedūrą abejojama, ar VMB iki 2006 m. įgyvendintos priemonės buvo suderinamos su valstybės pagalbos taisyklėmis, o nuo 2007 m. įgyvendintos priemonės ginčijamos nebuvo. Šiuo atžvilgiu VMB nurodo, kad nuo 1954 m. jos užduočių ir veiklos pobūdis nepasikeitė ir VMB nuo 1957 m. gauna finansavimą iš pieno mokesčio pajamų. Be to, savo pastabose VMB pažymi, kad jos teikiamos paslaugos nėra konkreti atskiroms įmonėms skirta techninė parama, veikiau jos susijusios su bendro pobūdžio specialios ir faktinės informacijos, kuri vienodai prieinama visoms suinteresuotosioms šalims, teikimu. |
| --- | --- |

(147)

Savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurios buvo gautos 2014 m. vasario 13 d., Bavarijos pieno gamintojų sąjunga (Verband Milcherzeuger Bayern e. V., toliau – VMB) išsakė nuostabą dėl priemonės BY 3 ir nurodė, kad sprendime pradėti procedūrą abejojama, ar VMB iki 2006 m. įgyvendintos priemonės buvo suderinamos su valstybės pagalbos taisyklėmis, o nuo 2007 m. įgyvendintos priemonės ginčijamos nebuvo. Šiuo atžvilgiu VMB nurodo, kad nuo 1954 m. jos užduočių ir veiklos pobūdis nepasikeitė ir VMB nuo 1957 m. gauna finansavimą iš pieno mokesčio pajamų. Be to, savo pastabose VMB pažymi, kad jos teikiamos paslaugos nėra konkreti atskiroms įmonėms skirta techninė parama, veikiau jos susijusios su bendro pobūdžio specialios ir faktinės informacijos, kuri vienodai prieinama visoms suinteresuotosioms šalims, teikimu.

Verband Milcherzeuger Bayern e. V.

| (148) | Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e. V, toliau – MV) savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kurias Komisija gavo vasario 6 d., dėl priemonės BY 10 nurodė, kad šios priemonės tikslas – suteikti valstybinėms ir kitoms institucijoms žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie maisto produktams taikomų teisės aktų reikalavimus). Šiuo tikslu MUVA darbuotojams suteikiama galimybė susipažinti su informacija apie sektorių, ją susisteminti ir skleisti (nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, ypač atitinkamoms valdžios institucijoms). Neskaitant MUVA informacinių biuletenių, pridedamų prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“, taip pat reikšmingai prisidedama prie informacijos apie kokybės užtikrinimą (higieną ir gamybos saugumą) sklaidos. MV teigimu, tai yra kompleksinė veikla, kurios rezultatai naudingi ne atskiroms įmonėms, o visų pirma skirti naudoti kaip mokomoji medžiaga tam tikroms valdžios institucijoms. |
| --- | --- |

(148)

Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e. V, toliau – MV) savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kurias Komisija gavo vasario 6 d., dėl priemonės BY 10 nurodė, kad šios priemonės tikslas – suteikti valstybinėms ir kitoms institucijoms žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie maisto produktams taikomų teisės aktų reikalavimus). Šiuo tikslu MUVA darbuotojams suteikiama galimybė susipažinti su informacija apie sektorių, ją susisteminti ir skleisti (nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, ypač atitinkamoms valdžios institucijoms). Neskaitant MUVA informacinių biuletenių, pridedamų prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“, taip pat reikšmingai prisidedama prie informacijos apie kokybės užtikrinimą (higieną ir gamybos saugumą) sklaidos. MV teigimu, tai yra kompleksinė veikla, kurios rezultatai naudingi ne atskiroms įmonėms, o visų pirma skirti naudoti kaip mokomoji medžiaga tam tikroms valdžios institucijoms.

Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e. V

| (149) | Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacija (LVMH) savo 2014 m. vasario 4 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pateikė pastabas dėl priemonių, kurias ji įgyvendino (HE 2, HE 3 ir HE 9). Pirmiausia ji teigė, kad, priešingai, nei nurodyta Komisijos sprendimo pradėti procedūrą priede, taikant nagrinėjamas priemones palaikomos ne tik pieninės, bet ir visas pieno sektorius. Dėl priemonės HE 3 turinio LVMH nurodė, kad bendroji ryšių su visuomene veikla daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą ir vartotojų švietimą, o vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis.
  LVMH dėl priemonės HE 2 („Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“) pažymėjo, kad pagrindinis dėmesys buvo skiriamas žinių perdavimui. Naujausia informacija ir tyrimų rezultatai buvo apibendrinami, parengiami ūkininkams ir pateikiami, be kita ko, per paskaitas, specializuotas konferencijas ir mokymus.
  Taikant priemones HE 2 ir HE 9 visų pirma buvo remiami jaunų darbuotojų, ūkininkų ir žemės ūkio darbuotojų mokymo ir kvalifikacijos kėlimo renginiai, o visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis. |
| --- | --- |

(149)

Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacija (LVMH) savo 2014 m. vasario 4 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pateikė pastabas dėl priemonių, kurias ji įgyvendino (HE 2, HE 3 ir HE 9). Pirmiausia ji teigė, kad, priešingai, nei nurodyta Komisijos sprendimo pradėti procedūrą priede, taikant nagrinėjamas priemones palaikomos ne tik pieninės, bet ir visas pieno sektorius. Dėl priemonės HE 3 turinio LVMH nurodė, kad bendroji ryšių su visuomene veikla daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą ir vartotojų švietimą, o vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis.

LVMH dėl priemonės HE 2 („Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“) pažymėjo, kad pagrindinis dėmesys buvo skiriamas žinių perdavimui. Naujausia informacija ir tyrimų rezultatai buvo apibendrinami, parengiami ūkininkams ir pateikiami, be kita ko, per paskaitas, specializuotas konferencijas ir mokymus.

Taikant priemones HE 2 ir HE 9 visų pirma buvo remiami jaunų darbuotojų, ūkininkų ir žemės ūkio darbuotojų mokymo ir kvalifikacijos kėlimo renginiai, o visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis.

| (150) | Šiaurės Reino-Vestfalijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e. V.) ir Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V.) savo 2014 m. vasario 6 d. raštais, kuriuos Komisija gavo 2014 m. vasario 10 ir 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje įgyvendintas priemones. |
| --- | --- |

(150)

Šiaurės Reino-Vestfalijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e. V.) ir Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V.) savo 2014 m. vasario 6 d. raštais, kuriuos Komisija gavo 2014 m. vasario 10 ir 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje įgyvendintas priemones.

Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e. V.

Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V.

| (151) | Taip pat Reino krašto žemės ūkio asociacija (Rheinische Landwirtschafts-Verband e. V.) ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacija (Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e. V.) savo bendru 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pranešime išsakytai nuomonei apie priemonę NW 5. |
| --- | --- |

(151)

Taip pat Reino krašto žemės ūkio asociacija (Rheinische Landwirtschafts-Verband e. V.) ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacija (Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e. V.) savo bendru 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pranešime išsakytai nuomonei apie priemonę NW 5.

Rheinische Landwirtschafts-Verband e. V.

Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e. V.

| (152) | Tiuringijos žemės pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Tiuringijoje įgyvendintas priemones. |
| --- | --- |

(152)

Tiuringijos žemės pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Tiuringijoje įgyvendintas priemones.

| (153) | Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (MILAG) savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose, kurias Komisija gavo 2014 m. vasario 14 d., dėl priemonės RP 1 nurodė, kad ji buvo bendro pobūdžio. Priemonė buvo susijusi su bendro pobūdžio informacijos apie pieną kaip maisto produktą teikimu, ja nesiekta įtikinti vartotojus nepirkti pieno produktų iš kitų valstybių narių. Be to, nebuvo palaikomi konkrečių įmonių ar atskirų gamintojų prekių ženklai ar gaminiai. Todėl MILAG laikosi nuomonės, kad ši priemonė nėra valstybės pagalba. Be to, MILAG savopastabose dėl tos pačios priemonės papildomai nurodo, kad ji bet kuriuo atveju iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių nuostatas ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą. Visų pirma priemonė iš esmės buvo prieinama visiems vartotojams, taigi ir rinkos dalyviams pieno sektoriuje. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla, t. y. pagal ją nebuvo remiamos pieno perdirbimo įmonės, o buvo teikiama bendro pobūdžio informacija vartotojams.
  Dėl priemonės RP 2 MILAG laikosi nuomonės, kad laikantis papildomos tinkamumo finansuoti sąlygos, pagal kurią parama gali būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje, įvykdytos atitinkamos valstybės pagalbos taisyklių sąlygos.
  Dėl priemonės RP 5 MILAG nurodo, kad priemone buvo siekiama reikiamais atvejais teikti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus. Šiomis paslaugomis galėjo pasinaudoti visi Reino krašto-Pfalco žemės pieno gamintojai, o narystė žemės kontrolės sąjungoje kaip konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla, remiamos nebuvo, taip pat nebuvo teikiama tiesioginė parama ūkininkams. Taigi priemonė ir 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu atitiko valstybės pagalbos taisykles. Be to, MILAG nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Taip pat MILAG patikina, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos. Vidutinė pagalbos suma per metus vienam gamintojui siekė 197 EUR. |
| --- | --- |

(153)

Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (MILAG) savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose, kurias Komisija gavo 2014 m. vasario 14 d., dėl priemonės RP 1 nurodė, kad ji buvo bendro pobūdžio. Priemonė buvo susijusi su bendro pobūdžio informacijos apie pieną kaip maisto produktą teikimu, ja nesiekta įtikinti vartotojus nepirkti pieno produktų iš kitų valstybių narių. Be to, nebuvo palaikomi konkrečių įmonių ar atskirų gamintojų prekių ženklai ar gaminiai. Todėl MILAG laikosi nuomonės, kad ši priemonė nėra valstybės pagalba. Be to, MILAG savopastabose dėl tos pačios priemonės papildomai nurodo, kad ji bet kuriuo atveju iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių nuostatas ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą. Visų pirma priemonė iš esmės buvo prieinama visiems vartotojams, taigi ir rinkos dalyviams pieno sektoriuje. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla, t. y. pagal ją nebuvo remiamos pieno perdirbimo įmonės, o buvo teikiama bendro pobūdžio informacija vartotojams.

Dėl priemonės RP 2 MILAG laikosi nuomonės, kad laikantis papildomos tinkamumo finansuoti sąlygos, pagal kurią parama gali būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje, įvykdytos atitinkamos valstybės pagalbos taisyklių sąlygos.

Dėl priemonės RP 5 MILAG nurodo, kad priemone buvo siekiama reikiamais atvejais teikti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus. Šiomis paslaugomis galėjo pasinaudoti visi Reino krašto-Pfalco žemės pieno gamintojai, o narystė žemės kontrolės sąjungoje kaip konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla, remiamos nebuvo, taip pat nebuvo teikiama tiesioginė parama ūkininkams. Taigi priemonė ir 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu atitiko valstybės pagalbos taisykles. Be to, MILAG nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Taip pat MILAG patikina, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos. Vidutinė pagalbos suma per metus vienam gamintojui siekė 197 EUR.

| (154) | Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (MPBW) savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurių gavimą Komisija įregistravo 2014 m. vasario 18 d., laikosi nuomonės, kad taikant priemonę BW 10 nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės. |
| --- | --- |

(154)

Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (MPBW) savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurių gavimą Komisija įregistravo 2014 m. vasario 18 d., laikosi nuomonės, kad taikant priemonę BW 10 nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės.

| (155) | Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (MVBW) savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 7 d., pritarė MPBW argumentams dėl priemonių BW 4 bei BW 11 ir pareiškė mananti, kad ir šiuo atžvilgiu nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės. |
| --- | --- |

(155)

Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (MVBW) savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 7 d., pritarė MPBW argumentams dėl priemonių BW 4 bei BW 11 ir pareiškė mananti, kad ir šiuo atžvilgiu nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės.

6.   PRIEMONIŲ ĮVERTINIMAS

PRIEMONIŲ ĮVERTINIMAS

6.1.   Valstybės pagalbos teikimas taikant SESV 107 straipsnio 1 dalį

Valstybės pagalbos teikimas taikant SESV 107 straipsnio 1 dalį

| (156) | Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, dėl kurios, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

(156)

Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, dėl kurios, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

6.1.1.   Valstybės arba iš valstybinių išteklių suteikta pagalba

Valstybės arba iš valstybinių išteklių suteikta pagalba

| (157) | Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų (žr. 26 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(157)

Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų (žr. 26 konstatuojamąją dalį).

| (158) | Pieno mokesčio pajamos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį yra valstybiniai ištekliai. |
| --- | --- |

(158)

Pieno mokesčio pajamos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį yra valstybiniai ištekliai.

| (159) | Pagal nusistovėjusią jurisprudenciją nėra tinkama atskirti atvejus, kai pagalbą teikia tiesiogiai valstybė ir kai ji teikiama per šiuo tikslu tos valstybės paskirtą ar įsteigtą viešąją ar privačią įstaigą (53). Kad suteikti pranašumai galėtų būti laikomi valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jie turi būti, pirma, suteikti tiesiogiai ar netiesiogiai iš valstybinių išteklių, antra, priskirtini valstybei (54). |
| --- | --- |

(159)

Pagal nusistovėjusią jurisprudenciją nėra tinkama atskirti atvejus, kai pagalbą teikia tiesiogiai valstybė ir kai ji teikiama per šiuo tikslu tos valstybės paskirtą ar įsteigtą viešąją ar privačią įstaigą (53). Kad suteikti pranašumai galėtų būti laikomi valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jie turi būti, pirma, suteikti tiesiogiai ar netiesiogiai iš valstybinių išteklių, antra, priskirtini valstybei (54).

53

54

| (160) | Kalbant apie pirmiau apibūdintas priemones, parama buvo teikiama pagal federacinių žemių teisės aktus, kurių teisinis pagrindas yra federalinis įstatymas MFG. |
| --- | --- |

(160)

Kalbant apie pirmiau apibūdintas priemones, parama buvo teikiama pagal federacinių žemių teisės aktus, kurių teisinis pagrindas yra federalinis įstatymas MFG.

| (161) | Konkrečiai MFG 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad žemių Vyriausybės, konsultuodamosi su atitinkama žemės asociacija arba bendrai su profesinėmis organizacijomis, gali, siekdamos remti pieno sektorių, iš pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų rinkti žalio pieno mokestį. |
| --- | --- |

(161)

Konkrečiai MFG 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad žemių Vyriausybės, konsultuodamosi su atitinkama žemės asociacija arba bendrai su profesinėmis organizacijomis, gali, siekdamos remti pieno sektorių, iš pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų rinkti žalio pieno mokestį.

| (162) | Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalies antrą sakinį žemių Vyriausybės asociacijos arba profesinių organizacijų prašymu gali rinkti bendrą ne didesnį kaip 0,2 cento už kilogramą pristatyto pieno mokestį. Teisę jį rinkti turi tik žemių Vyriausybės. |
| --- | --- |

(162)

Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalies antrą sakinį žemių Vyriausybės asociacijos arba profesinių organizacijų prašymu gali rinkti bendrą ne didesnį kaip 0,2 cento už kilogramą pristatyto pieno mokestį. Teisę jį rinkti turi tik žemių Vyriausybės.

| (163) | Teisinis pieno mokesčio rinkimo konkrečiose federacinėse žemėse pagrindas yra atitinkami federacinių žemių potvarkiai, kuriais išsamiai reglamentuojamas mokesčio rinkimas, taip pat, be kita ko, jo dydis. Taigi mokesčio rinkimą reglamentuoja atitinkamų žemių Vyriausybės, t. y. valstybė. Šiai nuostatai neprieštarauja ir tai, kad potvarkiai priimami konsultuojantis su atitinkama federacinės žemės pienininkystės asociacija (55). |
| --- | --- |

(163)

Teisinis pieno mokesčio rinkimo konkrečiose federacinėse žemėse pagrindas yra atitinkami federacinių žemių potvarkiai, kuriais išsamiai reglamentuojamas mokesčio rinkimas, taip pat, be kita ko, jo dydis. Taigi mokesčio rinkimą reglamentuoja atitinkamų žemių Vyriausybės, t. y. valstybė. Šiai nuostatai neprieštarauja ir tai, kad potvarkiai priimami konsultuojantis su atitinkama federacinės žemės pienininkystės asociacija (55).

55

| (164) | Šiuo atveju mokestis renkamas iš privačių įmonių (pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų). Šio mokesčio pajamos, prieš jas panaudojant įvairioms paramos priemonėms finansuoti, įskaitomos į atitinkamų federacinių žemių biudžetą. Taigi galima laikyti, kad jos nuolat kontroliuojamos valstybės (56). |
| --- | --- |

(164)

Šiuo atveju mokestis renkamas iš privačių įmonių (pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų). Šio mokesčio pajamos, prieš jas panaudojant įvairioms paramos priemonėms finansuoti, įskaitomos į atitinkamų federacinių žemių biudžetą. Taigi galima laikyti, kad jos nuolat kontroliuojamos valstybės (56).

56

| (165) | Todėl galima daryti išvadą, kad iš pieno mokesčio pajamų finansuotos priemonės buvo remiamos iš valstybinių išteklių ir priskirtinos valstybei. |
| --- | --- |

(165)

Todėl galima daryti išvadą, kad iš pieno mokesčio pajamų finansuotos priemonės buvo remiamos iš valstybinių išteklių ir priskirtinos valstybei.

6.1.2.   Atrankinis pranašumas / įmonės

Atrankinis pranašumas / įmonės

| (166) | Mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidos, konsultavimo išlaidos, išlaidos informacinei medžiagai, reikalingai vykdant ryšių su visuomene veiklą, arba dalyvavimo prekybos mugėse ir konkursuose išlaidos yra išlaidos, kurias įmonė, vykdydama įprastą verslo veiklą, turi padengti pati. Tas pats pasakytina ir apie išlaidas, susijusias su aukštos kokybės produktų gamyba ir prekyba jais. Jeigu tam tikroms įmonėms padengiamos visos arba dalis šių išlaidų, tai yra laikoma jų palaikymu. |
| --- | --- |

(166)

Mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidos, konsultavimo išlaidos, išlaidos informacinei medžiagai, reikalingai vykdant ryšių su visuomene veiklą, arba dalyvavimo prekybos mugėse ir konkursuose išlaidos yra išlaidos, kurias įmonė, vykdydama įprastą verslo veiklą, turi padengti pati. Tas pats pasakytina ir apie išlaidas, susijusias su aukštos kokybės produktų gamyba ir prekyba jais. Jeigu tam tikroms įmonėms padengiamos visos arba dalis šių išlaidų, tai yra laikoma jų palaikymu.

| (167) | Komisija mano, kad nagrinėjamomis priemonėmis yra palaikomi pieno gamintojai ir pieninės. |
| --- | --- |

(167)

Komisija mano, kad nagrinėjamomis priemonėmis yra palaikomi pieno gamintojai ir pieninės.

| (168) | Vokietija visų pirma savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime nurodė, kad kai kurios sprendime pradėti procedūrą nagrinėjamos priemonės nėra pagalba, nes jos arba nesuteikė jokio apčiuopiamo pranašumo tam tikroms įmonėms (žr. 33 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 3), priemonė nebuvo skirta žinioms perduoti pieno gamintojams ar pieninėms (žr. 39 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 10), arba joms nebuvo būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas (žr. 44, 60, 73, 80 ir 88 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2) ar galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas (žr. 80 ir 83 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių NW 4 ir NW 5 arba NW 6). |
| --- | --- |

(168)

Vokietija visų pirma savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime nurodė, kad kai kurios sprendime pradėti procedūrą nagrinėjamos priemonės nėra pagalba, nes jos arba nesuteikė jokio apčiuopiamo pranašumo tam tikroms įmonėms (žr. 33 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 3), priemonė nebuvo skirta žinioms perduoti pieno gamintojams ar pieninėms (žr. 39 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 10), arba joms nebuvo būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas (žr. 44, 60, 73, 80 ir 88 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2) ar galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas (žr. 80 ir 83 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių NW 4 ir NW 5 arba NW 6).

| (169) | MPBW ir MVBW savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose taip pat teigė, kad, kalbant apie priemones BW 10, BW 4 ir BW 11, įmonės nebuvo palaikomos (žr. 154 arba 155 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(169)

MPBW ir MVBW savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose taip pat teigė, kad, kalbant apie priemones BW 10, BW 4 ir BW 11, įmonės nebuvo palaikomos (žr. 154 arba 155 konstatuojamąją dalį).

| (170) | Tačiau Komisija dėl minėtų priemonių laikosi nuomonės, kad ir šios priemonės galiausiai buvo naudingos pieno sektoriui ir kad taip buvo remiami pieno gamintojai ir pieninės, kurios laikytinos įmonėmis. |
| --- | --- |

(170)

Tačiau Komisija dėl minėtų priemonių laikosi nuomonės, kad ir šios priemonės galiausiai buvo naudingos pieno sektoriui ir kad taip buvo remiami pieno gamintojai ir pieninės, kurios laikytinos įmonėmis.

| (171) | Dėl priemonės BY 3 Komisija mano, kad net jei ji skirta plačiajai visuomenei, galiausiai ja buvo palaikomas pieno sektorius, nes buvo galima tikėtis, jog ji turės teigiamą poveikį pieno vartojimui. |
| --- | --- |

(171)

Dėl priemonės BY 3 Komisija mano, kad net jei ji skirta plačiajai visuomenei, galiausiai ja buvo palaikomas pieno sektorius, nes buvo galima tikėtis, jog ji turės teigiamą poveikį pieno vartojimui.

| (172) | Kalbant apie priemonę BY 10, Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymi, kad prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“ buvo pridedamas MUVA informacinis biuletenis, be to, buvo skelbiami atitinkami straipsniai, skirti informacijai apie kokybės užtikrinimą skleisti (žr. 148 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija mano, kad ir priemonės BY 10 atveju visas pieno sektorius (pieno gamintojai ir pieninės) laikytinas pagalbos gavėju. |
| --- | --- |

(172)

Kalbant apie priemonę BY 10, Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymi, kad prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“ buvo pridedamas MUVA informacinis biuletenis, be to, buvo skelbiami atitinkami straipsniai, skirti informacijai apie kokybės užtikrinimą skleisti (žr. 148 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija mano, kad ir priemonės BY 10 atveju visas pieno sektorius (pieno gamintojai ir pieninės) laikytinas pagalbos gavėju.

| (173) | Dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2 Komisija laikosi nuomonės, kad ir naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes skleidimas, kampanijų, informacinių renginių rengimas ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veikla, renginiai, gamintojų keitimosi žiniomis renginiai arba bendro pobūdžio informavimo apie pieną priemonės turi būti laikomi technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui. |
| --- | --- |

(173)

Dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2 Komisija laikosi nuomonės, kad ir naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes skleidimas, kampanijų, informacinių renginių rengimas ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veikla, renginiai, gamintojų keitimosi žiniomis renginiai arba bendro pobūdžio informavimo apie pieną priemonės turi būti laikomi technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui.

| (174) | Galiausiai, Komisija mano, kad priemonės BW 10 ir BW 11 buvo naudingos pieno gamintojams, prisijungusiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“. |
| --- | --- |

(174)

Galiausiai, Komisija mano, kad priemonės BW 10 ir BW 11 buvo naudingos pieno gamintojams, prisijungusiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“.

| (175) | Be to, nagrinėjamos priemonės buvo atrankinio pobūdžio, nes davė naudą tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui). |
| --- | --- |

(175)

Be to, nagrinėjamos priemonės buvo atrankinio pobūdžio, nes davė naudą tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui).

6.1.3.   Konkurencijos iškreipimas ir poveikis prekybai

Konkurencijos iškreipimas ir poveikis prekybai

| (176) | Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, kurios nors įmonės konkurencinės padėties sustiprinimas suteikiant jai valstybės pagalbą paprastai reiškia konkurencijos iškreipimą su ja konkuruojančių įmonių, kurios tos pagalbos negauna, atžvilgiu (57). Be to, pagalba įmonei, vykdančiai veiklą rinkoje, kurioje vyksta Sąjungos vidaus prekyba, gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių (58). 2001–2012 m. prekyba žemės ūkio produktais Sąjungoje pasiekė didelį mastą. Pavyzdžiui, produktų, kurie priskiriami Kombinuotosios nomenklatūros 0401 pozicijai (nekoncentruotas pienas ir grietinėlė, į kuriuos nepridėta cukraus ar kitų saldiklių) (59), importas ir eksportas 2011 m. siekė atitinkamai 1 200 mln. EUR ir 957 mln. EUR (60). |
| --- | --- |

(176)

Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, kurios nors įmonės konkurencinės padėties sustiprinimas suteikiant jai valstybės pagalbą paprastai reiškia konkurencijos iškreipimą su ja konkuruojančių įmonių, kurios tos pagalbos negauna, atžvilgiu (57). Be to, pagalba įmonei, vykdančiai veiklą rinkoje, kurioje vyksta Sąjungos vidaus prekyba, gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių (58). 2001–2012 m. prekyba žemės ūkio produktais Sąjungoje pasiekė didelį mastą. Pavyzdžiui, produktų, kurie priskiriami Kombinuotosios nomenklatūros 0401 pozicijai (nekoncentruotas pienas ir grietinėlė, į kuriuos nepridėta cukraus ar kitų saldiklių) (59), importas ir eksportas 2011 m. siekė atitinkamai 1 200 mln. EUR ir 957 mln. EUR (60).

57

58

59

60

| (177) | Šiame sprendime vertinamomis priemonėmis suteikiamas pranašumas pieno gamintojams bei pieninėms ir taip sustiprinama jų konkurencinė padėtis. Prekyba pieninių ir pieno gamintojų produktais vyksta Sąjungoje, kaip aprašyta 176 konstatuojamojoje dalyje. Todėl Komisija mano, kad nagrinėjamos priemonės iškreipia arba gali iškreipti konkurenciją ir daryti neigiamą įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

(177)

Šiame sprendime vertinamomis priemonėmis suteikiamas pranašumas pieno gamintojams bei pieninėms ir taip sustiprinama jų konkurencinė padėtis. Prekyba pieninių ir pieno gamintojų produktais vyksta Sąjungoje, kaip aprašyta 176 konstatuojamojoje dalyje. Todėl Komisija mano, kad nagrinėjamos priemonės iškreipia arba gali iškreipti konkurenciją ir daryti neigiamą įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

| (178) | Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos įvykdytos. Todėl galima daryti išvadą, kad aptariamos priemonės yra valstybės pagalba pagal šį SESV straipsnį. |
| --- | --- |

(178)

Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos įvykdytos. Todėl galima daryti išvadą, kad aptariamos priemonės yra valstybės pagalba pagal šį SESV straipsnį.

6.2.   Pagalbos teisėtumas

Pagalbos teisėtumas

| (179) | Pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį Komisija kartu su valstybėmis narėmis turi nuolat kontroliuoti esamą pagalbą. Šiuo tikslu Komisija gali prašyti valstybių narių suteikti visą reikiamą informaciją esamoms pagalbos schemoms tikrinti ir prireikus pateikti rekomendaciją dėl tinkamų priemonių. |
| --- | --- |

(179)

Pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį Komisija kartu su valstybėmis narėmis turi nuolat kontroliuoti esamą pagalbą. Šiuo tikslu Komisija gali prašyti valstybių narių suteikti visą reikiamą informaciją esamoms pagalbos schemoms tikrinti ir prireikus pateikti rekomendaciją dėl tinkamų priemonių.

| (180) | Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio b punkto i papunktį terminas „esama pagalba“ reiškia bet kokią pagalbą, kuri atitinkamoje valstybėje narėje buvo teikiama iki SESV įsigaliojimo ir toliau teikiama jai įsigaliojus. |
| --- | --- |

(180)

Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio b punkto i papunktį terminas „esama pagalba“ reiškia bet kokią pagalbą, kuri atitinkamoje valstybėje narėje buvo teikiama iki SESV įsigaliojimo ir toliau teikiama jai įsigaliojus.

| (181) | Tačiau pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio c punktą dėl bet kokio esamos pagalbos pakeitimo esama pagalba tampa nauja pagalba. Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (61) 4 straipsnį esamos pagalbos pakeitimas – „tai visi pakeitimai, išskyrus grynai formalaus ir administracinio pobūdžio pakeitimus, kurie negali turėti įtakos pagalbos priemonės atitikimui bendrosios rinkos reikalavimams“. |
| --- | --- |

(181)

Tačiau pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio c punktą dėl bet kokio esamos pagalbos pakeitimo esama pagalba tampa nauja pagalba. Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (61) 4 straipsnį esamos pagalbos pakeitimas – „tai visi pakeitimai, išskyrus grynai formalaus ir administracinio pobūdžio pakeitimus, kurie negali turėti įtakos pagalbos priemonės atitikimui bendrosios rinkos reikalavimams“.

61

| (182) | Pagal Bendrojo Teismo jurisprudenciją (62) pirminė pagalbos schema tampa nauja schema tik tuomet, kai pakeičiama jos esmė; tokio esminio pakeitimo nėra tada, kai naują elementą galima aiškiai atskirti nuo pirminės schemos. |
| --- | --- |

(182)

Pagal Bendrojo Teismo jurisprudenciją (62) pirminė pagalbos schema tampa nauja schema tik tuomet, kai pakeičiama jos esmė; tokio esminio pakeitimo nėra tada, kai naują elementą galima aiškiai atskirti nuo pirminės schemos.

62

| (183) | Pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį apie bet kokią naują pagalbą reikia pranešti Komisijai ir jos negalima įgyvendinti tol, kol Komisija ją patvirtins (įgyvendinimo draudimas). |
| --- | --- |

(183)

Pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį apie bet kokią naują pagalbą reikia pranešti Komisijai ir jos negalima įgyvendinti tol, kol Komisija ją patvirtins (įgyvendinimo draudimas).

| (184) | Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio f punktą nauja pagalba, įgyvendinta pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį, yra neteisėta. |
| --- | --- |

(184)

Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio f punktą nauja pagalba, įgyvendinta pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį, yra neteisėta.

| (185) | Federacinės žemės, remdamosi Pieno ir riebalų įstatymu ir joms suteiktais įgaliojimais, priėmė įgyvendinimo taisykles, kurios yra teisinis šiame sprendime vertinamų priemonių pagrindas. Nors Pieno ir riebalų įstatymas, kuriuo grindžiamos esamos pagalbos schemos, įsigaliojo jau 1952 m. (63), atskiros schemos buvo įdiegtos tik po 1958 m., susijusioms žemėms priėmus atitinkamas įgyvendinimo nuostatas (64). |
| --- | --- |

(185)

Federacinės žemės, remdamosi Pieno ir riebalų įstatymu ir joms suteiktais įgaliojimais, priėmė įgyvendinimo taisykles, kurios yra teisinis šiame sprendime vertinamų priemonių pagrindas. Nors Pieno ir riebalų įstatymas, kuriuo grindžiamos esamos pagalbos schemos, įsigaliojo jau 1952 m. (63), atskiros schemos buvo įdiegtos tik po 1958 m., susijusioms žemėms priėmus atitinkamas įgyvendinimo nuostatas (64).

63

64

| (186) | Taigi šiame sprendime nagrinėjamos priemonės yra nauja pagalba pagal Reglamento (ES) Nr. 2015/1589 1 straipsnio c punktą. |
| --- | --- |

(186)

Taigi šiame sprendime nagrinėjamos priemonės yra nauja pagalba pagal Reglamento (ES) Nr. 2015/1589 1 straipsnio c punktą.

| (187) | Vokietija apie nagrinėjamas pagalbos schemas niekada nepranešė, kaip reikalaujama pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Todėl šios schemos yra neteisėtos. |
| --- | --- |

(187)

Vokietija apie nagrinėjamas pagalbos schemas niekada nepranešė, kaip reikalaujama pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Todėl šios schemos yra neteisėtos.

6.3.   Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka

Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka

| (188) | Pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(188)

Pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka.

| (189) | Pagal Komisijos pranešimą dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo (65) neteisėta valstybės pagalba turi būti vertinama pagal suteikiant pagalbą galiojusias taisykles. |
| --- | --- |

(189)

Pagal Komisijos pranešimą dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo (65) neteisėta valstybės pagalba turi būti vertinama pagal suteikiant pagalbą galiojusias taisykles.

65

| (190) | Nuo 2000 m. sausio 1 d. žemės ūkio sektoriui taikomos konkrečios gairės. Pagalba, kuri buvo teikiama nuo 2001 m. lapkričio 28 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. (toliau – 2001–2006 m.), tiriama pagal 2000–2006 m. gaires. |
| --- | --- |

(190)

Nuo 2000 m. sausio 1 d. žemės ūkio sektoriui taikomos konkrečios gairės. Pagalba, kuri buvo teikiama nuo 2001 m. lapkričio 28 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. (toliau – 2001–2006 m.), tiriama pagal 2000–2006 m. gaires.

| (191) | Pagalba, teikiama nuo 2007 m. sausio 1 d. (toliau – laikotarpis nuo 2007 m.), tiriama pagal 2007–2013 m. gaires. |
| --- | --- |

(191)

Pagalba, teikiama nuo 2007 m. sausio 1 d. (toliau – laikotarpis nuo 2007 m.), tiriama pagal 2007–2013 m. gaires.

| (192) | Laikotarpis nuo 2001 m. lapkričio 28 d. toliau vadinamas tyrimo laikotarpiu. |
| --- | --- |

(192)

Laikotarpis nuo 2001 m. lapkričio 28 d. toliau vadinamas tyrimo laikotarpiu.

| (193) | Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina šiame sprendime nagrinėjamas priemones, taikytas iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (žr. 3 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(193)

Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina šiame sprendime nagrinėjamas priemones, taikytas iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (žr. 3 konstatuojamąją dalį).

6.3.1.   Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas 2001–2006 m.

Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas 2001–2006 m.

| (194) | 2001–2006 m. įgyvendintos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti, turi atitikti 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje nustatytus reikalavimus. |
| --- | --- |

(194)

2001–2006 m. įgyvendintos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti, turi atitikti 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje nustatytus reikalavimus.

| (195) | Pagal 14.1 punktą tinkamos finansuoti išlaidos, be kita ko, apima švietimo ir mokymo programų išlaidas, ūkių valdymo paslaugų teikimo, konsultavimo paslaugų, konkursų, parodų ir prekybos mugių organizavimo išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su dalyvavimu šiuose renginiuose, taip pat kita veikla, susijusia su naujų metodų skleidimu (66). Pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą suteikiama pagalba gali sudaryti iki 100 % tokios veiklos išlaidų. |
| --- | --- |

(195)

Pagal 14.1 punktą tinkamos finansuoti išlaidos, be kita ko, apima švietimo ir mokymo programų išlaidas, ūkių valdymo paslaugų teikimo, konsultavimo paslaugų, konkursų, parodų ir prekybos mugių organizavimo išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su dalyvavimu šiuose renginiuose, taip pat kita veikla, susijusia su naujų metodų skleidimu (66). Pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą suteikiama pagalba gali sudaryti iki 100 % tokios veiklos išlaidų.

66

| (196) | Pagal 14.2 punktą ši pagalba turi būti prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus. |
| --- | --- |

(196)

Pagal 14.2 punktą ši pagalba turi būti prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus.

| (197) | Pagal 14.3 punktą suteiktos pagalbos suma neturi viršyti 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį arba tuo atveju, jei pagalba suteikiama mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė. Apskaičiuojant pagalbos sumą, gavėju laikomas subjektas, kuris naudojasi tokiomis paslaugomis. |
| --- | --- |

(197)

Pagal 14.3 punktą suteiktos pagalbos suma neturi viršyti 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį arba tuo atveju, jei pagalba suteikiama mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė. Apskaičiuojant pagalbos sumą, gavėju laikomas subjektas, kuris naudojasi tokiomis paslaugomis.

| (198) | Komisija laikosi nuomonės, kad toliau nurodytų priemonių 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos taikomos ir pagalbai, susijusiai su [pirmine] produktų gamyba, ir pagalbai, susijusiai su žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos veikla. Tai aišku iš 2000–2006 m. gairių 2.1 punkto formuluotės, taip pat iš to, kad pačiame Bendrijos gairių 14 skirsnyje šiuo atžvilgiu nenumatytas apribojimas. |
| --- | --- |

(198)

Komisija laikosi nuomonės, kad toliau nurodytų priemonių 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos taikomos ir pagalbai, susijusiai su [pirmine] produktų gamyba, ir pagalbai, susijusiai su žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos veikla. Tai aišku iš 2000–2006 m. gairių 2.1 punkto formuluotės, taip pat iš to, kad pačiame Bendrijos gairių 14 skirsnyje šiuo atžvilgiu nenumatytas apribojimas.

| (199) | Komisija mano, kad priemonės ilguoju laikotarpiu prisidėjo prie sektoriaus ekonominio gyvybingumo, o jų poveikis konkurencijos sąlygoms greičiausiai buvo labai nedidelis (2000–2006 m. gairių 14.1 punkto antras sakinys). |
| --- | --- |

(199)

Komisija mano, kad priemonės ilguoju laikotarpiu prisidėjo prie sektoriaus ekonominio gyvybingumo, o jų poveikis konkurencijos sąlygoms greičiausiai buvo labai nedidelis (2000–2006 m. gairių 14.1 punkto antras sakinys).

| (200) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija išreiškė abejonę, ar kai kurios aptariamu laikotarpiu įgyvendintos priemonės suderinamos su vidaus rinka (67). |
| --- | --- |

(200)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija išreiškė abejonę, ar kai kurios aptariamu laikotarpiu įgyvendintos priemonės suderinamos su vidaus rinka (67).

67

BY 3

BY 3

| (201) | Pieno gamintojų sąjunga (VMB) gavo paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai rinkti ir bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais teikti. Suteiktai pagalbai taikomos techninės paramos teikimo taisyklės. |
| --- | --- |

(201)

Pieno gamintojų sąjunga (VMB) gavo paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai rinkti ir bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais teikti. Suteiktai pagalbai taikomos techninės paramos teikimo taisyklės.

| (202) | Subsidijuotos išlaidos (mokslinių žinių sklaida ir informacijos apie kokybės užtikrinimo sistemas rengimas – šio sprendimo 32 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(202)

Subsidijuotos išlaidos (mokslinių žinių sklaida ir informacijos apie kokybės užtikrinimo sistemas rengimas – šio sprendimo 32 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (203) | Ši priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus, o pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (šio sprendimo 35 ir 37 konstatuojamosios dalys). Taigi 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(203)

Ši priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus, o pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (šio sprendimo 35 ir 37 konstatuojamosios dalys). Taigi 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos.

| (204) | Todėl 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(204)

Todėl 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

BY 10

BY 10

| (205) | Dėl pagalbos, suteiktos veiklai, susijusiai su žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais teikimu, taikomos techninės paramos teikimo nuostatos. |
| --- | --- |

(205)

Dėl pagalbos, suteiktos veiklai, susijusiai su žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais teikimu, taikomos techninės paramos teikimo nuostatos.

| (206) | Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, žr. 148 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(206)

Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, žr. 148 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą.

| (207) | Ši pieno sektoriui skirta su bendro pobūdžio informavimo veikla susijusi priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje. Iš Vokietijos valdžios institucijų nurodytų duomenų apie bendras metines išlaidas priemonėms BY 3 ir BY 10 (žr. 41 konstatuojamąją dalį) matyti, kad pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Todėl 14.3 ir 14.2 punktų sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(207)

Ši pieno sektoriui skirta su bendro pobūdžio informavimo veikla susijusi priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje. Iš Vokietijos valdžios institucijų nurodytų duomenų apie bendras metines išlaidas priemonėms BY 3 ir BY 10 (žr. 41 konstatuojamąją dalį) matyti, kad pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Todėl 14.3 ir 14.2 punktų sąlygos įvykdytos.

| (208) | Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(208)

Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

BW 4

BW 4

| (209) | Šios priemonės buvo skirtos bendrai plačiai naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes sklaidai. Jos laikytinos technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui. Subsidijuotos išlaidos (žr. 42 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(209)

Šios priemonės buvo skirtos bendrai plačiai naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes sklaidai. Jos laikytinos technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui. Subsidijuotos išlaidos (žr. 42 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (210) | Priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jos buvo prieinamos visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Suteiktos pagalbos suma vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį buvo gerokai mažesnė nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR suma (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(210)

Priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jos buvo prieinamos visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Suteiktos pagalbos suma vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį buvo gerokai mažesnė nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR suma (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

| (211) | Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(211)

Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

BB 1

BB 1

| (212) | Brandenburgo žemė, 2001–2006 m. laikotarpiu įgyvendindama priemonę, skirtą higienos sąlygoms gerinti, teikė pagalbą konsultavimo išlaidoms padengti. Konsultuojant daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui ir veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei. |
| --- | --- |

(212)

Brandenburgo žemė, 2001–2006 m. laikotarpiu įgyvendindama priemonę, skirtą higienos sąlygoms gerinti, teikė pagalbą konsultavimo išlaidoms padengti. Konsultuojant daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui ir veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei.

| (213) | Todėl aptariama priemonė patenka į 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio (techninės paramos teikimas) taikymo sritį. Subsidijuotos išlaidos (konsultavimo paslaugos) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(213)

Todėl aptariama priemonė patenka į 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio (techninės paramos teikimas) taikymo sritį. Subsidijuotos išlaidos (konsultavimo paslaugos) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (214) | Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pranešime patvirtino, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi šalies pieno gamintojai (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Tame pačiame pranešime Vokietija taip pat nurodė, kad įgyvendinant priemonę BB 1 suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienai įmonei per trejus metus (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitinka 14.2 ir 14.3 punktų sąlygas. |
| --- | --- |

(214)

Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pranešime patvirtino, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi šalies pieno gamintojai (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Tame pačiame pranešime Vokietija taip pat nurodė, kad įgyvendinant priemonę BB 1 suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienai įmonei per trejus metus (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitinka 14.2 ir 14.3 punktų sąlygas.

| (215) | Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(215)

Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

BB 3

BB 3

| (216) | Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacija (LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija (LBV) įgyvendino priemones, susijusias su informacijos ekonominiais klausimais sklaida, taip pat naujos pieno sektoriaus informacijos ir žinių perdavimu. Be to, buvo rengiami konkursai. Šios priemonės yra techninė parama. |
| --- | --- |

(216)

Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacija (LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija (LBV) įgyvendino priemones, susijusias su informacijos ekonominiais klausimais sklaida, taip pat naujos pieno sektoriaus informacijos ir žinių perdavimu. Be to, buvo rengiami konkursai. Šios priemonės yra techninė parama.

| (217) | Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida ir konkursų rengimas, žr. 50 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(217)

Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida ir konkursų rengimas, žr. 50 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą.

| (218) | Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(218)

Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (219) | 2006 m. LVMB nusipelniusioms Brandenburgo įmonėms apdovanoti panaudojo 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (žr. 53 konstatuojamąją dalį). Be to, 2006 m. LBV buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų už pieno gamintojų konsultavimą (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija daro išvadą, kad dviejų pirmiau minėtų priemonių pagalbos sumos 2001–2006 m. laikotarpiu neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Taigi Bendrijos gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(219)

2006 m. LVMB nusipelniusioms Brandenburgo įmonėms apdovanoti panaudojo 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (žr. 53 konstatuojamąją dalį). Be to, 2006 m. LBV buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų už pieno gamintojų konsultavimą (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija daro išvadą, kad dviejų pirmiau minėtų priemonių pagalbos sumos 2001–2006 m. laikotarpiu neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Taigi Bendrijos gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

| (220) | Tad priemonė BB 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(220)

Tad priemonė BB 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

HE 2

HE 2

| (221) | Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę LVMH teikė mokslinę informaciją, rengdama specializuotus straipsnius, ir organizavo mokymus ūkininkams ir žemės ūkio darbuotojams. Ši veikla laikytina technine parama. |
| --- | --- |

(221)

Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę LVMH teikė mokslinę informaciją, rengdama specializuotus straipsnius, ir organizavo mokymus ūkininkams ir žemės ūkio darbuotojams. Ši veikla laikytina technine parama.

| (222) | Subsidijuotos išlaidos (57 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto pirmą įtrauką. |
| --- | --- |

(222)

Subsidijuotos išlaidos (57 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto pirmą įtrauką.

| (223) | Ši pagalba nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (57 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl Bendrijos gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(223)

Ši pagalba nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (57 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl Bendrijos gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (224) | Pagalbos sumos nesiekė 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (57 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(224)

Pagalbos sumos nesiekė 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (57 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

| (225) | Taigi priemonė HE 2 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(225)

Taigi priemonė HE 2 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

HE 3

HE 3

| (226) | LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurios nebuvo skirtos konkrečioms įmonėms), susijusias su pieno gamyba ir pieno bei pieno produktų perdirbimu. |
| --- | --- |

(226)

LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurios nebuvo skirtos konkrečioms įmonėms), susijusias su pieno gamyba ir pieno bei pieno produktų perdirbimu.

| (227) | LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymėjo, kad veikla pagal šią priemonę daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą bei vartotojų švietimą ir kad vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis. Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad mokslinių žinių sklaidos ir kampanijų organizavimo priemonės laikytinos technine parama, kuri naudinga visam pieno sektoriui (žr. taip pat 173 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(227)

LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymėjo, kad veikla pagal šią priemonę daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą bei vartotojų švietimą ir kad vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis. Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad mokslinių žinių sklaidos ir kampanijų organizavimo priemonės laikytinos technine parama, kuri naudinga visam pieno sektoriui (žr. taip pat 173 konstatuojamąją dalį).

| (228) | Subsidijuotos išlaidos (59 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(228)

Subsidijuotos išlaidos (59 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (229) | Ši priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (61 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(229)

Ši priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (61 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (230) | Suteiktos pagalbos dydis buvo mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma (61 konstatuojamoji dalis). |
| --- | --- |

(230)

Suteiktos pagalbos dydis buvo mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma (61 konstatuojamoji dalis).

| (231) | Taigi priemonė HE 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(231)

Taigi priemonė HE 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

HE 9

HE 9

| (232) | Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“ (žr. 62 konstatuojamąją dalį). Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas laikytinas technine parama. |
| --- | --- |

(232)

Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“ (žr. 62 konstatuojamąją dalį). Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas laikytinas technine parama.

| (233) | Subsidijuotos išlaidos (62 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką. |
| --- | --- |

(233)

Subsidijuotos išlaidos (62 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką.

| (234) | Mokymuose galėjo dalyvauti visi gamintojai (64 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitiko ir 14.2 punkto reikalavimus. |
| --- | --- |

(234)

Mokymuose galėjo dalyvauti visi gamintojai (64 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitiko ir 14.2 punkto reikalavimus.

| (235) | Visa priemonei HE 9 2001–2006 m. laikotarpiu skirta suma siekė maždaug 35 000 EUR (žr. 64 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta didžiausia nustatyta 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas). |
| --- | --- |

(235)

Visa priemonei HE 9 2001–2006 m. laikotarpiu skirta suma siekė maždaug 35 000 EUR (žr. 64 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta didžiausia nustatyta 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas).

| (236) | Todėl priemonė HE 9 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(236)

Todėl priemonė HE 9 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

NI 5

NI 5

| (237) | Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijos dalyvavimui mugėse ir parodose ir mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (žr. 65 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimas mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaida laikytini technine parama. |
| --- | --- |

(237)

Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijos dalyvavimui mugėse ir parodose ir mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (žr. 65 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimas mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaida laikytini technine parama.

| (238) | Parodų patalpų nuomos ir įrengimo išlaidos bei faktinės informacijos skelbimo išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką. |
| --- | --- |

(238)

Parodų patalpų nuomos ir įrengimo išlaidos bei faktinės informacijos skelbimo išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką.

| (239) | Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, iš esmės įgyvendinant šią priemonę buvo suteikta finansinė pagalba įrengti LVMN mugės stendui (žr. 66 konstatuojamąją dalį), kuris buvo naudingas visiems Žemutinės Saksonijos pieno gamintojams (vidutiniškai 2001–2006 m. laikotarpiu – maždaug 17 500 įmonių) (žr. 67 konstatuojamąją dalį). Taigi priemonė buvo prieinama visoms pieno gamybos įmonėms, todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(239)

Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, iš esmės įgyvendinant šią priemonę buvo suteikta finansinė pagalba įrengti LVMN mugės stendui (žr. 66 konstatuojamąją dalį), kuris buvo naudingas visiems Žemutinės Saksonijos pieno gamintojams (vidutiniškai 2001–2006 m. laikotarpiu – maždaug 17 500 įmonių) (žr. 67 konstatuojamąją dalį). Taigi priemonė buvo prieinama visoms pieno gamybos įmonėms, todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (240) | Vokietija savo pastabose nepatvirtino, kad pagal priemonę suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį. Vis dėlto Komisija mano, kad teikiant pagalbą mugės stendui, kuris buvo naudingas visoms Žemutinės Saksonijos pieno gamybos įmonėms, įrengti ši didžiausia nustatyta suma negalėjo būti viršyta. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(240)

Vokietija savo pastabose nepatvirtino, kad pagal priemonę suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį. Vis dėlto Komisija mano, kad teikiant pagalbą mugės stendui, kuris buvo naudingas visoms Žemutinės Saksonijos pieno gamybos įmonėms, įrengti ši didžiausia nustatyta suma negalėjo būti viršyta. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

| (241) | Taigi priemonė NI 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(241)

Taigi priemonė NI 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

NI 6 (2002–2003 m.)

NI 6 (2002–2003 m.)

| (242) | Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų (pieninių) dalyvavimui mugėse. Parama įmonių dalyvavimui mugėse laikytina technine parama. |
| --- | --- |

(242)

Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų (pieninių) dalyvavimui mugėse. Parama įmonių dalyvavimui mugėse laikytina technine parama.

| (243) | Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad 2001 m. (antrajam tyrimo etapui reikšmingu laikotarpiu) nebuvo prisiimta jokių privalomų įsipareigojimų pagalbos gavėjų atžvilgiu (68). Be to, jos nurodė, kad nagrinėjama priemonė nuo 2003 m. lapkričio 26 d. buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003 (žr. 68 konstatuojamąją dalį). Todėl aptariamos priemonės vertinimas apima tik laikotarpį nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2003 m. lapkričio 26 d. |
| --- | --- |

(243)

Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad 2001 m. (antrajam tyrimo etapui reikšmingu laikotarpiu) nebuvo prisiimta jokių privalomų įsipareigojimų pagalbos gavėjų atžvilgiu (68). Be to, jos nurodė, kad nagrinėjama priemonė nuo 2003 m. lapkričio 26 d. buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003 (žr. 68 konstatuojamąją dalį). Todėl aptariamos priemonės vertinimas apima tik laikotarpį nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2003 m. lapkričio 26 d.

68

| (244) | Subsidijuotos išlaidos (žr. 68 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto ketvirtą įtrauką. |
| --- | --- |

(244)

Subsidijuotos išlaidos (žr. 68 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto ketvirtą įtrauką.

| (245) | Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno produktų perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje (žr. 70 konstatuojamąją dalį). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(245)

Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno produktų perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje (žr. 70 konstatuojamąją dalį). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (246) | Didžiausias pagal aptariamą priemonę teiktos pagalbos intensyvumas per atitinkamą laikotarpį buvo 48 % (žr. 71 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos valdžios institucijų, tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Kaip teigia Vokietijos valdžios institucijos, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos, išskyrus įmonei „Nordmilch eG“ suteiktą pagalbą. |
| --- | --- |

(246)

Didžiausias pagal aptariamą priemonę teiktos pagalbos intensyvumas per atitinkamą laikotarpį buvo 48 % (žr. 71 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos valdžios institucijų, tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Kaip teigia Vokietijos valdžios institucijos, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos, išskyrus įmonei „Nordmilch eG“ suteiktą pagalbą.

| (247) | Įmonė „Nordmilch eG“, kurioje dirbo apie 2 500 darbuotojų ir kurios apyvarta siekė maždaug 1,9 mlrd. EUR, buvo viena iš didžiausių Vokietijos pieno sektoriaus įmonių (69). Remiantis šiais įmonės duomenimis, ji neatitinka Komisijos minimos 14.3 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžties (70). Todėl pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą didžiausia jai suteiktos pagalbos suma neturėjo viršyti 100 000 EUR per trejus metus. Taigi įmonei „Nordmilch eG“ suteikta pagalba neatitinka 14.3 punkto sąlygų (71). |
| --- | --- |

(247)

Įmonė „Nordmilch eG“, kurioje dirbo apie 2 500 darbuotojų ir kurios apyvarta siekė maždaug 1,9 mlrd. EUR, buvo viena iš didžiausių Vokietijos pieno sektoriaus įmonių (69). Remiantis šiais įmonės duomenimis, ji neatitinka Komisijos minimos 14.3 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžties (70). Todėl pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą didžiausia jai suteiktos pagalbos suma neturėjo viršyti 100 000 EUR per trejus metus. Taigi įmonei „Nordmilch eG“ suteikta pagalba neatitinka 14.3 punkto sąlygų (71).

69

70

71

| (248) | Todėl priemonė NI 6 iš esmės atitinka gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(248)

Todėl priemonė NI 6 iš esmės atitinka gairių 14 skirsnio sąlygas.

| (249) | 2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitinka gairių 14 skirsnio sąlygų. |
| --- | --- |

(249)

2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitinka gairių 14 skirsnio sąlygų.

NI 7

NI 7

| (250) | Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytoms vartotojų bendrojo informavimo apie pieną, kaip maisto produktą, priemonėms. Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį. |
| --- | --- |

(250)

Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytoms vartotojų bendrojo informavimo apie pieną, kaip maisto produktą, priemonėms. Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

| (251) | Subsidijuotos išlaidos (72 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(251)

Subsidijuotos išlaidos (72 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (252) | Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (75 konstatuojamoji dalis). Todėl priemonė atitiko 14.2 punkto sąlygas. |
| --- | --- |

(252)

Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (75 konstatuojamoji dalis). Todėl priemonė atitiko 14.2 punkto sąlygas.

| (253) | Pasak Vokietijos valdžios institucijų, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui suteikta pagalbos suma buvo maždaug 395 EUR (žr. 76 konstatuojamąją dalį). Taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma. |
| --- | --- |

(253)

Pasak Vokietijos valdžios institucijų, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui suteikta pagalbos suma buvo maždaug 395 EUR (žr. 76 konstatuojamąją dalį). Taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma.

| (254) | Todėl priemonė NI 7 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(254)

Todėl priemonė NI 7 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

NW 4 ir NW 5

NW 4 ir NW 5

| (255) | Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacijos (LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijų organizuotiems informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Be to, Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimosi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizavimui (dalinė priemonė NW 5). |
| --- | --- |

(255)

Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacijos (LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijų organizuotiems informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Be to, Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimosi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizavimui (dalinė priemonė NW 5).

| (256) | Parama informaciniams renginiams ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veiklai (dalinė priemonė NW 4) bei pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5) yra pagalbos priemonės, naudingos visam pieno sektoriui (173 konstatuojamoji dalis). Be to, jos laikytinos atrankinio pobūdžio priemonėmis, nes buvo naudingos tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui) (žr. 175 konstatuojamąją dalį). Nagrinėjamos priemonės laikytinos technine parama. |
| --- | --- |

(256)

Parama informaciniams renginiams ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veiklai (dalinė priemonė NW 4) bei pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5) yra pagalbos priemonės, naudingos visam pieno sektoriui (173 konstatuojamoji dalis). Be to, jos laikytinos atrankinio pobūdžio priemonėmis, nes buvo naudingos tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui) (žr. 175 konstatuojamąją dalį). Nagrinėjamos priemonės laikytinos technine parama.

| (257) | Subsidijuotos renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidos (žr. 79 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(257)

Subsidijuotos renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidos (žr. 79 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (258) | Priemonės buvo skirtos visiems pieninių galvijų augintojams (žr. 81 konstatuojamąją dalį), todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(258)

Priemonės buvo skirtos visiems pieninių galvijų augintojams (žr. 81 konstatuojamąją dalį), todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (259) | Remiantis bendrosiomis išlaidomis abiem priemonėms tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 81 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(259)

Remiantis bendrosiomis išlaidomis abiem priemonėms tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 81 konstatuojamąją dalį).

| (260) | Todėl priemonės NW 4 ir NW 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(260)

Todėl priemonės NW 4 ir NW 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

NW 6

NW 6

| (261) | Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pienininkystės asociacijos LVMNRW atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo (pranešimuose ir rinkos ataskaitose) veiklai. |
| --- | --- |

(261)

Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pienininkystės asociacijos LVMNRW atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo (pranešimuose ir rinkos ataskaitose) veiklai.

| (262) | Faktinės ir mokslinės informacijos skelbimas pranešimų ir rinkos ataskaitų forma laikytinas technine parama, todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos. |
| --- | --- |

(262)

Faktinės ir mokslinės informacijos skelbimas pranešimų ir rinkos ataskaitų forma laikytinas technine parama, todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos.

| (263) | Subsidijuotos išlaidos (82 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(263)

Subsidijuotos išlaidos (82 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (264) | Publikacijos buvo prieinamos visiems nemokamai, taigi įvykdytos ir 14.2 punkto sąlygos. |
| --- | --- |

(264)

Publikacijos buvo prieinamos visiems nemokamai, taigi įvykdytos ir 14.2 punkto sąlygos.

| (265) | Remiantis bendrosiomis išlaidomis priemonei NW 6 tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 85 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(265)

Remiantis bendrosiomis išlaidomis priemonei NW 6 tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 85 konstatuojamąją dalį).

| (266) | Todėl priemonė NW 6 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(266)

Todėl priemonė NW 6 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

RP 1 ir SL 2

RP 1 ir SL 2

| (267) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupės (MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacijos vykdytai vartotojų informavimo, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie produktus, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidos veiklai. |
| --- | --- |

(267)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupės (MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacijos vykdytai vartotojų informavimo, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie produktus, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidos veiklai.

| (268) | Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį. |
| --- | --- |

(268)

Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

| (269) | Pagal šias dalines priemones tinkamos finansuoti išlaidos (žr. 86 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(269)

Pagal šias dalines priemones tinkamos finansuoti išlaidos (žr. 86 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (270) | Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 90 konstatuojamąją dalį). Tai patvirtina ir MILAG savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose (žr. 153 konstatuojamąją dalį). Taigi 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(270)

Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 90 konstatuojamąją dalį). Tai patvirtina ir MILAG savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose (žr. 153 konstatuojamąją dalį). Taigi 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (271) | Be to, Vokietija tvirtino, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos (žr. 91 konstatuojamąją dalį), tad 14.3 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(271)

Be to, Vokietija tvirtino, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos (žr. 91 konstatuojamąją dalį), tad 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

| (272) | Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(272)

Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

RP 5 ir SL 5

RP 5 ir SL 5

| (273) | Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjungai (LKVRP) arba LVMS specialistų teiktoms konsultacijoms pieno gamintojams ir šių organizacijų rengtoms tęstinio mokymo programoms, skirtoms melžimo higienai ir superkamo žalio pieno kokybei gerinti. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama (žr. 92 konstatuojamąją dalį). Pieno gamintojų konsultavimas ir mokymas priskirtini techninės paramos teikimui pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį. |
| --- | --- |

(273)

Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjungai (LKVRP) arba LVMS specialistų teiktoms konsultacijoms pieno gamintojams ir šių organizacijų rengtoms tęstinio mokymo programoms, skirtoms melžimo higienai ir superkamo žalio pieno kokybei gerinti. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama (žr. 92 konstatuojamąją dalį). Pieno gamintojų konsultavimas ir mokymas priskirtini techninės paramos teikimui pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

| (274) | Subsidijuotos išlaidos (žr. 92 ir 94 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(274)

Subsidijuotos išlaidos (žr. 92 ir 94 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (275) | Pasak Vokietijos valdžios institucijų, konsultacijos ir (arba) mokymai buvo prieinami visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdantiems pieno gamintojams, o narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina (žr. 94 konstatuojamąją dalį). (72) Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(275)

Pasak Vokietijos valdžios institucijų, konsultacijos ir (arba) mokymai buvo prieinami visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdantiems pieno gamintojams, o narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina (žr. 94 konstatuojamąją dalį). (72) Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

72

| (276) | Vidutinė metinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašto-Pfalco žemėje buvo apie 197 EUR (73), o Saro krašte – 130 EUR (žr. 98 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma. |
| --- | --- |

(276)

Vidutinė metinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašto-Pfalco žemėje buvo apie 197 EUR (73), o Saro krašte – 130 EUR (žr. 98 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma.

73

| (277) | Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(277)

Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

TH 3 ir TH 4

TH 3 ir TH 4

| (278) | Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos (LVTM) dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose ir specializuotų konferencijų, skirtų mokslinių žinių sklaidai, organizavimui (dalinė priemonė TH 3, žr. 100 konstatuojamąją dalį). Be to, buvo teikiama parama faktinės informacijos apie šio regiono gamintojus sklaidai (dalinė priemonė TH 4, žr. 101 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimo parodose, specializuotų konferencijų rengimo ir faktinės informacijos sklaidos išlaidų padengimas laikytinas technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį. |
| --- | --- |

(278)

Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos (LVTM) dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose ir specializuotų konferencijų, skirtų mokslinių žinių sklaidai, organizavimui (dalinė priemonė TH 3, žr. 100 konstatuojamąją dalį). Be to, buvo teikiama parama faktinės informacijos apie šio regiono gamintojus sklaidai (dalinė priemonė TH 4, žr. 101 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimo parodose, specializuotų konferencijų rengimo ir faktinės informacijos sklaidos išlaidų padengimas laikytinas technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

| (279) | Subsidijuotos išlaidos (žr. 100 ir 101 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(279)

Subsidijuotos išlaidos (žr. 100 ir 101 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (280) | Remiantis Vokietijos pateikta informacija, nė viena iš šių priemonių nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 105 ir 108 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(280)

Remiantis Vokietijos pateikta informacija, nė viena iš šių priemonių nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 105 ir 108 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (281) | Be to, Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, jog pagalbos sumos buvo gerokai mažesnės už 14.3 punkte nustatytą didžiausią sumą (žr. 105 ir 109 konstatuojamąsias dalis). |
| --- | --- |

(281)

Be to, Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, jog pagalbos sumos buvo gerokai mažesnės už 14.3 punkte nustatytą didžiausią sumą (žr. 105 ir 109 konstatuojamąsias dalis).

| (282) | Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(282)

Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

TH 9 ir TH 10

TH 9 ir TH 10

| (283) | Tiuringija teikė finansinę paramąTiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacijos (VLT) vykdytai pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9). Be to, Tiuringija teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės jaunimo asociacijos (TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjungos (TMG) vykdytai profesinių konkursų organizavimo veiklai (dalinė priemonė TH 10) (žr. 110 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(283)

Tiuringija teikė finansinę paramąTiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacijos (VLT) vykdytai pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9). Be to, Tiuringija teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės jaunimo asociacijos (TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjungos (TMG) vykdytai profesinių konkursų organizavimo veiklai (dalinė priemonė TH 10) (žr. 110 konstatuojamąją dalį).

| (284) | Vokietija pirmiausia nurodė, kad šios dvi priemonės nebuvo valstybės pagalba, nes VLT (TH 9), TLJV ir TMG (TH 10) išmokėtos sumos laikytos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, taigi jomis nebuvo suteikiamas pranašumas (žr. 114 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad nors paslaugų teikėjų lygmeniu nebuvo suteiktas pranašumas, mokymai pieno ūkiuose ir profesinių konkursų organizavimas buvo naudingi pieninius galvijus auginantiems ūkiams ir laikytini technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį. |
| --- | --- |

(284)

Vokietija pirmiausia nurodė, kad šios dvi priemonės nebuvo valstybės pagalba, nes VLT (TH 9), TLJV ir TMG (TH 10) išmokėtos sumos laikytos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, taigi jomis nebuvo suteikiamas pranašumas (žr. 114 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad nors paslaugų teikėjų lygmeniu nebuvo suteiktas pranašumas, mokymai pieno ūkiuose ir profesinių konkursų organizavimas buvo naudingi pieninius galvijus auginantiems ūkiams ir laikytini technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

| (285) | Subsidijuotos išlaidos (žr. 111 ir 112 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą. |
| --- | --- |

(285)

Subsidijuotos išlaidos (žr. 111 ir 112 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

| (286) | Remiantis Vokietijos pateikta informacija, galimybe dalyvauti mokymuose ar profesiniuose konkursuose galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje vietovėje veiklą vykdantys suinteresuotieji asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (žr. 115 ir 118 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. |
| --- | --- |

(286)

Remiantis Vokietijos pateikta informacija, galimybe dalyvauti mokymuose ar profesiniuose konkursuose galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje vietovėje veiklą vykdantys suinteresuotieji asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (žr. 115 ir 118 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

| (287) | Vokietija nurodė, kad pagal šias dvi dalines priemones suteiktos pagalbos sumos per trejus metus neviršijo 100 000 EUR (žr. 118 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma. |
| --- | --- |

(287)

Vokietija nurodė, kad pagal šias dvi dalines priemones suteiktos pagalbos sumos per trejus metus neviršijo 100 000 EUR (žr. 118 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma.

| (288) | Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(288)

Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

| (289) | Komisija daro išvadą, kad pagalbos priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10, išskyrus pagal priemonę NI 6 suteiktą pagalbą įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 290 konstatuojamąją dalį), atitiko taikytinas 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo suderinamos su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(289)

Komisija daro išvadą, kad pagalbos priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10, išskyrus pagal priemonę NI 6 suteiktą pagalbą įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 290 konstatuojamąją dalį), atitiko taikytinas 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo suderinamos su vidaus rinka.

| (290) | Taip pat Komisija daro išvadą, kad 2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitiko taikytinų 2000–2006 m. gairių sąlygų, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo nesuderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(290)

Taip pat Komisija daro išvadą, kad 2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitiko taikytinų 2000–2006 m. gairių sąlygų, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo nesuderinama su vidaus rinka.

6.3.2.   Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas laikotarpiu nuo 2007 m.

Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas laikotarpiu nuo 2007 m.

| (291) | Laikotarpiu nuo 2007 m. taikomos kitos nuostatos dėl techninės paramos teikimo suderinamumo su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(291)

Laikotarpiu nuo 2007 m. taikomos kitos nuostatos dėl techninės paramos teikimo suderinamumo su vidaus rinka.

| (292) | Techninės paramos teikimas 2007–2013 m. gairėse reglamentuojamas 2007–2013 m. gairių IV.K skirsnyje. |
| --- | --- |

(292)

Techninės paramos teikimas 2007–2013 m. gairėse reglamentuojamas 2007–2013 m. gairių IV.K skirsnyje.

| (293) | Remdamasi 2007–2013 m. gairių 105 punktu, Komisija valstybės pagalbą, skirtą techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, pripažįsta suderinama su Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu (74), jei ji atitinka visas Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio sąlygas. Pagal tų pačių gairių 106 punktą nepatvirtinama valstybės pagalba didelėms įmonėms. |
| --- | --- |

(293)

Remdamasi 2007–2013 m. gairių 105 punktu, Komisija valstybės pagalbą, skirtą techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, pripažįsta suderinama su Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu (74), jei ji atitinka visas Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio sąlygas. Pagal tų pačių gairių 106 punktą nepatvirtinama valstybės pagalba didelėms įmonėms.

74

| (294) | Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte numatyta, kad pagalba dalyvavimui mugėse ir parodose neturi viršyti 50 % papildomų išlaidų, susijusių su stendo nuoma, montavimu ir naudojimu. Ši išimtis taikoma tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. |
| --- | --- |

(294)

Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte numatyta, kad pagalba dalyvavimui mugėse ir parodose neturi viršyti 50 % papildomų išlaidų, susijusių su stendo nuoma, montavimu ir naudojimu. Ši išimtis taikoma tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje.

| (295) | Reglamentas (EB) Nr. 70/2001 2008 m. rugpjūčio 29 d. buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 800/2008 (75). Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje numatyta, kad MVĮ teikiama pagalba dalyvavimui mugėse laikoma suderinama su bendrąja rinka, jei pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, o nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis tik tuo atveju, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje. |
| --- | --- |

(295)

Reglamentas (EB) Nr. 70/2001 2008 m. rugpjūčio 29 d. buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 800/2008 (75). Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje numatyta, kad MVĮ teikiama pagalba dalyvavimui mugėse laikoma suderinama su bendrąja rinka, jei pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, o nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis tik tuo atveju, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje.

75

| (296) | Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą nepatvirtinama didelėms įmonėms suteikta valstybės pagalba, skirta techninei paramai. |
| --- | --- |

(296)

Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą nepatvirtinama didelėms įmonėms suteikta valstybės pagalba, skirta techninei paramai.

| (297) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl vienos priemonės (RP 2) suderinamumo su vidaus rinka (76). |
| --- | --- |

(297)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl vienos priemonės (RP 2) suderinamumo su vidaus rinka (76).

76

Priemonė RP 2

Priemonė RP 2

| (298) | Reino kraštas-Pfalcas pagal priemonę RP 2 suteikė finansinę paramą perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui įmonių keitimosi žiniomis renginiuose, konkursuose, parodose ir mugėse. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos mugių stendų įrengimo išlaidos (žr. 125 konstatuojamąją dalį). Parama buvo teikiama ne tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvavo konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui (žr. 119 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(298)

Reino kraštas-Pfalcas pagal priemonę RP 2 suteikė finansinę paramą perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui įmonių keitimosi žiniomis renginiuose, konkursuose, parodose ir mugėse. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos mugių stendų įrengimo išlaidos (žr. 125 konstatuojamąją dalį). Parama buvo teikiama ne tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvavo konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui (žr. 119 konstatuojamąją dalį).

| (299) | 10 % pagalbos intensyvumas pagal priemonę RP 2 yra mažesnis nei Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje nustatytas didžiausias pagalbos intensyvumas, lygus 50 %. |
| --- | --- |

(299)

10 % pagalbos intensyvumas pagal priemonę RP 2 yra mažesnis nei Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje nustatytas didžiausias pagalbos intensyvumas, lygus 50 %.

| (300) | Subsidijuotos išlaidos (išlaidos, susijusios su mugių stendų įrengimu) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje, pagal kuriuos tinkamomis finansuoti išlaidomis laikomos nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos (žr. 294 ir 295 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto pagal šias nuostatas pagalba gali būti teikiama tik pirmam įmonės dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje. |
| --- | --- |

(300)

Subsidijuotos išlaidos (išlaidos, susijusios su mugių stendų įrengimu) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje, pagal kuriuos tinkamomis finansuoti išlaidomis laikomos nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos (žr. 294 ir 295 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto pagal šias nuostatas pagalba gali būti teikiama tik pirmam įmonės dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

| (301) | Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose pateikė lentelę, kurioje nurodytas įmonių, 2003–2012 m. laikotarpiu gavusių pagalbą pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje, skaičius ir atitinkamos pagalbos sumos (žr. 123 konstatuojamąją dalį). Pagal lentelę 2007–2012 m. laikotarpiu vidutinės pagalbos pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje sumos siekė nuo 294 iki 5 113 EUR vienai remiamai įmonei per metus. |
| --- | --- |

(301)

Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose pateikė lentelę, kurioje nurodytas įmonių, 2003–2012 m. laikotarpiu gavusių pagalbą pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje, skaičius ir atitinkamos pagalbos sumos (žr. 123 konstatuojamąją dalį). Pagal lentelę 2007–2012 m. laikotarpiu vidutinės pagalbos pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje sumos siekė nuo 294 iki 5 113 EUR vienai remiamai įmonei per metus.

| (302) | Be to, Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose nurodė, kad pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir dviem įmonėms – „Hochwald Foods GmbH“ ir „MUH Arla eG“ (žr. 124 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(302)

Be to, Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose nurodė, kad pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir dviem įmonėms – „Hochwald Foods GmbH“ ir „MUH Arla eG“ (žr. 124 konstatuojamąją dalį).

| (303) | Įmonė „MUH Arla“ buvo įsteigta 2012 m. susijungus įmonei „Milch-Union Hocheifel“ (MUH) ir Skandinavijos pieno bendrovei „Arla Foods“. 2011 m. MUH dirbo apie 800 darbuotojų, o apyvarta siekė maždaug 693 mln. EUR (77). |
| --- | --- |

(303)

Įmonė „MUH Arla“ buvo įsteigta 2012 m. susijungus įmonei „Milch-Union Hocheifel“ (MUH) ir Skandinavijos pieno bendrovei „Arla Foods“. 2011 m. MUH dirbo apie 800 darbuotojų, o apyvarta siekė maždaug 693 mln. EUR (77).

77

| (304) | „Hochwald“ įmonių grupėje dirba daugiau kaip 1 900 darbuotojų, o apyvarta 2015 m. siekė apie 1,44 mrd. EUR (78). |
| --- | --- |

(304)

„Hochwald“ įmonių grupėje dirba daugiau kaip 1 900 darbuotojų, o apyvarta 2015 m. siekė apie 1,44 mrd. EUR (78).

78

| (305) | Remiantis šiais įmonių duomenimis, nei „MUH Arla eG“, nei „Hochwald Foods GmbH“ neatitinka 2007–2013 m. gairių II skyriaus 9 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) apibrėžties (79). Taigi pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą joms negalėjo būti suteikta jokia pagalba (žr. 296 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(305)

Remiantis šiais įmonių duomenimis, nei „MUH Arla eG“, nei „Hochwald Foods GmbH“ neatitinka 2007–2013 m. gairių II skyriaus 9 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) apibrėžties (79). Taigi pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą joms negalėjo būti suteikta jokia pagalba (žr. 296 konstatuojamąją dalį).

79

| (306) | Taigi 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, įvykdytos tik tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pirmajam MVĮ apibrėžtį atitinkančių perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje. |
| --- | --- |

(306)

Taigi 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, įvykdytos tik tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pirmajam MVĮ apibrėžtį atitinkančių perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

| (307) | 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos visais tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, visų pirma „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 305 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(307)

2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos visais tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, visų pirma „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 305 konstatuojamąją dalį).

| (308) | Be to, 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos ir tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 301 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(308)

Be to, 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos ir tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 301 konstatuojamąją dalį).

| (309) | Komisija daro išvadą, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba tik 306 konstatuojamojoje dalyje nurodytais atvejais atitinka 2007–2013 m. gairėse nustatytas atitinkamas sąlygas ir nuo 2007 m. buvo suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(309)

Komisija daro išvadą, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba tik 306 konstatuojamojoje dalyje nurodytais atvejais atitinka 2007–2013 m. gairėse nustatytas atitinkamas sąlygas ir nuo 2007 m. buvo suderinama su vidaus rinka.

| (310) | 307 ir 308 konstatuojamosiose dalyse nurodytais atvejais pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba neatitiko 2007–2013 m. gairėse nustatytų atitinkamų sąlygų ir todėl nuo 2007 m. nebuvo suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(310)

307 ir 308 konstatuojamosiose dalyse nurodytais atvejais pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba neatitiko 2007–2013 m. gairėse nustatytų atitinkamų sąlygų ir todėl nuo 2007 m. nebuvo suderinama su vidaus rinka.

6.3.3.   Pagalba kokybiškiems produktams 2001–2006 m.

Pagalba kokybiškiems produktams 2001–2006 m.

| (311) | 2001–2006 m. įgyvendintos aukštos kokybės žemės ūkio produktų gamybos ir prekybos skatinimo priemonės turi atitikti 2000–2006 m. gairių 13 skirsnyje išdėstytas sąlygas. |
| --- | --- |

(311)

2001–2006 m. įgyvendintos aukštos kokybės žemės ūkio produktų gamybos ir prekybos skatinimo priemonės turi atitikti 2000–2006 m. gairių 13 skirsnyje išdėstytas sąlygas.

| (312) | 13.2 punkte pateikiamas neišsamus tinkamos finansuoti veiklos šioje srityje sąrašas. Komisija patvirtina pagalbą, skirtą naudotis konsultavimo ir panašiomis pagalbinėmis paslaugomis, įskaitant techninius, įgyvendinamumo ir projektų bei rinkos tyrimus, kai vykdoma veikla susijusi su kokybiškų žemės ūkio produktų gamybos skatinimu; prie jos, be kita ko, priskiriama pagalba:






  — | kokybės užtikrinimo sistemoms, kaip antai ISO 9000 arba 14000 serijos, rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (RVASVT) pagrįstoms sistemoms arba aplinkosaugos audito sistemoms diegti, |
| --- | --- | --- |

(312)

13.2 punkte pateikiamas neišsamus tinkamos finansuoti veiklos šioje srityje sąrašas. Komisija patvirtina pagalbą, skirtą naudotis konsultavimo ir panašiomis pagalbinėmis paslaugomis, įskaitant techninius, įgyvendinamumo ir projektų bei rinkos tyrimus, kai vykdoma veikla susijusi su kokybiškų žemės ūkio produktų gamybos skatinimu; prie jos, be kita ko, priskiriama pagalba:

—

kokybės užtikrinimo sistemoms, kaip antai ISO 9000 arba 14000 serijos, rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (RVASVT) pagrįstoms sistemoms arba aplinkosaugos audito sistemoms diegti,

| — | išlaidoms, susijusioms su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo ir RVASVT pagrįstas sistemas, padengti. |
| --- | --- |

—

išlaidoms, susijusioms su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo ir RVASVT pagrįstas sistemas, padengti.

Be to, gali būti teikiama pagalba mokesčiams, kurie mokami pripažintoms sertifikavimo įstaigoms už pradinį kokybės užtikrinimo ir panašių sistemų sertifikavimą, padengti.

| (313) | 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio 3, 4 ir 5 punktuose numatytos specialios sąlygos ir apribojimai. Komisija laikosi nuomonės, kad neturi būti teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms padengti, neatsižvelgiant į tai, ar šios patikros atliekamos savanoriškai, ar privalomai pagal RVASVT arba panašią procedūrą. Pagalba gali būti teikiama tik trečiųjų šalių (pvz., kompetentingų reguliavimo institucijų, jų vardu veikiančių įstaigų arba nepriklausomų organizacijų, atsakingų už kilmės vietos nuorodų naudojimo, ekologinio ženklinimo arba kokybės ženklinimo kontrolę ir priežiūrą) arba jų vardu vykdomos kontrolės išlaidoms padengti. |
| --- | --- |

(313)

2000–2006 m. gairių 13 skirsnio 3, 4 ir 5 punktuose numatytos specialios sąlygos ir apribojimai. Komisija laikosi nuomonės, kad neturi būti teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms padengti, neatsižvelgiant į tai, ar šios patikros atliekamos savanoriškai, ar privalomai pagal RVASVT arba panašią procedūrą. Pagalba gali būti teikiama tik trečiųjų šalių (pvz., kompetentingų reguliavimo institucijų, jų vardu veikiančių įstaigų arba nepriklausomų organizacijų, atsakingų už kilmės vietos nuorodų naudojimo, ekologinio ženklinimo arba kokybės ženklinimo kontrolę ir priežiūrą) arba jų vardu vykdomos kontrolės išlaidoms padengti.

| (314) | Visa pagal šį skirsnį suteiktinos pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus arba MVĮ atveju – 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma didesnė (13.2 punktas). |
| --- | --- |

(314)

Visa pagal šį skirsnį suteiktinos pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus arba MVĮ atveju – 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma didesnė (13.2 punktas).

| (315) | Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybės gerinimui teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazių sudarymui bei atnaujinimui ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (žr. 126 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(315)

Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybės gerinimui teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazių sudarymui bei atnaujinimui ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (žr. 126 konstatuojamąją dalį).

| (316) | Pasak Vokietijos valdžios institucijų, pagalbos intensyvumas siekė iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų (žr. 129 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(316)

Pasak Vokietijos valdžios institucijų, pagalbos intensyvumas siekė iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų (žr. 129 konstatuojamąją dalį).

| (317) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl pirmiau nurodytų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (80). |
| --- | --- |

(317)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl pirmiau nurodytų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (80).

80

BW 10 ir BW 11

BW 10 ir BW 11

| (318) | Dalines priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (BW 11), pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės, prisijungusios prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ (žr. 131 ir 132 konstatuojamąsias dalis). |
| --- | --- |

(318)

Dalines priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (BW 11), pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės, prisijungusios prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ (žr. 131 ir 132 konstatuojamąsias dalis).

| (319) | Buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių auditų ir pradinio sertifikavimo, atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos (BW 10), arba konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemos įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (BW 11) (žr. 133 ir 134 konstatuojamąsias dalis). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą. |
| --- | --- |

(319)

Buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių auditų ir pradinio sertifikavimo, atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos (BW 10), arba konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemos įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (BW 11) (žr. 133 ir 134 konstatuojamąsias dalis). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą.

| (320) | Tačiau nebuvo teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms, kurios nėra remtinos ir pagal 13.3 punktą, padengti. |
| --- | --- |

(320)

Tačiau nebuvo teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms, kurios nėra remtinos ir pagal 13.3 punktą, padengti.

| (321) | Pasak Vokietijos valdžios institucijų, vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė 106 EUR (žr. 135 konstatuojamąją dalį), taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 13.2 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma. |
| --- | --- |

(321)

Pasak Vokietijos valdžios institucijų, vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė 106 EUR (žr. 135 konstatuojamąją dalį), taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 13.2 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma.

| (322) | Todėl dalinės priemonės BW 10 ir BW 11 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas |
| --- | --- |

(322)

Todėl dalinės priemonės BW 10 ir BW 11 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas

NI 1

NI 1

| (323) | Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytam kokybės užtikrinimo sistemos („QM–Milch“) diegimui pieno gamybos įmonėse. Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos. |
| --- | --- |

(323)

Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytam kokybės užtikrinimo sistemos („QM–Milch“) diegimui pieno gamybos įmonėse. Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos.

| (324) | Buvo finansuojami pasirengimo diegti sistemą „QM Milch“ veiksmai (konsultavimo paslaugos) ir sistemos „QM Milch“ koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidos (žr. 137 konstatuojamąją dalį). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą. |
| --- | --- |

(324)

Buvo finansuojami pasirengimo diegti sistemą „QM Milch“ veiksmai (konsultavimo paslaugos) ir sistemos „QM Milch“ koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidos (žr. 137 konstatuojamąją dalį). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą.

| (325) | Finansavimo sumos, kurios kiekvienu pagalbos konsultacinėms paslaugoms atveju siekė 12,78 EUR ir 35 EUR vienam ūkininkui per 3 metus už ūkių auditą (žr. 138 konstatuojamąją dalį), buvo gerokai mažesnės nei 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatyta didžiausia pagalbos suma. |
| --- | --- |

(325)

Finansavimo sumos, kurios kiekvienu pagalbos konsultacinėms paslaugoms atveju siekė 12,78 EUR ir 35 EUR vienam ūkininkui per 3 metus už ūkių auditą (žr. 138 konstatuojamąją dalį), buvo gerokai mažesnės nei 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatyta didžiausia pagalbos suma.

| (326) | Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų pavedimu, o Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga atliko nepriklausomos kontrolės institucijos funkcijas (139 konstatuojamoji dalis). Tai atitinka 13.3 punkto reikalavimus. |
| --- | --- |

(326)

Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų pavedimu, o Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga atliko nepriklausomos kontrolės institucijos funkcijas (139 konstatuojamoji dalis). Tai atitinka 13.3 punkto reikalavimus.

| (327) | Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(327)

Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas.

TH 5

TH 5

| (328) | Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijos (TVLEV) veiklai, susijusiai su kokybės užtikrinimo sistemos diegimu pieno gamybos įmonėse (žr. 140 konstatuojamąją dalį). Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos. |
| --- | --- |

(328)

Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijos (TVLEV) veiklai, susijusiai su kokybės užtikrinimo sistemos diegimu pieno gamybos įmonėse (žr. 140 konstatuojamąją dalį). Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos.

| (329) | Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonė imta taikyti 2004 m. (žr. 140 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(329)

Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonė imta taikyti 2004 m. (žr. 140 konstatuojamąją dalį).

| (330) | Pasak Vokietijos, 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR (žr. 141 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(330)

Pasak Vokietijos, 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR (žr. 141 konstatuojamąją dalį).

| (331) | Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal gairių 13.2 punktą, o suteiktos pagalbos sumos yra gerokai mažesnės nei nustatyta didžiausia riba. |
| --- | --- |

(331)

Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal gairių 13.2 punktą, o suteiktos pagalbos sumos yra gerokai mažesnės nei nustatyta didžiausia riba.

| (332) | Todėl priemonė TH 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas. |
| --- | --- |

(332)

Todėl priemonė TH 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas.

| (333) | Komisija daro išvadą, kad pagal priemones BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5 suteikta pagalba atitiko 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. buvo suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(333)

Komisija daro išvadą, kad pagal priemones BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5 suteikta pagalba atitiko 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. buvo suderinama su vidaus rinka.

6.4.   Pagalbos susigrąžinimas

Pagalbos susigrąžinimas

| (334) | Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 17 straipsnio 1 dalį Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas dešimties metų senaties terminas. Pagal to paties reglamento 17 straipsnio 2 dalį bet kuri su neteisėta pagalba susijusi priemonė, kurios imasi Komisija, nutraukia senaties terminą. |
| --- | --- |

(334)

Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 17 straipsnio 1 dalį Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas dešimties metų senaties terminas. Pagal to paties reglamento 17 straipsnio 2 dalį bet kuri su neteisėta pagalba susijusi priemonė, kurios imasi Komisija, nutraukia senaties terminą.

| (335) | Kai Vokietija pateikė 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje ataskaitą, 2011 m. lapkričio 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos apie šią schemą. Šia Komisijos priemone senaties terminas buvo nutrauktas. Todėl šis sprendimas – atsižvelgiant į 334 konstatuojamojoje dalyje nurodytą dešimties metų senaties terminą – susijęs su laikotarpiu nuo 2001 m. lapkričio 28 d. |
| --- | --- |

(335)

Kai Vokietija pateikė 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje ataskaitą, 2011 m. lapkričio 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos apie šią schemą. Šia Komisijos priemone senaties terminas buvo nutrauktas. Todėl šis sprendimas – atsižvelgiant į 334 konstatuojamojoje dalyje nurodytą dešimties metų senaties terminą – susijęs su laikotarpiu nuo 2001 m. lapkričio 28 d.

| (336) | Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę NI 6 2002–2003 m. laikotarpiu suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 289 konstatuojamąją dalį) nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta. |
| --- | --- |

(336)

Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę NI 6 2002–2003 m. laikotarpiu suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 289 konstatuojamąją dalį) nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta.

| (337) | Taip pat Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, konkrečiai „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 307 konstatuojamąją dalį), taip pat pagalba, suteikta pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 308 konstatuojamąją dalį), nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta. |
| --- | --- |

(337)

Taip pat Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, konkrečiai „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 307 konstatuojamąją dalį), taip pat pagalba, suteikta pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 308 konstatuojamąją dalį), nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta.

| (338) | Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina priemonės RP 2 taikymą nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį. |
| --- | --- |

(338)

Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina priemonės RP 2 taikymą nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį.

7.   IŠVADA

IŠVADA

| (339) | Komisija konstatuoja, kad Vokietija nagrinėjamą pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį. Ši pagalba yra suderinama su vidaus rinka (žr. 289, 309 ir 333 konstatuojamąsias dalis), išskyrus tolesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytus pagalbos atvejus. |
| --- | --- |

(339)

Komisija konstatuoja, kad Vokietija nagrinėjamą pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį. Ši pagalba yra suderinama su vidaus rinka (žr. 289, 309 ir 333 konstatuojamąsias dalis), išskyrus tolesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytus pagalbos atvejus.

| (340) | Komisija konstatuoja, kad taikant priemonę NI 6 suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ ir taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba įmonėms „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“, taip pat taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje yra nesuderinama su vidaus rinka (žr. 290 ir 310 konstatuojamąsias dalis). Ši pagalba turi būti susigrąžinta, |
| --- | --- |

(340)

Komisija konstatuoja, kad taikant priemonę NI 6 suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ ir taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba įmonėms „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“, taip pat taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje yra nesuderinama su vidaus rinka (žr. 290 ir 310 konstatuojamąsias dalis). Ši pagalba turi būti susigrąžinta,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Pagalba, kurią Vokietija, pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, suteikė nuo 2001 m. lapkričio 28 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. (taikydama priemones BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10, BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) arba nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d. (taikydama priemonę RP 2), yra suderinama su vidaus rinka, išskyrus 2 straipsnyje nurodytus pagalbos atvejus.

2 straipsnis

Pagalba, kurią Vokietija 2002 m. ir 2003 m., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę NI 6 suteikė įmonei „Nordmilch e.G.“, yra nesuderinama su vidaus rinka.

Pagalba, kurią Vokietija nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę RP 2 suteikė įmonėms, neatitinkančioms MVĮ apibrėžties, konkrečiai įmonėms „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“, yra nesuderinama su vidaus rinka.

Pagalba, kurią Vokietija nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę RP 2 suteikė pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje, yra nesuderinama su vidaus rinka.

3 straipsnis

Pagal 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba nėra pagalba, jei suteikimo metu ji atitinka sąlygas, nustatytas pagal Tarybos reglamento (ES) 2015/1588 (81) 2 straipsnį priimtu reglamentu, galiojusiu suteikiant pagalbą.

4 straipsnis

Taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba, kuri jos suteikimo metu atitinka reglamente, priimtame pagal Reglamento (ES) 2015/1588 1 straipsnį, arba bet kokioje kitoje patvirtintoje pagalbos schemoje nustatytas sąlygas, yra suderinama su vidaus rinka tiek, kiek ji neviršija didžiausio pagalbos intensyvumo ribų.

5 straipsnis

1.   Vokietija iš pagalbos gavėjų išieško su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą, suteiktą taikant 2 straipsnyje nurodytą pagalbos schemą.

2.   Į grąžintiną sumą įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjos pradėjo naudotis pagalba, iki faktinio jos grąžinimo dienos.

3.   Palūkanos apskaičiuojamos pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008 (82), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.

4.   Vokietija nuo šio sprendimo priėmimo dienos nutraukia visų pagal 2 straipsnyje nurodytą pagalbos schemą dar neišmokėtų pagalbos sumų mokėjimą.

6 straipsnis

1.   Taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta pagalba turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.

2.   Vokietija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įvykdytas per keturis mėnesius nuo jo paskelbimo.

7 straipsnis

1.   Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Vokietija pateikia šią informaciją:

| a) | pagalbos gavėjų, kurie gavo pagalbą taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą, sąrašą ir bendrą kiekvieno pagalbos gavėjo pagal šią schemą gautos pagalbos sumą; |
| --- | --- |

a)

pagalbos gavėjų, kurie gavo pagalbą taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą, sąrašą ir bendrą kiekvieno pagalbos gavėjo pagal šią schemą gautos pagalbos sumą;

| b) | bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti išieškota iš kiekvieno pagalbos gavėjo; |
| --- | --- |

b)

bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti išieškota iš kiekvieno pagalbos gavėjo;

| c) | išsamų priemonių, kurių imtasi ar ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti, apibūdinimą; |
| --- | --- |

c)

išsamų priemonių, kurių imtasi ar ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti, apibūdinimą;

| d) | dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjams nurodyta grąžinti pagalbą. |
| --- | --- |

d)

dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjams nurodyta grąžinti pagalbą.

2.   Vokietija Komisijai praneša apie priemonių, kurių ėmėsi šiam sprendimui įvykdyti, vykdymo eigą, kol bus baigta grąžinti taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta pagalba. Komisijai paprašius, Vokietija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių ėmėsi ar ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti. Vokietija taip pat pateikia išsamius duomenis apie pagalbos sumas ir palūkanas, kurias gavėjos jau grąžino.

8 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.

Vokietija turi nedelsdama persiųsti šio sprendimo kopiją pagalbos gavėjams.

Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 29 d.

Komisijos vardu

Phil HOGAN

Komisijos narys

---

(1)  
  2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai tapo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 ir 108 straipsniais. EB sutarties 87 bei 88 straipsniai ir SESV 107 bei 108 straipsniai iš esmės yra tapatūs. Šiame sprendime nuorodos į SESV 107 ir 108 straipsnius suprantamos, kai tinkama, kaip nuorodos į atitinkamai EB sutarties 87 ir 88 straipsnius.

1

(2)  
  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

2

(3)  
  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015 9 24, p. 9). Nuo 2015 m. lapkričio 14 d. šiuo reglamentu panaikinamas ir pakeičiamas Reglamentas (EB) Nr. 659/1999. Pagal Rreglamento (ES) 2015/1589 35 straipsnį nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į Tarybos reglamentą (ES) 2015/1589 ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.

3

(4)  Žr. 3 išnašą.

4

(5)  Paskutinį kartą įstatymas iš dalies pakeistas 2015 m. rugpjūčio 31 d. nutarimo 397 straipsniu (BGBl. I S. 1474).

5

(6)  P. 34–36.

6

(7)  
  2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1857/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žemės ūkio produktų gamyba, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 70/2001 (OL L 358, 2006 12 16, p. 3).

7

(8)  Bendrijos 2007–2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės (OL C 319, 2006 12 27, p. 1).

8

(9)  P. 37–39.

9

(10)  P. 38.

10

(11)  P. 43.

11

(12)  P. 47.

12

(13)  
  OL C 28, 2000 2 1, p. 2.

13

(14)  P. 39–40.

14

(15)  P. 40–41.

15

(16)  
  2015 m. vasario 27 d. pranešimas, p. 47.

16

(17)  2013 m. rugsėjo mėn. pranešimas, p. 41–42.

17

(18)  P. 43–47.

18

(19)  P. 43–47.

19

(20)  P. 55.

20

(21)  P. 56.

21

(22)  Šiuo klausimu Vokietijos valdžios institucijos teigė, kad 2001 m. (antrajam tyrimo etapui reikšmingu laikotarpiu) nebuvo prisiimta jokių privalomų įsipareigojimų pagalbos gavėjų atžvilgiu.

22

(23)  P. 43.

23

(24)  P. 58–59.

24

(25)  P. 70–74.

25

(26)  P. 76.

26

(27)  2013 m. vasario mėn. pranešimas.

27

(28)  Reklamos priemonių teisinis pagrindas Reino krašto-Pfalco žemėje yra atitinkamas sprendimas dėl valstybės pagalbos Nr. 381/2009 „Žemės ūkio sektoriaus rinkodara Reino krašto-Pfalco žemėje“.

28

(29)  P. 43.

29

(30)  
  2015 m. vasario 27 d. pranešimas, p. 48.

30

(31)  P. 80.

31

(32)  P. 82.

32

(33)  P. 83.

33

(34)  P. 84.

34

(35)  P. 85.

35

(36)  
  OL C 319, 2006 12 27, p. 1.

36

(37)  
  2001 m. sausio 12 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (OL L 10, 2001 1 13, p. 33).

37

(38)  
  2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (OL L 214, 2008 8 9, p. 3) 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas ir pakeistas 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014 6 26, p. 1).

38

(39)  Sprendimo pradėti procedūrą 244 konstatuojamoji dalis.

39

(40)  P. 77.

40

(41)  Šis reglamentas 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas 2014 m. birželio 25 d. reglamentu (ES) Nr. 702/2014, kuriuo skelbiama, kad tam tikrų kategorijų pagalba žemės bei miškų ūkio sektoriuose ir kaimo vietovėse yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnius (OL L 193, 2014 7 1, p. 1).

41

(42)  Pieno kokybės valdymo sistema („QM-Milch“) yra nacionaliniu mastu pieno gamybos įmonių ir pieninių taikomas pieno gamybos standartas, kuris kontrolės įstaigų buvo pripažintas kaip sertifikavimo pagrindas.

42

(43)  Sprendimo pradėti procedūrą 66 konstatuojamoji dalis.

43

(44)  Sprendimo pradėti procedūrą 253 konstatuojamoji dalis.

44

(45)  P. 11.

45

(46)  
  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 12.

46

(47)  
  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 12.

47

(48)  
  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 50.

48

(49)  P. 50.

49

(50)  
  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 83–84.

50

(51)  3.3 skirsnis.

51

(52)  Komisija gavo Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijos pastabas, kuriose buvo aptariamos ne tik čia minėtos dalinės priemonės, bet visos iš pieno mokesčio pajamų finansuotos priemonės. Asociacija teigė, kad jos nėra valstybės pagalba. Išsamų pastabų aprašą galima rasti 2015 m. rugsėjo 18 d. Komisijos sprendime (ES) 2015/2432 dėl valstybės pagalbos SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), kurią Vokietija suteikė pieno kokybės patikroms pagal Pieno ir riebalų įstatymą (OL L 334, 2015 12 22, p. 23).

52

(53)  
  2003 m. lapkričio 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO, C-126/01, ES:C:2003:622, 23 punktas.

53

Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO

(54)  
  2003 m. lapkričio 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO, C-126/01, ES:C:2003:622, Rink. p. I-13769, 24 punktas.

54

Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO

(55)  Pvz., Žemutinė Saksonija: 2004 m. lapkričio 26 d. Potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) (Nds. GVBl. (Žemutinės Saksonijos oficialusis teisės aktų leidinys) Nr. 36/2004, p. 519), iš dalies pakeistas 2005 m. gruodžio 22 d. potvarkio 6 straipsniu (Nds. GVBl. Nr. 31/2005, p. 475).

55

Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft

Nds. GVBl.

Nds. GVBl.

(56)  
  2013 m. gegužės 30 d. Teisingumo Teismo sprendimo Doux Élevage SNC ir Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l'Agriculture, C-677/11, ES:C:2013:348, 32, 35 ir 38 punktai.

56

Doux Élevage SNC

Coopérative agricole UKL-ARREE

Ministère de l'Agriculture

(57)  
  1980 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo Philip Morris Holland BV/Komisija, 730/79, ECLI:ES:C:1980:209, 11–12 punktai.

57

Philip Morris Holland BV/Komisija

(58)  Visų pirma žr. 1988 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Prancūzijos Respublika/Komisija, ECLI:ES:C:1988:391, 19 punktą.

58

Prancūzijos Respublika/Komisija

(59)  
  2012 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 927/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas (OL L 304, 2012 10 31, p. 1–915).

59

(60)

60

Šaltinis: Eurostatas.

(61)  
  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 4 30, p. 1).

61

(62)  
  2002 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimo Gibraltaras/Komisija, T-195/01 ir T-207/01, ECLI:ES:T:2002:111, 111 punktas.

62

Gibraltaras/Komisija

(63)  Žr. 17 konstatuojamąją dalį.

63

(64)  Bavarija: 1983 m. birželio 30 d. Potvarkis dėl pieno mokesčio (Verordnung über eine Umlage für Milch) (GVBL, p. 547); Badenas-Viurtembergas: 2004 m. gegužės 18 d. Potvarkis dėl pieno sektoriaus mokesčių rinkimo (Verordnung über die Erhebung von milchwirtschaftlichen Umlagen) (GBl. p. 350, 355); Šiaurės Reinas-Vestfalija: 1965 m. lapkričio 30 d. Potvarkis dėl mokesčių pieno sektoriui remti (Verordnung über Umlagen zur Förderung der Milchwirtschaft) (GV NW 1965, p. 349); Reino kraštas-Pfalcas: 1960 m. rugpjūčio 16 d. Žemės potvarkis dėl Pieno ir riebalų įstatymo įgyvendinimo (Landesverordnung zur Durchführung des Milch- und Fettgesetzes) (GVBl. p. 218, BS 7842–2); Brandenburgas: 1992 m. gruodžio 5 d. Potvarkis dėl įgaliojimų perleidimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai priimti teisės aktus pagal Pieno ir riebalų įstatymą (Verordnung zur Übertragung der Ermächtigungen zum Erlass von Rechtsverordnungen nach dem Milch- und Fettgesetz – ÜErmVO) (GVBl.II/92, [Nr. 72], p. 764); 1981 m. gruodžio 1 d. Tiuringijos potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriui remti (Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft) (GVBl. I 1981, p. 427); Saro kraštas: 1982 m. gruodžio 9 d. Potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft);Amtsblatt, 1982, p. 1007); Tiuringija:1999 m. gruodžio 29 d. Tiuringijos potvarkio dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriui remti (Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft) 2001 m. lapkričio 27 d. redakcija (GVBl. 2000, 20). Žemutinėje Saksonijoje pieno mokestis nustatytas 1951 m. liepos 6 d. Potvarkiu dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) su daliniais pakeitimais, padarytais 1952 m. kovo 25 d. Potvarkiu (Nds. GVBl. Sb. I, p. 689). Tačiau mokesčio rinkimas pagalbos teisės požiūriu svarbiu laikotarpiu buvo grindžiamas 1973 m. gegužės 22 d. Potvarkiu dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) (Nds. GVBl., p. 179), o mokesčio pajamų panaudojimas buvo reglamentuotas 1985 m. lapkričio 8 d. gairėmis dėl finansinės paramos skyrimo siekiant paremti pieno sektorių Žemutinėje Saksonijoje pagal Pieno ir riebalų įstatymo 22 straipsnio 2 dalį (Nds. MBl. Nr. 43/1985).

64

Verordnung über eine Umlage für Milch

Verordnung über die Erhebung von milchwirtschaftlichen Umlagen

GBl.

Verordnung über Umlagen zur Förderung der Milchwirtschaft

Landesverordnung zur Durchführung des Milch- und Fettgesetzes

GVBl.

Verordnung zur Übertragung der Ermächtigungen zum Erlass von Rechtsverordnungen nach dem Milch- und Fettgesetz – ÜErmVO

GVBl

Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft

GVBl.

Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft

Amtsblatt

Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft

GVBl.

Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft

Nds. GVBl. Sb. I

Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft

Nds. GVBl.

Nds. MBl.

(65)  
  OL C 119, 2002 5 22, p. 22.

65

(66)  2000–2006 m. gairių tekste vokiečių kalba pateikiamas galutinis pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų sąrašas. Tačiau tekste anglų kalba, kuria iš pradžių buvo parengtos Bendrijos gairės, pateikiamas pavyzdinis, o ne išsamus pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų sąrašas. Tas pats pasakytina ir apie tekstą prancūzų kalba.

66

(67)  Sprendimo pradėti procedūrą 235 ir 236 konstatuojamosios dalys. Komisija sprendimo pradėti procedūrą 236 konstatuojamoje dalyje rėmėsi 2000–2006 m. gairių tekstu vokiečių kalba ir nusprendė, kad pagal 14.1 punktą gali būti patvirtinta tik pagalba naujų metodų sklaidai (žr.71išnašą).

67

(68)  Žr. šio sprendimo 24 išnašą.

68

(69)  Skaičiai: 2009 m. Šaltinis: http://www.nordmilch.de/unternehmen/geschichte/. 2011 m. balandžio mėn. įmonės „Nordmilch GmbH“ ir „Humana Milchindustrie GmbH“ susijungė į vieną bendrovę „DMK Deutsches Milchkontor GmbH“.

69

(70)  
  OL L 107, 1996 4 30, p. 4.

70

(71)  Savo 2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija nurodė, kad šios pagalbos susigrąžinimo klausimas jau buvo svarstomas (žr. 68 konstatuojamąją dalį).

71

(72)  Tai savo vasario 10 d. pastabose patvirtina ir MILAG, aptardama priemonę RP 5 (žr. (153) konstatuojamąją dalį).

72

(73)  Žr. 79 išnašą.

73

(74)  Dabar – SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas.

74

(75)  Reglamentas (EB) Nr. 800/2008 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 651/2014.

75

(76)  Sprendimo pradėti procedūrą 244 konstatuojamoji dalis.

76

(77)

77

Šaltinis: http://www.arlafoods.de/ubersicht/presse/2012/pressrelease/eu-genehmigt-fusion-der-milch-union-hocheifel-und-arla-836614/

(78)

78

Šaltinis: https://www.hochwald.de/de/unternehmen/zahlen-fakten.html

(79)  Taip pat 2007–2013 m. gairių 9 punkte daroma nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 70/2001 I priedą, kuris 2008 m. rugpjūčio 29 d. buvo panaikintas ir pakeistas Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/2008 I priedu.

79

(80)  Sprendimo pradėti procedūrą 253 konstatuojamoji dalis.

80

(81)  
  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1588 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (OL L 248, 2015 9 24, p. 1).

81

(82)  
  2008 m. sausio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr 271/2008 iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 82, 2008 3 25, p. 1).

82

---

REKOMENDACIJOS

| 2017 12 19 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 339/83 |
| --- | --- | --- | --- |

2017 12 19

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 339/83

---

KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2017/2338

2017 m. lapkričio 16 d.

dėl bendro „Grąžinimo vadovo“ valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,

kadangi:

| (1) | Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB (1) nustatyti bendri valstybių narių standartai ir procedūros, taikytini grąžinant neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius; |
| --- | --- |

(1)

Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB (1) nustatyti bendri valstybių narių standartai ir procedūros, taikytini grąžinant neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius;

| (2) | būtina užtikrinti, kad tie bendri standartai ir procedūros būtų vienodai įgyvendinami visose valstybėse narėse, todėl 2015 m. spalio 1 d. Komisijos rekomendacijoje C(2015) 6250 (2) buvo pateiktas bendras „Grąžinimo vadovas“, kuriame išdėstytos bendros gairės, geriausia patirtis ir rekomendacijos, skirtos valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis. Kadangi neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo srityje yra pokyčių, „Grąžinimo vadovą“ būtina atnaujinti; |
| --- | --- |

(2)

būtina užtikrinti, kad tie bendri standartai ir procedūros būtų vienodai įgyvendinami visose valstybėse narėse, todėl 2015 m. spalio 1 d. Komisijos rekomendacijoje C(2015) 6250 (2) buvo pateiktas bendras „Grąžinimo vadovas“, kuriame išdėstytos bendros gairės, geriausia patirtis ir rekomendacijos, skirtos valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis. Kadangi neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo srityje yra pokyčių, „Grąžinimo vadovą“ būtina atnaujinti;

| (3) | 2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacijoje C(2017) 1600 (3) pateikiamos gairės, kaip turėtų būti remiamasi Direktyvos 2008/115/EB nuostatomis, siekiant padidinti grąžinimo procedūrų veiksmingumą, o valstybės narės raginamos imtis būtinų priemonių, kad būtų pašalintos teisinės ir praktinės grąžinimo kliūtys. Todėl „Grąžinimo vadove“ turėtų būti atsižvelgti į šią rekomendaciją; |
| --- | --- |

(3)

2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacijoje C(2017) 1600 (3) pateikiamos gairės, kaip turėtų būti remiamasi Direktyvos 2008/115/EB nuostatomis, siekiant padidinti grąžinimo procedūrų veiksmingumą, o valstybės narės raginamos imtis būtinų priemonių, kad būtų pašalintos teisinės ir praktinės grąžinimo kliūtys. Todėl „Grąžinimo vadove“ turėtų būti atsižvelgti į šią rekomendaciją;

| (4) | „Grąžinimo vadove“ turėtų būti atsižvelgta į naujausią Europos Sąjungos Teisingumo Teismą praktiką, susijusią su Direktyva 2008/115/EB; |
| --- | --- |

(4)

„Grąžinimo vadove“ turėtų būti atsižvelgta į naujausią Europos Sąjungos Teisingumo Teismą praktiką, susijusią su Direktyva 2008/115/EB;

| (5) | „Grąžinimo vadovas“ turėtų būti skirtas visoms valstybėms narėms, kurios privalo laikytis Direktyvos 2008/115/EB; |
| --- | --- |

(5)

„Grąžinimo vadovas“ turėtų būti skirtas visoms valstybėms narėms, kurios privalo laikytis Direktyvos 2008/115/EB;

| (6) | siekiant stiprinti vienodą bendrų Sąjungos grąžinimo standartų įgyvendinimą, „Grąžinimo vadovas“ turėtų būti naudojamas kaip pagrindinė priemonė vykdant su grąžinimu susijusias užduotis ir rengiant mokymus, |
| --- | --- |

(6)

siekiant stiprinti vienodą bendrų Sąjungos grąžinimo standartų įgyvendinimą, „Grąžinimo vadovas“ turėtų būti naudojamas kaip pagrindinė priemonė vykdant su grąžinimu susijusias užduotis ir rengiant mokymus,

PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

| 1. | Priede išdėstytas „Grąžinimo vadovas“ turėtų pakeisti Komisijos rekomendacijos C(2015) 6250 priede išdėstytą „Grąžinimo vadovą“. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Valstybės narės „Grąžinimo vadovą“ turėtų perduoti savo nacionalinėms institucijoms, įgaliotoms vykdyti su grąžinimu susijusias užduotis, ir nurodyti toms institucijoms juo naudotis kaip pagrindine priemone vykdant minėtas užduotis. |
| --- | --- |

2.

| 3. | „Grąžinimo vadovas“ turėtų būti naudojamas mokant darbuotojus, vykdančius su grąžinimu susijusias užduotis, ir ekspertus, dalyvaujančius tikrinimo, kaip valstybėse narėse taikoma Šengeno acquis, vertinimo ir stebėsenos mechanizme, sukurtame Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1053/2013 (4). |
| --- | --- |

3.

Priimta Briuselyje 2017 m. lapkričio 16 d.

Komisijos vardu

Dimitris AVRAMOPOULOS

Komisijos narys

---

(1)  
  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008 12 24, p. 98).

1

(2)  
  2015 m. spalio 1 d. Komisijos rekomendacija C(2015) 6250 dėl bendro „Grąžinimo vadovo“, skirto valstybių narių kompetentingoms institucijoms, vykdančioms su grąžinimu susijusias užduotis.

2

(3)  
  2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacija C(2017) 1600 dėl grąžinimo veiksmingumo padidinimo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB.

3

(4)  
  2013 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1053/2013, kuriuo sukuriamas tikrinimo, kaip taikoma Šengeno acquis, vertinimo ir stebėsenos mechanizmas, ir panaikinamas 1998 m. rugsėjo 16 d. Vykdomojo komiteto sprendimas, įsteigiantis Šengeno įvertinimo ir įgyvendinimo nuolatinį komitetą (OL L 295, 2013 11 6, p. 27).

4

acquis

---

PRIEDAS

GRĄŽINIMO VADOVAS

| 1. | SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS | 87 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Trečiosios šalies pilietis | 87 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Neteisėtas buvimas | 88 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Grąžinimas | 90 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Sprendimas grąžinti | 90 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Įsakymas išsiųsti | 91 |
| --- | --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Pasislėpimo pavojus | 91 |
| --- | --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Savanoriškas išvykimas | 93 |
| --- | --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Pažeidžiami asmenys | 94 |
| --- | --- | --- |

1.8.

| 2. | TAIKYMO SRITIS | 94 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Sienos kirtimo atvejai. 2 straipsnio 2 dalies a punktas | 95 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Specialios apsaugos priemonės, skirtos sienos kirtimo atvejams | 96 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Baudžiamosios teisės ir ekstradicijos taikymo atvejai | 97 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 3. | PALANKESNĖS NUOSTATOS | 98 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | SANKCIJOS UŽ MIGRACIJOS TAISYKLIŲ PAŽEIDIMUS | 98 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | SULAIKYMAS IR PRIEVOLĖ PRIIMTI SPRENDIMĄ GRĄŽINTI | 100 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Sulaikymas per patikrinimą išvykstant | 102 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Asmenys, kurių atžvilgiu sprendimą grąžinti priėmė kita valstybė narė | 102 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Ryšys su Dublino taisyklėmis | 103 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, turintis teisę būti kitoje valstybėje narėje | 104 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, kuriam taikomi galiojantys dvišaliai valstybių narių susitarimai | 106 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, besinaudojantis humanitariniu (ar kitu) leidimu | 107 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, dėl kurio pradėta leidimo galiojimo pratęsimo procedūra | 107 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Direktyvose dėl teisėtos migracijos nustatytos specialios taisyklės dėl readmisijos tarp valstybių narių judėjimo Sąjungos viduje atvejais | 108 |
| --- | --- | --- |

5.8.

| 6. | SAVANORIŠKAS IŠVYKIMAS | 108 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Pratęstas savanoriško išvykimo laikotarpis | 109 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Prievolės iki savanoriško išvykimo | 110 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Kontrargumentai | 110 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Praktinė atitiktis. Tranzitas sausuma | 111 |
| --- | --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Praktinė atitiktis. Tranzitas oro transportu | 112 |
| --- | --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Savanoriško išvykimo registravimas | 113 |
| --- | --- | --- |

6.6.

| 7. | IŠSIUNTIMAS | 113 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Išsiuntimas oro transportu | 115 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Tranzitas oro transportu | 118 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Jungtinės išsiuntimo oro transportu operacijos | 118 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros koordinuojamos grąžinimo operacijos | 119 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 8. | PRIVERSTINIO GRĄŽINIMO STEBĖSENA | 119 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | IŠSIUNTIMO ATIDĖJIMAS | 120 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | NELYDIMŲ NEPILNAMEČIŲ GRĄŽINIMAS | 121 |
| --- | --- | --- |

10.

| 10.1. | Atitinkamų įstaigų teikiama pagalba | 122 |
| --- | --- | --- |

10.1.

| 10.2. | Grąžinimas šeimos nariui, paskirtam globėjui ar į tinkamą priėmimo centrą | 123 |
| --- | --- | --- |

10.2.

| 11. | DRAUDIMAI ATVYKTI | 123 |
| --- | --- | --- |

11.

| 11.1. | Poveikis ES mastu | 124 |
| --- | --- | --- |

11.1.

| 11.2. | SIS II naudojimas | 125 |
| --- | --- | --- |

11.2.

| 11.3. | Procedūriniai klausimai | 125 |
| --- | --- | --- |

11.3.

| 11.4. | Draudimų atvykti taikymo priežastys | 125 |
| --- | --- | --- |

11.4.

| 11.5. | Draudimų atvykti trukmė | 126 |
| --- | --- | --- |

11.5.

| 11.6. | Draudimų atvykti panaikinimas, laikotarpio sutrumpinimas ir sustabdymas | 127 |
| --- | --- | --- |

11.6.

| 11.7. | Sankcijos, taikomos, kai nesilaikoma draudimo atvykti | 128 |
| --- | --- | --- |

11.7.

| 11.8. | Valstybių narių konsultacijos | 128 |
| --- | --- | --- |

11.8.

| 11.9. | Ankstesni draudimai atvykti | 129 |
| --- | --- | --- |

11.9.

| 12. | PROCEDŪRINĖS APSAUGOS PRIEMONĖS | 130 |
| --- | --- | --- |

12.

| 12.1. | Teisė į gerą administravimą ir teisė būti išklausytam | 130 |
| --- | --- | --- |

12.1.

| 12.2. | Su grąžinimu susiję sprendimai | 131 |
| --- | --- | --- |

12.2.

| 12.3. | Sprendimų forma ir vertimas | 133 |
| --- | --- | --- |

12.3.

| 12.4. | Teisių gynimo priemonės | 134 |
| --- | --- | --- |

12.4.

| 12.5. | Lingvistinė pagalba ir nemokama teisinė pagalba | 135 |
| --- | --- | --- |

12.5.

| 13. | APSAUGOS PRIEMONĖS IKI GRĄŽINIMO | 137 |
| --- | --- | --- |

13.

| 13.1. | Rašytinis patvirtinimas | 138 |
| --- | --- | --- |

13.1.

| 13.2. | Užsitęsę pažeidimai | 138 |
| --- | --- | --- |

13.2.

| 14. | SULAIKYMAS | 139 |
| --- | --- | --- |

14.

| 14.1. | Sulaikymą pateisinančios aplinkybės | 139 |
| --- | --- | --- |

14.1.

| 14.2. | Sulaikymo forma ir pirminė peržiūra | 142 |
| --- | --- | --- |

14.2.

| 14.3. | Reguliari sulaikymo peržiūra | 142 |
| --- | --- | --- |

14.3.

| 14.4. | Sulaikymo užbaigimas | 143 |
| --- | --- | --- |

14.4.

| 14.4.1. | Pagrįstos tikimybės išsiųsti nebuvimas | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.1.

| 14.4.2. | Maksimalaus sulaikymo laikotarpio pabaiga | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.2.

| 14.5. | Pakartotinis grąžinamųjų asmenų sulaikymas | 146 |
| --- | --- | --- |

14.5.

| 14.6. | Švelnesnių priverstinių priemonių taikymas pasibaigus sulaikymui | 146 |
| --- | --- | --- |

14.6.

| 15. | SULAIKYMO SĄLYGOS | 146 |
| --- | --- | --- |

15.

| 15.1. | Pirminis policijos vykdomas sulaikymas | 146 |
| --- | --- | --- |

15.1.

| 15.2. | Specialių centrų naudojimas, remiantis bendrąja taisykle | 147 |
| --- | --- | --- |

15.2.

| 15.3. | Atskyrimas nuo kalinių | 148 |
| --- | --- | --- |

15.3.

| 15.4. | Materialinės sulaikymo sąlygos | 148 |
| --- | --- | --- |

15.4.

| 16. | NEPILNAMEČIŲ IR ŠEIMŲ SULAIKYMAS | 153 |
| --- | --- | --- |

16.

| 17. | NEPAPRASTOSIOS PADĖTYS | 155 |
| --- | --- | --- |

17.

| 18. | PERKĖLIMAS Į NACIONALINĘ TEISĘ, AIŠKINIMAS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS | 156 |
| --- | --- | --- |

18.

| 19. | ŠALTINIAI IR DOKUMENTAI, KURIAIS REMTASI | 157 |
| --- | --- | --- |

19.

| 20. | SANTRUMPOS | 159 |
| --- | --- | --- |

20.

PRATARMĖ

Šiame „Grąžinimo vadove“ pateikiamos gairės nacionalinėms institucijoms, įgaliotoms atlikti su grąžinimu susijusias užduotis, įskaitant policiją, sienos apsaugos, migracijos tarnybas, sulaikymo centrų ir stebėsenos įstaigų darbuotojus.

Jis apima valstybių narių taikomus standartus ir procedūras, skirtus grąžinti neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius, ir yra pagrįstas šį klausimą reglamentuojančiomis Sąjungos teisinėmis priemonėmis, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB (1) (toliau – Grąžinimo direktyva). Praktikoje grąžinimo procedūros dažnai susijusios su kitų rūšių procedūromis (prieglobsčio procedūromis, sienų kontrolės procedūromis, procedūromis dėl teisės atvykti, būti ar gyventi), kurias reglamentuoja kiti atitinkami Sąjungos ir nacionalinės teisės aktai. Tokiais atvejais valstybės narės turėtų užtikrinti, kad įvairios tokias procedūras vykdančios institucijos glaudžiai bendradarbiautų.

Pirmoji vadovo versija buvo priimta 2015 m. spalio mėn. (2) Dabartinė versija, kuri buvo patikslinta 2017 m., grindžiama 2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacija (3); joje pateikta papildomų gairių nacionalinėms institucijoms, kaip taikyti Grąžinimo direktyvos taisykles, kad būtų pagerintas grąžinimo sistemų veiksmingumas visiškai užtikrinant pagrindinių teisių laikymąsi.

Be tinkamų standartų ir procedūrų, veiksminga grąžinimo sistema turi būti grindžiama racionalia ir gerai integruota kompetencijų organizavimo nacionaliniu lygmeniu sistema. Tai reiškia gebėjimą sutelkti visus su grąžinimo procedūromis susijusius subjektus (pavyzdžiui, teisėsaugos ir imigracijos institucijas, taip pat teismus, vaikų apsaugos institucijas, medicinos ir socialines tarnybas, sulaikymo centrų darbuotojus) ir derinti jų veiksmus, atsižvelgiant į jų vaidmenį ir įgaliojimus, kad įvairios institucijos sparčiai ir tinkamai reaguotų atskirais asmenų grąžinimo atvejais. Nacionalinėms grąžinimo sistemoms reikia pakankamo skaičiaus kvalifikuotų ir kompetentingų darbuotojų, kuriuos būtų galima greitai sutelkti – esant poreikiui, visą parą visomis savaitės dienomis – visų pirma, kai didėja našta vykdant grąžinimo sprendimus, ir kurie prireikus gali būti dislokuoti prie Sąjungos išorės sienos, kad būtų imtasi neatidėliotinų priemonių išaugusiems migracijos srautams valdyti. Šiuo tikslu turėtų būti užtikrintas nuolatinis keitimasis operatyvine informacija su Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra bei kitomis valstybėmis narėmis ir galimybė naudotis technine ir operatyvine parama, kurią gali teikti agentūra.

Kad grąžinimo sistemos būtų tinkamos reaguoti į problemas, valstybės narės turėtų kuo geriau išnaudoti Grąžinimo direktyvoje numatytas lankstumo priemones ir reguliariai peržiūrėti savo struktūras bei grąžinimo pajėgumus ir juos pritaikyti pagal realius poreikius, kad jie išliktų veiksmingi.

Šiuo vadovu nesukuriama jokių teisiškai įpareigojančių prievolių valstybėms narėms, nenustatoma jokių naujų teisių ar pareigų. Jis didele dalimi paremtas darbu, kurį valstybės narės ir Komisija 2009–2017 m. atliko Grąžinimo direktyvos 2008/115/EB ryšių palaikymo komitete, ir jame sistemingai bei apibendrintai aprašomos šiame forume įvykusios diskusijos, kurios nebūtinai atspindi valstybių narių susitarimą dėl teisės aktų aiškinimo.

Aiškinamojoje vadovo dalyje pateiktos papildomos rekomendacijos dėl naujai iškilusių klausimų (pavyzdžiui, naujų Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimų, tarptautinių standartų). Teisiškai privalomi tik teisės aktai, kuriais pagrįstas šis vadovas arba į kuriuos jame pateikta nuoroda, ir jie gali būti taikomi nacionalinėje jurisdikcijoje. Teisiškai privalomus Sąjungos teisės aiškinimus gali teikti tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.

1.   SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS

1.1.   Trečiosios šalies pilietis

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 1 dalis; Šengeno sienų kodekso (4) 2 straipsnio 5 dalis

Asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta Sutarties 17 straipsnio 1 dalyje, ir kuris nėra asmuo, besinaudojantis laisvo judėjimo teise pagal Sąjungos teisę, kaip apibrėžta Šengeno sienų kodekso 2 straipsnio 5 dalyje.

Toliau nurodytų kategorijų asmenys nelaikomi trečiųjų šalių piliečiais:

| — | SESV 20 straipsnio 1 dalyje (anksčiau – Sutarties 17 straipsnio 1 dalis) nurodyti Sąjungos piliečiai, t. y. ES valstybės narės pilietybę turintys asmenys (5), |
| --- | --- |

—

SESV 20 straipsnio 1 dalyje (anksčiau – Sutarties 17 straipsnio 1 dalis) nurodyti Sąjungos piliečiai, t. y. ES valstybės narės pilietybę turintys asmenys (5),

| — | asmenys, turintys EEE ar Šveicarijos pilietybę, |
| --- | --- |

—

asmenys, turintys EEE ar Šveicarijos pilietybę,

| — | Sąjungos piliečių, besinaudojančių laisvo judėjimo teise pagal SESV 21 straipsnį ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB, šeimos nariai
   (6), |
| --- | --- |

—

Sąjungos piliečių, besinaudojančių laisvo judėjimo teise pagal SESV 21 straipsnį ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB, šeimos nariai
   (6),

| — | EEE ar Šveicarijos piliečių, besinaudojančių tokiomis pačiomis laisvo judėjimo teisėmis kaip ir Sąjungos piliečiai, šeimos nariai. |
| --- | --- |

—

EEE ar Šveicarijos piliečių, besinaudojančių tokiomis pačiomis laisvo judėjimo teisėmis kaip ir Sąjungos piliečiai, šeimos nariai.

Visi kiti asmenys, taip pat ir asmenys be pilietybės (7), laikytini trečiųjų šalių piliečiais.

Papildomas paaiškinimas:

| — | ES, EEE ar Šveicarijos piliečių šeimos nariai, kurie dėl to turi teisę atvykti ir gyventi su Sąjungos piliečiu priimančiojoje valstybėje narėje neatsižvelgiant į pilietybę, yra:






  a) | sutuoktinis ir partneris, su kuriuo ES, EEE ar Šveicarijos pilietis sudarė registruotą partnerystę, jei tokia partnerystė sudaryta remiantis valstybės narės teisės aktais ir priimančioji valstybė narė pagal savo teisės aktus pripažįsta ją lygiavertę santuokai; |
| --- | --- | --- |

—

ES, EEE ar Šveicarijos piliečių šeimos nariai, kurie dėl to turi teisę atvykti ir gyventi su Sąjungos piliečiu priimančiojoje valstybėje narėje neatsižvelgiant į pilietybę, yra:

a)

sutuoktinis ir partneris, su kuriuo ES, EEE ar Šveicarijos pilietis sudarė registruotą partnerystę, jei tokia partnerystė sudaryta remiantis valstybės narės teisės aktais ir priimančioji valstybė narė pagal savo teisės aktus pripažįsta ją lygiavertę santuokai;

| b) | 21 metų nesulaukę tiesioginiai palikuonys arba išlaikomi asmenys, įskaitant sutuoktinio arba registruoto partnerio palikuonis ar išlaikomus asmenis; |
| --- | --- |

b)

21 metų nesulaukę tiesioginiai palikuonys arba išlaikomi asmenys, įskaitant sutuoktinio arba registruoto partnerio palikuonis ar išlaikomus asmenis;

| c) | išlaikomi tiesioginiai tiesiosios aukštutinės linijos giminaičiai, įskaitant atitinkamus sutuoktinio arba registruoto partnerio giminaičius. |
| --- | --- |

c)

išlaikomi tiesioginiai tiesiosios aukštutinės linijos giminaičiai, įskaitant atitinkamus sutuoktinio arba registruoto partnerio giminaičius.

Be a–c punktuose išvardytų kategorijų, kiti šeimos nariai pagal Sąjungos teisę tam tikromis aplinkybėmis taip pat turi teisę laisvai judėti, visų pirma tuomet, kai jiems suteikta teisė atvykti ir gyventi pagal nacionalinės teisės aktus, kuriais įgyvendinama Direktyvos 2004/38/EB 3 straipsnio 2 dalis.

| — | Trečiosios šalies pilietis, kurio prašymą būti pripažintam Sąjungos piliečio, besinaudojančio Sąjungos laisvo judėjimo teise pagal SESV 21 straipsnį ar Direktyvą 2004/38/EB, šeimos nariu atmetė valstybė narė, gali būti laikomas trečiosios šalies piliečiu. Todėl tokie asmenys gali patekti į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį, o tai reiškia, kad turės būti taikomi joje numatyti būtiniausi standartai, procedūros ir teisės. Tačiau, kiek tai susiję su galimu skundu dėl sprendimo, kuriuo nesuteikiama galimybė pasinaudoti Direktyva 2004/38/EB, Komisija mano, kad asmuo, remiantis palankesne Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio nuostata, ir toliau galės naudotis procedūrinėmis apsaugos priemonėmis, numatytomis Direktyvos 2004/38/EB VI skyriuje (pavyzdžiui, dėl sprendimo pranešimo ir pagrindimo, laiko, per kurį galima savanoriškai išvykti iš teritorijos, teisių gynimo procedūrų). |
| --- | --- |

—

Trečiosios šalies pilietis, kurio prašymą būti pripažintam Sąjungos piliečio, besinaudojančio Sąjungos laisvo judėjimo teise pagal SESV 21 straipsnį ar Direktyvą 2004/38/EB, šeimos nariu atmetė valstybė narė, gali būti laikomas trečiosios šalies piliečiu. Todėl tokie asmenys gali patekti į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį, o tai reiškia, kad turės būti taikomi joje numatyti būtiniausi standartai, procedūros ir teisės. Tačiau, kiek tai susiję su galimu skundu dėl sprendimo, kuriuo nesuteikiama galimybė pasinaudoti Direktyva 2004/38/EB, Komisija mano, kad asmuo, remiantis palankesne Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio nuostata, ir toliau galės naudotis procedūrinėmis apsaugos priemonėmis, numatytomis Direktyvos 2004/38/EB VI skyriuje (pavyzdžiui, dėl sprendimo pranešimo ir pagrindimo, laiko, per kurį galima savanoriškai išvykti iš teritorijos, teisių gynimo procedūrų).

1.2.   Neteisėtas buvimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 2 dalis; Šengeno sienų kodekso 6 straipsnis

Trečiosios šalies piliečio, kuris neatitinka arba nebeatitinka Šengeno sienų kodekso 5 straipsnyje nustatytų atvykimo sąlygų ar kitų atvykimo, buvimo ar gyvenimo toje valstybėje narėje sąlygų, buvimas valstybės narės teritorijoje.

Ši labai plati apibrėžtis apima visus trečiųjų šalių piliečius, kuriems teisės aktais nesuteikta teisė būti valstybėje narėje. Bet kuris trečiosios šalies pilietis, fiziškai esantis ES valstybės narės teritorijoje, ten yra arba teisėtai, arba neteisėtai. Trečios galimybės nėra.

Nacionaline teise pagrįstos teisinės fikcijos, kai asmuo, fiziškai esantis specialiai nurodytose valstybės teritorijos dalyse (pavyzdžiui, tranzito ar tam tikrose pasienio zonose), nelaikomas „esančiu teritorijoje“, šiuo atveju neturi reikšmės, nes tai pažeistų vienodo ES grąžinimo acquis taikymo principą. Tačiau valstybės narės gali nuspręsti šios kategorijos asmenims netaikyti tam tikrų grąžinimo acquis nuostatų (žr. 2 skirsnį).

2016 m. kodifikavus Šengeno sienų kodeksą (ŠSK), Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 2 dalies nuoroda į ŠSK 5 straipsnį skaitoma kaip nuoroda į dabartinį ŠSK 6 straipsnį.

Pavyzdžiui, toliau nurodytų kategorijų trečiųjų šalių piliečiai laikomi neteisėtai esančiais atitinkamoje valstybėje narėje:

| — | asmenys, kurių leidimo gyventi ar vizos galiojimas pasibaigė, |
| --- | --- |

—

asmenys, kurių leidimo gyventi ar vizos galiojimas pasibaigė,

| — | asmenys, kurių leidimas ar viza panaikinti, |
| --- | --- |

—

asmenys, kurių leidimas ar viza panaikinti,

| — | prieglobsčio prašytojai, kurių prašymai suteikti prieglobstį atmesti, |
| --- | --- |

—

prieglobsčio prašytojai, kurių prašymai suteikti prieglobstį atmesti,

| — | prieglobsčio prašytojai, kuriems įteiktas sprendimas, kuriuo jie netenka teisės būti šalyje kaip prieglobsčio prašytojai, |
| --- | --- |

—

prieglobsčio prašytojai, kuriems įteiktas sprendimas, kuriuo jie netenka teisės būti šalyje kaip prieglobsčio prašytojai,

| — | asmenys, kuriems prie sienos nesuteikta teisė atvykti, |
| --- | --- |

—

asmenys, kuriems prie sienos nesuteikta teisė atvykti,

| — | asmenys, sulaikyti dėl neteisėto sienos kirtimo, |
| --- | --- |

—

asmenys, sulaikyti dėl neteisėto sienos kirtimo,

| — | neteisėti migrantai, sulaikyti valstybių narių teritorijoje, |
| --- | --- |

—

neteisėti migrantai, sulaikyti valstybių narių teritorijoje,

| — | asmenys, sulaikyti, kai neturėdami teisės aktais numatytos teisės vyksta tranzitu per valstybės narės teritoriją į kitą valstybę narę, |
| --- | --- |

—

asmenys, sulaikyti, kai neturėdami teisės aktais numatytos teisės vyksta tranzitu per valstybės narės teritoriją į kitą valstybę narę,

| — | asmenys, neturintys teisės būti valstybėje narėje, kurioje jie sulaikyti (nors ir turintys teisę būti kitoje valstybėje narėje), |
| --- | --- |

—

asmenys, neturintys teisės būti valstybėje narėje, kurioje jie sulaikyti (nors ir turintys teisę būti kitoje valstybėje narėje),

| — | asmenys, esantys valstybės narės teritorijoje savanoriško išvykimo laikotarpiu, |
| --- | --- |

—

asmenys, esantys valstybės narės teritorijoje savanoriško išvykimo laikotarpiu,

| — | asmenys, kuriems taikomas atidėtas išsiuntimas. |
| --- | --- |

—

asmenys, kuriems taikomas atidėtas išsiuntimas.

Toliau nurodytų kategorijų asmenys nelaikomi neteisėtai esančiais, nes jie turi teisės aktais numatytą teisę būti (ji gali būti tik laikina) atitinkamoje valstybėje narėje:

| — | prieglobsčio prašytojai, esantys valstybėje narėje, kurioje jiems suteikta teisė būti, kol vykdoma prieglobsčio procedūra, |
| --- | --- |

—

prieglobsčio prašytojai, esantys valstybėje narėje, kurioje jiems suteikta teisė būti, kol vykdoma prieglobsčio procedūra,

| — | asmenys be pilietybės, esantys valstybėje narėje, kurioje pagal nacionalinę teisę jiems suteikta teisė būti, kol vykdoma asmens be pilietybės statuso nustatymo procedūra, |
| --- | --- |

—

asmenys be pilietybės, esantys valstybėje narėje, kurioje pagal nacionalinę teisę jiems suteikta teisė būti, kol vykdoma asmens be pilietybės statuso nustatymo procedūra,

| — | asmenys, esantys valstybėje narėje, kur jiems suteiktas oficialus toleravimo statusas (jei pagal nacionalinę teisę toks statusas prilygsta „teisėtam buvimui“), |
| --- | --- |

—

asmenys, esantys valstybėje narėje, kur jiems suteiktas oficialus toleravimo statusas (jei pagal nacionalinę teisę toks statusas prilygsta „teisėtam buvimui“),

| — | sukčiaujant įgyto leidimo turėtojai tol, kol leidimas neatšauktas ar nepanaikintas ir vis dar laikomas galiojančiu leidimu. |
| --- | --- |

—

sukčiaujant įgyto leidimo turėtojai tol, kol leidimas neatšauktas ar nepanaikintas ir vis dar laikomas galiojančiu leidimu.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Asmenų, kurių prašymas išduoti leidimą gyventi dar neišnagrinėtas, buvimas gali būti teisėtas arba neteisėtas, atsižvelgiant į tai, ar jie turi galiojančią vizą arba kitą teisę būti. |
| --- | --- |

—

Asmenų, kurių prašymas išduoti leidimą gyventi dar neišnagrinėtas, buvimas gali būti teisėtas arba neteisėtas, atsižvelgiant į tai, ar jie turi galiojančią vizą arba kitą teisę būti.

| — | Neteisėtam buvimui netaikoma minimalios trukmės ar trečiosios šalies piliečio ketinimo neteisėtai pasilikti valstybės narės teritorijoje sąlyga. Žr. ESTT sprendimo Affum
   (8), C-47/15, 48 punktą. |
| --- | --- |

—

Neteisėtam buvimui netaikoma minimalios trukmės ar trečiosios šalies piliečio ketinimo neteisėtai pasilikti valstybės narės teritorijoje sąlyga. Žr. ESTT sprendimo Affum
   (8), C-47/15, 48 punktą.

| — | Asmenų, pateikusių prašymą pratęsti pasibaigusio galiojimo leidimą, buvimas yra neteisėtas, jei valstybės narės nacionalinėje teisėje nenustatyta kitaip (taip pat žr. 5.7 skirsnį). |
| --- | --- |

—

Asmenų, pateikusių prašymą pratęsti pasibaigusio galiojimo leidimą, buvimas yra neteisėtas, jei valstybės narės nacionalinėje teisėje nenustatyta kitaip (taip pat žr. 5.7 skirsnį).

| — | Trečiųjų šalių piliečių, kuriems jau pritaikyta Grąžinimo direktyvoje nustatyta grąžinimo procedūra ir kurie valstybės narės teritorijoje yra neteisėtai, nesant jokių pateisinamų negrąžinimo priežasčių (ESTT sprendimo Achughbabian
   (9), C-329/11, 48 punkte aprašyta situacija), buvimas yra neteisėtas. ESTT sprendime Achughbabian daroma speciali nuoroda yra susijusi tik su nacionalinės baudžiamosios teisės priemonių suderinamumu su Grąžinimo direktyva. Šiame sprendime nieko nepasakyta apie Grąžinimo direktyvos taikymo sritį ir taikytinumą, taigi 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta bendroji taisyklė ir toliau galioja: „arba A, arba B“, t. y. arba asmens buvimas yra neteisėtas ir Grąžinimo direktyva taikytina, arba asmuo turi teisę būti, ir Grąžinimo direktyva netaikytina. |
| --- | --- |

—

Trečiųjų šalių piliečių, kuriems jau pritaikyta Grąžinimo direktyvoje nustatyta grąžinimo procedūra ir kurie valstybės narės teritorijoje yra neteisėtai, nesant jokių pateisinamų negrąžinimo priežasčių (ESTT sprendimo Achughbabian
   (9), C-329/11, 48 punkte aprašyta situacija), buvimas yra neteisėtas. ESTT sprendime Achughbabian daroma speciali nuoroda yra susijusi tik su nacionalinės baudžiamosios teisės priemonių suderinamumu su Grąžinimo direktyva. Šiame sprendime nieko nepasakyta apie Grąžinimo direktyvos taikymo sritį ir taikytinumą, taigi 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta bendroji taisyklė ir toliau galioja: „arba A, arba B“, t. y. arba asmens buvimas yra neteisėtas ir Grąžinimo direktyva taikytina, arba asmuo turi teisę būti, ir Grąžinimo direktyva netaikytina.

1.3.   Grąžinimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 3 dalis

„Grąžinimas“ – trečiosios šalies piliečio grįžimo procesas – savanoriškai vykdant prievolę grįžti arba priverstinai – į:

| 1) | asmens kilmės šalį arba |
| --- | --- |

1)

asmens kilmės šalį arba

| 2) | tranzito šalį pagal Bendrijos ar dvišalius readmisijos susitarimus, ar kitas nuostatas, arba |
| --- | --- |

2)

tranzito šalį pagal Bendrijos ar dvišalius readmisijos susitarimus, ar kitas nuostatas, arba

| 3) | kitą trečiąją šalį, į kurią atitinkamas trečiosios šalies pilietis savanoriškai nusprendžia grįžti ir į kurią jis būtų priimtas. |
| --- | --- |

3)

kitą trečiąją šalį, į kurią atitinkamas trečiosios šalies pilietis savanoriškai nusprendžia grįžti ir į kurią jis būtų priimtas.

Šioje apibrėžtyje tiksliai nurodyta, ką galima laikyti „grąžinimu“ ir ko negalima laikyti „grąžinimu“ įgyvendinant Grąžinimo direktyvą. Pagal Sąjungos teisę neteisėtai esančio trečiosios šalies piliečio perdavimas atgal kitai valstybei narei nelaikomas „grąžinimu“. Vis dėlto toks veiksmas išimties tvarka įmanomas pagal dvišalius readmisijos susitarimus ar Dublino taisykles. Rekomenduojama tai vadinti „perdavimu atgal“ arba „perdavimu“, o ne „grąžinimu“.

Ši apibrėžtis taip pat reiškia, kad valstybės narės privalo vykdyti grąžinimą į trečiąsias šalis tik vienoje iš trijų įtraukų išvardytomis aplinkybėmis. Todėl, pavyzdžiui, be grąžinamojo asmens sutikimo, jo negalima grąžinti į trečiąją šalį, kuri nėra nei kilmės, nei tranzito šalis.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Pirmoje įtraukoje nurodyta „kilmės šalis“ yra trečiosios šalies piliečio pilietybės šalis; asmenų be pilietybės atveju paprastai tai gali būti ankstesnės įprastinės gyvenamosios vietos šalis. |
| --- | --- |

—

Pirmoje įtraukoje nurodyta „kilmės šalis“ yra trečiosios šalies piliečio pilietybės šalis; asmenų be pilietybės atveju paprastai tai gali būti ankstesnės įprastinės gyvenamosios vietos šalis.

| — | Antroje įtraukoje nurodyta „tranzito šalis“ yra tik trečioji šalis, ne ES valstybė narė. |
| --- | --- |

—

Antroje įtraukoje nurodyta „tranzito šalis“ yra tik trečioji šalis, ne ES valstybė narė.

| — | Antroje įtraukoje nurodyti „Bendrijos ar dvišaliai readmisijos susitarimai ar kitos nuostatos“ – tai tik susitarimai su trečiosiomis šalimis. Dvišaliai readmisijos susitarimai tarp valstybių narių čia neturi reikšmės. Tačiau, remiantis tokiais valstybių narių susitarimais, tam tikrais atvejais neteisėtus migrantus galima perduoti atgal kitoms valstybėms narėms pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 3 dalį (žr. 5.5 skirsnį). |
| --- | --- |

—

Antroje įtraukoje nurodyti „Bendrijos ar dvišaliai readmisijos susitarimai ar kitos nuostatos“ – tai tik susitarimai su trečiosiomis šalimis. Dvišaliai readmisijos susitarimai tarp valstybių narių čia neturi reikšmės. Tačiau, remiantis tokiais valstybių narių susitarimais, tam tikrais atvejais neteisėtus migrantus galima perduoti atgal kitoms valstybėms narėms pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 3 dalį (žr. 5.5 skirsnį).

| — | Trečioje įtraukoje vartojama sąvoka „savanoriškai nusprendžia grįžti“ nereiškia savanoriško išvykimo. Čia „savanoriškai“ reiškia tai, kad grąžinamasis asmuo pasirenka, kur išvykti. Toks savanoriškas pasirinkimas, kur išvykti, galimas ir rengiantis išsiuntimo procedūrai: tam tikrais atvejais grąžinamasis asmuo gali pageidauti būti išsiųstas į kitą trečiąją šalį, o ne į tranzito ar kilmės šalį. |
| --- | --- |

—

Trečioje įtraukoje vartojama sąvoka „savanoriškai nusprendžia grįžti“ nereiškia savanoriško išvykimo. Čia „savanoriškai“ reiškia tai, kad grąžinamasis asmuo pasirenka, kur išvykti. Toks savanoriškas pasirinkimas, kur išvykti, galimas ir rengiantis išsiuntimo procedūrai: tam tikrais atvejais grąžinamasis asmuo gali pageidauti būti išsiųstas į kitą trečiąją šalį, o ne į tranzito ar kilmės šalį.

| — | Šalies, į kurią grąžinama, nurodymas išsiuntimo atveju. Jei nustatomas savanoriško išvykimo laikotarpis, grąžinamasis asmuo privalo užtikrinti savo prievolės grįžti per nustatytą laiką įvykdymą, ir iš esmės nėra reikalo nurodyti valstybės, į kurią grąžinama. Tik tokiu atveju, jei valstybės narės turi imtis prievartos priemonių (išsiuntimo), būtina nurodyti trečiąją šalį, į kurią asmuo bus išsiųstas (žr. 1.5 skirsnį). |
| --- | --- |

—

Šalies, į kurią grąžinama, nurodymas išsiuntimo atveju. Jei nustatomas savanoriško išvykimo laikotarpis, grąžinamasis asmuo privalo užtikrinti savo prievolės grįžti per nustatytą laiką įvykdymą, ir iš esmės nėra reikalo nurodyti valstybės, į kurią grąžinama. Tik tokiu atveju, jei valstybės narės turi imtis prievartos priemonių (išsiuntimo), būtina nurodyti trečiąją šalį, į kurią asmuo bus išsiųstas (žr. 1.5 skirsnį).

1.4.   Sprendimas grąžinti

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 4 dalis ir 6 straipsnio 6 dalis

Administracinis ar teismo sprendimas ar aktas, kuriuo konstatuojama arba paskelbiama, kad trečiosios šalies piliečio buvimas yra neteisėtas, ir nustatoma ar nurodoma prievolė grįžti.

„Sprendimo grąžinti“ apibrėžtyje daugiausia dėmesio skiriama dviem esminiams elementams. Sprendime grąžinti turi būti:

| 1) | teiginys dėl buvimo neteisėtumo ir |
| --- | --- |

1)

teiginys dėl buvimo neteisėtumo ir

| 2) | prievolė grįžti. |
| --- | --- |

2)

prievolė grįžti.

Sprendime grąžinti gali būti nurodyta ir kita informacija, kaip antai draudimas atvykti, savanoriško išvykimo laikotarpis, valstybė, į kurią grąžinama. Kai šalis, į kurią grąžinama, nenurodoma, valstybės narės turi užtikrinti, kad būtų laikomasi negrąžinimo principo pagal Grąžinimo direktyvos 5 straipsnį.

Valstybėms narėms suteikta nemažai veiksmų laisvės pasirenkant sprendimo grąžinti priėmimo formą (administracinis arba teismo sprendimas ar aktas).

Sprendimas grąžinti gali būti priimtas atskiru aktu ar sprendimu arba kartu su kitais sprendimais, pavyzdžiui, įsakymu išsiųsti ar sprendimu dėl teisėto buvimo pabaigos (žr. 12.1 skirsnį).

Sprendime grąžinti informuojama apie neteisėtą buvimą būtent sprendimą priimančioje valstybėje narėje ir nurodoma prievolė išvykti iš ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijų. Be to, pažymėtina, kad pagal 11 straipsnį sprendimai grąžinti gali būti priimti kartu su draudimu atvykti, galiojančiu visoje ES (privalomu visoms valstybėms, kurios turi laikytis Grąžinimo direktyvos).

Papildomas paaiškinimas:

| — | Pagal lanksčią sprendimo grąžinti apibrėžtį nedraudžiama, kad sprendimas, kuriuo įpareigojama grįžti, būtų priimtas kaip baudžiamasis nuosprendis arba vykstant baudžiamajam procesui. Žr. ESTT sprendimo Sagor, C-430/11 (10), 39 punktą. |
| --- | --- |

—

Pagal lanksčią sprendimo grąžinti apibrėžtį nedraudžiama, kad sprendimas, kuriuo įpareigojama grįžti, būtų priimtas kaip baudžiamasis nuosprendis arba vykstant baudžiamajam procesui. Žr. ESTT sprendimo Sagor, C-430/11 (10), 39 punktą.

1.5.   Įsakymas išsiųsti

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 5 dalis ir 8 straipsnio 3 dalis

Administracinis ar teismo sprendimas arba aktas, kuriuo nurodoma prievolę grįžti įvykdyti privestinai, t. y. fiziškai išvežti iš valstybės narės.

Įsakymas išsiųsti gali būti priimtas kartu su sprendimu grąžinti (vieno etapo procedūra) arba atskirai (dviejų etapų procedūra). Jei sprendimas grąžinti ir įsakymas išsiųsti priimami kartu per vieno etapo procedūrą, tais atvejais, kai nustatomas savanoriško išvykimo laikotarpis, būtina aiškiai nurodyti, kad išsiunčiama bus tik tuomet, jei prievolė grįžti per nustatytą savanoriško išvykimo laikotarpį nebus įvykdyta.

Atsižvelgiant į valstybių narių prievolę visada laikytis negrąžinimo principo, išsiuntimas (fizinis išvežimas iš valstybės narės) negalimas į nenurodytą paskirties vietą ir galimas tik nurodžius šalį, į kurią grąžinama. Grąžinamajam asmeniui turi būti iš anksto pranešta apie išsiuntimo paskirties vietą, suteikiant jam galimybę nurodyti priežastis, kodėl toks išsiuntimas į nurodytą paskirties vietą, jo manymu, pažeistų negrąžinimo principą, ir pasinaudoti teise pateikti skundą. Komisija rekomenduoja nurodyti šalį, į kurią grąžinama, atskirame sprendime išsiųsti (dviejų etapų procedūra) arba nurodyti šalį, į kurią asmuo bus išsiųstas, jei neįvykdys prievolės grįžti, bendrame sprendime dėl grąžinimo ir išsiuntimo (vieno etapo procedūra) arba trečiosios šalies pilietį informuoti priimant kitą sprendimą ar aktą.

1.6.   Pasislėpimo pavojus

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 7 dalis ir 6 konstatuojamoji dalis

Tam tikru atveju esama priežasčių, kurios grindžiamos teisėje apibrėžtais konkrečiais kriterijais, manyti, kad trečiosios šalies pilietis, kuriam turi būti taikoma grąžinimo tvarka, gali pasislėpti.

Pasislėpimo pavojaus buvimas (ar nebuvimas) yra esminis veiksnys sprendžiant, ar nustatyti savanoriško išvykimo laikotarpį ir ar yra poreikis asmenį sulaikyti.

Valstybės narės savo vertinimą dėl galimo pasislėpimo pavojaus turi pagrįsti objektyviais nacionalinės teisės aktuose nustatytais kriterijais. Tai netiesiogiai patvirtinta ESTT sprendime Al Chodor
   (11), C-528/15, susijusiame su sąvokos „pasislėpimo pavojus“ apibrėžtimi Dublino reglamento 2 straipsnio n punkte (12), kurio tekstas iš esmės atitinka Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 7 dalyje pateiktą apibrėžtį. Šiame sprendime ESTT nusprendė, kad tokie objektyvūs kriterijai turi būti aiškiai nustatyti privalomose visuotinai taikomose nuostatose ir kad suformuotos nacionalinės teismų praktikos, kuri patvirtina nusistovėjusią administracinę praktiką, nepakanka. ESTT taip pat nusprendė, kad, tuo atveju, kai tokių kriterijų nėra nustatyta privalomose visuotinai taikomose nuostatose, sulaikymas turi būti pripažintas neteisėtu.

Nors valstybėms narėms suteikta nemažai veiksmų laisvės nustatant šiuos kriterijus, jos turėtų tinkamai atsižvelgti į toliau nurodytus kriterijus, iš kurių galima numanyti, kad neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis gali pasislėpti:

| — | dokumentų neturėjimas, |
| --- | --- |

—

dokumentų neturėjimas,

| — | gyvenamosios vietos, nuolatinės gyvenamosios vietos arba patikimo adreso neturėjimas, |
| --- | --- |

—

gyvenamosios vietos, nuolatinės gyvenamosios vietos arba patikimo adreso neturėjimas,

| — | neatvykimas į atitinkamas institucijas, |
| --- | --- |

—

neatvykimas į atitinkamas institucijas,

| — | aiškiai išreikštas ketinimas nesilaikyti su grąžinimu susijusių priemonių reikalavimų (pavyzdžiui, sprendimo grąžinti, slapstymosi prevencinių priemonių), |
| --- | --- |

—

aiškiai išreikštas ketinimas nesilaikyti su grąžinimu susijusių priemonių reikalavimų (pavyzdžiui, sprendimo grąžinti, slapstymosi prevencinių priemonių),

| — | paskelbtas nuosprendis dėl nusikalstamos veikos, įskaitant kitoje valstybėje narėje padarytą sunkią nusikalstamą veiką (13), |
| --- | --- |

—

paskelbtas nuosprendis dėl nusikalstamos veikos, įskaitant kitoje valstybėje narėje padarytą sunkią nusikalstamą veiką (13),

| — | vykstantys baudžiamieji tyrimai ir procesai, |
| --- | --- |

—

vykstantys baudžiamieji tyrimai ir procesai,

| — | sprendimo grąžinti, įskaitant sprendimą, kuriame numatyta prievolė grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį, nevykdymas, |
| --- | --- |

—

sprendimo grąžinti, įskaitant sprendimą, kuriame numatyta prievolė grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį, nevykdymas,

| — | ankstesnis elgesys (pvz., pabėgimas), |
| --- | --- |

—

ankstesnis elgesys (pvz., pabėgimas),

| — | finansinių išteklių neturėjimas, |
| --- | --- |

—

finansinių išteklių neturėjimas,

| — | kitoje valstybėje narėje dėl asmens priimtas sprendimas grąžinti, |
| --- | --- |

—

kitoje valstybėje narėje dėl asmens priimtas sprendimas grąžinti,

| — | reikalavimo vykti į kitos valstybės narės, išdavusios galiojantį leidimą gyventi ar kitą teisę joje būti suteikiantį leidimą, teritoriją nesilaikymas, |
| --- | --- |

—

reikalavimo vykti į kitos valstybės narės, išdavusios galiojantį leidimą gyventi ar kitą teisę joje būti suteikiantį leidimą, teritoriją nesilaikymas,

| — | neteisėtas atvykimas į ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritoriją. |
| --- | --- |

—

neteisėtas atvykimas į ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritoriją.

Nacionalinėje teisėje gali būti nustatyti kiti objektyvus kriterijai, pagal kuriuos nustatomas galimas pasislėpimo pavojus.

Remiantis bendraisiais Sąjungos teisės principais, ypač proporcingumo principu, visi Grąžinimo direktyva pagrįsti sprendimai turi būti priimami atskirai vertinant kiekvieną atvejį. Į pirmiau išvardytus kriterijus reikėtų atsižvelgti bet kuriame etape bendrai vertinant atskirą situaciją, tačiau jie negali būti vienintelis pagrindas automatiškai nuspręsti, kad esama pasislėpimo pavojaus, nes dažnai kelių pirmiau nurodytų kriterijų derinys suteikia pagrindą daryti išvadą, kad esama tokio pavojaus. Būtina vengti bet kokio automatinio vertinimo, kaip antai daryti išvadą, kad neteisėtas atvykimas ar dokumentų neturėjimas reiškia pasislėpimo pavojų. Atliekant tokį vertinimą būtina atsižvelgti į visus svarbius veiksnius, įskaitant atitinkamų asmenų amžių, sveikatą ir socialines sąlygas, kurie gali būti tiesiogiai susiję su trečiosios šalies piliečio galimo pasislėpimo pavojumi ir pagal kuriuos tam tikrais atvejais gali būti daroma išvada, kad pasislėpimo pavojaus nėra, nors asmuo atitinka vieną ar kelis nacionalinėje teisėje įtvirtintus kriterijus.

Be pirmiau minėtų kriterijų, iš kurių galima spręsti apie pasislėpimo pavojų, ir nepažeidžiant atitinkamų trečiųjų šalių piliečių teisių būti išklausytiems ir teisių į veiksmingą gynybą, nacionalinės teisės aktuose taip pat gali būti nurodytos tam tikros objektyvios aplinkybės, kurios laikomos nuginčijamąja prezumpcija, kad esama pasislėpimo pavojaus (t. y. trečiosios šalies pilietis turi įrodyti, kad, nepaisant toliau nurodytų aplinkybių, tokio pavojaus nėra):

| — | atsisakymas bendradarbiauti nustatant tapatybę, netikrų arba suklastotų tapatybės dokumentų naudojimas, esamų dokumentų sunaikinimas arba kitoks pašalinimas, atsisakymas duoti pirštų atspaudus, |
| --- | --- |

—

atsisakymas bendradarbiauti nustatant tapatybę, netikrų arba suklastotų tapatybės dokumentų naudojimas, esamų dokumentų sunaikinimas arba kitoks pašalinimas, atsisakymas duoti pirštų atspaudus,

| — | priešinimasis grąžinimui naudojant smurtą ar sukčiaujant, |
| --- | --- |

—

priešinimasis grąžinimui naudojant smurtą ar sukčiaujant,

| — | priemonės, kuria siekiama užkirsti kelią pasislėpimui, nesilaikymas (žr. 6.2 skirsnį), |
| --- | --- |

—

priemonės, kuria siekiama užkirsti kelią pasislėpimui, nesilaikymas (žr. 6.2 skirsnį),

| — | esamo draudimo atvykti nesilaikymas, |
| --- | --- |

—

esamo draudimo atvykti nesilaikymas,

| — | neleistinas antrinis judėjimas į kitą valstybę narę. |
| --- | --- |

—

neleistinas antrinis judėjimas į kitą valstybę narę.

Komisija rekomenduoja tokias nuginčijamąsias prezumpcijas nustatyti nacionalinės teisės aktuose.

1.7.   Savanoriškas išvykimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 8 dalis

Prievolės grįžti įvykdymas per sprendime grąžinti tam tikslui nustatytą laikotarpį.

Savanoriškas išvykimas pagal Sąjungos grąžinimo acquis reiškia savanoriškai įvykdytą prievolę grįžti į trečiąją šalį. Sąvoka „savanoriškas išvykimas“ neapima atvejų, kai teisėtai esantys trečiųjų šalių piliečiai patys priima sprendimą grįžti į savo šalį. Toks tikrai savanoriškas grįžimas (1 variantas toliau pateiktoje schemoje) nepatenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį, nes jis susijęs su teisėtu trečiųjų šalių piliečių buvimu. Neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių, kurie dar nepastebėti ar nesulaikyti (pavyzdžiui, užsibuvę asmenys), išvykimas gali patekti į sąvokos „savanoriškas išvykimas“ apibrėžtį. Šiems asmenims jau galioja abstrakti prievolė grįžti pagal Grąžinimo direktyvą ir, kai tik valdžios institucijos sužinos apie jų neteisėtą buvimą (ne vėliau nei per patikrinimą išvykstant, žr. 5.1 ir 11.3 skirsnius), jiems gali būti taikomas sprendimas grąžinti bei draudimas atvykti.

Todėl Grąžinimo direktyvoje reglamentuojami tik toliau nurodyti 2 ir 3 variantai.

3. IŠSIUNTIMAS – priverstinis prievolės grąžinti neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius įvykdymas

2 + 3 = grįžimas / grąžinimas (kaip apibrėžta Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje)

2. SAVANORIŠKAS IŠVYKIMAS – savanoriškas neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių prievolės grįžti įvykdymas

1. SAVANORIŠKAS GRĮŽIMAS – savanoriškas teisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grįžimas

Vykimas iš vienos valstybės narės nacionalinės teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją pagal 6 straipsnio 2 dalį (žr. 5.4 skirsnį) negali būti laikomas savanorišku išvykimu. Savanoriško išvykimo apibrėžtis visuomet reiškia, jog išvykstama į trečiąją šalį. Konkrečios tranzito sausumos keliais per kitų valstybių narių teritorijas taisyklės, taikytinos savanoriško išvykimo atvejais, pateiktos 6.4 skirsnyje.

1.8.   Pažeidžiami asmenys

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 9 dalis

Nepilnamečiai, nelydimi nepilnamečiai, neįgalieji, pagyvenę žmonės, nėščios moterys, vieniši tėvai, turintys nepilnamečių vaikų, bei asmenys, kurie buvo kankinti, išprievartauti ar patyrė kitokių formų sunkų psichologinį, fizinį ar seksualinį smurtą.

Priešingai nei prieglobsčio acquis naudojama pažeidžiamų asmenų apibrėžtis (žr., pavyzdžiui, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES (14) (Priėmimo sąlygų direktyva) 21 straipsnį arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES (15) (Priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų direktyva) 20 straipsnio 3 dalį), Grąžinimo direktyvoje ši apibrėžtis pateikta išsamaus sąrašo forma.

Tačiau poreikis ypač atsižvelgti į pažeidžiamų asmenų padėtį ir jų specifinius poreikius grąžinimo atvejais būdingas ne tik 3 straipsnio 9 dalyje aiškiai nurodytoms pažeidžiamų asmenų kategorijoms. Komisija rekomenduoja valstybėms narėms atkreipti dėmesį ir į kitas išskirtines pažeidžiamumo aplinkybes, pavyzdžiui, nurodytas prieglobsčio acquis, kuriose atsiduria prekybos žmonėmis arba moterų lyties organų žalojimo aukos, sunkiai sergantys asmenys ar asmenys, turintys psichikos sutrikimų.

Poreikis ypač atsižvelgti į pažeidžiamų asmenų padėtį neturėtų apsiriboti Grąžinimo direktyvoje konkrečiai nurodytais atvejais (savanoriško išvykimo, atidėto grąžinimo ir sulaikymo laikotarpiais). Todėl Komisija rekomenduoja valstybėms narėms atliekant kiekvieno atvejo konkrečių aplinkybių vertinimą atsižvelgti į pažeidžiamų asmenų poreikius visais grąžinimo procedūros etapais.

2.   TAIKYMO SRITIS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 2 straipsnis ir 4 straipsnio 4 dalis

Grąžinimo direktyvos taikymo sritis yra plati ir apima visus trečiųjų šalių piliečius, neteisėtai esančius valstybės narės teritorijoje. Šiuo metu Grąžinimo direktyvos privalo laikytis šios valstybės narės:

| — | visos ES valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją, |
| --- | --- |

—

visos ES valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją,

| — | Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas. |
| --- | --- |

—

Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas.

Valstybės narės gali nuspręsti šios direktyvos netaikyti tam tikrų kategorijų trečiųjų šalių piliečiams:

| — | su sienos kirtimu susijusiais atvejais pagal Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punktą (žr. 2.1 skirsnį) ir |
| --- | --- |

—

su sienos kirtimu susijusiais atvejais pagal Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punktą (žr. 2.1 skirsnį) ir

| — | su baudžiamąja teise susijusiais atvejais pagal Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies b punktą (žr. 2.2 skirsnį). |
| --- | --- |

—

su baudžiamąja teise susijusiais atvejais pagal Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies b punktą (žr. 2.2 skirsnį).

Valstybės narės sprendimas pasinaudoti nukrypti leidžiančia nuostata ir netaikyti Direktyvos su sienos kirtimu ar su baudžiamąja teise susijusiais atvejais turi būti aiškiai ir iš anksto nurodytas nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose (16); priešingu atveju jis negali turėti teisinės galios. Nėra jokių konkrečių formalių reikalavimų pranešti apie tokį sprendimą. Tačiau svarbu, kad jis aiškiai – tiesiogiai ar numanomai – būtų pagrįstas nacionalinės teisės aktais, jeigu ir tiek, kiek valstybė narė pasinaudoja šia nukrypti leidžiančia nuostata.

Jei valstybė narė iš anksto nepranešė apie savo sprendimą pasinaudoti Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose numatytomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis, šiomis nuostatomis vėliau negalima pateisinti Grąžinimo direktyvos netaikymo konkrečiais atvejais.

Valstybės narės turi visas galimybes nustatyti, kad Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose nustatyta nukrypti leidžianti nuostata taikytina tik tam tikrų kategorijų asmenims (pavyzdžiui, tik tiems, kuriems prie oro sienos ar jūrų sienos nebuvo leista atvykti), jei tai aiškiai nurodyta nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose.

Valstybės narės gali nuspręsti šia nukrypti leidžiančia nuostata pasinaudoti vėlesniame etape po pirminio Grąžinimo direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę. Tačiau tai jokiu būdu negali turėti neigiamų pasekmių tiems asmenims, kurie jau pasinaudojo Grąžinimo direktyvos poveikiu (žr. ESTT sprendimą Filev ir Osmani
   (17), C-297/12: „<...> tačiau, kadangi valstybė narė dar nepasinaudojo šia teise po perkėlimo termino pabaigos, <...> ji negali remtis teise riboti šios direktyvos taikymo asmenims sritį pagal 2 straipsnio 2 dalies b punktą asmenų, kuriems jau buvo taikomos šios direktyvos pasekmės, atžvilgiu“).

2.1.   Sienos kirtimo atvejai. 2 straipsnio 2 dalies a punktas

Asmenims, kuriems nebuvo leista atvykti ir kurie yra tranzito zonoje arba valstybės narės pasienio zonoje, dažnai taikomos specialios valstybių narių taisyklės: remiantis „teisine fikcija“ šie asmenys kartais nelaikomi „esančiais atitinkamos valstybės narės teritorijoje“, todėl taikomos specialios taisyklės. Grąžinimo direktyvoje laikomasi kitokio požiūrio, pagal kurį visi trečiosios šalies piliečiai, fiziškai esantys valstybės narės teritorijoje, patenka į direktyvos taikymo sritį.

Tačiau valstybės narės gali nuspręsti direktyvos netaikyti su sienos kirtimu susijusiems atvejams, t. y. trečiųjų šalių piliečiams:

| — | kuriems atsisakyta leisti atvykti pagal Šengeno sienų kodekso 13 straipsnį
   (18)
  arba |
| --- | --- |

—

kuriems atsisakyta leisti atvykti pagal Šengeno sienų kodekso 13 straipsnį
   (18)
  arba

| — | kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo sausuma, jūra ar oru, ir kurie po to nėra gavę leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje. |
| --- | --- |

—

kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo sausuma, jūra ar oru, ir kurie po to nėra gavę leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje.

Šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymas gali būti naudingas, pavyzdžiui, pirmųjų su migrantų antplūdžiu susiduriančių valstybių narių, kurios patiria didelį migracijos spaudimą, atveju, nes ja galima užtikrinti veiksmingesnes procedūras. Tokiais atvejais Komisija rekomenduoja pasinaudoti šia nukrypti leidžiančia nuostata.

Nacionalinės procedūros, taikomos su sienos kirtimu susijusiais atvejais, negali pažeisti bendrųjų tarptautinės teisės principų ir atitinkamų trečiosios šalies piliečių pagrindinių teisių, taip pat Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje nustatytų apsaugos priemonių (žr. 2.2 skirsnį).

Papildomas paaiškinimas:

| — | 2 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta tiesioginė laiko ir erdvės sąsaja su išorės sienos kirtimu. Todėl jis taikomas trečiosios šalies piliečiams, kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė arba suėmė neteisėtai kertant išorės sieną arba prie šios išorės sienos ją kirtus. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 72 punktą. |
| --- | --- |

—

2 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta tiesioginė laiko ir erdvės sąsaja su išorės sienos kirtimu. Todėl jis taikomas trečiosios šalies piliečiams, kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė arba suėmė neteisėtai kertant išorės sieną arba prie šios išorės sienos ją kirtus. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 72 punktą.

| — | Pavyzdžiui, toliau nurodytų kategorijų asmenys patenka į formuluotės „kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo <...>“ taikymo sritį, nes vis dar esama TIESIOGINIO ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu:






  — | laivu neteisėtai atvykę asmenys, kurie sulaikyti iškart ar netrukus po atvykimo, |
| --- | --- | --- |

—

Pavyzdžiui, toliau nurodytų kategorijų asmenys patenka į formuluotės „kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo <...>“ taikymo sritį, nes vis dar esama TIESIOGINIO ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu:

—

laivu neteisėtai atvykę asmenys, kurie sulaikyti iškart ar netrukus po atvykimo,

| — | policijos sulaikyti sienos užtvarą perlipę asmenys, |
| --- | --- |

—

policijos sulaikyti sienos užtvarą perlipę asmenys,

| — | neteisėtai atvykę asmenys, kurie išlipa iš traukinio ar autobuso, juos tiesiai atvežusio į valstybės narės teritoriją (be ankstesnio sustojimo valstybės narės teritorijoje). |
| --- | --- |

—

neteisėtai atvykę asmenys, kurie išlipa iš traukinio ar autobuso, juos tiesiai atvežusio į valstybės narės teritoriją (be ankstesnio sustojimo valstybės narės teritorijoje).

| — | Toliau nurodytų kategorijų asmenys nepatenka į formuluotės „kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo <...>“ taikymo sritį, nes nebėra TIESIOGINIO ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu:






  — | neteisėtai atvykę asmenys, kurie sulaikomi valstybės narės teritorijoje per tam tikrą laikotarpį po neteisėto atvykimo, |
| --- | --- | --- |

—

Toliau nurodytų kategorijų asmenys nepatenka į formuluotės „kuriuos kompetentingos institucijos sulaikė ar suėmė dėl neteisėto valstybės narės išorės sienos kirtimo <...>“ taikymo sritį, nes nebėra TIESIOGINIO ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu:

—

neteisėtai atvykę asmenys, kurie sulaikomi valstybės narės teritorijoje per tam tikrą laikotarpį po neteisėto atvykimo,

| — | neteisėti migrantai, sulaikyti pasienio regione, nebent vis dar esama tiesioginio ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu, |
| --- | --- |

—

neteisėti migrantai, sulaikyti pasienio regione, nebent vis dar esama tiesioginio ryšio su neteisėto sienos kirtimo veiksmu,

| — | neteisėti migrantai, išlipantys iš autobuso, atvykusio iš trečiosios šalies, jei autobusas jau keletą kartų sustojo ES teritorijoje, |
| --- | --- |

—

neteisėti migrantai, išlipantys iš autobuso, atvykusio iš trečiosios šalies, jei autobusas jau keletą kartų sustojo ES teritorijoje,

| — | neteisėti migrantai, kurie jau buvo išsiųsti anksčiau ir pažeidžia dar galiojantį draudimą atvykti (išskyrus, kai jų sulaikymas tiesiogiai siejasi su neteisėtu sienos kirtimu), |
| --- | --- |

—

neteisėti migrantai, kurie jau buvo išsiųsti anksčiau ir pažeidžia dar galiojantį draudimą atvykti (išskyrus, kai jų sulaikymas tiesiogiai siejasi su neteisėtu sienos kirtimu),

| — | neteisėti migrantai, kertantys vidaus sieną. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 69 punktą, Direktyvos 2 straipsnio 2 dalį, kurioje minimos išorės sienos, ir ŠSK 14 straipsnį, kuris taikomas prie išorės sienų, |
| --- | --- |

—

neteisėti migrantai, kertantys vidaus sieną. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 69 punktą, Direktyvos 2 straipsnio 2 dalį, kurioje minimos išorės sienos, ir ŠSK 14 straipsnį, kuris taikomas prie išorės sienų,

| — | neteisėtai esantys trečiųjų šalių piliečiai, išvykstantys iš valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijos. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 71 punktą. |
| --- | --- |

—

neteisėtai esantys trečiųjų šalių piliečiai, išvykstantys iš valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijos. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 71 punktą.

| — | Praktiniai atvejų, kuriems taikoma formuluotė „ir kurie po to nėra gavę leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje“ ir kuriems netaikoma nukrypti leidžianti nuostata, pavyzdžiai:






  — | neteisėtai atvykę asmenys, sulaikyti prie išorės sienos ir vėliau įgiję teisę būti kaip prieglobsčio prašytojai. NET jei galutinai atmetus prašymą suteikti prieglobstį jų buvimas vėl tampa neteisėtas, jų negalima neįtraukti į direktyvos taikymo sritį kaip atvejo, susijusio su sienos kirtimu, |
| --- | --- | --- |

—

Praktiniai atvejų, kuriems taikoma formuluotė „ir kurie po to nėra gavę leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje“ ir kuriems netaikoma nukrypti leidžianti nuostata, pavyzdžiai:

—

neteisėtai atvykę asmenys, sulaikyti prie išorės sienos ir vėliau įgiję teisę būti kaip prieglobsčio prašytojai. NET jei galutinai atmetus prašymą suteikti prieglobstį jų buvimas vėl tampa neteisėtas, jų negalima neįtraukti į direktyvos taikymo sritį kaip atvejo, susijusio su sienos kirtimu,

| — | trečiosios šalies pilietis, kuriam neleista atvykti ir kuris yra oro uosto tranzito zonoje (taigi gali nepatekti į Direktyvos taikymo sritį), dėl medicininių priežasčių perkeliamas į ligoninę ir jam suteikiamas trumpalaikis nacionalinis leidimas (o ne tik atidedamas išsiuntimas pagal 9 straipsnio 2 dalies a punktą) hospitalizavimo laikotarpiui. |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies pilietis, kuriam neleista atvykti ir kuris yra oro uosto tranzito zonoje (taigi gali nepatekti į Direktyvos taikymo sritį), dėl medicininių priežasčių perkeliamas į ligoninę ir jam suteikiamas trumpalaikis nacionalinis leidimas (o ne tik atidedamas išsiuntimas pagal 9 straipsnio 2 dalies a punktą) hospitalizavimo laikotarpiui.

| — | Trečiųjų šalių piliečiams, nepatenkantiems į Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo sritį, skirtų sprendimų forma, turinys ir numatytos teisių gynimo priemonės reglamentuojamos nacionalinės teisės aktais. |
| --- | --- |

—

Trečiųjų šalių piliečiams, nepatenkantiems į Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo sritį, skirtų sprendimų forma, turinys ir numatytos teisių gynimo priemonės reglamentuojamos nacionalinės teisės aktais.

| — | Atsisakymas leisti atvykti pagal ŠSK 14 straipsnį skirtas visiems asmenims, kurie neatitinka atvykimo sąlygų pagal ŠSK 6 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

—

Atsisakymas leisti atvykti pagal ŠSK 14 straipsnį skirtas visiems asmenims, kurie neatitinka atvykimo sąlygų pagal ŠSK 6 straipsnio 1 dalį.

| — | Asmenys, kuriems atsisakoma leisti atvykti oro uosto tranzito zonoje arba valstybės narės teritorijoje esančiame sienos perėjimo punkte, patenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį (nes jie jau fiziškai yra toje teritorijoje). Tačiau valstybės narės gali pasinaudoti 2 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta nukrypti leidžiančia nuostata, kuria valstybėms narėms suteikiama teisė nuspręsti tokiais atvejais direktyvos netaikyti. |
| --- | --- |

—

Asmenys, kuriems atsisakoma leisti atvykti oro uosto tranzito zonoje arba valstybės narės teritorijoje esančiame sienos perėjimo punkte, patenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį (nes jie jau fiziškai yra toje teritorijoje). Tačiau valstybės narės gali pasinaudoti 2 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta nukrypti leidžiančia nuostata, kuria valstybėms narėms suteikiama teisė nuspręsti tokiais atvejais direktyvos netaikyti.

| — | Sienos kirtimo atvejams skirtos išimtys pagal 2 straipsnio 2 dalies a punktą taikytinos tik sulaikymo prie išorės, o ne vidaus sienų atvejais. Žr. ESTT sprendimą Affum, C-47/15. |
| --- | --- |

—

Sienos kirtimo atvejams skirtos išimtys pagal 2 straipsnio 2 dalies a punktą taikytinos tik sulaikymo prie išorės, o ne vidaus sienų atvejais. Žr. ESTT sprendimą Affum, C-47/15.

| — | Laikinai atnaujinus vidaus sienų kontrolę vidaus sienos netampa išorės sienomis. Todėl tai neturi reikšmės Grąžinimo direktyvos taikymo sričiai. |
| --- | --- |

—

Laikinai atnaujinus vidaus sienų kontrolę vidaus sienos netampa išorės sienomis. Todėl tai neturi reikšmės Grąžinimo direktyvos taikymo sričiai.

| — | Sienos kirtimo ir panašūs atvejai, kuriems galima netaikyti direktyvos pagal 2 straipsnio 2 dalies a punktą, nėra tokie patys, kaip tos pačios direktyvos 12 straipsnio 3 dalyje nurodyti atvejai (supaprastinta procedūra neteisėto atvykimo atveju). Neteisėtas atvykimas (12 straipsnio 3 dalyje vartojama sąvoka) nėra sinonimiškas sienos kirtimo ir panašiems atvejams, aprašytiems Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte. Pavyzdys: neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, sulaikytas valstybės narės teritorijoje praėjus trims mėnesiams nuo jo neteisėto atvykimo, nepatenka į Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo sritį, bet gali patekti į jos 12 straipsnio 3 dalies taikymo sritį. |
| --- | --- |

—

Sienos kirtimo ir panašūs atvejai, kuriems galima netaikyti direktyvos pagal 2 straipsnio 2 dalies a punktą, nėra tokie patys, kaip tos pačios direktyvos 12 straipsnio 3 dalyje nurodyti atvejai (supaprastinta procedūra neteisėto atvykimo atveju). Neteisėtas atvykimas (12 straipsnio 3 dalyje vartojama sąvoka) nėra sinonimiškas sienos kirtimo ir panašiems atvejams, aprašytiems Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte. Pavyzdys: neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, sulaikytas valstybės narės teritorijoje praėjus trims mėnesiams nuo jo neteisėto atvykimo, nepatenka į Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo sritį, bet gali patekti į jos 12 straipsnio 3 dalies taikymo sritį.

2.2.   Specialios apsaugos priemonės, skirtos sienos kirtimo atvejams

Jei valstybės narės nusprendžia netaikyti direktyvos sienos kirtimo atvejams, jos, remdamosi Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalimi, vis tiek privalo laikytis negrąžinimo principo ir užtikrinti, kad susijusiems asmenims suteikiamos apsaugos lygmuo būtų ne mažiau palankus, negu nustatyta direktyvos straipsniuose dėl:

| — | priverstinių priemonių naudojimo apribojimų, |
| --- | --- |

—

priverstinių priemonių naudojimo apribojimų,

| — | išsiuntimo atidėjimo, |
| --- | --- |

—

išsiuntimo atidėjimo,

| — | neatidėliotinos medicinos pagalbos ir būtino ligų gydymo, atsižvelgiant į pažeidžiamų asmenų poreikius ir |
| --- | --- |

—

neatidėliotinos medicinos pagalbos ir būtino ligų gydymo, atsižvelgiant į pažeidžiamų asmenų poreikius ir

| — | sulaikymo sąlygų. |
| --- | --- |

—

sulaikymo sąlygų.

Be to, pabrėžtina, kad valstybės narės sprendimas Grąžinimo direktyvos netaikyti sienos kirtimo atvejams jokiu būdu nereiškia, jog atsisakoma Sąjungos prieglobsčio acquis numatytų apsaugos priemonių (pavyzdžiui, visų pirma galimybės pasinaudoti prieglobsčio procedūra). Sąjungos prieglobsčio acquis nustatytos prievolės visų pirma apima valstybių narių įsipareigojimą:

| — | informuoti trečiųjų šalių piliečius apie galimybę pateikti tarptautinės apsaugos prašymą, |
| --- | --- |

—

informuoti trečiųjų šalių piliečius apie galimybę pateikti tarptautinės apsaugos prašymą,

| — | užtikrinti, kad sienos apsaugos pareigūnai ir kitos kompetentingos institucijos turėtų reikiamą informaciją ir kad jų darbuotojams būtų surengti tinkamo lygmens mokymai, kaip atpažinti tokius prašytojus, ir pateiktos instrukcijos dėl prašytojų informavimo apie tai, kur ir kaip galima pateikti prašymą suteikti tarptautinę apsaugą, |
| --- | --- |

—

užtikrinti, kad sienos apsaugos pareigūnai ir kitos kompetentingos institucijos turėtų reikiamą informaciją ir kad jų darbuotojams būtų surengti tinkamo lygmens mokymai, kaip atpažinti tokius prašytojus, ir pateiktos instrukcijos dėl prašytojų informavimo apie tai, kur ir kaip galima pateikti prašymą suteikti tarptautinę apsaugą,

| — | pasirūpinti vertimu, kiek tai būtina siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti procedūra, |
| --- | --- |

—

pasirūpinti vertimu, kiek tai būtina siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti procedūra,

| — | patarimus ir konsultacijas teikiančioms organizacijoms ir asmenims sudaryti tinkamas galimybes susitikti su prašytojais išorės sienos perėjimo punktuose, įskaitant tranzito zonas. |
| --- | --- |

—

patarimus ir konsultacijas teikiančioms organizacijoms ir asmenims sudaryti tinkamas galimybes susitikti su prašytojais išorės sienos perėjimo punktuose, įskaitant tranzito zonas.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Praktinis šios nuostatos taikymas, kai prie sienos atsisakoma leisti atvykti. Yra dvi galimybės: arba asmuo fiziškai yra valstybės narės teritorijoje po to, kai prie sienos (pavyzdžiui, oro uosto tranzito zonoje) buvo atsisakyta jam leisti atvykti, arba asmens valstybės narės teritorijoje fiziškai nėra (pavyzdžiui, prie sausumos sienos atsisakyta leisti asmeniui atvykti ir jis vis dar fiziškai yra trečiosios šalies teritorijoje). Pirmuoju atveju taikomos Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje nustatytos apsaugos priemonės, antruoju atveju 4 straipsnio 4 dalis netaikoma. |
| --- | --- |

—

Praktinis šios nuostatos taikymas, kai prie sienos atsisakoma leisti atvykti. Yra dvi galimybės: arba asmuo fiziškai yra valstybės narės teritorijoje po to, kai prie sienos (pavyzdžiui, oro uosto tranzito zonoje) buvo atsisakyta jam leisti atvykti, arba asmens valstybės narės teritorijoje fiziškai nėra (pavyzdžiui, prie sausumos sienos atsisakyta leisti asmeniui atvykti ir jis vis dar fiziškai yra trečiosios šalies teritorijoje). Pirmuoju atveju taikomos Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje nustatytos apsaugos priemonės, antruoju atveju 4 straipsnio 4 dalis netaikoma.

| — | Negrąžinimo principo, pripažįstamo Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalies b punkte (ir įtvirtinto Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (ESPTC) 19 straipsnio 2 dalyje ir Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) 3 straipsnyje), laikymasis yra absoliutus ir jo negalima riboti jokiomis aplinkybėmis, net jei užsienietis kelia grėsmę viešajai tvarkai ar yra padaręs labai sunkų nusikaltimą. Tokiems asmenims gali būti nesuteiktas pabėgėlio ar papildomos apsaugos statusas, tačiau jų vis tiek negalima grąžinti ten, kur jie gali būti kankinami ar nužudyti. |
| --- | --- |

—

Negrąžinimo principo, pripažįstamo Grąžinimo direktyvos 4 straipsnio 4 dalies b punkte (ir įtvirtinto Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (ESPTC) 19 straipsnio 2 dalyje ir Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) 3 straipsnyje), laikymasis yra absoliutus ir jo negalima riboti jokiomis aplinkybėmis, net jei užsienietis kelia grėsmę viešajai tvarkai ar yra padaręs labai sunkų nusikaltimą. Tokiems asmenims gali būti nesuteiktas pabėgėlio ar papildomos apsaugos statusas, tačiau jų vis tiek negalima grąžinti ten, kur jie gali būti kankinami ar nužudyti.

2.3.   Baudžiamosios teisės ir ekstradicijos taikymo atvejai

Valstybės narės gali nuspręsti netaikyti šios direktyvos trečiųjų šalių piliečiams:

| — | kurie grąžinami pagal nacionalinę teisę vykdant baudžiamosios teisės sankciją, |
| --- | --- |

—

kurie grąžinami pagal nacionalinę teisę vykdant baudžiamosios teisės sankciją,

| — | kurių grąžinimas yra baudžiamosios teisės sankcijos taikymo pagal nacionalinę teisę pasekmė arba |
| --- | --- |

—

kurių grąžinimas yra baudžiamosios teisės sankcijos taikymo pagal nacionalinę teisę pasekmė arba

| — | kuriems taikomos ekstradicijos procedūros. |
| --- | --- |

—

kuriems taikomos ekstradicijos procedūros.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Šioje nuostatoje nurodyti baudžiamosios teisės taikymo atvejai susiję su veikomis, kurios pagal valstybių narių nacionalinę teisinę tvarką paprastai laikomos nusikaltimais.






  — | Sprendime Filev ir Osmani, C-297/12, ESTT išsamiai paaiškino, kad nusikaltimai, kuriais pažeidžiamos nacionalinės teisės nuostatos dėl narkotikų, taip pat nuosprendžiai dėl prekybos narkotikais yra atvejai, kai taikytina nukrypti leidžianti nuostata. |
| --- | --- | --- |

—

Šioje nuostatoje nurodyti baudžiamosios teisės taikymo atvejai susiję su veikomis, kurios pagal valstybių narių nacionalinę teisinę tvarką paprastai laikomos nusikaltimais.

—

Sprendime Filev ir Osmani, C-297/12, ESTT išsamiai paaiškino, kad nusikaltimai, kuriais pažeidžiamos nacionalinės teisės nuostatos dėl narkotikų, taip pat nuosprendžiai dėl prekybos narkotikais yra atvejai, kai taikytina nukrypti leidžianti nuostata.

| — | Sprendime Achoughbabian, C-329/11, ESTT patvirtino, kad Grąžinimo direktyvos tikslas ir privalomas poveikis būtų panaikinti, jei ši nukrypti leidžianti nuostata būtų taikoma trečiųjų šalių piliečiams, kurių vienintelis padarytas pažeidimas yra neteisėtas buvimas šalyje. |
| --- | --- |

—

Sprendime Achoughbabian, C-329/11, ESTT patvirtino, kad Grąžinimo direktyvos tikslas ir privalomas poveikis būtų panaikinti, jei ši nukrypti leidžianti nuostata būtų taikoma trečiųjų šalių piliečiams, kurių vienintelis padarytas pažeidimas yra neteisėtas buvimas šalyje.

| — | Smulkūs su migracija susiję pažeidimai, kaip antai neteisėtas atvykimas ar buvimas, nesuteikia teisės naudotis šia nukrypti leidžiančia nuostata. |
| --- | --- |

—

Smulkūs su migracija susiję pažeidimai, kaip antai neteisėtas atvykimas ar buvimas, nesuteikia teisės naudotis šia nukrypti leidžiančia nuostata.

| — | Ekstradicijos procedūros nebūtinai susijusios su grąžinimo procedūromis. 1957 m. Europos konvencijoje dėl ekstradicijos (19) ekstradicija apibrėžiama kaip įsipareigojimas perduoti „asmenis, kuriems prašančiosios Šalies kompetentinga valdžia kelia bylą arba kurių minėta Šalis reikalauja, kad galima būtų įvykdyti nuosprendį arba tuos asmenis sulaikyti“. Tačiau šios procedūros gali ir persipinti, todėl šia nukrypti leidžiančia nuostata siekiama aiškiai nurodyti, kad valstybės narės gali nuspręsti netaikyti Grąžinimo direktyvoje numatytų procesinių apsaugos priemonių, kai vykdo grąžinimą pagal ekstradicijos procedūras. |
| --- | --- |

—

Ekstradicijos procedūros nebūtinai susijusios su grąžinimo procedūromis. 1957 m. Europos konvencijoje dėl ekstradicijos (19) ekstradicija apibrėžiama kaip įsipareigojimas perduoti „asmenis, kuriems prašančiosios Šalies kompetentinga valdžia kelia bylą arba kurių minėta Šalis reikalauja, kad galima būtų įvykdyti nuosprendį arba tuos asmenis sulaikyti“. Tačiau šios procedūros gali ir persipinti, todėl šia nukrypti leidžiančia nuostata siekiama aiškiai nurodyti, kad valstybės narės gali nuspręsti netaikyti Grąžinimo direktyvoje numatytų procesinių apsaugos priemonių, kai vykdo grąžinimą pagal ekstradicijos procedūras.

3.   PALANKESNĖS NUOSTATOS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 4 straipsnis

Nors Grąžinimo direktyva siekiama suderinti valstybių narių grąžinimo procedūras, ja akivaizdžiai nekeičiamos palankesnės nuostatos, įtvirtintos dvišaliuose ar daugiašaliuose tarptautiniuose susitarimuose (4 straipsnio 1 dalis).

Be to, Grąžinimo direktyva nekeičia „jokių trečiosios šalies piliečiui galimai palankesnių nuostatų, numatytų Bendrijos acquis, susijusioje su imigracija ir prieglobsčiu“ (4 straipsnio 2 dalis) ir „valstybių narių teisės priimti ar taikyti palankesnes nuostatas asmenims, kuriems ji yra taikoma, jei tokios nuostatos neprieštarauja šiai direktyvai“ (4 straipsnio 3 dalis).

Papildomas paaiškinimas:

| — | Atsižvelgiant į tai, kad Grąžinimo direktyvos tikslas – nustatyti bendrus minimalius asmenų pagrindinių teisių apsaugos vykdant grąžinimo procedūras standartus, sąvoka „palankesnės“ visada aiškintina kaip reiškianti „palankumą grąžinamam asmeniui“, o ne išsiunčiančiajai valstybei. |
| --- | --- |

—

Atsižvelgiant į tai, kad Grąžinimo direktyvos tikslas – nustatyti bendrus minimalius asmenų pagrindinių teisių apsaugos vykdant grąžinimo procedūras standartus, sąvoka „palankesnės“ visada aiškintina kaip reiškianti „palankumą grąžinamam asmeniui“, o ne išsiunčiančiajai valstybei.

| — | Grąžinimo direktyva reglamentuojamose srityse valstybės narės neturi teisės taikyti griežtesnių standartų. Žr. ESTT sprendimo El Dridi
   (20), C-61/11, 33 punktą: „<...> Direktyva 2008/115/EB <...> valstybėms neleidžiama taikyti griežtesnių normų direktyva sureglamentuotoje srityje“. |
| --- | --- |

—

Grąžinimo direktyva reglamentuojamose srityse valstybės narės neturi teisės taikyti griežtesnių standartų. Žr. ESTT sprendimo El Dridi
   (20), C-61/11, 33 punktą: „<...> Direktyva 2008/115/EB <...> valstybėms neleidžiama taikyti griežtesnių normų direktyva sureglamentuotoje srityje“.

| — | Baudos skyrimas užuot priėmus sprendimą grąžinti. Remiantis Grąžinimo direktyva neleidžiama nustatyti sistemos, pagal kurią šios valstybės teritorijoje neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams, atsižvelgiant į aplinkybes, numatoma arba skirti baudą, arba juos išsiųsti iš šalies, nes šios priemonės yra tarpusavyje nesuderinamos (žr. ESTT sprendimą Zaizoune
   (21), C-38/14). |
| --- | --- |

—

Baudos skyrimas užuot priėmus sprendimą grąžinti. Remiantis Grąžinimo direktyva neleidžiama nustatyti sistemos, pagal kurią šios valstybės teritorijoje neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams, atsižvelgiant į aplinkybes, numatoma arba skirti baudą, arba juos išsiųsti iš šalies, nes šios priemonės yra tarpusavyje nesuderinamos (žr. ESTT sprendimą Zaizoune
   (21), C-38/14).

| — | Taikyti tam tikras Grąžinimo direktyvos dalis asmenims, nepatenkantiems į jos taikymo sritį pagal 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, galima. Kadangi tokia praktika būtų palankesnė atitinkamam trečiosios šalies piliečiui, ji gali būti laikoma patenkančia į 4 straipsnio 3 dalies taikymo sritį. |
| --- | --- |

—

Taikyti tam tikras Grąžinimo direktyvos dalis asmenims, nepatenkantiems į jos taikymo sritį pagal 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, galima. Kadangi tokia praktika būtų palankesnė atitinkamam trečiosios šalies piliečiui, ji gali būti laikoma patenkančia į 4 straipsnio 3 dalies taikymo sritį.

4.   SANKCIJOS UŽ MIGRACIJOS TAISYKLIŲ PAŽEIDIMUS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyva, kaip ji išaiškinta ESTT sprendimuose El Dridi, C-61/11, Achughbabian, C-329/11, Sagor, C-430/11, Filev ir Osmani, C-297/12, Zaizoune, C-38/14, Celaj, C-290/14, ir Affum, C-47/15

Valstybės narės turi teisę nustatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, įskaitant laisvės atėmimo baudžiamąją sankciją, už migracijos taisyklių pažeidimus, jei tokios priemonės nekelia pavojaus Grąžinimo direktyvos įgyvendinimui ir visiškam pagrindinių teisių, visų pirma teisių, kurios garantuojamos ESPTC ir aiškinamos pagal atitinkamas EŽTK nuostatas, užtikrinimui. Už kokius migracijos taisyklių pažeidimus bus baudžiama nustatoma nacionalinėje teisėje.

Valstybėms narėms niekas netrukdo savo nacionalinėje baudžiamojoje teisėje spręsti ir kitose valstybėse narėse padarytų migracijos taisyklių pažeidimų klausimo ir į šiuos pažeidimus atsižvelgti.

Paskelbto draudimo atvykti nesilaikymas. Valstybės narės gali numatyti baudžiamąsias sankcijas neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie buvo grąžinti ir į valstybės narės teritoriją grįžta pažeisdami draudimą atvykti. Tokia baudžiamoji sankcija gali būti taikoma tik su sąlyga, kad draudimas atvykti trečiosios šalies piliečiui atitinka direktyvos nuostatas. Tokios baudžiamosios sankcijos turi visiškai užtikrinti pagrindines teises ir 1951 m. Ženevos konvencijos (22), visų pirma jos 31 straipsnio 1 dalies (23), laikymąsi (žr. ESTT sprendimą Celaj
   (24), C-290/14).

| — | Grąžinimo direktyva nedraudžiama pagal nacionalines baudžiamojo proceso taisykles nustatyti baudžiamąsias sankcijas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems nesėkmingai taikytos Direktyva nustatytos grąžinimo procedūros ir kurie valstybės narės teritorijoje yra neteisėtai, nesant jokių pateisinamų priežasčių negrąžinti. Baudžiamosios sankcijos, skirtos tokiems grąžinamiesiems asmenims atgrasyti nuo neteisėto pasilikimo, turi nepažeisti pagrindinių teisių, ypač įtvirtintų EŽTK (žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 48 ir 49 punktus), ir atitikti proporcingumo principą. |
| --- | --- |

—

Grąžinimo direktyva nedraudžiama pagal nacionalines baudžiamojo proceso taisykles nustatyti baudžiamąsias sankcijas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems nesėkmingai taikytos Direktyva nustatytos grąžinimo procedūros ir kurie valstybės narės teritorijoje yra neteisėtai, nesant jokių pateisinamų priežasčių negrąžinti. Baudžiamosios sankcijos, skirtos tokiems grąžinamiesiems asmenims atgrasyti nuo neteisėto pasilikimo, turi nepažeisti pagrindinių teisių, ypač įtvirtintų EŽTK (žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 48 ir 49 punktus), ir atitikti proporcingumo principą.

| — | Komisija rekomenduoja valstybėms narėms nacionalinės teisės aktuose numatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas (pavyzdžiui, baudas, dokumentų poėmį, pašalpų ir (arba) išmokų sumažinimą arba atsisakymą jas skirti, atsisakymą išduoti leidimą dirbti) trečiųjų šalių piliečiams, kurie tyčia trukdo vykdyti grąžinimą (pavyzdžiui, išmeta kelionės dokumentą, nurodo netikrą tapatybę, trukdo nustatyti tapatybę, pakartotinai atsisako lipti į transporto priemonę), jeigu tokios sankcijos netrukto siekti Grąžinimo direktyvos tikslo ir visiškai užtikrina pagrindines teises. |
| --- | --- |

—

Komisija rekomenduoja valstybėms narėms nacionalinės teisės aktuose numatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas (pavyzdžiui, baudas, dokumentų poėmį, pašalpų ir (arba) išmokų sumažinimą arba atsisakymą jas skirti, atsisakymą išduoti leidimą dirbti) trečiųjų šalių piliečiams, kurie tyčia trukdo vykdyti grąžinimą (pavyzdžiui, išmeta kelionės dokumentą, nurodo netikrą tapatybę, trukdo nustatyti tapatybę, pakartotinai atsisako lipti į transporto priemonę), jeigu tokios sankcijos netrukto siekti Grąžinimo direktyvos tikslo ir visiškai užtikrina pagrindines teises.

| — | Vien neteisėto buvimo kriminalizavimas. Valstybės narės negali pagal nacionalinę baudžiamąją teisę taikyti įkalinimo bausmės vien už neteisėtą buvimą prieš vykdant grąžinimo procedūrą ar jos metu, nes tai pavėlintų grąžinimą (žr. ESTT sprendimą El Dridi, C-61/11). Tačiau Grąžinimo direktyva valstybėms narėms nedraudžiama skirti laisvės atėmimo bausmę už įvykdytas nusikalstamas veikas, kurios kildinamos ne vien iš neteisėto buvimo, įskaitant tais atvejais, kai grąžinimo procedūros dar nėra baigtos (žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 65 punktą). |
| --- | --- |

—

Vien neteisėto buvimo kriminalizavimas. Valstybės narės negali pagal nacionalinę baudžiamąją teisę taikyti įkalinimo bausmės vien už neteisėtą buvimą prieš vykdant grąžinimo procedūrą ar jos metu, nes tai pavėlintų grąžinimą (žr. ESTT sprendimą El Dridi, C-61/11). Tačiau Grąžinimo direktyva valstybėms narėms nedraudžiama skirti laisvės atėmimo bausmę už įvykdytas nusikalstamas veikas, kurios kildinamos ne vien iš neteisėto buvimo, įskaitant tais atvejais, kai grąžinimo procedūros dar nėra baigtos (žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 65 punktą).

| — | Piniginės nuobaudos. (Proporcingos) piniginės nuobaudos už neteisėtą buvimą taikymas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę pats savaime nėra nesuderinamas su Grąžinimo direktyvos tikslais, nes tai netrukdo priimti sprendimą grąžinti ir jį įgyvendinti visapusiškai laikantis Grąžinimo direktyvoje nustatytų sąlygų (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11). Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta už neteisėtą buvimą taikyti arba baudą, arba išsiuntimą, yra nesuderinami su Grąžinimo direktyva, nes šios priemonės yra tarpusavyje nesuderinamos ir mažina Direktyvos veiksmingumą (žr. ESTT sprendimą Zaizoune, C-38/14). |
| --- | --- |

—

Piniginės nuobaudos. (Proporcingos) piniginės nuobaudos už neteisėtą buvimą taikymas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę pats savaime nėra nesuderinamas su Grąžinimo direktyvos tikslais, nes tai netrukdo priimti sprendimą grąžinti ir jį įgyvendinti visapusiškai laikantis Grąžinimo direktyvoje nustatytų sąlygų (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11). Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta už neteisėtą buvimą taikyti arba baudą, arba išsiuntimą, yra nesuderinami su Grąžinimo direktyva, nes šios priemonės yra tarpusavyje nesuderinamos ir mažina Direktyvos veiksmingumą (žr. ESTT sprendimą Zaizoune, C-38/14).

| — | Remiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/52/EB (25) (Darbdavių sankcijų direktyva) 5 straipsniu, darbdaviai, kurie be leidimo įdarbina neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius, turi sumokėti finansinę baudą, be kita ko, padengti grąžinimo išlaidas, tais atvejais, kai vykdomos grąžinimo procedūros. Valstybės narės finansines baudas gali nustatyti atsižvelgdamos bent jau į vidutines grąžinimo išlaidas. |
| --- | --- |

—

Remiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/52/EB (25) (Darbdavių sankcijų direktyva) 5 straipsniu, darbdaviai, kurie be leidimo įdarbina neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius, turi sumokėti finansinę baudą, be kita ko, padengti grąžinimo išlaidas, tais atvejais, kai vykdomos grąžinimo procedūros. Valstybės narės finansines baudas gali nustatyti atsižvelgdamos bent jau į vidutines grąžinimo išlaidas.

| — | Neatidėliotinas išsiuntimas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę (tais atvejais, kurie patenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį pagal 2 straipsnio 2 dalies b punktą; žr. 2.3 skirsnį). Toks išsiuntimas galimas, tik jeigu sprendimas, kuriuo skiriama ši bausmė, nepažeidžia jokių Grąžinimo direktyvoje nustatytų apsaugos priemonių (taip pat ir dėl sprendimo grąžinti formos, teisinių apsaugos priemonių ir išankstinio galimybės savanoriškai išvykti nagrinėjimo) (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11). |
| --- | --- |

—

Neatidėliotinas išsiuntimas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę (tais atvejais, kurie patenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį pagal 2 straipsnio 2 dalies b punktą; žr. 2.3 skirsnį). Toks išsiuntimas galimas, tik jeigu sprendimas, kuriuo skiriama ši bausmė, nepažeidžia jokių Grąžinimo direktyvoje nustatytų apsaugos priemonių (taip pat ir dėl sprendimo grąžinti formos, teisinių apsaugos priemonių ir išankstinio galimybės savanoriškai išvykti nagrinėjimo) (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11).

| — | Namų areštas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę. Jis leistinas tik tuomet, kai yra garantijų, kad namų areštas nesutrukdys grąžinimui ir kad jis pasibaigs iškart, kai tik atsiras galimybė fiziškai išvežti atitinkamą asmenį iš tos valstybės narės (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11). |
| --- | --- |

—

Namų areštas pagal nacionalinę baudžiamąją teisę. Jis leistinas tik tuomet, kai yra garantijų, kad namų areštas nesutrukdys grąžinimui ir kad jis pasibaigs iškart, kai tik atsiras galimybė fiziškai išvežti atitinkamą asmenį iš tos valstybės narės (žr. ESTT sprendimą Sagor, C-430/11).

Papildomas paaiškinimas:

| — | Galimos „pateisinamos negrąžinimo priežastys“ – tai:






  — | priežastys, kurių grąžinamasis asmuo nekontroliuoja (pavyzdžiui, vėlavimas gauti reikiamus dokumentus iš trečiųjų šalių dėl nepakankamo trečiųjų šalių institucijų bendradarbiavimo, krizinė situacija šalyje, į kurią grąžinama, dėl kurios saugiai grįžti neįmanoma, oficialaus grąžinimo atidėjimo taikymas tam tikrų kategorijų grąžinamiesiems asmenims), arba |
| --- | --- | --- |

—

Galimos „pateisinamos negrąžinimo priežastys“ – tai:

—

priežastys, kurių grąžinamasis asmuo nekontroliuoja (pavyzdžiui, vėlavimas gauti reikiamus dokumentus iš trečiųjų šalių dėl nepakankamo trečiųjų šalių institucijų bendradarbiavimo, krizinė situacija šalyje, į kurią grąžinama, dėl kurios saugiai grįžti neįmanoma, oficialaus grąžinimo atidėjimo taikymas tam tikrų kategorijų grąžinamiesiems asmenims), arba

| — | su grąžinamuoju asmeniu susijusios priežastys, kurios pripažįstamos teisėtomis ar pagrįstomis pagal Sąjungos ar nacionalinę teisę (pavyzdžiui, sveikatos problemos ar su šeima susijusios priežastys, dėl kurių grąžinimas atidedamas, vykstantis apeliacinis procesas sustabdžius apskųsto sprendimo vykdymą, sprendimas bendradarbiauti su valdžios institucijomis kaip liudytojui). Vien paprastas subjektyvus noras būti ES niekuomet negali būti laikomas „pateisinama priežastimi“. |
| --- | --- |

—

su grąžinamuoju asmeniu susijusios priežastys, kurios pripažįstamos teisėtomis ar pagrįstomis pagal Sąjungos ar nacionalinę teisę (pavyzdžiui, sveikatos problemos ar su šeima susijusios priežastys, dėl kurių grąžinimas atidedamas, vykstantis apeliacinis procesas sustabdžius apskųsto sprendimo vykdymą, sprendimas bendradarbiauti su valdžios institucijomis kaip liudytojui). Vien paprastas subjektyvus noras būti ES niekuomet negali būti laikomas „pateisinama priežastimi“.

| — | Galimos „nepateisinamos negrąžinimo priežastys“ – tai priežastys, kurias grąžinamasis asmuo gali kontroliuoti ir kurios nepripažįstamos teisėtomis ar pagrįstomis pagal Sąjungos ar nacionalinę teisę (pavyzdžiui, nepakankamas bendradarbiavimas siekiant gauti kelionės dokumentus, nepakankamas bendradarbiavimas atskleidžiant tapatybę, dokumentų sunaikinimas, pasislėpimas, kliudymas bandymams grąžinti). |
| --- | --- |

—

Galimos „nepateisinamos negrąžinimo priežastys“ – tai priežastys, kurias grąžinamasis asmuo gali kontroliuoti ir kurios nepripažįstamos teisėtomis ar pagrįstomis pagal Sąjungos ar nacionalinę teisę (pavyzdžiui, nepakankamas bendradarbiavimas siekiant gauti kelionės dokumentus, nepakankamas bendradarbiavimas atskleidžiant tapatybę, dokumentų sunaikinimas, pasislėpimas, kliudymas bandymams grąžinti).

5.   SULAIKYMAS IR PRIEVOLĖ PRIIMTI SPRENDIMĄ GRĄŽINTI

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalis

Valstybės narės priima sprendimą grąžinti kiekvieno trečiosios šalies piliečio, neteisėtai esančio jų teritorijoje, atžvilgiu.

Valstybės narės privalo priimti sprendimą grąžinti bet kokį jų teritorijoje neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį, išskyrus atvejus, kai Sąjungos teisėje nustatyta aiški nukrypti leidžianti nuostata (žr. toliau pateiktą išimčių sąrašą). Valstybės narės negali praktiškai toleruoti neteisėto trečiųjų šalių piliečių buvimo jų teritorijoje ir turi arba pradėti grąžinimo procedūrą, arba suteikti teisę būti. Šia valstybių narių prievole arba pradėti grąžinimo procedūras, arba suteikti teisę būti siekiama sumažinti „pilkąsias zonas“, užkirsti kelią neteisėtai esančių asmenų išnaudojimui ir suteikti daugiau teisinio apibrėžtumo visiems susijusiems asmenims.

Valstybės narės turi priimti sprendimą grąžinti, net jeigu atitinkamas trečiosios šalies pilietis turi galiojantį asmens tapatybės ar kelionės dokumentą ir yra readmisijos į trečiąją šalį galimybė.

Sprendimų grąžinti galiojimo trukmė turėtų būti neribota. Kompetentingoms nacionalinėms institucijoms turėtų būti sudaryta galimybė vykdyti sprendimus grąžinti iš naujo nepradedant procedūros po tam tikro laiko (pavyzdžiui, vienerių metų), jeigu atitinkamo trečiosios šalies piliečio padėtis faktiškai ar teisiškai iš esmės nepasikeitė (pavyzdžiui, teisinio statuso pasikeitimas, grąžinimo rizika) ir nepažeidžiamos teisė būti išklausytam ir teisė į veiksmingą gynybą.

Paprastai kriterijus, kuriuo remiantis nustatoma už grąžinimo procedūras atsakinga valstybė narė, yra sulaikymo vieta. Pavyzdys. Jeigu neteisėtas migrantas į ES pateko per valstybę narę A (nepastebėtas), vėliau kirto valstybes nares B ir C (nepastebėtas) ir galiausiai buvo sulaikytas valstybėje narėje D, už grąžinimo procedūros vykdymą yra atsakinga valstybė narė D. Laikinos vidaus sienų tarp Šengeno valstybių kontrolės atnaujinimas šiam principui poveikio neturi. Šios bendros taisyklės išimtys išdėstytos 5.2, 5.3, 5.4, 5.5. ir 5.8 skirsniuose.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Be sprendimo grąžinti, gali būti taikoma ir nacionalinės teisės aktuose nustatyta administracinė bauda. Tačiau tokia administracinė bauda negali pakeisti valstybės narės prievolės priimti sprendimą grąžinti ir įvykdyti išsiuntimą (žr. ESTT sprendimą Zaizoune, C-38/14). |
| --- | --- |

—

Be sprendimo grąžinti, gali būti taikoma ir nacionalinės teisės aktuose nustatyta administracinė bauda. Tačiau tokia administracinė bauda negali pakeisti valstybės narės prievolės priimti sprendimą grąžinti ir įvykdyti išsiuntimą (žr. ESTT sprendimą Zaizoune, C-38/14).

| — | Sprendimuose grąžinti nurodoma atitinkamo trečiosios šalies piliečio prievolė išvykti iš sprendimą priėmusios valstybės narės teritorijos, kad pasiektų trečiąją šalį pagal „grąžinimo“ apibrėžtį (žr. 1.3 skirsnį), arba, kitaip tariant, trečiosios šalies piliečio prievolė palikti ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijas. Trūkstant aiškumo dėl trečiosios šalies piliečio prievolės gali atsirasti nenumatyta pasekmė – atsirasti neleistino antrinio judėjimo pavojus. |
| --- | --- |

—

Sprendimuose grąžinti nurodoma atitinkamo trečiosios šalies piliečio prievolė išvykti iš sprendimą priėmusios valstybės narės teritorijos, kad pasiektų trečiąją šalį pagal „grąžinimo“ apibrėžtį (žr. 1.3 skirsnį), arba, kitaip tariant, trečiosios šalies piliečio prievolė palikti ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijas. Trūkstant aiškumo dėl trečiosios šalies piliečio prievolės gali atsirasti nenumatyta pasekmė – atsirasti neleistino antrinio judėjimo pavojus.

| — | Grąžinimo direktyvoje numatyti sprendimai grąžinti taip pat turi būti priimami, kai grąžinimo procedūra vykdoma remiantis readmisijos susitarimu. Readmisijos susitarimų su trečiąja šalimi (kuriais reglamentuojami ES valstybių narių ir trečiųjų šalių santykiai) naudojimas neturi įtakos visapusiškam ir nuodugniam Grąžinimo direktyvos (kuria reglamentuojami išsiunčiančiosios valstybės ir grąžinamojo asmens santykiai) taikymui kiekvienu konkrečiu grąžinimo atveju. Iš tikrųjų readmisijos susitarimo naudojimas reiškia, jog pirmiausia priimamas sprendimas grąžinti. |
| --- | --- |

—

Grąžinimo direktyvoje numatyti sprendimai grąžinti taip pat turi būti priimami, kai grąžinimo procedūra vykdoma remiantis readmisijos susitarimu. Readmisijos susitarimų su trečiąja šalimi (kuriais reglamentuojami ES valstybių narių ir trečiųjų šalių santykiai) naudojimas neturi įtakos visapusiškam ir nuodugniam Grąžinimo direktyvos (kuria reglamentuojami išsiunčiančiosios valstybės ir grąžinamojo asmens santykiai) taikymui kiekvienu konkrečiu grąžinimo atveju. Iš tikrųjų readmisijos susitarimo naudojimas reiškia, jog pirmiausia priimamas sprendimas grąžinti.

| — | Nacionalinės teisės aktuose gali būti nustatyta trečiosios šalies piliečio prievolė išvykti iš ES teritorijos, jei jis joje yra neteisėtai. Tokia abstrakti teisinė prievolė nėra sprendimas grąžinti. Kiekvienu atveju ji turi būti įtvirtinta konkrečiam asmeniui skirtu sprendimu grąžinti. |
| --- | --- |

—

Nacionalinės teisės aktuose gali būti nustatyta trečiosios šalies piliečio prievolė išvykti iš ES teritorijos, jei jis joje yra neteisėtai. Tokia abstrakti teisinė prievolė nėra sprendimas grąžinti. Kiekvienu atveju ji turi būti įtvirtinta konkrečiam asmeniui skirtu sprendimu grąžinti.

| — | Kompetentingos nacionalinės institucijos turėtų visapusiškai naudotis atitinkamomis Sąjungos informacinių technologijų sistemomis, kaip antai Šengeno informacine sistema II (SIS II), Eurodac ir Vizų informacine sistema (VIS), kurios padeda nustatyti tapatybę ir atlikti atskirą kiekvieno atvejo įvertinimą, taip pat palengvina ir padeda valstybėms narėms bendradarbiauti vykdant grąžinimo ir readmisijos procedūras. |
| --- | --- |

—

Kompetentingos nacionalinės institucijos turėtų visapusiškai naudotis atitinkamomis Sąjungos informacinių technologijų sistemomis, kaip antai Šengeno informacine sistema II (SIS II), Eurodac ir Vizų informacine sistema (VIS), kurios padeda nustatyti tapatybę ir atlikti atskirą kiekvieno atvejo įvertinimą, taip pat palengvina ir padeda valstybėms narėms bendradarbiauti vykdant grąžinimo ir readmisijos procedūras.

| — | Valstybės narės turėtų nustatyti veiksmingas ir proporcingas priemones, skirtas jų teritorijoje neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių buvimo vietai nustatyti, aptikti ir sulaikyti, siekiant įvykdyti prievolę priimti sprendimus grąžinti. Šiuo atžvilgiu primenama, kad ŠSK 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog valstybės narės sulaiko trečiųjų šalių piliečius, kurie neteisėtai kirto išorės sienas ir neturi teisės būti ES, ir pradeda jų grąžinimo procedūras. Be to, Darbdavių sankcijų direktyvos 14 straipsnyje nustatyta, jog valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijoje būtų atliekami veiksmingi ir tinkami patikrinimai, siekiant kontroliuoti nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbą. |
| --- | --- |

—

Valstybės narės turėtų nustatyti veiksmingas ir proporcingas priemones, skirtas jų teritorijoje neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių buvimo vietai nustatyti, aptikti ir sulaikyti, siekiant įvykdyti prievolę priimti sprendimus grąžinti. Šiuo atžvilgiu primenama, kad ŠSK 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog valstybės narės sulaiko trečiųjų šalių piliečius, kurie neteisėtai kirto išorės sienas ir neturi teisės būti ES, ir pradeda jų grąžinimo procedūras. Be to, Darbdavių sankcijų direktyvos 14 straipsnyje nustatyta, jog valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijoje būtų atliekami veiksmingi ir tinkami patikrinimai, siekiant kontroliuoti nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbą.

Sulaikymo praktika. Pagrindinių teisių užtikrinimas

Valstybės narės prievolę priimti sprendimą grąžinti, skirtą bet kokiam trečiosios šalies piliečiui, neteisėtai esančiam jų teritorijoje, vykdo nepažeisdamos pagrindinių teisių, taip pat proporcingumo principo (24 konstatuojamoji dalis). Teisėtas tikslas kovoti su neteisėta migracija gali būti derinamas su kitais teisėtais valstybės interesais, kaip antai bendraisiais visuomenės sveikatos poreikiais, valstybės kovos su nusikalstamumu interesais, poreikiu užtikrinti išsamų gimimų registravimą, vaiko interesų paisymą (konkrečiai pabrėžiamą 22 konstatuojamoje dalyje), Ženevos konvencijos (nurodytos 23 konstatuojamoje dalyje) laikymąsi, taip pat kitas ESPTC įtvirtintas svarbias pagrindines teises.

Komisija remiasi argumentais, išdėstytais Pagrindinių teisių agentūros 2012 m. dokumente „Neteisėtų migrantų sulaikymas – pagrindinių teisių aspektai“ (Tarybos dok. Nr. 13847/12), kuriame pateiktos gairės, kaip sulaikant trečiųjų šalių piliečius nepažeisti jų pagrindinių teisių ir kartu užtikrinti veiksmingas grąžinimo procedūras. Šias gaires atitinkančios valstybių narių praktikos Komisija nelaikys prievolės priimti sprendimą grąžinti neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalį pažeidimu.

Sveikatos priežiūros paslaugų prieinamumas

Neteisėti migrantai, besikreipiantys dėl medicininės pagalbos, neturėtų būti sulaikomi gydymo įstaigose ar prie jų.

Gydymo įstaigoms neturėtų būti taikomas reikalavimas pateikti imigracijos tarnyboms migrantų asmens duomenis grąžinimo tikslais.

Galimybė gauti išsilavinimą

Neteisėti migrantai neturėtų būti sulaikomi jų vaikų lankomoje mokykloje ar prie jos.

Mokykloms neturėtų būti taikomas reikalavimas pateikti imigracijos tarnyboms migrantų asmens duomenis grąžinimo tikslais.

Religijos laisvė

Neteisėti migrantai neturėtų būti sulaikomi pripažintose religinėse įstaigose ar prie jų, kai jie praktikuoja religiją.

Gimimų registravimas

Neteisėtiems migrantams turėtų būti sudaryta galimybė užregistruoti savo vaikų gimimą ir gauti gimimo liudijimą be pavojaus, kad bus sulaikyti.

Gimimo liudijimus išduodantiems gyventojų registrams neturėtų būti taikomas reikalavimas pateikti imigracijos tarnyboms migrantų asmens duomenis grąžinimo tikslais.

Teisė kreiptis į teismus

Kovodamos su nusikalstamumu, valstybės narės gali nuspręsti suteikti nukentėjusiesiems ir liudytojams galimybę pranešti apie nusikaltimus nebijant, kad bus sulaikyti. Šį tikslą įgyvendinti galėtų padėti tokia geroji patirtis:

| — | numatyti anoniminio, pusiau anoniminio ar kitokio veiksmingo pranešimo galimybes, |
| --- | --- |

—

numatyti anoniminio, pusiau anoniminio ar kitokio veiksmingo pranešimo galimybes,

| — | suteikti nukentėjusiems nuo sunkių nusikaltimų ar jų liudytojams galimybę į policiją kreiptis per trečiuosius asmenis (pavyzdžiui, migrantų ombudsmeną, specialiai paskirtus pareigūnus ar humanitarinę ir teisinę pagalbą teikiančius subjektus), |
| --- | --- |

—

suteikti nukentėjusiems nuo sunkių nusikaltimų ar jų liudytojams galimybę į policiją kreiptis per trečiuosius asmenis (pavyzdžiui, migrantų ombudsmeną, specialiai paskirtus pareigūnus ar humanitarinę ir teisinę pagalbą teikiančius subjektus),

| — | apibrėžti sąlygas, kuriomis nukentėję nuo nusikaltimų, įskaitant smurtą namuose, ir liudytojai galėtų gauti leidimus gyventi, remiantis Tarybos direktyvoje 2004/81/EB (26) ir Direktyvoje 2009/52/EB nurodytais standartais, |
| --- | --- |

—

apibrėžti sąlygas, kuriomis nukentėję nuo nusikaltimų, įskaitant smurtą namuose, ir liudytojai galėtų gauti leidimus gyventi, remiantis Tarybos direktyvoje 2004/81/EB (26) ir Direktyvoje 2009/52/EB nurodytais standartais,

| — | apsvarstyti poreikį atsieti nukentėjusio nuo smurto imigranto statusą nuo nusikaltimą įvykdžiusio pagrindinio leidimo turėtojo statuso, |
| --- | --- |

—

apsvarstyti poreikį atsieti nukentėjusio nuo smurto imigranto statusą nuo nusikaltimą įvykdžiusio pagrindinio leidimo turėtojo statuso,

| — | kartu su darbo inspekcija ar kitais suinteresuotaisiais subjektais parengti informacinius lapelius, kuriuose darbo vietoje sulaikytiems migrantams būtų sistemingai ir objektyviai pateikiama informacija apie galimybes pateikti skundus prieš savo darbdavius pagal Direktyvą 2009/52/EB ir imtis atitinkamų priemonių svarbiems įrodymams išsaugoti. |
| --- | --- |

—

kartu su darbo inspekcija ar kitais suinteresuotaisiais subjektais parengti informacinius lapelius, kuriuose darbo vietoje sulaikytiems migrantams būtų sistemingai ir objektyviai pateikiama informacija apie galimybes pateikti skundus prieš savo darbdavius pagal Direktyvą 2009/52/EB ir imtis atitinkamų priemonių svarbiems įrodymams išsaugoti.

Teisinės pagalbos prašantys neteisėti migrantai neturėtų būti sulaikomi profesinėse sąjungose ar kitose tokią paramą teikiančiose organizacijose ar prie jų.

Be to, Komisija rekomenduoja, kad neteisėtai esantys trečiųjų šalių piliečiai, pageidaujantys patekti į valstybinių tarnybų, registruojančių tarptautinės apsaugos prašymus arba prašymus suteikti asmens be pilietybės statusą, patalpas, nebūtų sulaikomi tokiose įstaigose ar prie jų.

Ypatingi atvejai

5.1.   Sulaikymas per patikrinimą išvykstant

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnis

Sprendimas grąžinti tam tikromis aplinkybėmis gali būti priimtas ir tuomet, jei neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis sulaikomas prie ES išorės sienos, kai išvyksta iš ES teritorijos, prieš tai atlikus konkretaus atvejo analizę ir atsižvelgiant į proporcingumo principą. Tai galėtų būti pateisinama tais atvejais, kai per patikrinimą išvykstant nustatomas pernelyg viršytas buvimo laikas arba neteisėtas buvimas. Tokiais atvejais valstybės narės, sužinojusios apie neteisėtą buvimą, gali pradėti grąžinimo procedūrą ir ją tęsti, galiausiai priimdamos sprendimą grąžinti ir kartu nustatydamos draudimą atvykti pagal in absentia procedūrą, atsižvelgiant į 11.3 ir 12 skirsniuose nurodytas procesines apsaugos priemones.

Nors tokiu ypatingu atveju asmuo šiaip ar taip jau išvyksta iš ES, sprendimo grąžinti priėmimas gali būti pagrįstas, nes valstybei narei tai suteikia galimybę nustatyti ir draudimą atvykti ir taip užkirsti kelią kitam atvykimui bei galimam neteisėto buvimo pavojui.

Komisija ragina valstybes nares nustatyti procedūras, pagal kurias šiais ypatingais atvejais sprendimai grąžinti ir, jei taikoma, draudimai atvykti būtų priimami tiesiog oro uoste, kituose išorės sienos perėjimo punktuose arba, draudimų atvykti atveju, in absentia (žr. 11.3 skirsnį).

Jei trečiosios šalies pilietis viršijo vizoje ar leidime nustatytą buvimo laikotarpį pirmoje valstybėje narėje ir išvyksta iš Sąjungos per antrą (tranzito) valstybę narę, sprendimą grąžinti turi priimti ir draudimą atvykti turi nustatyti antroji valstybė narė (užsibuvusio asmens buvimas antroje valstybėje narėje taip pat paprastai bus laikomas neteisėtu, kaip apibrėžta Grąžinimo direktyvoje).

5.2.   Asmenys, kurių atžvilgiu sprendimą grąžinti priėmė kita valstybė narė

Teisinis pagrindas: Tarybos direktyva 2001/40/EB (27)

Priminimas (paaiškinimas). Vienos valstybės narės priimto sprendimo grąžinti poveikio kitoje valstybėje narėje analizei skirtas atskiras 2005 m. Komisijos pasiūlymo dėl Grąžinimo direktyvos V skyrius („Sulaikymas kitose valstybėse narėse“). Vis dėlto šis skyrius, taip pat Komisijos pasiūlymo 20 straipsnis, kuriame buvo numatyta panaikinti Direktyvą 2001/40/EB, per derybas buvo pašalintas ir Direktyva 2001/40/EB liko galioti. Direktyva 2001/40/EB aiškiai suteikia galimybę pripažinti vienos valstybės narės kompetentingos institucijos priimtą sprendimą grąžinti trečiosios šalies pilietį, esantį kitos valstybės narės teritorijoje. Grąžinimo direktyvos 6 straipsnyje tiesiogiai neminimas atvejis, kai antroji valstybė narė pripažįsta pirmojoje valstybėje narėje priimtą sprendimą grąžinti pagal Direktyvą 2001/40/EB. Pažodinis 6 straipsnio aiškinimas, kuriuo remiantis pripažįstančioji valstybė narė tokiu atveju taip pat turėtų priimti išsamų antrą sprendimą grąžinti pagal Direktyvą 2008/115/EB, reikštų, jog Direktyva 2001/40/EB netenka bet kokios pridėtinės vertės. Norint, kad Direktyva 2001/40/EB ir toliau turėtų effet utile, reikėjo tokio išaiškinimo, kuris suteiktų prasmę tolesniam abiejų direktyvų galiojimui tuo pačiu metu.

Jei valstybė narė A sulaiko asmenį, kurio atžvilgiu sprendimą grąžinti jau priėmė valstybė narė B, valstybė narė A gali nuspręsti:

| a) | priimti naują sprendimą grąžinti pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalį arba |
| --- | --- |

a)

priimti naują sprendimą grąžinti pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalį arba

| b) | pagal galiojantį dvišalį susitarimą asmenį perduoti atgal valstybei narei B, remiantis Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 3 dalimi, arba |
| --- | --- |

b)

pagal galiojantį dvišalį susitarimą asmenį perduoti atgal valstybei narei B, remiantis Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 3 dalimi, arba

| c) | pagal Direktyvą 2001/40/EB pripažinti valstybės narės B priimtą sprendimą grąžinti. |
| --- | --- |

c)

pagal Direktyvą 2001/40/EB pripažinti valstybės narės B priimtą sprendimą grąžinti.

Jei valstybė narė A pagal Direktyvą 2001/40/EB pripažįsta valstybės narės B priimtą sprendimą grąžinti, vykdydama pripažintą sprendimą grąžinti ji vis tiek privalo taikyti Grąžinimo direktyvoje nustatytas apsaugos priemones, susijusias su grąžinimo (išsiuntimo) vykdymu.

Abipusis sprendimų grąžinti pripažinimas gali būti labai naudingas esant tam tikriems aplinkybių deriniams, ypač grąžinamųjų asmenų tranzito sausumos keliais atveju (žr. 6.4 skirsnį). Komisija ragina valstybes nares pasinaudoti abipusio pripažinimo galimybe, kai tai padėtų paspartinti grąžinimo procedūras ir sumažintų administracinę naštą.

5.3.   Ryšys su Dublino taisyklėmis

Teisinis pagrindas: Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013 (28) (Dublino reglamentas) 19 ir 24 straipsniai

Grąžinimo direktyvos 6 straipsnyje tiesiogiai neminimas atvejis, kai antroji valstybė narė pasinaudoja Dublino reglamente numatyta galimybe paprašyti pirmosios valstybės narės priimti atgal neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį. Pažodinis 6 straipsnio aiškinimas, kuriuo remiantis prašančioji (antroji) valstybė narė tokiu atveju taip pat turėtų priimti išsamų sprendimą grąžinti pagal Direktyvą 2008/115/EB, reikštų, jog atitinkamos Dublino taisyklės netenka savo pridėtinės vertės. Dublino reglamento formuluotėje šis klausimas aiškiai įvardijamas ir nustatomos aiškios taisyklės dėl Grąžinimo direktyvos ir Dublino reglamento taikymo.

Atvejai, kai trečiosios šalies pilietis kreipėsi dėl prieglobsčio ir jam buvo suteikta teisė būti antrojoje valstybėje narėje kaip prieglobsčio prašytojui, nepatenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį, nes trečiosios šalies pilietis turi teisę būti kaip prieglobsčio prašytojas ir todėl negali būti laikomas neteisėtai esančiu antrojoje valstybėje narėje.

Kita vertus, atvejai, kai trečiosios šalies pilietis nesikreipė dėl prieglobsčio ir jam nebuvo suteikta teisė būti antrojoje valstybėje narėje kaip prieglobsčio prašytojui, patenka į Grąžinimo direktyvos taikymo sritį. Galima numatyti tokias situacijas (29):

| a) | trečiosios šalies pilietis turi prieglobsčio prašytojo statusą pirmojoje valstybėje narėje (tebevykdoma procedūra, galutinis sprendimas dar nepriimtas). Šiuo atveju Dublino reglamentas taikytinas, remiantis pamatiniu principu, kad kiekvieno trečiosios šalies piliečio, besikreipiančio dėl prieglobsčio vienoje iš valstybių narių, tarptautinės apsaugos poreikiai turi būti visapusiškai įvertinti vienoje valstybėje narėje. Valstybė narė negali to trečiosios šalies piliečio sugrąžinti į trečiąją šalį; ji gali jį išsiųsti į atitinkamą valstybę narę, kuri pagal Dublino reglamentą turi išnagrinėti jo prašymą; |
| --- | --- |

a)

trečiosios šalies pilietis turi prieglobsčio prašytojo statusą pirmojoje valstybėje narėje (tebevykdoma procedūra, galutinis sprendimas dar nepriimtas). Šiuo atveju Dublino reglamentas taikytinas, remiantis pamatiniu principu, kad kiekvieno trečiosios šalies piliečio, besikreipiančio dėl prieglobsčio vienoje iš valstybių narių, tarptautinės apsaugos poreikiai turi būti visapusiškai įvertinti vienoje valstybėje narėje. Valstybė narė negali to trečiosios šalies piliečio sugrąžinti į trečiąją šalį; ji gali jį išsiųsti į atitinkamą valstybę narę, kuri pagal Dublino reglamentą turi išnagrinėti jo prašymą;

| b) | trečiosios šalies pilietis atsiėmė savo prašymą suteikti prieglobstį pirmojoje valstybėje narėje. Jei prašymo atsiėmimas lėmė prašymo atmetimą (remiantis naujos redakcijos Prieglobsčio procedūrų direktyvos 27 ir 28 straipsniais), galima taikyti c punkte aprašytas taisykles (dėl pasirinkimo, ar taikyti Dublino taisykles ar Grąžinimo direktyvą). Jei prašymo atsiėmimas nelėmė prašymo atmetimo, taikytinas Dublino reglamentas (kaip lex specialis), remiantis pamatiniu principu, kad kiekvieno trečiosios šalies piliečio, besikreipiančio dėl prieglobsčio vienoje iš valstybių narių, tarptautinės apsaugos poreikiai turi būti visapusiškai įvertinti vienoje valstybėje narėje; |
| --- | --- |

b)

trečiosios šalies pilietis atsiėmė savo prašymą suteikti prieglobstį pirmojoje valstybėje narėje. Jei prašymo atsiėmimas lėmė prašymo atmetimą (remiantis naujos redakcijos Prieglobsčio procedūrų direktyvos 27 ir 28 straipsniais), galima taikyti c punkte aprašytas taisykles (dėl pasirinkimo, ar taikyti Dublino taisykles ar Grąžinimo direktyvą). Jei prašymo atsiėmimas nelėmė prašymo atmetimo, taikytinas Dublino reglamentas (kaip lex specialis), remiantis pamatiniu principu, kad kiekvieno trečiosios šalies piliečio, besikreipiančio dėl prieglobsčio vienoje iš valstybių narių, tarptautinės apsaugos poreikiai turi būti visapusiškai įvertinti vienoje valstybėje narėje;

| c) | trečiosios šalies piliečio prašymas suteikti prieglobstį galutiniu sprendimu atmestas pirmojoje valstybėje narėje. Galima rinktis, ar taikyti Dublino reglamentą ar Grąžinimo direktyvą. Dublino reglamente ši pasirinkimo galimybė aiškiai nurodyta 24 straipsnio 4 dalyje, taip pat paaiškinant, jog nuo to momento, kai institucijos nusprendžia pateikti prašymą pagal Dublino reglamentą, Grąžinimo direktyva nebetaikoma, grąžinimo procedūros sustabdomos ir taikomos tik Dublino taisyklės (tai taip pat turi poveikį taisyklėms dėl sulaikymo ir teisių gynimo priemonių); |
| --- | --- |

c)

trečiosios šalies piliečio prašymas suteikti prieglobstį galutiniu sprendimu atmestas pirmojoje valstybėje narėje. Galima rinktis, ar taikyti Dublino reglamentą ar Grąžinimo direktyvą. Dublino reglamente ši pasirinkimo galimybė aiškiai nurodyta 24 straipsnio 4 dalyje, taip pat paaiškinant, jog nuo to momento, kai institucijos nusprendžia pateikti prašymą pagal Dublino reglamentą, Grąžinimo direktyva nebetaikoma, grąžinimo procedūros sustabdomos ir taikomos tik Dublino taisyklės (tai taip pat turi poveikį taisyklėms dėl sulaikymo ir teisių gynimo priemonių);

| d) | trečiosios šalies pilietis jau sėkmingai grąžintas (išsiųstas) (po to, kai prašymas suteikti prieglobstį buvo atmestas ar atsiimtas) iš pirmosios valstybės narės į trečiąją šalį. Jei trečiosios šalies pilietis vėl atvyktų į ES teritoriją, Dublino reglamento 19 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad pirmoji valstybė narė už jį nebebūtų atsakinga – taigi perdavimas į šią valstybę narę nebegalimas. Todėl bus taikoma Grąžinimo direktyva. |
| --- | --- |

d)

trečiosios šalies pilietis jau sėkmingai grąžintas (išsiųstas) (po to, kai prašymas suteikti prieglobstį buvo atmestas ar atsiimtas) iš pirmosios valstybės narės į trečiąją šalį. Jei trečiosios šalies pilietis vėl atvyktų į ES teritoriją, Dublino reglamento 19 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad pirmoji valstybė narė už jį nebebūtų atsakinga – taigi perdavimas į šią valstybę narę nebegalimas. Todėl bus taikoma Grąžinimo direktyva.

Praktiniai pavyzdžiai:

| — | Tarptautinės apsaugos valstybėje narėje A prašantis asmuo neteisėtai atvyksta į kaimyninę valstybę narę B (kirsdamas vidaus sienas), kur jį sulaiko policija. Kaip Dublino reglamento subjektas, jis perduodamas iš valstybės narės B atgal į valstybę narę A. Ar valstybė narė B šiomis aplinkybėmis turėtų priimti sprendimą šį asmenį grąžinti dėl neteisėto buvimo jos teritorijoje?






  — | Taikomos Dublino taisyklės. Valstybė narė B negali priimti sprendimo grąžinti. |
| --- | --- | --- |

—

Tarptautinės apsaugos valstybėje narėje A prašantis asmuo neteisėtai atvyksta į kaimyninę valstybę narę B (kirsdamas vidaus sienas), kur jį sulaiko policija. Kaip Dublino reglamento subjektas, jis perduodamas iš valstybės narės B atgal į valstybę narę A. Ar valstybė narė B šiomis aplinkybėmis turėtų priimti sprendimą šį asmenį grąžinti dėl neteisėto buvimo jos teritorijoje?

—

Taikomos Dublino taisyklės. Valstybė narė B negali priimti sprendimo grąžinti.

| — | Ar valstybė narė A (pirmiau aprašytomis aplinkybėmis) gali pati priimti sprendimą grąžinti (kartu su draudimu atvykti, kuris atidedamas iki prieglobsčio procedūros pabaigos)?






  — | Ne. Tol, kol asmuo turi teisę būti kaip prieglobsčio prašytojas valstybėje narėje A, jo buvimas valstybėje A nėra neteisėtas Grąžinimo direktyvos atžvilgiu ir valstybė narė A negali priimti sprendimo grąžinti. |
| --- | --- | --- |

—

Ar valstybė narė A (pirmiau aprašytomis aplinkybėmis) gali pati priimti sprendimą grąžinti (kartu su draudimu atvykti, kuris atidedamas iki prieglobsčio procedūros pabaigos)?

—

Ne. Tol, kol asmuo turi teisę būti kaip prieglobsčio prašytojas valstybėje narėje A, jo buvimas valstybėje A nėra neteisėtas Grąžinimo direktyvos atžvilgiu ir valstybė narė A negali priimti sprendimo grąžinti.

| — | Trečiosios šalies pilietis, kuriam valstybėje narėje A suteikta tarptautinė apsauga, neteisėtai yra valstybėje narėje B (pavyzdžiui, viršija buvimo terminą 90 dienų). Ar tokiu atveju taikytina Grąžinimo direktyva? Kokios procedūros taikytinos, jei asmuo atsisako savo noru grįžti į pirmąją valstybę narę, kuri suteikė apsaugą?






  — | Dublino reglamente nėra taisyklių dėl asmenų, kuriems taikoma tarptautinė apsauga, grąžinimo. Todėl taikytina Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje nustatyta bendroji tvarka. Tai reiškia, kad valstybė narė B turės paprašyti asmens grįžti į valstybę narę A ir, jei asmuo savanoriškai to nepadaro, valstybė narė B turi spręsti dėl sprendimo grąžinti priėmimo, atsižvelgdama į visas Grąžinimo direktyvoje numatytas priemones, visų pirma į negrąžinimo principą. Tam tikromis aplinkybėmis, kai grąžinimas (išsiuntimas) į trečiąją šalį neįmanomas, o asmens „perdavimas atgal“ į kitą valstybę narę gali būti laikomas palankesne priemone (žr. 3 skirsnį), valstybė narė B gali vykdyti asmens „perdavimą atgal“ į valstybę narę A. Procedūras, susijusias su neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių „perdavimu atgal“ į kitą valstybę narę, reglamentuoja nacionalinė teisė. |
| --- | --- | --- |

—

Trečiosios šalies pilietis, kuriam valstybėje narėje A suteikta tarptautinė apsauga, neteisėtai yra valstybėje narėje B (pavyzdžiui, viršija buvimo terminą 90 dienų). Ar tokiu atveju taikytina Grąžinimo direktyva? Kokios procedūros taikytinos, jei asmuo atsisako savo noru grįžti į pirmąją valstybę narę, kuri suteikė apsaugą?

—

Dublino reglamente nėra taisyklių dėl asmenų, kuriems taikoma tarptautinė apsauga, grąžinimo. Todėl taikytina Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje nustatyta bendroji tvarka. Tai reiškia, kad valstybė narė B turės paprašyti asmens grįžti į valstybę narę A ir, jei asmuo savanoriškai to nepadaro, valstybė narė B turi spręsti dėl sprendimo grąžinti priėmimo, atsižvelgdama į visas Grąžinimo direktyvoje numatytas priemones, visų pirma į negrąžinimo principą. Tam tikromis aplinkybėmis, kai grąžinimas (išsiuntimas) į trečiąją šalį neįmanomas, o asmens „perdavimas atgal“ į kitą valstybę narę gali būti laikomas palankesne priemone (žr. 3 skirsnį), valstybė narė B gali vykdyti asmens „perdavimą atgal“ į valstybę narę A. Procedūras, susijusias su neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių „perdavimu atgal“ į kitą valstybę narę, reglamentuoja nacionalinė teisė.

| — | Trečiosios šalies pilietis, kurio pirštų atspaudai paimti po neteisėto atvykimo į valstybę narę A ir kuris nesikreipė dėl prieglobsčio valstybėje narėje A, vėliau sulaikomas valstybėje narėje B. Ar pagal Dublino taisykles valstybė narė B gali asmenį perduoti atgal į valstybę narę A?






  — | Ne. Kadangi nėra jokių sąsajų su prieglobsčio procedūra, Dublino reglamentas netaikomas. |
| --- | --- | --- |

—

Trečiosios šalies pilietis, kurio pirštų atspaudai paimti po neteisėto atvykimo į valstybę narę A ir kuris nesikreipė dėl prieglobsčio valstybėje narėje A, vėliau sulaikomas valstybėje narėje B. Ar pagal Dublino taisykles valstybė narė B gali asmenį perduoti atgal į valstybę narę A?

—

Ne. Kadangi nėra jokių sąsajų su prieglobsčio procedūra, Dublino reglamentas netaikomas.

5.4.   Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, turintis teisę būti kitoje valstybėje narėje

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 2 dalis

Reikalaujama, kad neteisėtai valstybės narės teritorijoje esantys trečiosios šalies piliečiai, kurie turi kitos valstybės narės išduotą galiojantį leidimą gyventi ar kitą teisę joje būti suteikiantį leidimą, nedelsdami vyktų į tos kitos valstybės narės teritoriją. Kai suinteresuotas trečiosios šalies pilietis nesilaiko šio reikalavimo arba kai trečiosios šalies piliečio neatidėliotinas išvykimas yra būtinas viešosios tvarkos ar nacionalinio saugumo sumetimais, taikoma 1 dalis.

Remiantis šia nuostata, kuria pakeičiama panaši taisyklė, įtvirtinta Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (KŠSĮ) (30) 23 straipsnio 2 ir 3 dalyse, jokio sprendimo grąžinti negalima priimti neteisėtai esančio trečiosios šalies piliečio, turinčio galiojantį leidimą būti kitoje valstybėje narėje, atžvilgiu. Tokiais atvejais trečiosios šalies piliečiui pirmiausia turi būti nurodyta nedelsiant grįžti į valstybę narę, kurioje jis turi teisę būti. Tik tuo atveju, jei asmuo nepaklūsta šiam nurodymui, taip pat jei kyla pavojus viešajai tvarkai ar nacionaliniam saugumui, priimamas sprendimas grąžinti.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Nurodymo „nedelsiant išvykti į minėtos kitos valstybės narės teritoriją“ pateikimo forma turėtų būti nustatyta pagal nacionalinę teisę. Rekomenduojama sprendimus priimti raštu nurodant motyvus. Siekiant išvengti nesusipratimų, sprendimo nereikėtų pavadinti „sprendimu grąžinti“. |
| --- | --- |

—

Nurodymo „nedelsiant išvykti į minėtos kitos valstybės narės teritoriją“ pateikimo forma turėtų būti nustatyta pagal nacionalinę teisę. Rekomenduojama sprendimus priimti raštu nurodant motyvus. Siekiant išvengti nesusipratimų, sprendimo nereikėtų pavadinti „sprendimu grąžinti“.

| — | Grįžimo į kitą valstybę narę laikotarpis. Negalima pateikti jokių bendrų nurodymų dėl laiko, kuris turėtų praeiti nuo nurodymo išvykti į kitos valstybės narės teritoriją pateikimo iki momento, kada priimamas sprendimas grąžinti pagal 6 straipsnio 1 dalį. Tinkamas terminas turėtų būti pasirinktas pagal nacionalinę teisę, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, proporcingumo principą ir tai, jog nuostatoje pavartota sąvoka „nedelsiant“. Laikotarpis nuo nurodymo išvykti į kitą valstybę narę pateikimo ir sprendimo grąžinti priėmimo pagal 6 straipsnio 1 dalį negali būti įtrauktas į galutinį savanoriško išvykimo laikotarpį, nes šis laikotarpis yra sprendimo grąžinti elementas ir jis prasideda tik priėmus sprendimą grąžinti. |
| --- | --- |

—

Grįžimo į kitą valstybę narę laikotarpis. Negalima pateikti jokių bendrų nurodymų dėl laiko, kuris turėtų praeiti nuo nurodymo išvykti į kitos valstybės narės teritoriją pateikimo iki momento, kada priimamas sprendimas grąžinti pagal 6 straipsnio 1 dalį. Tinkamas terminas turėtų būti pasirinktas pagal nacionalinę teisę, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, proporcingumo principą ir tai, jog nuostatoje pavartota sąvoka „nedelsiant“. Laikotarpis nuo nurodymo išvykti į kitą valstybę narę pateikimo ir sprendimo grąžinti priėmimo pagal 6 straipsnio 1 dalį negali būti įtrauktas į galutinį savanoriško išvykimo laikotarpį, nes šis laikotarpis yra sprendimo grąžinti elementas ir jis prasideda tik priėmus sprendimą grąžinti.

| — | Išvykimo į kitą valstybę narę kontrolė. Sąjungos teisėje nenurodyta, kaip turėtų būti kontroliuojamas prievolės grįžti į kitą valstybę narę vykdymas. Valstybės narės, remdamosi nacionaline teise, turėtų užtikrinti, kad būtų pateikta reikiama informacija apie jų sprendimų įgyvendinimą. |
| --- | --- |

—

Išvykimo į kitą valstybę narę kontrolė. Sąjungos teisėje nenurodyta, kaip turėtų būti kontroliuojamas prievolės grįžti į kitą valstybę narę vykdymas. Valstybės narės, remdamosi nacionaline teise, turėtų užtikrinti, kad būtų pateikta reikiama informacija apie jų sprendimų įgyvendinimą.

| — | Kitos valstybės narės išduotų leidimų galiojimo patikrinimas. Šiuo metu nėra centrinės valstybių narių keitimosi šia informacija sistemos. Valstybės narės raginamos bendradarbiauti dvišalių santykių pagrindu ir laiku teikti viena kitai svarbią informaciją, remiantis nacionaline teise ir dvišaliu bendradarbiavimo susitarimu. Šiuo tikslu galima pasinaudoti ir jau veikiančiais nacionaliniais informaciniais punktais (pavyzdžiui, nurodytais Šengeno vadovo (31) 2 priede). |
| --- | --- |

—

Kitos valstybės narės išduotų leidimų galiojimo patikrinimas. Šiuo metu nėra centrinės valstybių narių keitimosi šia informacija sistemos. Valstybės narės raginamos bendradarbiauti dvišalių santykių pagrindu ir laiku teikti viena kitai svarbią informaciją, remiantis nacionaline teise ir dvišaliu bendradarbiavimo susitarimu. Šiuo tikslu galima pasinaudoti ir jau veikiančiais nacionaliniais informaciniais punktais (pavyzdžiui, nurodytais Šengeno vadovo (31) 2 priede).

| — | Sąvoka „leidimas gyventi ar kitas teisę būti suteikiantis leidimas“
   (32) yra labai plati ir reiškia bet kokį valstybės narės suteiktą statusą ar išduotą leidimą, kuriuo suteikiama teisėto buvimo teisė, o ne tik sutikimą dėl grąžinimo ar išsiuntimo atidėjimo.
  Ši sąvoka apima:






  — | ilgalaikę vizą (ja akivaizdžiai suteikiama teisė būti), |
| --- | --- | --- |

—

Sąvoka „leidimas gyventi ar kitas teisę būti suteikiantis leidimas“
   (32) yra labai plati ir reiškia bet kokį valstybės narės suteiktą statusą ar išduotą leidimą, kuriuo suteikiama teisėto buvimo teisė, o ne tik sutikimą dėl grąžinimo ar išsiuntimo atidėjimo.

Ši sąvoka apima:

—

ilgalaikę vizą (ja akivaizdžiai suteikiama teisė būti),

| — | laikiną humanitarinį leidimą (jei juo suteikiama teisė būti, o ne tik atidedamas grąžinimas), |
| --- | --- |

—

laikiną humanitarinį leidimą (jei juo suteikiama teisė būti, o ne tik atidedamas grąžinimas),

| — | pasibaigusio galiojimo leidimą gyventi, išduotą remiantis tebegaliojančiu tarptautinės apsaugos statusu (tarptautinės apsaugos statusas nepriklauso nuo jį liudijančio dokumento galiojimo), |
| --- | --- |

—

pasibaigusio galiojimo leidimą gyventi, išduotą remiantis tebegaliojančiu tarptautinės apsaugos statusu (tarptautinės apsaugos statusas nepriklauso nuo jį liudijančio dokumento galiojimo),

| — | galiojančią vizą negaliojančiame (pasibaigusio galiojimo) kelionės dokumente. Remiantis galiojančiais Sąjungos teisės aktais, negalima išduoti vizos, kuri galiotų ilgiau nei pasas. Todėl tokio atvejo, kai galiojanti viza yra negaliojančiame pase, niekada praktiškai neturėtų pasitaikyti. Jei vis dėlto toks atvejis pasitaikytų, atitinkamas trečiosios šalies pilietis neturėtų būti nepagrįstai baudžiamas. Išsami informacija apie svarbias taisykles dėl vizų pateikta atnaujintame Vizų vadove (II dalies 4.1.1 ir 4.1.2 punktuose (33)). |
| --- | --- |

—

galiojančią vizą negaliojančiame (pasibaigusio galiojimo) kelionės dokumente. Remiantis galiojančiais Sąjungos teisės aktais, negalima išduoti vizos, kuri galiotų ilgiau nei pasas. Todėl tokio atvejo, kai galiojanti viza yra negaliojančiame pase, niekada praktiškai neturėtų pasitaikyti. Jei vis dėlto toks atvejis pasitaikytų, atitinkamas trečiosios šalies pilietis neturėtų būti nepagrįstai baudžiamas. Išsami informacija apie svarbias taisykles dėl vizų pateikta atnaujintame Vizų vadove (II dalies 4.1.1 ir 4.1.2 punktuose (33)).

Ši sąvoka neapima:

| — | nebegaliojančio leidimo gyventi, išduoto remiantis gyventojo statusu, kuris nebegalioja, |
| --- | --- |

—

nebegaliojančio leidimo gyventi, išduoto remiantis gyventojo statusu, kuris nebegalioja,

| — | padirbtų, netikrų ar suklastotų pasų ar leidimų gyventi, |
| --- | --- |

—

padirbtų, netikrų ar suklastotų pasų ar leidimų gyventi,

| — | dokumento, liudijančio laikinai atidėtą išsiuntimą, |
| --- | --- |

—

dokumento, liudijančio laikinai atidėtą išsiuntimą,

| — | toleravimo (jei toleravimas nereiškia įstatymu suteiktos teisės gyventi). |
| --- | --- |

—

toleravimo (jei toleravimas nereiškia įstatymu suteiktos teisės gyventi).

| — | Paprastai į kitas valstybes nares neišsiunčiama. Jei trečiosios šalies pilietis nesutinka pagal 6 straipsnio 2 punktą savanoriškai grįžti į valstybę narę, kurios leidimą jis turi, taikoma 6 straipsnio 1 dalis ir priimamas sprendimas grąžinti, numatant tiesioginį grąžinimą į trečiąją šalį. Priverstinai perduoti asmens atgal į kitą valstybę narę negalima,išskyrus atvejus, kai tokia galimybė aiškiai numatyta galiojančiame dvišaliame valstybių narių susitarime, kuris jau galiojo 2009 m. sausio 13 d. (žr. 5.5 skirsnį), arba tam tikromis aplinkybėmis, kai grąžinti ar išsiųsti į trečiąją šalį neįmanoma ir leidimą išdavusi valstybė narė sutinka priimti asmenį atgal. |
| --- | --- |

—

Paprastai į kitas valstybes nares neišsiunčiama. Jei trečiosios šalies pilietis nesutinka pagal 6 straipsnio 2 punktą savanoriškai grįžti į valstybę narę, kurios leidimą jis turi, taikoma 6 straipsnio 1 dalis ir priimamas sprendimas grąžinti, numatant tiesioginį grąžinimą į trečiąją šalį. Priverstinai perduoti asmens atgal į kitą valstybę narę negalima,išskyrus atvejus, kai tokia galimybė aiškiai numatyta galiojančiame dvišaliame valstybių narių susitarime, kuris jau galiojo 2009 m. sausio 13 d. (žr. 5.5 skirsnį), arba tam tikromis aplinkybėmis, kai grąžinti ar išsiųsti į trečiąją šalį neįmanoma ir leidimą išdavusi valstybė narė sutinka priimti asmenį atgal.

| — | Draudimai atvykti į ES nenustatomi, kai remiamasi 6 straipsnio 2 dalimi. Kai neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis perduodamas atgal į kitą valstybę narę pagal 6 straipsnio 2 dalį, draudimo atvykti į ES pagal 11 straipsnį nustatyti negalima, nes 11 straipsnis taikomas tik sprendimo grąžinti atžvilgiu ir netaikomas tuomet, kai asmuo tiesiog „perduodamas atgal“ į kitą valstybę narę. Be to, nėra jokios praktinės prasmės nustatyti draudimą atvykti į ES tais atvejais, kai asmuo ir toliau teisėtai bus kitoje valstybėje narėje. |
| --- | --- |

—

Draudimai atvykti į ES nenustatomi, kai remiamasi 6 straipsnio 2 dalimi. Kai neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis perduodamas atgal į kitą valstybę narę pagal 6 straipsnio 2 dalį, draudimo atvykti į ES pagal 11 straipsnį nustatyti negalima, nes 11 straipsnis taikomas tik sprendimo grąžinti atžvilgiu ir netaikomas tuomet, kai asmuo tiesiog „perduodamas atgal“ į kitą valstybę narę. Be to, nėra jokios praktinės prasmės nustatyti draudimą atvykti į ES tais atvejais, kai asmuo ir toliau teisėtai bus kitoje valstybėje narėje.

| — | Neatidėliotinas išvykimas dėl viešosios tvarkos ar nacionalinio saugumo priežasčių. Ypatingomis aplinkybėmis, aprašytomis 6 straipsnio 2 dalyje (2 sakinys) (2 atvejis), dėl asmens nedelsiant priimamas sprendimas grąžinti ir jis išsiunčiamas į trečiąją šalį. Apie šį faktą turėtų būti informuojama valstybė narė, kurioje asmuo turi teisę būti. |
| --- | --- |

—

Neatidėliotinas išvykimas dėl viešosios tvarkos ar nacionalinio saugumo priežasčių. Ypatingomis aplinkybėmis, aprašytomis 6 straipsnio 2 dalyje (2 sakinys) (2 atvejis), dėl asmens nedelsiant priimamas sprendimas grąžinti ir jis išsiunčiamas į trečiąją šalį. Apie šį faktą turėtų būti informuojama valstybė narė, kurioje asmuo turi teisę būti.

Praktinis pavyzdys

| — | Kokios Grąžinimo direktyvos nuostatos turi būti taikomos valstybėje narėje A nustatytiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie turi galiojantį valstybės narės B išduotą leidimą gyventi ir tuo pat metu valstybės narės C iniciatyva dėl jų pateiktas Šengeno informacinės sistemos (SIS) perspėjimas (draudimas atvykti)?






  — | Valstybė narė A turėtų taikyti 6 straipsnio 2 dalį ir nurodyti asmeniui grįžti į valstybę narę B. Kalbant apie valstybės narės C nustatyto draudimo atvykti ir valstybės narės B išduoto leidimo gyventi galiojimą vienu metu, šį klausimą dvišaliu pagrindu turi išsiaiškinti perspėjimą pateikusi valstybė narė (C) ir leidimą išdavusi valstybė narė (B), remdamosi Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 25 straipsnio 2 dalimi. |
| --- | --- | --- |

—

Kokios Grąžinimo direktyvos nuostatos turi būti taikomos valstybėje narėje A nustatytiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie turi galiojantį valstybės narės B išduotą leidimą gyventi ir tuo pat metu valstybės narės C iniciatyva dėl jų pateiktas Šengeno informacinės sistemos (SIS) perspėjimas (draudimas atvykti)?

—

Valstybė narė A turėtų taikyti 6 straipsnio 2 dalį ir nurodyti asmeniui grįžti į valstybę narę B. Kalbant apie valstybės narės C nustatyto draudimo atvykti ir valstybės narės B išduoto leidimo gyventi galiojimą vienu metu, šį klausimą dvišaliu pagrindu turi išsiaiškinti perspėjimą pateikusi valstybė narė (C) ir leidimą išdavusi valstybė narė (B), remdamosi Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 25 straipsnio 2 dalimi.

5.5.   Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, kuriam taikomi galiojantys dvišaliai valstybių narių susitarimai

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 3 dalis

| — | Orientacinį galiojančių valstybių narių dvišalių readmisijos susitarimų sąrašą galima rasti adresu http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/ |
| --- | --- |

—

Orientacinį galiojančių valstybių narių dvišalių readmisijos susitarimų sąrašą galima rasti adresu http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/

Valstybės narės gali nepriimti sprendimo grąžinti jų teritorijoje neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį, jei atitinkamą trečiosios šalies pilietį priima atgal kita valstybė narė pagal šios direktyvos įsigaliojimo dieną (t. y. 2009 m. sausio 13 d.) galiojančius dvišalius susitarimus ar nuostatas. Tuo atveju valstybė narė, kuri priima atgal atitinkamą trečiosios šalies pilietį, taiko 1 dalį.

Pagal šią nuostatą išimties tvarka ir kaip neveikimo išlyga numatyta valstybių narių galimybė neteisėtus migrantus kitoms valstybėms perduoti atgal pagal dvišales sutartis ar susitarimus, galiojusius 2009 m. sausio 13 d.

Istorinė perspektyva (paaiškinimas). Ši nuostata į Grąžinimo direktyvą buvo įtraukta vėlesniame derybų etape, to pareikalavus kai kurioms valstybėms narėms, kurios tvirtino, kad pagal direktyvą jos neturėtų būti įpareigotos keisti nusistovėjusios neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo (perdavimo atgal) į kitas valstybes nares pagal dvišalius susitarimus praktikos.

Principas, kuriuo pagrįsta Grąžinimo direktyva, yra tiesioginis neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas iš ES į trečiąsias šalis. Todėl direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje nustatyta išimtis, kuri susijusi tik su valstybių narių, kurių teritorijoje yra trečiosios šalies pilietis, prievole priimti sprendimą grąžinti ir ši prievolė tenka valstybei narei, į kurią šis asmuo perduodamas. Joje nenustatyta Grąžinimo direktyvos taikymo srities išimtis, papildanti 2 straipsnio 2 dalyje nustatytas išimtis. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 82–85 punktus.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Tolesnis dvišalių susitarimų tarp valstybių narių A ir B ir tarp valstybių narių B ir C naudojimas. Grąžinimo direktyvoje, visų pirma 6 straipsnio 3 dalyje, priėmimas atgal pagal „domino“ principą, remiantis galiojančiais dvišaliais susitarimais, nėra aiškiai uždraustas. Tačiau svarbu, kad galiausiai viena valstybė narė atliktų išsamią grąžinimo procedūrą, kaip nurodyta Direktyvoje. Kadangi tokio pobūdžio vėlesnės procedūros daug kainuoja institucijoms ir sudaro papildomų sunkumų grąžinamajam asmeniui, valstybės narės raginamos nuo tokios praktikos susilaikyti. |
| --- | --- |

—

Tolesnis dvišalių susitarimų tarp valstybių narių A ir B ir tarp valstybių narių B ir C naudojimas. Grąžinimo direktyvoje, visų pirma 6 straipsnio 3 dalyje, priėmimas atgal pagal „domino“ principą, remiantis galiojančiais dvišaliais susitarimais, nėra aiškiai uždraustas. Tačiau svarbu, kad galiausiai viena valstybė narė atliktų išsamią grąžinimo procedūrą, kaip nurodyta Direktyvoje. Kadangi tokio pobūdžio vėlesnės procedūros daug kainuoja institucijoms ir sudaro papildomų sunkumų grąžinamajam asmeniui, valstybės narės raginamos nuo tokios praktikos susilaikyti.

| — | Draudimai atvykti į ES nenustatomi, kai remiamasi 6 straipsnio 3 dalimi. Kai neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis perduodamas atgal į kitą valstybę narę pagal 6 straipsnio 3 dalį, draudimo atvykti į ES pagal 11 straipsnį nustatyti negalima, nes 11 straipsnis taikomas tik sprendimo grąžinti atžvilgiu ir netaikomas tuomet, kai asmuo tiesiog „perduodamas atgal“ į kitą valstybę narę. Be to, nėra jokios praktinės prasmės nustatyti draudimą atvykti į ES tais atvejais, kai asmuo dar neišvyksta iš ES. Dėl galimybės išskirtiniais atvejais pagal KŠSĮ 25 straipsnio 2 dalį nustatyti tik nacionalinio lygmens draudimą atvykti žr. 11.8 skirsnį. |
| --- | --- |

—

Draudimai atvykti į ES nenustatomi, kai remiamasi 6 straipsnio 3 dalimi. Kai neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis perduodamas atgal į kitą valstybę narę pagal 6 straipsnio 3 dalį, draudimo atvykti į ES pagal 11 straipsnį nustatyti negalima, nes 11 straipsnis taikomas tik sprendimo grąžinti atžvilgiu ir netaikomas tuomet, kai asmuo tiesiog „perduodamas atgal“ į kitą valstybę narę. Be to, nėra jokios praktinės prasmės nustatyti draudimą atvykti į ES tais atvejais, kai asmuo dar neišvyksta iš ES. Dėl galimybės išskirtiniais atvejais pagal KŠSĮ 25 straipsnio 2 dalį nustatyti tik nacionalinio lygmens draudimą atvykti žr. 11.8 skirsnį.

| — | Sprendimas trečiosios šalies pilietį perduoti kitai valstybei narei. Toks sprendimas laikomas viena iš Grąžinimo direktyvoje numatytų priemonių, taikomų siekiant nutraukti neteisėtą buvimą, ir yra parengiamasis išsiuntimo iš Sąjungos teritorijos etapas. Todėl valstybės narės tokį sprendimą turi priimti apdairiai ir neatidėliodamos, kad asmuo būtų kuo greičiau perduotas už grąžinimo procedūrą atsakingai valstybei narei. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 87 punktą. |
| --- | --- |

—

Sprendimas trečiosios šalies pilietį perduoti kitai valstybei narei. Toks sprendimas laikomas viena iš Grąžinimo direktyvoje numatytų priemonių, taikomų siekiant nutraukti neteisėtą buvimą, ir yra parengiamasis išsiuntimo iš Sąjungos teritorijos etapas. Todėl valstybės narės tokį sprendimą turi priimti apdairiai ir neatidėliodamos, kad asmuo būtų kuo greičiau perduotas už grąžinimo procedūrą atsakingai valstybei narei. Žr. ESTT sprendimo Affum, C-47/15, 87 punktą.

| — | Kadangi grąžinimo sąvoka pagal Grąžinimo direktyvą visuomet reiškia grąžinimą į trečiąją šalį, tokius nacionalinius sprendimus rekomenduojama vadinti „sprendimu perduoti“ ar „sprendimu dėl perdavimo atgal“, bet ne „sprendimu grąžinti“. |
| --- | --- |

—

Kadangi grąžinimo sąvoka pagal Grąžinimo direktyvą visuomet reiškia grąžinimą į trečiąją šalį, tokius nacionalinius sprendimus rekomenduojama vadinti „sprendimu perduoti“ ar „sprendimu dėl perdavimo atgal“, bet ne „sprendimu grąžinti“.

| — | Neveikimo išlyga. 6 straipsnio 3 dalis yra aiški neveikimo išlyga. Valstybės narės 6 straipsnio 3 dalyje suteikta galimybe gali pasinaudoti tik dvišalių readmisijos susitarimų, įsigaliojusių iki 2009 m. sausio 13 d., atžvilgiu. Galiojantiems susitarimams, dėl kurių iš naujo susitarta (kurių galiojimas pratęstas) po 2009 m. sausio 13 d., gali ir toliau būti taikoma 6 straipsnio 3 dalis, jei susitarimu, dėl kurio iš naujo susitarta (kurio galiojimas pratęstas), iš dalies keičiamas galiojantis susitarimas ir tai aiškiai matyti iš pavadinimo. Jei susitarimas, dėl kurio iš naujo susitarta (kurio galiojimas pratęstas), yra aliud (visiškai naujas kitokio turinio susitarimas), 6 straipsnio 3 dalis jam nebetaikytina. |
| --- | --- |

—

Neveikimo išlyga. 6 straipsnio 3 dalis yra aiški neveikimo išlyga. Valstybės narės 6 straipsnio 3 dalyje suteikta galimybe gali pasinaudoti tik dvišalių readmisijos susitarimų, įsigaliojusių iki 2009 m. sausio 13 d., atžvilgiu. Galiojantiems susitarimams, dėl kurių iš naujo susitarta (kurių galiojimas pratęstas) po 2009 m. sausio 13 d., gali ir toliau būti taikoma 6 straipsnio 3 dalis, jei susitarimu, dėl kurio iš naujo susitarta (kurio galiojimas pratęstas), iš dalies keičiamas galiojantis susitarimas ir tai aiškiai matyti iš pavadinimo. Jei susitarimas, dėl kurio iš naujo susitarta (kurio galiojimas pratęstas), yra aliud (visiškai naujas kitokio turinio susitarimas), 6 straipsnio 3 dalis jam nebetaikytina.

| — | Šengeno erdvei priklausančių valstybių narių ir Jungtinės Karalystės readmisijos susitarimai. Aiškinant 6 straipsnio 3 dalį, Jungtinė Karalystė turi būti laikoma valstybe nare. |
| --- | --- |

—

Šengeno erdvei priklausančių valstybių narių ir Jungtinės Karalystės readmisijos susitarimai. Aiškinant 6 straipsnio 3 dalį, Jungtinė Karalystė turi būti laikoma valstybe nare.

5.6.   Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, besinaudojantis humanitariniu (ar kitu) leidimu

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalis

Valstybės narės, atsižvelgdamos į asmenines, humanitarines ar kitas priežastis, bet kuriuo metu gali suteikti atskirą leidimą gyventi ar kitokį leidimą, suteikiantį teisę pasilikti neteisėtai jų teritorijoje esančiam trečiosios šalies piliečiui. Tokiu atveju sprendimas grąžinti nepriimamas. Jei sprendimas grąžinti jau buvo priimtas, jis panaikinamas arba sustabdomas leidimo gyventi arba kito leidimo, suteikiančio teisę pasilikti, galiojimo laikotarpiui.

Valstybės narės neteisėtai esančiam trečiosios šalies piliečiui gali bet kada suteikti leidimą ar teisę būti. Tokiu atveju visos neužbaigtos grąžinimo procedūros nutraukiamos ir jau priimtas sprendimas grąžinti ar įsakymas išsiųsti panaikinamas arba sustabdomas jo galiojimas, priklausomai nuo leidimo pobūdžio. Tas pats taikytina ir tais atvejais, kai valstybės narės turi suteikti teisę būti, pavyzdžiui, kai pateikiamas prieglobsčio prašymas.

Dėl konkretaus būdo (sprendimo grąžinti panaikinimo ar galiojimo sustabdymo) turi apsispręsti valstybės narės, atsižvelgdamos į suteikto leidimo ar teisės būti pobūdį ir tikėtiną galiojimo trukmę bei poreikį užtikrinti veiksmingas grąžinimo procedūras. Tačiau ESTT sprendimo J. N.
   (34), C-601/15, 75–80 punktuose nurodė, kad tais atvejais, kai valstybė narė trečiosios šalies piliečiui, kuris yra pateikęs tarptautinės apsaugos prašymą ir kuriam iki prašymo pateikimo jau buvo taikomas sprendimas grąžinti, suteikia teisę likti jos teritorijoje, valstybės narės turi sustabdyti sprendimo grąžinti vykdymą (bet sprendimo nepanaikinti), kol bus priimtas sprendimas dėl tarptautinės apsaugos prašymo (taip pat žr. 7 skirsnį).

5.7.   Neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis, dėl kurio pradėta leidimo galiojimo pratęsimo procedūra

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 5 dalis

Jei yra pradėta procedūra valstybės narės teritorijoje neteisėtai esančiam trečiosios šalies piliečiui siekiant pratęsti leidimą gyventi ar kitokį leidimą, suteikiantį teisę pasilikti, ta valstybė narė, nepažeisdama 6 dalies, apsvarsto galimybę nepriimti sprendimo grąžinti, kol bus baigta pradėta procedūra.

Valstybės narės turi teisę nepriimti sprendimo grąžinti neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį, kol jis laukia sprendimo dėl jo leidimo galiojimo pratęsimo. Šia nuostata siekiama apsaugoti trečiųjų šalių piliečius, kurie tam tikrą laiką valstybėje narėje buvo teisėtai ir dėl užsitęsusios leidimo galiojimo pratęsimo procedūros jų buvimas tapo neteisėtu. Šioje nuostatoje kalbama tik apie vykstančią leidimo gyventi sulaikiusioje valstybėje narėje („ta valstybė narė“) galiojimoatnaujinimo procedūrą. Valstybės narės raginamos šia nuostata remtis ir tais atvejais, kai tikėtina, jog prašymas pratęsti galiojimą bus patenkintas, ir užtikrinti suinteresuotiesiems asmenims bent ne blogesnes sąlygas nei tos, kurios sudaromos grąžinamiesiems asmenims per savanoriško išvykimo ar atidėto grąžinimo laikotarpį.

Ši nuostata netaikoma vykstančioms leidimo gyventi kitoje valstybėje narėje galiojimo pratęsimo procedūroms. Tačiau tai, kad asmeniui pradėta leidimo gyventi kitoje valstybėje narėje galiojimo pratęsimo procedūra, tam tikromis aplinkybėmis gali pateisinti grąžinimo atidėjimą pagal 9 straipsnio 2 dalį arba palankesnių priemonių taikymą pagal 4 straipsnio 3 dalį.

5.8.   Direktyvose dėl teisėtos migracijos nustatytos specialios taisyklės dėl readmisijos tarp valstybių narių judėjimo Sąjungos viduje atvejais

Teisinis pagrindas: Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/66/ES (35) (Direktyva dėl perkėlimų bendrovės viduje) 23 straipsnis; Tarybos direktyvos 2003/109/EB (36) (Direktyva dėl ilgalaikių gyventojų) (iš dalies pakeistos Tarybos direktyva 2011/51/ES (37)) 12 ir 22 straipsniai; Tarybos direktyvos 2009/50/EB (38) (Mėlynosios kortelės direktyva) 18 straipsnis

Minėtose direktyvose įtvirtintos specialios taisyklės, kuriomis reglamentuojama readmisija tarp valstybių narių, kai kalbama apie tam tikrų kategorijų trečiųjų šalių piliečių (perkeliamų bendrovės viduje, turinčių ES mėlynąją kortelę, ilgalaikių gyventojų) judėjimą ES viduje. Šios taisyklės laikytinos leges speciales (specialiosiomis normomis), kuriomis pirmiausia reikia vadovautis esant minėtose direktyvose tiesiogiai aprašytoms aplinkybėms.

6.   SAVANORIŠKAS IŠVYKIMAS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 1 dalis

Sprendime grąžinti numatomas atitinkamas laikotarpis savanoriškai išvykti, trunkantis nuo septynių iki trisdešimties dienų, nepažeidžiant 2 ir 4 dalyse nurodytų išimčių. Valstybės narės savo nacionalinės teisės aktuose gali nustatyti, kad toks laikotarpis suteikiamas tik atitinkamo trečiosios šalies piliečio prašymu. Tokiu atveju valstybės narės praneša atitinkamiems trečiosios šalies piliečiams apie galimybę pateikti tokį prašymą.

Savanoriško išvykimo skatinimas yra vienas pagrindinių Grąžinimo direktyvos tikslų. Kai nėra pagrindo nuspręsti, kad tai galėtų pakenkti grąžinimo procedūros tikslui, savanoriškas prievolės grįžti vykdymas, o ne išsiuntimas, yra tinkamesnis dėl trijų priežasčių: tai yra oresnis, saugesnis ir dažnai pigesnis grįžimo būdas.

Laikotarpio savarankiškai išvykti metu atitinkamas trečiosios šalies pilietis turi prievolę grįžti, tačiau ši prievolė negali būti vykdoma priverstine tvarka, kol pasibaigs toks laikotarpis, arba jeigu kyla pasislėpimo pavojus ar pavojus viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui arba prašymas dėl teisėto buvimo atmetamas kaip akivaizdžiai nepagrįstas ar melagingas (žr. 6.3 skirsnį). Valstybės narės skatinamos sudaryti galimybes, kad kuo daugiau grąžinamųjų asmenų galėtų savanoriškai išvykti, o jų nesudaryti tik esant pavojui, kad tai galėtų pakenkti grąžinimo procedūros tikslui.

7 straipsnio 1 dalies paskutiniu sakiniu valstybėms narėms suteikiama teisė nuspręsti, kad savanoriško išvykimo laikotarpis suteikiamas tik gavus trečiųjų šalių piliečių prašymą. Tokiu atveju informacija apie galimybę pateikti prašymą suteikti savanoriško išvykimo laikotarpį atitinkamiems trečiųjų šalių piliečiams turi būti teikiama asmeniškai. Visuomenei skirta bendra informacija (pavyzdžiui, pranešimas apie galimybę pateikti tokį prašymą imigracijos tarnybos interneto svetainėje arba skelbimas vietos imigracijos įstaigų patalpose esančiose informacijos lentose) gali būti naudinga, tačiau ją turi papildyti individualizuota informacija. Tokia informacija nepilnamečiams turėtų būti teikiama taip, kad būtų suprantama vaikams, atitiktų jų amžių ir aplinkybes. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas nelydymų nepilnamečių aplinkybėms.

Be to, valstybės narės gali nuspręsti savanoriško išvykimo laikotarpį nustatyti gavus tam tikrų kategorijų neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių prašymus (pavyzdžiui, tų, kurių prašymas dėl teisėto buvimo atmetamas kaip akivaizdžiai nepagrįstas ar melagingas) arba prašymus suteikti paramą (pavyzdžiui, reintegracijos pagalbą), o kitais atvejais jį nustatyti be išankstinio prašymo.

Komisija rekomenduoja savanoriško išvykimo laikotarpį nustatyti gavus atitinkamų trečiųjų šalių piliečių prašymą ir užtikrinti, kad trečiųjų šalių piliečiams būtų tinkamai ir sistemingai teikiama informacija, būtina prašymui pateikti.

Remiamo savanoriško grįžimo programos. Nors Grąžinimo direktyvoje nenustatytas reikalavimas valstybėms narėms parengti remiamo savanoriško grįžimo programas, jos 10 konstatuojamojoje dalyje teigiama, kad „[s]iekiant skatinti savanorišką grįžimą, valstybės narės turėtų teikti didesnę su grįžimu susijusią pagalbą, konsultuoti ir tinkamiausiu būdu naudotis atitinkamomis <...> finansavimo galimybėmis“. Todėl valstybėms narėms primygtinai rekomenduojama vykdant procedūras sudaryti galimybę pasinaudoti remiamo savanoriško grįžimo programomis, kuriomis būtų siekiama skatinti humaniškesnį bei oresnį grąžinimą ir apskritai didinti grąžinimo veiksmingumą. Siekiant sudaryti geresnes sąlygas naudotis tokiomis programomis ir užtikrinti, kad atitinkami trečiųjų šalių piliečiai priimtų informacija pagrįstą sprendimą, valstybės narės turėtų užtikrinti tinkamą informacijos apie savanorišką grįžimą ir remiamo savanoriško grįžimo programų sklaidą, taip pat bendradarbiauti su nacionalinėmis institucijomis, kurios gali tiesiogiai bendrauti su trečiųjų šalių piliečiais (pavyzdžiui, švietimo, socialinės ir sveikatos apsaugos tarnybomis), nevyriausybinėmis organizacijomis ir kitomis įstaigomis. Tokia informacija nepilnamečiams turėtų būti teikiama taip, kad būtų suprantama vaikams, atitiktų jų amžių ir aplinkybes. Nacionalinės programos turėtų būti sudaromos pagal Neprivalomuosius valstybių narių įgyvendinamų remiamo savanoriško grįžimo (ir reintegracijos) programų bendruosius standartus (39), kuriuos Komisija parengė bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir kuriuos TVR taryba patvirtino 2016 m. birželio 9–10 d. išvadose (40).

Europos migracijos tinklo (EMT) grąžinimo ekspertų grupė siekia palengvinti geresnį praktinį valstybių ir suinteresuotųjų šalių bendradarbiavimą grąžinimo, remiamo savanoriško grįžimo ir reintegracijos programų srityje. Ji turėtų būti viena pagrindinių informacijos rinkimo ir mainų priemonių, o valstybės narės skatinamos aktyviai ja naudotis.

Papildomas paaiškinimas:

| — | 7–30 dienų terminas yra bendras principas. Nustatydamos laikotarpį valstybės narės privalo laikytis šio termino, išskyrus tuos atvejus, kai pagal ypatingas atskiro atvejo aplinkybes termino pratęsimas yra pagrįstas remiantis Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 2 dalimi (žr. 6.1 skirsnį). |
| --- | --- |

—

7–30 dienų terminas yra bendras principas. Nustatydamos laikotarpį valstybės narės privalo laikytis šio termino, išskyrus tuos atvejus, kai pagal ypatingas atskiro atvejo aplinkybes termino pratęsimas yra pagrįstas remiantis Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 2 dalimi (žr. 6.1 skirsnį).

| — | Kadangi įprastomis aplinkybėmis 60 dienų terminas prieštarautų Grąžinimo direktyvoje nustatytam suderinimui ir bendrai tvarkai, pagal kurią reikalaujama nustatyti 7–30 dienų terminą, jis negali būti laikomas palankesne nuostata pagal 4 straipsnio 3 dalį. Tačiau 30–60 dienų laikotarpiams (viršijantiems 1 dalyje suderintas ribas), kurie gali būti suteikiami tik esant ypatingoms aplinkybėms (nurodytoms 2 dalyje), taikoma Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 2 dalis. |
| --- | --- |

—

Kadangi įprastomis aplinkybėmis 60 dienų terminas prieštarautų Grąžinimo direktyvoje nustatytam suderinimui ir bendrai tvarkai, pagal kurią reikalaujama nustatyti 7–30 dienų terminą, jis negali būti laikomas palankesne nuostata pagal 4 straipsnio 3 dalį. Tačiau 30–60 dienų laikotarpiams (viršijantiems 1 dalyje suderintas ribas), kurie gali būti suteikiami tik esant ypatingoms aplinkybėms (nurodytoms 2 dalyje), taikoma Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 2 dalis.

| — | Atsižvelgdamos į reikalavimus, kylančius pagal ESPTC 41 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą teisę būti išklausytam, valstybės narės grąžinamajam asmeniui turėtų suteikti galimybę nurodyti individualias aplinkybes ir poreikius, į kuriuos būtina atsižvelgti nustatant suteikiamą laikotarpį, kai savanoriško išvykimo laikotarpis nustatomas ex officio ir tais atvejais, kai laikotarpis nustatomas grąžinamojo asmens prašymu. |
| --- | --- |

—

Atsižvelgdamos į reikalavimus, kylančius pagal ESPTC 41 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą teisę būti išklausytam, valstybės narės grąžinamajam asmeniui turėtų suteikti galimybę nurodyti individualias aplinkybes ir poreikius, į kuriuos būtina atsižvelgti nustatant suteikiamą laikotarpį, kai savanoriško išvykimo laikotarpis nustatomas ex officio ir tais atvejais, kai laikotarpis nustatomas grąžinamojo asmens prašymu.

| — | Nors Grąžinimo direktyvoje numatytas draudimas neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį savanoriško išvykimo laikotarpiu grąžinti per prievartą, valstybės narės, atsižvelgdamos į galimą sprendimo grąžinti vykdymą, šio laikotarpio metu gali pradėti būtinas administracines procedūras (pavyzdžiui, susisiekti su trečiųjų šalių institucijomis, kad būtų galima gauti kelionės dokumentus, organizuoti išsiuntimo logistinius aspektus). |
| --- | --- |

—

Nors Grąžinimo direktyvoje numatytas draudimas neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį savanoriško išvykimo laikotarpiu grąžinti per prievartą, valstybės narės, atsižvelgdamos į galimą sprendimo grąžinti vykdymą, šio laikotarpio metu gali pradėti būtinas administracines procedūras (pavyzdžiui, susisiekti su trečiųjų šalių institucijomis, kad būtų galima gauti kelionės dokumentus, organizuoti išsiuntimo logistinius aspektus).

Komisija rekomenduoja, kad valstybės narės, remdamosi trečiosios šalies piliečio padėties individualiu vertinimu ir visų pirma atsižvelgdamos į grąžinimo tikimybę ir trečiosios šalies piliečio norą bendradarbiauti su kompetentingomis institucijomis, nustatytų trumpiausią savanoriško išvykimo laikotarpį, reikalingą grąžinimui organizuoti ir įvykdyti. Ilgesnis nei septynių dienų laikotarpis turėtų būti nustatomas tik tais atvejais, kai trečiosios šalies pilietis aktyviai bendradarbiauja vykdant grąžinimo procedūrą.

6.1.   Pratęstas savanoriško išvykimo laikotarpis

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 2 dalis

Valstybės narės atitinkamam laikotarpiui prireikus pratęsia savanoriško išvykimo laikotarpį, kiekvienu atveju atsižvelgdamos į atskiro atvejo konkrečias aplinkybes, pavyzdžiui, buvimo trukmę, ar yra mokyklą lankančių vaikų ir ar esama kitų šeimos bei socialinių ryšių.

Nėra iš anksto nustatyto maksimalaus savanoriško išvykimo laikotarpio pratęsimo termino ir kiekvienas atskiras atvejis turėtų būti svarstomas pagal nacionalinės teisės įgyvendinimo aktus ir administracinę praktiką atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. Valstybėms narėms suteikta nemažai laisvės nustatant, ar savanoriško išvykimo laikotarpio pratęsimas būtų „tinkamas“. Atsižvelgiant į tai, kad tekste minimi mokyklą lankantys vaikai, savanoriško išvykimo laikotarpis gali būti pratęsiamas iki semestro ar mokslo metų pabaigos arba iki vienerių mokslo metų, jeigu tai atitinka vaiko interesus ir yra tinkamai atsižvelgiama į visas svarbias aplinkybes.

30 dienų laikotarpis gali būti pratęstas jau iš pat pradžių (tuo momentu, kai priimamas sprendimas grąžinti), jeigu pratęsimas pateisinamas atsižvelgiant į individualų aplinkybių vertinimą. Nebūtina pirma nustatyti 30 dienų laikotarpį, o po to jį pratęsti.

Sąvoka „prireikus“ taikoma ir grąžinamojo asmens aplinkybių, ir grąžinančiosios valstybės aplinkybių atžvilgiu. Valstybės narės turi veiksmų laisvę šios srities nacionalinės teisės įgyvendinimo aktų esmės ir reguliavimo aprėpties atžvilgiu.

Nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose ir administracinėje praktikoje reikėtų aiškiai atsižvelgti į 7 straipsnio 2 dalyje paminėtas tris aplinkybes (buvimo trukmę, mokyklą lankančius vaikus ir šeimos ryšius). Valstybių narių administracinės normos gali būti išsamesnės, jomis gali būti numatytos ir kitos pratęsimo priežastys, tačiau jos neturėtų būti ne tokios tikslios, nes tokiu atveju būtų pakenkta suderinimui.

6.2.   Prievolės iki savanoriško išvykimo

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 3 dalis

Savanoriško išvykimo laikotarpiu, siekiant užkirsti kelią asmeniui pasislėpti, gali būti numatytos tam tikros prievolės, pavyzdžiui, prievolė reguliariai registruotis institucijose, atitinkamas piniginis užstatas, dokumentų paėmimas ar prievolė neišvykti iš tam tikros vietos.

Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 3 dalyje išvardytos prievolės gali būti nustatytos siekiant išvengti pasislėpimo pavojaus. Jeigu iš individualaus vertinimo matyti, kad ypatingų aplinkybių nėra, tokios prievolės nėra pateisinamos. Žr. ESTT sprendimo El Dridi, C-61/11, 37 punktą: „Iš šios direktyvos 7 straipsnio 3 ir 4 dalių matyti, kad tik ypatingomis aplinkybėmis, pavyzdžiui, jeigu esama pasislėpimo pavojaus, valstybės narės gali numatyti tam tikrų pareigų asmeniui, kuriam skirtas sprendimas grąžinti – reguliariai registruotis institucijose, atitinkamas piniginis užstatas, dokumentų paėmimas ar prievolė neišvykti iš tam tikros vietos arba suteikti trumpesnį nei septynių dienų laikotarpį savanoriškai išvykti ar papildomo laikotarpio“. Komisija rekomenduoja valstybėms narėms pasinaudoti tokia galimybe, kai savanoriško išvykimo laikotarpiu esama pasislėpimo pavojaus, kad jo būtų išvengta.

Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad dėl valstybėms narėms suteiktos galimybės numatyti tam tikras prievoles grąžinamasis asmuo gali įgyti pranašumą, dėl kurio gali būti suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis tais atvejais, kai paprastai jis negalėtų būti suteiktas.

Neįmanoma nurodyti bendrai taikytinos „atitinkamo finansinio užstato“ sumos. Bet kokiu atveju turėtų būti laikomasi proporcingumo principo, t. y. nustatant sumą turėtų būti atsižvelgiama į individualią grąžinamojo asmens padėtį. Dabartinėje valstybių narių praktikoje nustatytos sumos svyruoja nuo apytikriai 200 iki 5 000 EUR.

Jei atskiru atveju to reikia, 7 straipsnio 3 dalyje nurodytos prievolės taip pat gali būti sumuojamos.

Numatydamos prievoles pagal 7 straipsnio 3 dalį, valstybės narės turėtų atsižvelgti į konkrečią grąžinamojo asmens padėtį ir užtikrinti, kad būtų visapusiškai laikomasi proporcingumo principo. Valstybės narės neturi numatyti tokių prievolių, kurių faktiškai negalima įvykdyti (pavyzdžiui, paso neturintis asmuo negalės jo pateikti).

6.3.   Kontrargumentai

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 7 straipsnio 4 dalis

Jeigu esama pasislėpimo pavojaus, arba jei prašymas dėl teisėto buvimo buvo atmestas, kaip akivaizdžiai nepagrįstas ar melagingas, arba jei suinteresuotas asmuo kelia pavojų viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui, valstybės narės gali nesuteikti laikotarpio savanoriškai išvykti arba gali suteikti trumpesnį nei septynių dienų laikotarpį.

Valstybės narės savo nuožiūra gali nesuteikti savanoriško išvykimo laikotarpio tais 7 straipsnio 4 dalyje išsamiai nustatytais atvejais, kai yra „kontrargumentas“, t. y. esama trečiosios šalies piliečio pasislėpimo pavojaus (žr. 1.6 skirsnį) arba pavojaus viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui (pavyzdžiui, ankstesnis teistumas už sunkias nusikalstamas veikas, padarytas ir kitose valstybėse narėse) ir kai prašymas dėl teisėto buvimo (pavyzdžiui, prieglobsčio prašymas, prašymas išduoti arba pratęsti leidimą) buvo atmestas kaip akivaizdžiai nepagrįstas ar melagingas.

Kai atlikus individualų vertinimą galima nustatyti, kad konkrečiu atveju yra tokių „kontrargumentų“, savanoriško išvykimo laikotarpis neturėtų būti nustatomas, o trumpesnis nei septynių dienų laikotarpis turėtų būti nustatomas tik tada, jeigu tai netrukdo nacionalinėms institucijoms įvykdyti išsiuntimo.

Tačiau valstybės narės gali bet kuriuo metu pakeisti savo požiūrį į situaciją (anksčiau nebendradarbiavęs grąžinamasis asmuo gali pakeisti savo poziciją ir priimti remiamo savanoriško grįžimo pasiūlymą) ir suteikti savanoriško išvykimo laikotarpį, nors pradžioje ir buvo iškilęs pasislėpimo pavojus.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Negalima bendrai visiems neteisėtiems atvykėliams panaikinti savanoriško išvykimo laikotarpio suteikimo galimybės. Tokia apibendrinanti norma prieštarautų pasislėpimo pavojaus apibrėžčiai, proporcingumo principui bei pareigai atlikti vertinimą kiekvienu konkrečiu atveju ir pakenktų 7 straipsnio effet utile (savanoriško išvykimo skatinimui). |
| --- | --- |

—

Negalima bendrai visiems neteisėtiems atvykėliams panaikinti savanoriško išvykimo laikotarpio suteikimo galimybės. Tokia apibendrinanti norma prieštarautų pasislėpimo pavojaus apibrėžčiai, proporcingumo principui bei pareigai atlikti vertinimą kiekvienu konkrečiu atveju ir pakenktų 7 straipsnio effet utile (savanoriško išvykimo skatinimui).

| — | Laikotarpio pagal 7 straipsnio 4 dalį galima nesuteikti trečiųjų šalių piliečiams, kurie prašymus pateikė piktnaudžiaudami. 7 straipsnio 4 dalis aiškiai taikoma esant akivaizdžiai nepagrįstiems ar melagingiems prašymams. Kadangi paprastai piktnaudžiaujant pateikti prašymai yra labiau susiję su smerktinu elgesiu nei akivaizdžiai nepagrįsti prašymai, turėtų būti suprantama, kad 7 straipsnio 4 dalis apima ir piktnaudžiaujant pateiktus prašymus. |
| --- | --- |

—

Laikotarpio pagal 7 straipsnio 4 dalį galima nesuteikti trečiųjų šalių piliečiams, kurie prašymus pateikė piktnaudžiaudami. 7 straipsnio 4 dalis aiškiai taikoma esant akivaizdžiai nepagrįstiems ar melagingiems prašymams. Kadangi paprastai piktnaudžiaujant pateikti prašymai yra labiau susiję su smerktinu elgesiu nei akivaizdžiai nepagrįsti prašymai, turėtų būti suprantama, kad 7 straipsnio 4 dalis apima ir piktnaudžiaujant pateiktus prašymus.

| — | Jo taip pat galima nesuteikti asmenims, kurie kelia pavojų viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui. Sprendime Zh. ir O.
   (41), C-554/13, ESTT šiuo klausimu paaiškino, kad, atsižvelgdamos į savo nacionalines reikmes, valstybės narės iš esmės gali laisvai apibrėžti viešosios tvarkos sąvokos reikalavimus. Sąvoka „pasislėpimo pavojaus“ labai skiriasi nuo sąvokos „pavojaus viešajai tvarkai“. Sąvoka „pavojus viešajai tvarkai“ suponuoja ne tik visuomeninės tvarkos sutrikdymą, kurį apima kiekvienas teisės pažeidimas, bet ir tikrą, esamą bei pakankamai didelę grėsmę, paveikiančią vieną iš svarbiausių visuomenės interesų. Valstybė narė negali manyti, kad trečiosios šalies pilietis kelia pavojų viešajai tvarkai, remdamasi vien tuo, kad tas pilietis yra įtariamas padaręs pagal nacionalinę teisę baudžiamą nusikalstamą veiką ar nuteistas už ją. Kiti veiksniai, kaip antai tos veikos pobūdis ir sunkumo laipsnis, nuo jos padarymo suėjęs terminas ir bet koks klausimas, susijęs su įtarimo, kad atitinkamas trečiosios šalies pilietis padarė tariamą nusikaltimą, pagrįstumu, taip pat yra svarbūs atliekant visada privalomą vertinimą kiekvienu konkrečiu atveju atskirai. |
| --- | --- |

—

Jo taip pat galima nesuteikti asmenims, kurie kelia pavojų viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui. Sprendime Zh. ir O.
   (41), C-554/13, ESTT šiuo klausimu paaiškino, kad, atsižvelgdamos į savo nacionalines reikmes, valstybės narės iš esmės gali laisvai apibrėžti viešosios tvarkos sąvokos reikalavimus. Sąvoka „pasislėpimo pavojaus“ labai skiriasi nuo sąvokos „pavojaus viešajai tvarkai“. Sąvoka „pavojus viešajai tvarkai“ suponuoja ne tik visuomeninės tvarkos sutrikdymą, kurį apima kiekvienas teisės pažeidimas, bet ir tikrą, esamą bei pakankamai didelę grėsmę, paveikiančią vieną iš svarbiausių visuomenės interesų. Valstybė narė negali manyti, kad trečiosios šalies pilietis kelia pavojų viešajai tvarkai, remdamasi vien tuo, kad tas pilietis yra įtariamas padaręs pagal nacionalinę teisę baudžiamą nusikalstamą veiką ar nuteistas už ją. Kiti veiksniai, kaip antai tos veikos pobūdis ir sunkumo laipsnis, nuo jos padarymo suėjęs terminas ir bet koks klausimas, susijęs su įtarimo, kad atitinkamas trečiosios šalies pilietis padarė tariamą nusikaltimą, pagrįstumu, taip pat yra svarbūs atliekant visada privalomą vertinimą kiekvienu konkrečiu atveju atskirai.

6.4.   Praktinė atitiktis. Tranzitas sausuma

Šengeno vadovo 39 priedas „Sprendimo grąžinti pripažinimo standartinė forma tranzito sausuma tikslais“

Dalyvaujančiųjų valstybių narių žemėlapis (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT Europa interneto svetainėje)

Priminimas (paaiškinimas). Kadangi grąžinamasis asmuo, kuris savanoriško išvykimo laikotarpiu iš ES teritorijos ketina išvykti sausuma, neturi galiojančios vizos ar kitokio leidimo keliauti į savo kilmės šalį tranzitu per kitas valstybes nares, esama pavojaus, kad pakeliui jį sulaikys (sustabdys) policija ir tranzito valstybė jo atžvilgiu priims antrą sprendimą grąžinti. Tai prieštarauja Grąžinimo direktyvos politikos tikslui užtikrinti veiksmingą grąžinimą, be kita ko, taikant savanoriško išvykimo tvarką.

Tranzitinės vizos išdavimas grąžinamajam būtų netinkamas ir reikalavimų neatitinkantis sprendimas, nes vizos išdavimas neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie privalo išvykti, prieštarautų ES vizų taisyklėms. Be to, tranzito valstybės narės, regis, nesuinteresuotos išduoti tokios rūšies vizos (esama pavojaus, kad asmenys gali pasislėpti ir (arba) dėl jų galima patirti išsiuntimo išlaidų) ir todėl praktiškai dažnai atsisako ją išduoti. Europos laissez-passer išdavimas grąžinamajam asmeniui problemos taip pat neišsprendžia. Griežtai teisiniu požiūriu, nesant aiškiai apibrėžto laissez-passer teisinio pobūdžio ir teisinių pasekmių, grąžinamasis asmuo tebebūtų laikomas neteisėtai esančiu tranzito valstybėje narėje, todėl jo atžvilgiu gali būti priimtas naujas sprendimas grąžinti pagal 6 straipsnio 1 dalį.

Vienas šios problemos sprendimo būdų yra skatinti tiesiogiai grąžinti į trečiąsias šalis oro transportu. Tačiau grąžinamajam asmeniui tai gali būti brangu ir sunkiai įgyvendinama.

Komisija tranzito valstybėms narėms aiškiai rekomenduoja pagal Šengeno vadovo 39 priedą „Sprendimo grąžinti pripažinimo standartinė forma tranzito sausuma tikslais“ (kurį po techninių konsultacijų su suinteresuotosiomis valstybėmis narėmis ir aptarimo Europos Sąjungos Tarybos migracijos ir išsiuntimo darbo grupėje Komisija priėmė 2011 m. rugsėjo mėn.) pripažinti pirmosios valstybės narės priimtus sprendimus grąžinti.

Pagal šį metodą tranzito valstybė narė gali pripažinti pirmosios valstybės narės priimtą sprendimą grąžinti, įskaitant suteiktą savanoriško išvykimo laikotarpį, ir grąžinamajam asmeniui leis keliauti tranzitu, remiantis pripažintu sprendimu ir pripažintu suteiktu savanoriško išvykimo laikotarpiu. Šio metodo pranašumas yra tas, kad tranzito valstybė narė neprivalo priimti naujo sprendimo grąžinti ir iš pirmosios valstybės narės gali pareikalauti atlyginti visas išlaidas, susijusias su išsiuntimu, jei kyla problemų ir grąžinamąjį asmenį reikia išsiųsti tranzito valstybės sąskaita (taikant Tarybos sprendimą 2004/191/EB (42)).

Tos valstybės narės, kurios vis dar nenori pasinaudoti šia savanoriško pasirinkimo galimybe (kaip siunčiančioji arba priimančioji valstybė narė), raginamos prisijungti ir apie savo dalyvavimą informuoti Komisiją ir kitas valstybes nares.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Pripažinimo forma. Labai plačiose ir bendro pobūdžio Direktyvos 2001/40/EB formuluotėse numatyta veiksmų laisvė dėl abipusio pripažinimo praktinių procedūrų (procedūrinių detalių) atsižvelgiant į praktinius poreikius ir nacionalinės teisės aktus. Galima naudotis Šengeno vadovo 39 priede pateikta forma, tačiau tai nėra vienintelis būdas. |
| --- | --- |

—

Pripažinimo forma. Labai plačiose ir bendro pobūdžio Direktyvos 2001/40/EB formuluotėse numatyta veiksmų laisvė dėl abipusio pripažinimo praktinių procedūrų (procedūrinių detalių) atsižvelgiant į praktinius poreikius ir nacionalinės teisės aktus. Galima naudotis Šengeno vadovo 39 priede pateikta forma, tačiau tai nėra vienintelis būdas.

| — | Teisiniu požiūriu valstybė narė B pripažįsta visus susijusius valstybės narės A priimto sprendimo grąžinti elementus, taip pat pripažįsta tvirtinimą, kad trečiosios šalies piliečio buvimas yra neteisėtas ir jam suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, kurie galioja pripažįstančiosios valstybės narės B teritorijoje. |
| --- | --- |

—

Teisiniu požiūriu valstybė narė B pripažįsta visus susijusius valstybės narės A priimto sprendimo grąžinti elementus, taip pat pripažįsta tvirtinimą, kad trečiosios šalies piliečio buvimas yra neteisėtas ir jam suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, kurie galioja pripažįstančiosios valstybės narės B teritorijoje.

| — | Pripažįstančioji valstybė narė gali pasinaudoti trimis skirtingomis „apsaugos priemonėmis“, t. y.:






  1) | 39 priede pateikta standartine forma, kurią naudoti nėra privaloma; tokiu atveju valstybė narė visada turi galimybę konkrečiu atskiru atveju nepripažinti kitos valstybės narės priimto sprendimo grąžinti; |
| --- | --- | --- |

—

Pripažįstančioji valstybė narė gali pasinaudoti trimis skirtingomis „apsaugos priemonėmis“, t. y.:

1)

39 priede pateikta standartine forma, kurią naudoti nėra privaloma; tokiu atveju valstybė narė visada turi galimybę konkrečiu atskiru atveju nepripažinti kitos valstybės narės priimto sprendimo grąžinti;

| 2) | pirmoji valstybė narė gali suteikti savanoriško išvykimo laikotarpį pagal Grąžinimo direktyvos 7 straipsnį tik nesant „kontrargumentų“, kaip antai pasislėpimo pavojaus. Grąžinamų asmenų asmeninių aplinkybių vertinimas pagal 7 straipsnį, kurį turi atlikti pirmoji valstybė narė, gali padėti sustiprinti pripažįstančiosios tranzito valstybės narės pasitikėjimą; |
| --- | --- |

2)

pirmoji valstybė narė gali suteikti savanoriško išvykimo laikotarpį pagal Grąžinimo direktyvos 7 straipsnį tik nesant „kontrargumentų“, kaip antai pasislėpimo pavojaus. Grąžinamų asmenų asmeninių aplinkybių vertinimas pagal 7 straipsnį, kurį turi atlikti pirmoji valstybė narė, gali padėti sustiprinti pripažįstančiosios tranzito valstybės narės pasitikėjimą;

| 3) | jei iškyla problemų ir grąžinamąjį asmenį reikia išsiųsti tranzito valstybės sąskaita, taikant Sprendimą 2004/191/EB, visos išlaidos, susijusios su išsiuntimu, gali būti pateikiamos apmokėti pirmajai valstybei narei. |
| --- | --- |

3)

jei iškyla problemų ir grąžinamąjį asmenį reikia išsiųsti tranzito valstybės sąskaita, taikant Sprendimą 2004/191/EB, visos išlaidos, susijusios su išsiuntimu, gali būti pateikiamos apmokėti pirmajai valstybei narei.

6.5.   Praktinė atitiktis. Tranzitas oro transportu

Tarybos direktyvoje 2003/110/EB (43) dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais numatyta kompetentingų institucijų valstybių narių tranzito oro uostuose bendradarbiavimo dėl išsiuntimo oro transportu su palyda ir be jos, reglamentavimo sistema. Šioje direktyvoje (kuri buvo priimta prieš penkerius metus iki Grąžinimo direktyvos priėmimo) sąvoka „išsiuntimas be palydos“ gali būti aiškinama ir kaip „savanoriškas išvykimas“ pagal Grąžinimo direktyvą (44). Organizuojant tranzitą oro transportu savanoriško išvykimo atveju, Komisija rekomenduoja sistemingai taikyti Direktyvą 2003/110/EB (taip pat žr. 7.2 skirsnį).

6.6.   Savanoriško išvykimo registravimas

Šiuo metu nėra centrinės ES savanoriško išvykimo eigos sekimo sistemos. Kai grąžinamieji asmenys keliauja tranzitu sausuma pagal Šengeno vadovo 39 priede pateiktą rekomendaciją, sienos apsaugos pareigūnas sprendimą grąžinti priėmusiai valstybei narei faksu atsiunčia patvirtinimą. Kitais atvejais grąžinamieji asmenys kartais informuoja per valstybių narių konsulatus trečiosiose šalyse. Kartais išvykimo atvejį užregistruoja ir sienos apsaugos pareigūnai, atlikdami patikrinimus išvykstant. Nesant centrinės Sąjungos savanoriško išvykimo eigos sekimo sistemos atsiranda trūkumų, susijusių ir su vykdymo užtikrinimo vertinimu, ir su statistiniais duomenimis. Šiam klausimui spręsti skirtas Komisijos pasiūlymas dėl Reglamento dėl Šengeno informacinės sistemos naudojimo neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo tikslams (45).

Trumpuoju laikotarpiu valstybės narės turėtų sukurti priemones, skirtas patikrinti, ar trečiosios šalies pilietis išvyko iš Sąjungos, įskaitant per savanoriško išvykimo laikotarpį ir be pagalbos, kad būtų galima veiksmingai imtis tolesnių veiksmų, kai prievolė išvykti nevykdoma. Valstybės narės skatinamos kuo veiksmingiau pasinaudoti esamais informacijos kanalais ir tuo tikslu:

| 1) | sistemingai skatinti grąžinamuosius asmenis, kuriems suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, informuoti sprendimą grąžinti (ir draudimą atvykti) priėmusias institucijas apie savo sėkmingą išvykimą. Apie išvykimą grąžinamasis asmuo gali informuoti sienos apsaugos pareigūną (išvykdamas), valstybės narės konsulinę atstovybę savo kilmės šalyje (sugrįžęs) ar netgi raštu (pridėdamas pakankamą įrodymą). Siekiant tobulinti šią praktiką, prie sprendimo grąžinti arba kelionės dokumento galima sistemingai pridėti informacinį lapą, kuriame būtų nurodyti trečiosios šalies piliečio vardas, pavardė ir kiti duomenys, sprendimą priėmusios institucijos nurodymai ir kontaktiniai duomenys, kad sienos apsaugos pareigūnas išvykstant galėtų uždėti antspaudą ir šį lapą grąžinti sprendimą priėmusiai institucijai kaip išvykimo įrodymą. Šiame informaciniame lape būtų galima nurodyti ir naudą, kurią grąžinamasis asmuo gauna pranešęs institucijoms apie sėkmingą išvykimą; |
| --- | --- |

1)

sistemingai skatinti grąžinamuosius asmenis, kuriems suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, informuoti sprendimą grąžinti (ir draudimą atvykti) priėmusias institucijas apie savo sėkmingą išvykimą. Apie išvykimą grąžinamasis asmuo gali informuoti sienos apsaugos pareigūną (išvykdamas), valstybės narės konsulinę atstovybę savo kilmės šalyje (sugrįžęs) ar netgi raštu (pridėdamas pakankamą įrodymą). Siekiant tobulinti šią praktiką, prie sprendimo grąžinti arba kelionės dokumento galima sistemingai pridėti informacinį lapą, kuriame būtų nurodyti trečiosios šalies piliečio vardas, pavardė ir kiti duomenys, sprendimą priėmusios institucijos nurodymai ir kontaktiniai duomenys, kad sienos apsaugos pareigūnas išvykstant galėtų uždėti antspaudą ir šį lapą grąžinti sprendimą priėmusiai institucijai kaip išvykimo įrodymą. Šiame informaciniame lape būtų galima nurodyti ir naudą, kurią grąžinamasis asmuo gauna pranešęs institucijoms apie sėkmingą išvykimą;

| 2) | prašyti, kad patikrinimus išvykstant atliekantys sienos apsaugos pareigūnai, sužinoję apie neteisėto migranto išvykimą, pasiteirautų, ar grąžinamojo asmens atžvilgiu yra priimtas sprendimas grąžinti ir suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, ir, gavę teigiamą atsakymą, apie grąžinamojo asmens išvykimą sistemingai informuotų sprendimą grąžinti priėmusias institucijas; |
| --- | --- |

2)

prašyti, kad patikrinimus išvykstant atliekantys sienos apsaugos pareigūnai, sužinoję apie neteisėto migranto išvykimą, pasiteirautų, ar grąžinamojo asmens atžvilgiu yra priimtas sprendimas grąžinti ir suteiktas savanoriško išvykimo laikotarpis, ir, gavę teigiamą atsakymą, apie grąžinamojo asmens išvykimą sistemingai informuotų sprendimą grąžinti priėmusias institucijas;

| 3) | naudotis 39 priedu (žr. 6.4 skirsnį) patvirtinant, kad neteisėtai valstybės narės teritorijoje buvę trečiosios šalies piliečiai, tranzitu sausuma vykstantys ne per sprendimą grąžinti priėmusios valstybės narės teritoriją, išvyko. |
| --- | --- |

3)

naudotis 39 priedu (žr. 6.4 skirsnį) patvirtinant, kad neteisėtai valstybės narės teritorijoje buvę trečiosios šalies piliečiai, tranzitu sausuma vykstantys ne per sprendimą grąžinti priėmusios valstybės narės teritoriją, išvyko.

Be to, valstybės narės taip pat turėtų išnagrinėti galimybę užmegzti ryšius su oro linijomis, iš kurių galėtų gauti informacijos, ar be palydos grąžinami trečiųjų šalių piliečiai numatomo išvykimo metu buvo orlaivyje.

7.   IŠSIUNTIMAS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 1–4 dalys

| 1. | Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad įvykdytų sprendimą grąžinti, jei nebuvo suteiktas laikotarpis savanoriškai išvykti pagal 7 straipsnio 4 dalį arba jei nebuvo laikomasi įpareigojimo grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį, numatytą pagal 7 straipsnį. |
| --- | --- |

1.

Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad įvykdytų sprendimą grąžinti, jei nebuvo suteiktas laikotarpis savanoriškai išvykti pagal 7 straipsnio 4 dalį arba jei nebuvo laikomasi įpareigojimo grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį, numatytą pagal 7 straipsnį.

| 2. | Jei valstybė narė pagal 7 straipsnį yra suteikusi laikotarpį savanoriškai išvykti, sprendimas grąžinti gali būti įvykdytas tik pasibaigus tam laikotarpiui, išskyrus tuos atvejus, kai tuo laikotarpiu atsiranda pavojus, kaip nurodyta 7 straipsnio 4 dalyje. |
| --- | --- |

2.

Jei valstybė narė pagal 7 straipsnį yra suteikusi laikotarpį savanoriškai išvykti, sprendimas grąžinti gali būti įvykdytas tik pasibaigus tam laikotarpiui, išskyrus tuos atvejus, kai tuo laikotarpiu atsiranda pavojus, kaip nurodyta 7 straipsnio 4 dalyje.

| 3. | Valstybės narės gali priimti atskirą administracinį ar teismo sprendimą arba aktą, nurodantį išsiųsti. |
| --- | --- |

3.

Valstybės narės gali priimti atskirą administracinį ar teismo sprendimą arba aktą, nurodantį išsiųsti.

| 4. | Jei valstybės narės (kraštutiniu atveju) taiko priverstines priemones siekdamos išsiųsti trečiosios šalies pilietį, kuris priešinasi išsiuntimui, tokios priemonės turi būti proporcingos ir be nepagrįstos prievartos. Šios priemonės įgyvendinamos, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose, nepažeidžiant atitinkamo trečiosios šalies piliečio pagrindinių teisių, gerbiant jo orumą ir fizinį neliečiamumą. |
| --- | --- |

4.

Jei valstybės narės (kraštutiniu atveju) taiko priverstines priemones siekdamos išsiųsti trečiosios šalies pilietį, kuris priešinasi išsiuntimui, tokios priemonės turi būti proporcingos ir be nepagrįstos prievartos. Šios priemonės įgyvendinamos, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose, nepažeidžiant atitinkamo trečiosios šalies piliečio pagrindinių teisių, gerbiant jo orumą ir fizinį neliečiamumą.

Grąžinimo direktyvoje yra nustatytas tikslas („įvykdyti sprendimą grąžinti“), kurio reikėtų siekti veiksmingai ir laikantis proporcingumo principo, imantis „visų būtinų priemonių“, o konkrečias procedūras („kaip“) valstybės narės gali nustatyti pagal savo teisės aktus ir administracinę praktiką. Žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 36 punktą: „<...> jose vartojamos sąvokos „priemonės“ ir „priverstinės priemonės“ reiškia bet kokius veiksmus, kuriais atitinkamas asmuo veiksmingai ir laikantis proporcingumo grąžinamas“.

Neatsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių pareigas bendradarbiauti nustatant jų tapatybę ir prašyti, kad jų nacionalinės institucijos išduotų reikalingus dokumentus, valstybių narių prievolė imtis „visų būtinų priemonių“ taip pat apima laiku pateiktą prašymą readmisijos trečiajai šaliai pateikti galiojantį asmens tapatybės arba kelionės dokumentą arba prašymą pripažinti grąžinimui naudojamą Europos kelionės dokumentą (46), jei tai numatyta pagal galiojančias sutartis arba susitarimus su trečiąja šalimi, kad trečiosios šalies pilietį būtų galima fiziškai išvežti iš valstybės narės. Derybose ir taikant dvišalius ir ES readmisijos susitarimus bei kitas sutartis su trečiosiomis šalimis turėtų būti toliau skatinama grąžinant asmenis naudoti Europos kelionės dokumentą. Savanoriško išvykimo laikotarpiu galima pradėti administracines procedūras su trečiosiomis šalimis, skirtas pasirengti išsiuntimui (pavyzdžiui, gauti reikalingus kelionės dokumentus ir leidimus), nekeliant pavojaus atitinkamam trečiosios šalies piliečiui (taip pat žr. 6 skirsnį).

Siekiant sumažinti galimo piktnaudžiavimo poveikį, ypač susijusį su nepagrįstais, daugkartiniais ir „paskutinės minutės“ prieglobsčio prašymais, taip pat nepagrįstais skundais dėl prieglobsčio arba su grąžinimu susijusių sprendimų, kurių vienintelis tikslas – vėlinti arba trukdyti vykdyti sprendimus grąžinti, Komisija rekomenduoja valstybėms narėms imtis priemonių, kad pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/32/ES (47) (Prieglobsčio procedūrų direktyva) tarptautinės apsaugos prašymų nagrinėjimo procedūroms būtų taikomos paspartintos arba, prireikus, pasienio procedūros.

Riba tarp savanoriško išvykimo ir išsiuntimo. Grąžinimas yra labai plati sąvoka ir apima grįžimo (savanoriško arba priverstinio) į trečiąją šalį procesą vykdant prievolę grįžti. Išsiuntimas yra daug siauresnė sąvoka. Ji suprantama kaip priverstinis prievolės grįžti įvykdymas, tai yra fizinis išvežimas iš valstybės narės. Savo sprendimuose El Dridi, C-61/11 (41 punktas), ir Achughbabian, C-329/11, ESTT pabrėžė, kad Grąžinimo direktyvoje numatytas „priemonių laipsniškumas“ – nuo savanoriškų iki priverstinių. Praktikoje dažni atvejai, kai yra abu elementai – ir priverstinis grąžinimas (sulaikymas), ir savanoriškumas (vėlesnis savanoriškas keliavimas be poreikio panaudoti fizinę jėgą). Valstybės narės skatinamos (visais proceso etapais) taikyti mažiausiai intervencines priemones. Jei grąžinamieji asmenys, kurie turi būti išsiųsti (sulaikyti), pakeičia savo poziciją ir įrodo pasiryžimą bendradarbiauti bei savanoriškai išvykti, valstybės narės skatinamos ir turi teisę reaguoti lanksčiai.

Sprendimo grąžinti vykdymas nepatenkinus tarptautinės apsaugos prašymo. Sprendime J. N., C-601/15, (75, 76 ir 80 punktai) ESTT nustatė, kad, pirmosios instancijos institucijai nepatenkinus prieglobsčio prašymo, anksčiau priimto sprendimo grąžinti vykdymas turi būti atnaujintas tame etape, kuriame jis buvo sustabdytas, o grąžinimo procedūros neturi būti pradedamos iš naujo: „<...> siekiant Direktyvos 2008/115/EB veiksmingumo, reikalaujama, kad pagal šią direktyvą pradėta procedūra, per kurią buvo priimtas sprendimas grąžinti ir <...> draudimas atvykti, būtų tęsiama nuo jos sustabdymo dėl pateikto prašymo suteikti tarptautinę apsaugą momento, kai šis prašymas buvo atmestas pirmojoje instancijoje <...>. Šiuo klausimu atsižvelgiant tiek į valstybių narių lojalumo pareigą, kuri išplaukia iš ESS 4 straipsnio 3 dalies ir apie kurią buvo priminta Sprendimo El Dridi 56 punkte, <...> tiek į veiksmingumo reikalavimus, <...> darytina išvada, kad šios direktyvos 8 straipsnyje nustatyta valstybių narių pareiga, esant šio straipsnio 1 dalyje nustatytoms sąlygoms, taikyti išsiuntimą iš šalies turi būti vykdoma kuo skubiau <...>. Tačiau tokios pareigos nebūtų laikomasi, jei išsiuntimas užsitęstų dėl to, kad atmetus prašymą suteikti tarptautinę apsaugą tokia procedūra <...> būtų tęsiama ne nuo jos sustabdymo momento, bet nuo jos pradžios“.

Laisvės atėmimas, taikomas kaip baudžiamosios teisės priemonė už neteisėtą buvimą, niekada negali būti „būtina priemonė“ pagal Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 1 dalį (žr. 4 skirsnį). Vadovaujantis ESPTC 6 straipsniu dėl teisės į laisvę, aiškinamu atsižvelgiant į EŽTK 5 straipsnį, grąžinimo atveju vienintelis leistinas laivės atėmimo būdas yra sulaikymas išsiuntimo pagal Grąžinimo direktyvos 15 straipsnį tikslu. Žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 37 punktą: „<...> laisvės atėmimo bausmės skyrimas ir vykdymas vykdant Direktyvoje 2008/115/EB nustatytą grąžinimo procedūrą nepadeda įgyvendinti išsiuntimo, kurio siekiama šia procedūra, būtent fiziškai išvežti atitinkamo asmens iš atitinkamos valstybės narės. Taigi tokia bausmė nėra „priemonė“ arba „priverstinė priemonė“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnį“.

Įgyvendindamos Grąžinimo direktyvą, valstybės narės turi tinkamai atsižvelgti į trečiųjų šalių piliečių sveikatos būklę pagal 5 straipsnio c punktą; be to, vykdydamos sprendimus grąžinti taikant direktyvos 8 straipsnio 1 dalį, jos turi gerbtitrečiųjų šalių piliečių orumą ir fizinį neliečiamumą. Visapusiškai užtikrinant teisę į sveikatą ir atsižvelgiant į tai, kad direktyvoje nenustatytas įpareigojimas atlikti sistemingą visų išsiunčiamų trečiųjų šalių piliečių sveikatos tikrinimą ar rengti tinkamumo skristi pažymas, Komisija rekomenduoja valstybėms narėms imtis priemonių, kad būtų užkirstas kelias galimam piktnaudžiavimui, susijusiam su trečiųjų šalių piliečių pateiktais melagingais teiginiais dėl jų sveikatos, dėl kurių išsiuntimas nebūtų vykdomas arba būtų sustabdomas sveikatos sumetimais (taip pat žr. 12.4 skirsnį), pavyzdžiui, užtikrinant, kad konkrečiu atveju nepriklausomą ir objektyvią medicininę išvadą galėtų pateikti atitinkamos nacionalinės institucijos paskirtas kvalifikuotas medicinos personalas.

7.1.   Išsiuntimas oro transportu

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 5 dalis; Bendrosios gairės dėl jungtinio išsiuntimo oro transportu saugos nuostatų, pridėtos prie Tarybos sprendimo 2004/573/EB (48); Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1624 (49) 28 straipsnio 3 dalis

Valstybės narės, išsiųsdamos asmenis oro transportu, atsižvelgia į Bendrąsias gaires dėl jungtinio išsiuntimo oro transportu saugos nuostatų, pridėtas prie Sprendimo 2004/573/EB.

Pagal Grąžinimo direktyvą valstybės narės, išsiųsdamos asmenis oro transportu, atsižvelgia į Bendrąsias gaires dėl jungtinio išsiuntimo oro transportu saugos nuostatų, pridėtas prie Sprendimo 2004/573/EB, visais išsiuntimo oro transportu atvejais, o ne tik jungtinio išsiuntimo atvejais, kaip numatyta šiame sprendime.

Pagal savo esmę kai kurios šių gairių dalys, pavyzdžiui, organizuojančiųjų ir dalyvaujančiųjų valstybių narių vaidmens ir uždavinių pasiskirstymo taisyklės, skirtos tik jungtiniams skrydžiams, todėl į jas reikia atsižvelgti ne tik nacionaliniu lygmeniu. Tačiau vykdant tiktai nacionalinio lygmens išsiuntimo operacijas reikėtų atsižvelgti ir į kitas gairių dalis (žr. svarbiausias ištraukas toliau pateiktame lange).

BENDROSIOS GAIRĖS DĖL JUNGTINIO IŠSIUNTIMO ORO TRANSPORTU SAUGOS NUOSTATŲ

(ištraukos)

1.   ETAPAS PRIEŠ SUGRĄŽINIMĄ

1.1.2.   Medicininė būklė ir medicininiai dokumentai

Organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė užtikrina, kad grąžinamieji, už kuriuos jos atsakingos, būtų tinkamos sveikatos būklės, kuri leidžia valstybei teisiškai ir faktiškai jį saugiai išsiųsti oro transportu. Grąžinamiesiems su žinomais sveikatos sutrikimais arba su medicininio gydymo poreikiu parūpinami medicininiai dokumentai. Šiuose medicininiuose dokumentuose nurodomi medicininių patikrinimų rezultatai, diagnozė ir galimai reikalingi vaistai, kad būtų galima imtis būtinų medicininių priemonių. <...>

1.1.3.   Dokumentai

Organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė užtikrina, kad kiekvienas grąžinamasis turėtų galiojančius kelionės dokumentus ir kitus būtinus papildomus dokumentus, pažymėjimus ir pažymas. Iki atvykimo į paskirties vietą dokumentus saugo įgaliotas asmuo.

1.2.3.   Privataus sektoriaus lydinčiųjų asmenų panaudojimas

Kai dalyvaujančioji valstybė narė pasinaudoja privataus sektoriaus lydinčiaisiais asmenimis, tos valstybės narės valdžios institucijos į orlaivį paskiria bent vieną oficialų atstovą.

1.2.4.   Lydinčiųjų asmenų įgūdžiai ir apmokymas

Į jungtinius skrydžius paskiriami lydintieji asmenys turi būti iš anksto specialiai apmokyti, kad galėtų atlikti šias užduotis; priklausomai nuo užduoties, jiems turi būti parūpinta būtina medicinos specialistų pagalba.

<...>

1.2.5.   Lydinčiųjų asmenų elgesio kodeksas

Lydintieji asmenys neginkluoti. Jie gali dėvėti civilių drabužius, ant kurių identifikavimo tikslu yra skiriamoji emblema. Kitas deramai akredituotas lydintis personalas taip pat dėvi skiriamąsias emblemas.

Siekiant užtikrinti optimalią saugą, lydintieji asmenys orlaivyje užima strategines vietas. Be to, jie atsisėda su grąžinamaisiais, už kuriuos yra atsakingi.

1.2.6.   Susitarimai dėl lydinčiųjų asmenų skaičiaus

Lydinčiųjų asmenų skaičius nustatomas kiekvienu atveju atlikus galimą rizikos analizę ir bendrai pasikonsultavus. Daugeliu atvejų rekomenduojama, kad jis būtų bent lygus orlaivyje esančių grąžinamųjų skaičiui. Kai būtina, paramai paskiriama pastiprinimo grupė (pavyzdžiui, tolimųjų skrydžių atveju).

2.   ETAPAS PRIEŠ IŠVYKIMĄ IŠVYKIMO AR SUSTOJIMO ORO UOSTUOSE

2.1.   Transportavimas į oro uostą ir buvimas jame

Transportavimui į oro uostą ir buvimui jame taikomi šie reikalavimai:

| a) | iš esmės lydintieji asmenys ir grąžinamieji turi būti oro uoste tris valandas prieš išvykimą; |
| --- | --- |

a)

iš esmės lydintieji asmenys ir grąžinamieji turi būti oro uoste tris valandas prieš išvykimą;

| b) | grąžinamiesiems turi būti trumpai pranešta apie jų grąžinimo vykdymą ir patarta, kad jie būtų suinteresuoti visiškai bendradarbiauti su lydinčiaisiais asmenimis. Turi būti aiškiai pasakyta, kad nebus taikstomasi su jokiu trukdančiu elgesiu, ir dėl to išsiuntimo operacija nutraukta nebus; |
| --- | --- |

b)

grąžinamiesiems turi būti trumpai pranešta apie jų grąžinimo vykdymą ir patarta, kad jie būtų suinteresuoti visiškai bendradarbiauti su lydinčiaisiais asmenimis. Turi būti aiškiai pasakyta, kad nebus taikstomasi su jokiu trukdančiu elgesiu, ir dėl to išsiuntimo operacija nutraukta nebus;

<...>

2.2.   Užregistravimas, įsodinimas ir saugos patikrinimas prieš pakilimą

Užregistravimo, įsodinimo ir saugos patikrinimo prieš pakilimą tvarka:

| a) | buvimo vietos valstybės narės lydintieji asmenys yra atsakingi už užregistravimą ir pagalbą praeinant kontrolės postus; |
| --- | --- |

a)

buvimo vietos valstybės narės lydintieji asmenys yra atsakingi už užregistravimą ir pagalbą praeinant kontrolės postus;

| b) | prieš įsodinimą į jungtinio skrydžio orlaivį visi grąžinamieji kruopščiai patikrinami saugos sumetimais. Visi daiktai, kurie gali kelti grėsmę asmenų ir jungtinio skrydžio saugai, turi būti paimti ir padėti bagažo patalpoje; |
| --- | --- |

b)

prieš įsodinimą į jungtinio skrydžio orlaivį visi grąžinamieji kruopščiai patikrinami saugos sumetimais. Visi daiktai, kurie gali kelti grėsmę asmenų ir jungtinio skrydžio saugai, turi būti paimti ir padėti bagažo patalpoje;

| c) | grąžinamųjų lagaminai keleivių salone nelaikomi. Visi bagažo patalpoje padėti lagaminai saugos sumetimais patikrinami ir ant jų uždedama etiketė su savininko pavarde. Iš lagaminų pašalinama viskas, kas laikoma pavojinga pagal Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) taisykles; |
| --- | --- |

c)

grąžinamųjų lagaminai keleivių salone nelaikomi. Visi bagažo patalpoje padėti lagaminai saugos sumetimais patikrinami ir ant jų uždedama etiketė su savininko pavarde. Iš lagaminų pašalinama viskas, kas laikoma pavojinga pagal Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) taisykles;

| d) | pinigai ir vertingi daiktai sudedami į permatomą maišelį, ant kurio užklijuojama etiketė su savininko pavarde. Grąžinamiesiems pranešama apie tvarką, taikomą atskirai padėtiems daiktams ir pinigams; |
| --- | --- |

d)

pinigai ir vertingi daiktai sudedami į permatomą maišelį, ant kurio užklijuojama etiketė su savininko pavarde. Grąžinamiesiems pranešama apie tvarką, taikomą atskirai padėtiems daiktams ir pinigams;

<...>

3.   TVARKA SKRYDŽIO METU

<...>

3.2.   Prievartos priemonių panaudojimas

Prievartos priemonės naudojamos taip:

| a) | prievartos priemonės naudojamos su reikiama pagarba grąžinamųjų asmens teisėms; |
| --- | --- |

a)

prievartos priemonės naudojamos su reikiama pagarba grąžinamųjų asmens teisėms;

| b) | prievarta gali būti naudojama tų asmenų atžvilgiu, kurie atsisako ar priešinasi išsiuntimui. Visos prievartos priemonės yra adekvačios ir neviršija pagrįsto jėgos panaudojimo. Išsaugomas grąžinamojo orumas ir fizinė neliečiamybė. Todėl esant abejonėms, išsiuntimo operacija, tame tarpe teisėtos prievartos taikymas dėl grąžinamojo priešinimosi ir pavojingumo, sustabdomas remiantis principu „išsiuntimas nevykdomas bet kokia kaina“; |
| --- | --- |

b)

prievarta gali būti naudojama tų asmenų atžvilgiu, kurie atsisako ar priešinasi išsiuntimui. Visos prievartos priemonės yra adekvačios ir neviršija pagrįsto jėgos panaudojimo. Išsaugomas grąžinamojo orumas ir fizinė neliečiamybė. Todėl esant abejonėms, išsiuntimo operacija, tame tarpe teisėtos prievartos taikymas dėl grąžinamojo priešinimosi ir pavojingumo, sustabdomas remiantis principu „išsiuntimas nevykdomas bet kokia kaina“;

| c) | bet kokios prievartos priemonės neturi sumažinti ar kelti pavojaus grąžinamojo gebėjimui normaliai kvėpuoti. Tuo atveju, kai naudojama prievartos jėga, siekiant išlaikyti normalią kvėpavimo funkciją reikia užtikrinti, kad grąžinamojo krūtinė būtų vertikalioje padėtyje ir kad niekas nepaveiktų jo krūtinės; |
| --- | --- |

c)

bet kokios prievartos priemonės neturi sumažinti ar kelti pavojaus grąžinamojo gebėjimui normaliai kvėpuoti. Tuo atveju, kai naudojama prievartos jėga, siekiant išlaikyti normalią kvėpavimo funkciją reikia užtikrinti, kad grąžinamojo krūtinė būtų vertikalioje padėtyje ir kad niekas nepaveiktų jo krūtinės;

| d) | besipriešinančius grąžinamuosius galima suvaržyti suvaržymo priemonėms, kurios nekelia pavojaus jų orumui ir fiziniam neliečiamumui; |
| --- | --- |

d)

besipriešinančius grąžinamuosius galima suvaržyti suvaržymo priemonėms, kurios nekelia pavojaus jų orumui ir fiziniam neliečiamumui;

| e) | iš anksto prieš išsiuntimo operaciją organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė susitaria dėl leistinų suvaržymo priemonių sąrašo. Išsiuntimo palengvinimui draudžiama naudoti raminamuosius, neapribojant kritiniais atvejais taikomų priemonių, siekiant užtikrinti skrydžio saugą; |
| --- | --- |

e)

iš anksto prieš išsiuntimo operaciją organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė susitaria dėl leistinų suvaržymo priemonių sąrašo. Išsiuntimo palengvinimui draudžiama naudoti raminamuosius, neapribojant kritiniais atvejais taikomų priemonių, siekiant užtikrinti skrydžio saugą;

| f) | visi lydintieji asmenys informuojami ir perspėjami apie leistinas ir draudžiamas suvaržymo priemones; |
| --- | --- |

f)

visi lydintieji asmenys informuojami ir perspėjami apie leistinas ir draudžiamas suvaržymo priemones;

| g) | suvaržyti grąžinamieji viso skrydžio metu yra nuolat stebimi; |
| --- | --- |

g)

suvaržyti grąžinamieji viso skrydžio metu yra nuolat stebimi;

| h) | sprendimą laikinai nuimti suvaržymo priemones priima išsiuntimo operacijos vadovas arba vadovo pavaduotojas. |
| --- | --- |

h)

sprendimą laikinai nuimti suvaržymo priemones priima išsiuntimo operacijos vadovas arba vadovo pavaduotojas.

3.3.   Medicinos personalas ir vertėjai

Medicinos personalo ir vertėjų dalyvavimo tvarka:

| a) | jungtinio skrydžio metu turi būti bent vienas gydytojas; |
| --- | --- |

a)

jungtinio skrydžio metu turi būti bent vienas gydytojas;

| b) | gydytojui prieinami bet kokie svarbūs medicininiai grąžinamųjų dokumentai ir prieš išvykimą jam pranešama apie grąžinamuosius su tam tikrais sveikatos sutrikimais. Atsakingos institucijos turi įvertinti sveikatos sutrikimus, apie kuriuos nebuvo iš anksto žinoma ir apie kuriuos sužinoma prieš pat išvykimą, jei jie gali daryti poveikį išsiuntimo įvykdymui; |
| --- | --- |

b)

gydytojui prieinami bet kokie svarbūs medicininiai grąžinamųjų dokumentai ir prieš išvykimą jam pranešama apie grąžinamuosius su tam tikrais sveikatos sutrikimais. Atsakingos institucijos turi įvertinti sveikatos sutrikimus, apie kuriuos nebuvo iš anksto žinoma ir apie kuriuos sužinoma prieš pat išvykimą, jei jie gali daryti poveikį išsiuntimo įvykdymui;

| c) | vaistus grąžinamiesiems gali skirti tik gydytojas po nustatytos tikslios medicininės diagnozės. Skrydžio metu orlaivyje turi būti laikomi grąžinamajam reikalingi vaistai; |
| --- | --- |

c)

vaistus grąžinamiesiems gali skirti tik gydytojas po nustatytos tikslios medicininės diagnozės. Skrydžio metu orlaivyje turi būti laikomi grąžinamajam reikalingi vaistai;

| d) | kiekvienam grąžinamajam turi būti sudarytos sąlygos tiesiogiai arba per vertėją kreiptis į gydytoją ar lydinčiuosius asmenis ta kalba, kuria jis ar ji gali reikšti savo mintis; |
| --- | --- |

d)

kiekvienam grąžinamajam turi būti sudarytos sąlygos tiesiogiai arba per vertėją kreiptis į gydytoją ar lydinčiuosius asmenis ta kalba, kuria jis ar ji gali reikšti savo mintis;

| e) | organizuojančioji valstybė narė užtikrina, kad išsiuntimo operacijoje dalyvautų tinkamas medicinos ir kalbų personalas. |
| --- | --- |

e)

organizuojančioji valstybė narė užtikrina, kad išsiuntimo operacijoje dalyvautų tinkamas medicinos ir kalbų personalas.

3.4.   Išsiuntimo operacijos dokumentai ir stebėjimas

3.4.1.   Įrašai ir trečiųjų šalių stebėtojai

Trečių šalių stebėtojai gali daryti vaizdo ir (arba) garso įrašus tik iš anksto susitarę su organizuojančiąja valstybe nare ir dalyvaujančiomis valstybėmis narėmis;

<...>

5.   ATVYKIMO ETAPAS

Atvykus:

<...>

| c) | organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė paskirties valstybės valdžios institucijoms perduoda grąžinamuosius, už kuriuos jos yra atsakingos, su jų bagažu ir kitais daiktais, kurie buvo paimti prieš įlipant į orlaivį. Atvykus, vadovaujantieji organizuojančiosios ir dalyvaujančiųjų valstybių narių atstovai yra atsakingi už grąžinamųjų perdavimą vietinėms valdžios institucijoms. Lydintieji asmenys paprastai iš orlaivio neišlipa; |
| --- | --- |

c)

organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė paskirties valstybės valdžios institucijoms perduoda grąžinamuosius, už kuriuos jos yra atsakingos, su jų bagažu ir kitais daiktais, kurie buvo paimti prieš įlipant į orlaivį. Atvykus, vadovaujantieji organizuojančiosios ir dalyvaujančiųjų valstybių narių atstovai yra atsakingi už grąžinamųjų perdavimą vietinėms valdžios institucijoms. Lydintieji asmenys paprastai iš orlaivio neišlipa;

| d) | kai tinkama ir įmanoma, organizuojančioji ir dalyvaujančiosios valstybės narės turi pakviesti susijusių valstybių narių konsulinius darbuotojus, imigracijos ryšių palaikymo pareigūnus ar pasirengimo grupes, kad palengvintų grąžinamųjų perdavimą vietos valdžios institucijoms, jei tai atitinka nacionalinę nusistovėjusią tvarką ir procedūras; |
| --- | --- |

d)

kai tinkama ir įmanoma, organizuojančioji ir dalyvaujančiosios valstybės narės turi pakviesti susijusių valstybių narių konsulinius darbuotojus, imigracijos ryšių palaikymo pareigūnus ar pasirengimo grupes, kad palengvintų grąžinamųjų perdavimą vietos valdžios institucijoms, jei tai atitinka nacionalinę nusistovėjusią tvarką ir procedūras;

| e) | grąžinamuosius perdavus vietos valdžios institucijoms, nuimami antrankiai ar kitos suvaržymo priemonės; |
| --- | --- |

e)

grąžinamuosius perdavus vietos valdžios institucijoms, nuimami antrankiai ar kitos suvaržymo priemonės;

| f) | grąžinamųjų perdavimas atliekamas išlipus iš orlaivio (atsižvelgiant į situaciją, trapo apačioje arba tam pritaikytoje oro uosto patalpoje). Jei įmanoma, vietos valdžios institucijų atstovams neturėtų būti leidžiama lipti į orlaivį; |
| --- | --- |

f)

grąžinamųjų perdavimas atliekamas išlipus iš orlaivio (atsižvelgiant į situaciją, trapo apačioje arba tam pritaikytoje oro uosto patalpoje). Jei įmanoma, vietos valdžios institucijų atstovams neturėtų būti leidžiama lipti į orlaivį;

| g) | paskirties valstybės oro uoste turi būti praleidžiama kuo mažiau laiko; |
| --- | --- |

g)

paskirties valstybės oro uoste turi būti praleidžiama kuo mažiau laiko;

| h) | organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė turi būti parengusi nenumatytų atvejų planą lydintiesiems asmenims ir atstovams (taip pat grąžinamiesiems, kurių readmisijai nebuvo duotas leidimas), jei po grąžinamųjų išlaipinimo orlaivio išvykimas būtų uždelstas. Esant reikalui, į šį planą įtraukiamas vienos nakties apgyvendinimas. |
| --- | --- |

h)

organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė turi būti parengusi nenumatytų atvejų planą lydintiesiems asmenims ir atstovams (taip pat grąžinamiesiems, kurių readmisijai nebuvo duotas leidimas), jei po grąžinamųjų išlaipinimo orlaivio išvykimas būtų uždelstas. Esant reikalui, į šį planą įtraukiamas vienos nakties apgyvendinimas.

6.   IŠSIUNTIMO OPERACIJOS NEĮVYKDYMAS

Tuo atveju, kai paskirties valstybės valdžios institucijos neįleidžia į jos teritoriją arba išsiuntimo operacija turi būti nutraukta dėl kitų priežasčių, organizuojančioji valstybė narė ir kiekviena dalyvaujančioji valstybė narė prisiima atsakomybę savo sąskaita sugrąžinti grąžinamuosius, už kuriuos jos yra atsakingos, į atitinkamas savo teritorijas.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Tai, kad grąžinamuosius asmenis lydi oro transporto bendrovės apsaugos personalas arba samdytas išorės personalas, iš esmės neprieštarauja Grąžinimo direktyvos 8 straipsniui. Tačiau valstybės narės prisiima visišką atsakomybę už išsiuntimo operacijos vykdymą (įsakymo išsiųsti priėmimą ir adekvatų prievartos priemonių (lydinčiųjų asmenų) panaudojimą). Gairių 1.2.3 punkte nustatyta: „Kai dalyvaujančioji valstybė narė pasinaudoja privataus sektoriaus lydinčiaisiais asmenimis, tos valstybės narės valdžios institucijos į orlaivį paskiria bent vieną oficialų atstovą“. Tai reiškia, kad valstybės narės turi bendrą pareigą vykdyti priežiūros funkciją visais atvejais, kai išsiuntimą vykdo išorės subjektas, ir kad lydėjimo tikslu galima pasinaudoti oro transporto bendrovės personalu, tačiau tam leidimą duoti bei kartu būti turi bent vienas valstybės narės pareigūnas. |
| --- | --- |

—

Tai, kad grąžinamuosius asmenis lydi oro transporto bendrovės apsaugos personalas arba samdytas išorės personalas, iš esmės neprieštarauja Grąžinimo direktyvos 8 straipsniui. Tačiau valstybės narės prisiima visišką atsakomybę už išsiuntimo operacijos vykdymą (įsakymo išsiųsti priėmimą ir adekvatų prievartos priemonių (lydinčiųjų asmenų) panaudojimą). Gairių 1.2.3 punkte nustatyta: „Kai dalyvaujančioji valstybė narė pasinaudoja privataus sektoriaus lydinčiaisiais asmenimis, tos valstybės narės valdžios institucijos į orlaivį paskiria bent vieną oficialų atstovą“. Tai reiškia, kad valstybės narės turi bendrą pareigą vykdyti priežiūros funkciją visais atvejais, kai išsiuntimą vykdo išorės subjektas, ir kad lydėjimo tikslu galima pasinaudoti oro transporto bendrovės personalu, tačiau tam leidimą duoti bei kartu būti turi bent vienas valstybės narės pareigūnas.

| — | Surenkamosios grąžinimo operacijos (trečiosios šalies institucijos į ES atsiunčia orlaivį, kad jų piliečiai būtų repatrijuoti joms prižiūrint). Valstybės narės yra visapusiškai atsakingos už išsiuntimo operacijos vykdymą tol, kol įvykdomas perdavimas paskirties valstybės institucijoms ir orlaivis išskrenda iš ES teritorijos. Tačiau per visą išsiuntimo operaciją privaloma užtikrinti, kad būtų gerbiamos pagrindinės teisės ir proporcingai naudojamos prievartos priemonės pagal pirmiau išdėstytus bendrus ES standartus. Valstybės narės atstovas priežiūros tikslais stebi, kaip paskirties valstybė vykdo išsiuntimą. Remiantis Reglamento (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų (Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų reglamentas) 28 straipsnio 3 dalimi, Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra gali teikti pagalbą organizuojant surenkamąsias grąžinimo operacijas. Vykdant šias operacijas valstybės narės ir agentūra turi užtikrinti pagrindines teises, negrąžinimo principo laikymąsi ir proporcingą priverstinių priemonių taikymą. Šiuo tikslu visos grąžinimo operacijos metu iki atvykimo į paskirties valstybę transporto priemonėje turi būti bent vienas operacijoje dalyvaujančios valstybės narės atstovas ir vienas priverstinio grąžinimo stebėtojas (iš dalyvaujančios valstybės narės arba pagal reglamento 29 straipsnį įsteigtos grupės). |
| --- | --- |

—

Surenkamosios grąžinimo operacijos (trečiosios šalies institucijos į ES atsiunčia orlaivį, kad jų piliečiai būtų repatrijuoti joms prižiūrint). Valstybės narės yra visapusiškai atsakingos už išsiuntimo operacijos vykdymą tol, kol įvykdomas perdavimas paskirties valstybės institucijoms ir orlaivis išskrenda iš ES teritorijos. Tačiau per visą išsiuntimo operaciją privaloma užtikrinti, kad būtų gerbiamos pagrindinės teisės ir proporcingai naudojamos prievartos priemonės pagal pirmiau išdėstytus bendrus ES standartus. Valstybės narės atstovas priežiūros tikslais stebi, kaip paskirties valstybė vykdo išsiuntimą. Remiantis Reglamento (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų (Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų reglamentas) 28 straipsnio 3 dalimi, Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra gali teikti pagalbą organizuojant surenkamąsias grąžinimo operacijas. Vykdant šias operacijas valstybės narės ir agentūra turi užtikrinti pagrindines teises, negrąžinimo principo laikymąsi ir proporcingą priverstinių priemonių taikymą. Šiuo tikslu visos grąžinimo operacijos metu iki atvykimo į paskirties valstybę transporto priemonėje turi būti bent vienas operacijoje dalyvaujančios valstybės narės atstovas ir vienas priverstinio grąžinimo stebėtojas (iš dalyvaujančios valstybės narės arba pagal reglamento 29 straipsnį įsteigtos grupės).

7.2.   Tranzitas oro transportu

Teisinis pagrindas: Direktyva 2003/110/EB

| — | Prašymas leisti tranzitą, susijusį su išsiuntimu oro transportu: Direktyvos 2003/110/EB priedas |
| --- | --- |

—

Prašymas leisti tranzitą, susijusį su išsiuntimu oro transportu: Direktyvos 2003/110/EB priedas

| — | Centrinių institucijų, kurioms siunčiami prašymai leisti tranzitą pagal Direktyvos 2003/110/EB 4 straipsnio 5 dalį, sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje) |
| --- | --- |

—

Centrinių institucijų, kurioms siunčiami prašymai leisti tranzitą pagal Direktyvos 2003/110/EB 4 straipsnio 5 dalį, sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje)

Direktyvoje 2003/110/EB apibrėžiamos išsamios kompetentingų institucijų savitarpio pagalbos priemonės valstybių narių tranzito oro uostuose dėl išsiuntimo oro transportu su palyda arba be jos. Joje nustatytos taisyklės, kuriomis siekiama palengvinti išsiųstinų asmenų tranzitą valstybės narės, išskyrus sprendimą išsiųsti priėmusios ir įgyvendinusios valstybės narės, oro uoste. Tuo tikslu joje apibrėžtos sąlygos, kurioms esant gali vykti tranzito operacijos, ir nustatyta, kokias pagalbos priemones valstybė narė, į kurią kreipiamasi, turėtų suteikti. Prašymai suteikti pagalbą teikiami naudojantis standartine forma, pateikta Direktyvos 2003/110/EB priede. Šie prašymai siunčiami šiam tikslui paskirtoms valstybių narių centrinėms institucijoms.

7.3.   Jungtinės išsiuntimo oro transportu operacijos

Teisinis pagrindas: Sprendimas 2004/573/EB

| — | Nacionalinių institucijų, atsakingų už jungtinių skrydžių organizavimą ir (arba) dalyvavimą juose pagal Sprendimo 2004/573/EB 3 straipsnį, sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje) |
| --- | --- |

—

Nacionalinių institucijų, atsakingų už jungtinių skrydžių organizavimą ir (arba) dalyvavimą juose pagal Sprendimo 2004/573/EB 3 straipsnį, sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje)

Sprendime 2004/573/EB visų pirma nustatytos bendrosios ir specialiosios institucijų, atsakingų už šių operacijų organizavimą ar dalyvavimą jose, užduotys. Bendrosios gairės dėl jungtinio išsiuntimo oro transportu saugos nuostatų yra pateiktos šio Tarybos sprendimo priede. Pagal Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 5 dalį į šias gaires reikia atsižvelgti išsiunčiant asmenis oro transportu, taip pat vykdant tiktai nacionalinio lygmens operacijas (žr. 7.1 skirsnį).

7.4.   Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros koordinuojamos grąžinimo operacijos

Teisinis pagrindas: Reglamento (ES) 2016/1624 28 straipsnis

Vienas pagrindinių Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros tikslų – laikantis ES grąžinimo politikos, visų pirma Grąžinimo direktyvos, kaip pagrindinio Sąjungos teisės akto grąžinimo srityje, teikti pagalbą valstybėms narėms organizuojant ir vykdant grąžinimo operacijas. Agentūros vaidmenį sprendžiant grąžinimo klausimus ir pagrindinių teisių užtikrinimą sustiprino 2016 m. priimtas Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų reglamentas.

Vykdyti agentūros koordinuojamas grąžinimo operacijas akivaizdžiai yra naudinga ir valstybės narės skatinamos aktyviai naudotis šia galimybe.

Agentūros koordinuojamoms grąžinimo operacijoms taikoma priverstinio grąžinimo stebėsena (žr. 8 skirsnį).

8.   PRIVERSTINIO GRĄŽINIMO STEBĖSENA

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalis

| — | Nacionalinių priverstinio grąžinimo stebėsenos įstaigų sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje); Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros (FRA) nacionalinių priverstinio grąžinimo stebėsenos įstaigų apžvalga paskelbta adresu http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return |
| --- | --- |

—

Nacionalinių priverstinio grąžinimo stebėsenos įstaigų sąrašas (pateiktas EMT specialioje užklausoje dėl grąžinimo (2015 m.) EMT interneto svetainėje); Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros (FRA) nacionalinių priverstinio grąžinimo stebėsenos įstaigų apžvalga paskelbta adresu http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return

Valstybės narės nustato veiksmingą priverstinio grąžinimo stebėsenos sistemą.

Priverstinio grąžinimo stebėsena yra svarbi priemonė, kurią taikant galima atsižvelgti ir į grąžinamojo asmens, ir į grąžinimą vykdančių institucijų interesus, ir užtikrinti kasdienės grąžinimo veiklos vidaus kontrolę. Veiksminga stebėsena gali sumažinti įtampą. Ją vykdant galima greitai nustatyti galimus trūkumus ir juos pašalinti. Ji taip pat apsaugo vykdančiąsias institucijas (kurias kartais gali nepagrįstai kritikuoti žiniasklaida ar NVO), nes teikiamos nešališkos ir objektyvios ataskaitos.

Grąžinimo direktyvoje nėra išsamiai nustatyta, kaip turėtų atrodyti nacionalinės priverstinio grąžinimo stebėsenos sistemos. Valstybėms narėms joje palikta didelė veiksmų laisvė. Tačiau, remiantis Direktyvos formuluote ir jos kontekstu, galima pateikti šiek tiek gairių:

| 1) | priverstinio grąžinimo stebėsena turėtų būti suprantama kaip visa valstybių narių vykdoma veikla, susijusi su išsiuntimu (nuo asmens paruošimo išvykti iki jo priėmimo valstybėje, į kurią jis turi būti grąžintas, arba, nepavykusio išsiuntimo atveju, iki grąžinimo į išvykimo vietą). Ji neapima stebėsenos po grąžinimo, t. y. laikotarpio po grąžinamojo asmens priėmimo trečiojoje šalyje; |
| --- | --- |

1)

priverstinio grąžinimo stebėsena turėtų būti suprantama kaip visa valstybių narių vykdoma veikla, susijusi su išsiuntimu (nuo asmens paruošimo išvykti iki jo priėmimo valstybėje, į kurią jis turi būti grąžintas, arba, nepavykusio išsiuntimo atveju, iki grąžinimo į išvykimo vietą). Ji neapima stebėsenos po grąžinimo, t. y. laikotarpio po grąžinamojo asmens priėmimo trečiojoje šalyje;

| 2) | stebėsenos sistemose turėtų dalyvauti nepriklausomos organizacijos (įstaigos), o ne grąžinimą vykdančios institucijos (nemo monitor in res sua); |
| --- | --- |

2)

stebėsenos sistemose turėtų dalyvauti nepriklausomos organizacijos (įstaigos), o ne grąžinimą vykdančios institucijos (nemo monitor in res sua);

| 3) | stebėtojais gali būti valstybės įstaigos, kaip antai valstybės ombudsmeno tarnyba ar nepriklausoma bendro patikrinimo įstaiga. Tačiau atrodo, kad stebėsenos funkcijos priskyrimas tos pačios administracijos, kuri vykdo ir grąžinimą (išsiuntimą), padaliniui sukeltų problemų; |
| --- | --- |

3)

stebėtojais gali būti valstybės įstaigos, kaip antai valstybės ombudsmeno tarnyba ar nepriklausoma bendro patikrinimo įstaiga. Tačiau atrodo, kad stebėsenos funkcijos priskyrimas tos pačios administracijos, kuri vykdo ir grąžinimą (išsiuntimą), padaliniui sukeltų problemų;

| 4) | vien teisminės gynybos priemonių buvimas atskirais atvejais arba nacionalinėse grąžinimo politikos efektyvumo priežiūros sistemose negali būti laikomas tinkamu Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalies taikymu; |
| --- | --- |

4)

vien teisminės gynybos priemonių buvimas atskirais atvejais arba nacionalinėse grąžinimo politikos efektyvumo priežiūros sistemose negali būti laikomas tinkamu Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalies taikymu;

| 5) | valstybės narės neturi pareigos automatiškai finansuoti visų stebėtojo patirtų išlaidų (kaip antai personalo išlaidų), bet valstybės narės atsakingos už tai, kad priverstinio grąžinimo stebėsenos sistema būtų sukurta ir (apskritai) veiktų (effet utile); |
| --- | --- |

5)

valstybės narės neturi pareigos automatiškai finansuoti visų stebėtojo patirtų išlaidų (kaip antai personalo išlaidų), bet valstybės narės atsakingos už tai, kad priverstinio grąžinimo stebėsenos sistema būtų sukurta ir (apskritai) veiktų (effet utile);

| 6) | pagal Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalį nebūtina stebėti kiekvienos atskiros išsiuntimo operacijos. Stebėsenos sistema, pagrįsta patikromis vietoje bei atsitiktinai parinktų atvejų stebėsena, gali būti laikoma pakankama, jei ji yra pakankamai intensyvi bendram stebėsenos veiksmingumui užtikrinti; |
| --- | --- |

6)

pagal Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalį nebūtina stebėti kiekvienos atskiros išsiuntimo operacijos. Stebėsenos sistema, pagrįsta patikromis vietoje bei atsitiktinai parinktų atvejų stebėsena, gali būti laikoma pakankama, jei ji yra pakankamai intensyvi bendram stebėsenos veiksmingumui užtikrinti;

| 7) | Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalyje nenumatyta subjektyvi grąžinamojo asmens teisė į stebėseną. |
| --- | --- |

7)

Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalyje nenumatyta subjektyvi grąžinamojo asmens teisė į stebėseną.

Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros koordinuojamų grąžinimo operacijų stebėsena.

| — | Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų reglamento 28 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad „[k]iekviena grąžinimo operacija stebima pagal Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnio 6 dalį <...> [vadovaujantis] objektyviais ir skaidriais kriterijais <...> ir ji apima visą grąžinimo operaciją – nuo etapo prieš išvykimą iki grąžinamų asmenų perdavimo trečiojoje valstybėje, į kurią grąžinama“. Tai reiškia, kad kiekviena priverstinio grąžinimo operacija, kurią koordinuoja agentūra ir kuri susijusi su vienos ar kelių valstybių narių teikiamu techniniu ir operatyviniu pastiprinimu, yra stebima pagal taisykles ir reikalavimus, kuriais į nacionalinę teisę perkeliamos Gražinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalies nuostatos. |
| --- | --- |

—

Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų reglamento 28 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad „[k]iekviena grąžinimo operacija stebima pagal Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnio 6 dalį <...> [vadovaujantis] objektyviais ir skaidriais kriterijais <...> ir ji apima visą grąžinimo operaciją – nuo etapo prieš išvykimą iki grąžinamų asmenų perdavimo trečiojoje valstybėje, į kurią grąžinama“. Tai reiškia, kad kiekviena priverstinio grąžinimo operacija, kurią koordinuoja agentūra ir kuri susijusi su vienos ar kelių valstybių narių teikiamu techniniu ir operatyviniu pastiprinimu, yra stebima pagal taisykles ir reikalavimus, kuriais į nacionalinę teisę perkeliamos Gražinimo direktyvos 8 straipsnio 6 dalies nuostatos.

| — | Nepažeidžiant nacionalinės teisės aktuose nustatytų prievolių teikti ataskaitas, priverstinio grąžinimo stebėtojai po kiekvienos operacijos turi atsiskaityti agentūros vykdomajam direktoriui, pagrindinių teisių pareigūnui ir visų operacijoje dalyvaujančių valstybių narių kompetentingoms nacionalinėms institucijoms. |
| --- | --- |

—

Nepažeidžiant nacionalinės teisės aktuose nustatytų prievolių teikti ataskaitas, priverstinio grąžinimo stebėtojai po kiekvienos operacijos turi atsiskaityti agentūros vykdomajam direktoriui, pagrindinių teisių pareigūnui ir visų operacijoje dalyvaujančių valstybių narių kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.

9.   IŠSIUNTIMO ATIDĖJIMAS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 9 straipsnis

| 1. | Valstybės narės atideda išsiuntimą:








  a) | tuo atveju, jei jis pažeistų negrąžinimo principą, arba |
| --- | --- | --- |

1.

Valstybės narės atideda išsiuntimą:

a)

tuo atveju, jei jis pažeistų negrąžinimo principą, arba

| b) | tol, kol nesuteikiamas sustabdymas pagal 13 straipsnio 2 dalį. |
| --- | --- |

b)

tol, kol nesuteikiamas sustabdymas pagal 13 straipsnio 2 dalį.

| 2. | Valstybės narės atitinkamam laikotarpiui gali atidėti išsiuntimą, kiekvienu atveju atsižvelgdamos į atskiro atvejo konkrečias aplinkybes. Valstybės narės atsižvelgia visų pirma į:








  a) | trečiosios šalies piliečio fizinę ar psichinę būklę; |
| --- | --- | --- |

2.

Valstybės narės atitinkamam laikotarpiui gali atidėti išsiuntimą, kiekvienu atveju atsižvelgdamos į atskiro atvejo konkrečias aplinkybes. Valstybės narės atsižvelgia visų pirma į:

a)

trečiosios šalies piliečio fizinę ar psichinę būklę;

| b) | technines priežastis, pavyzdžiui, transporto pajėgumų trūkumą ar išsiuntimo neįvykdymą dėl kliūčių, susijusių su asmens tapatybės nustatymu. |
| --- | --- |

b)

technines priežastis, pavyzdžiui, transporto pajėgumų trūkumą ar išsiuntimo neįvykdymą dėl kliūčių, susijusių su asmens tapatybės nustatymu.

| 3. | Atidėjus išsiuntimą, kaip numatyta 1 ir 2 dalyse, atitinkamam trečiosios šalies piliečiui gali būti nustatytos 7 straipsnio 3 dalyje numatytos prievolės. |
| --- | --- |

3.

Atidėjus išsiuntimą, kaip numatyta 1 ir 2 dalyse, atitinkamam trečiosios šalies piliečiui gali būti nustatytos 7 straipsnio 3 dalyje numatytos prievolės.

Grąžinimo direktyvoje nustatyti du besąlyginiai draudimai: valstybės narės negali asmens išsiųsti, jeigu išsiuntimas pažeistų negrąžinimo principą, valstybės narės taip pat negali vykdyti išsiuntimo tol, kol dėl nagrinėjamo skundo procesas sustabdomas.

Kitais atvejais valstybės narės atitinkamam laikotarpiui gali atidėti išsiuntimą, kiekvienu atveju atsižvelgdamos į atskiro atvejo konkrečias aplinkybes. Galimų priežasčių sąrašas nėra baigtinis ir valstybėms narėms suteikiama galimybė lanksčiai reaguoti į naujai iškilusias ar išaiškintas aplinkybes, dėl kurių pateisinamas išsiuntimo atidėjimas. Grąžinimo direktyvoje pateikti konkretūs pavyzdžiai (atitinkamo asmens fizinė ar psichinė būklė, techninės priežastys, pavyzdžiui, tinkamų transporto pajėgumų trūkumas) yra orientaciniai pavyzdžiai. Valstybės narės nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose ir (arba) administracinėje praktikoje gali numatyti ir kitus atvejus.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Savanoriško išvykimo laikotarpio ir išsiuntimo atidėjimo laikotarpio skirtumas. Grąžinimo direktyvos 7 straipsnyje („Savanoriškas išvykimas“) numatytas „pratęsimo laikotarpis“ tam, kad būtų galima tinkamai ir gerai pasiruošti išvykimui. Jis gali būti suteiktas tik tiems grąžinamiesiems asmenims, kurie, tikimasi, savanoriškai įvykdys sprendimą grąžinti. Šios direktyvos 9 straipsnis („Išsiuntimo atidėjimas“) susijęs su tais atvejais, kai įpareigojimą grįžti privalo užtikrinti valstybė, nes savanoriškas išvykimas negalimas arba jam neduotas leidimas. |
| --- | --- |

—

Savanoriško išvykimo laikotarpio ir išsiuntimo atidėjimo laikotarpio skirtumas. Grąžinimo direktyvos 7 straipsnyje („Savanoriškas išvykimas“) numatytas „pratęsimo laikotarpis“ tam, kad būtų galima tinkamai ir gerai pasiruošti išvykimui. Jis gali būti suteiktas tik tiems grąžinamiesiems asmenims, kurie, tikimasi, savanoriškai įvykdys sprendimą grąžinti. Šios direktyvos 9 straipsnis („Išsiuntimo atidėjimas“) susijęs su tais atvejais, kai įpareigojimą grįžti privalo užtikrinti valstybė, nes savanoriškas išvykimas negalimas arba jam neduotas leidimas.

| — | Teisinė padėtis iki atidėto išsiuntimo. Iki atidėto išsiuntimo grąžinamasis asmuo naudojasi apsaugos priemonėmis iki grąžinimo, išvardytomis Grąžinimo direktyvos 14 straipsnyje (rašytiniu patvirtinimu, kad jam suteiktas laikotarpis savanoriškai išvykti buvo pratęstas, ir kai kuriomis pagrindinėmis apsaugos priemonėmis, kaip antai neatidėliotina medicinos pagalba ir būtinu ligų gydymu bei šeimos vienove; žr. šio vadovo 13 skirsnį). Tačiau nelaikoma, kad grąžinamasis asmuo valstybėje narėje yra teisėtai, jeigu valstybė narė pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalį nepriima sprendimo trečiosios šalies piliečiui suteikti leidimą ar teisę teisėtai būti. |
| --- | --- |

—

Teisinė padėtis iki atidėto išsiuntimo. Iki atidėto išsiuntimo grąžinamasis asmuo naudojasi apsaugos priemonėmis iki grąžinimo, išvardytomis Grąžinimo direktyvos 14 straipsnyje (rašytiniu patvirtinimu, kad jam suteiktas laikotarpis savanoriškai išvykti buvo pratęstas, ir kai kuriomis pagrindinėmis apsaugos priemonėmis, kaip antai neatidėliotina medicinos pagalba ir būtinu ligų gydymu bei šeimos vienove; žr. šio vadovo 13 skirsnį). Tačiau nelaikoma, kad grąžinamasis asmuo valstybėje narėje yra teisėtai, jeigu valstybė narė pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalį nepriima sprendimo trečiosios šalies piliečiui suteikti leidimą ar teisę teisėtai būti.

| — | Nurodymas gyventi konkrečioje vietoje iki atidėto išsiuntimo. 9 straipsnio 3 dalyje yra aiški nuoroda į 7 straipsnio 3 dalyje išvardytas galimybes apsisaugoti nuo pasislėpimo (žr. 6.2 skirsnį), taip pat galimybę nustatyti prievolę neišvykti iš tam tikros vietos. |
| --- | --- |

—

Nurodymas gyventi konkrečioje vietoje iki atidėto išsiuntimo. 9 straipsnio 3 dalyje yra aiški nuoroda į 7 straipsnio 3 dalyje išvardytas galimybes apsisaugoti nuo pasislėpimo (žr. 6.2 skirsnį), taip pat galimybę nustatyti prievolę neišvykti iš tam tikros vietos.

10.   NELYDIMŲ NEPILNAMEČIŲ GRĄŽINIMAS

Grąžinimo direktyva taikoma ir nepilnamečiams, įskaitant nelydimus nepilnamečius, ir šiuo atžvilgiu joje nustatytos konkrečios apsaugos priemonės, kurias valstybės narės turi taikyti. Todėl šios apsaugos priemonės taikomos bet kuriam jaunesniam nei aštuoniolikos metų asmeniui (t. y. nepilnamečiui), kuris atvyksta į valstybių narių teritoriją nelydimas už jį atsakingo suaugusio asmens ir tol, kol nepilnametis faktiškai nėra prižiūrimas tokio asmens (įskaitant nepilnametį, kuris buvo paliktas nelydimas po atvykimo į valstybių narių teritoriją). Kai kuriose valstybėse narėse jaunesniems nei 18 metų paaugliams yra leidžiama veikti savarankiškai vykdant grąžinimo (ir prieglobsčio) procedūras, tačiau Grąžinimo direktyvos apsaugos priemonės valstybėms narėms yra privalomos visų jaunesnių nei 18 metų nepilnamečių atžvilgiu.

Ilgalaikiai sprendimai yra labai svarbūs visiems nepilnamečiams užtikrinant normalias ir stabilias sąlygas ilgalaikiu laikotarpiu. Grąžinimas yra viena iš nelydimų nepilnamečių klausimo ilgalaikio sprendimo galimybių ir veikdamos valstybės narės visų pirma turi atsižvelgti į vaiko interesus. Prieš priimant sprendimą grąžinti nelydimą nepilnametį ir vadovaujantis Vaiko teisių konvencijos (50) 12 straipsnio 2 dalimi, nepilnametis turi būti išklausytas tiesiogiai, per atstovą arba atitinkamą instituciją, o vaiko interesų vertinimas visada atliekamas individualiai, atsižvelgiant, be kita ko, į konkrečius jo poreikius, esamą padėtį šeimoje bei padėtį ir priėmimo sąlygas valstybėje, į kurią jis turi būti grąžintas. Atliekant šį įvertinimą reikėtų sistemingai nagrinėti, ar grąžinimas į kilmės šalį, įskaitant šeimos susijungimą, atitinka nepilnamečio interesus.

Vertinimą pagal tarpdalykinę metodiką turėtų atlikti kompetentingos institucijos, įtraukiant nepilnamečiui paskirtą globėją ir (arba) kompetentingą vaiko apsaugos instituciją. Be to, valstybės narės turėtų periodiškai atlikti pakartotinį vaiko interesų įvertinimą, kad būtų atsižvelgta į pasikeitusias aplinkybes konkrečiu atveju.

Valstybės narės skatinamos apsvarstyti aiškinamąsias ir taikymo rekomendacijas, pateiktas bendrose JTVPK ir UNICEF vaiko interesų nustatymo gairėse (51), JT vaiko teisių komiteto Bendrajame komentare Nr. 14 dėl vaiko teisės į tai, kad pirmiausia būtų atsižvelgiama į jo interesus (52), JTVPK vaiko interesų nustatymo gairėse (53) ir Praktiniame JTVPK interesų nustatymo gairių įgyvendinimo vadove (54).

Nepilnamečio teisė būti išklausytam vykdant grąžinimo procedūras, kurios yra susijusios su nepilnamečiu arba daro jam įtaką, yra neatskiriama bet kokio interesų vertinimo dalis (žr. Vaiko teisių konvencijos 12 straipsnį) ir ji turi būti užtikrinta kaip pagrindinė teisė, pripažinta kaip bendrasis ES teisės principas ir įtvirtinta ESPTC. Turi būti tinkamai atsižvelgta į nepilnamečių nuomonę pagal jų amžių bei brandą ir atsižvelgiant į jų galimas bendravimo problemas, kad jų dalyvavimas būtų prasmingas, taip pat užtikrinta nepilnamečių teisė laisvai reikšti savo nuomonę (daugiau gairių pateikta 12.1 skirsnyje).

Nelydimo nepilnamečio apibrėžtis. Pačioje Grąžinimo direktyvoje nelydimo nepilnamečio sąvoka nėra apibrėžta. Atsižvelgiant į tai, kad nelydimi nepilnamečiai daugeliu atvejų yra arba buvo prieglobsčio prašytojai, rekomenduojama naudotis naujausiose prieglobsčio direktyvose, visų pirma naujos redakcijos Priėmimo sąlygų direktyvos 2 straipsnio e punkte, pateikta apibrėžtimi: „nepilnametis, į valstybių narių teritoriją atvykęs nelydimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar praktiką už jį atsakingo suaugusio asmens ir ten esantis tol, kol toks asmuo ima jį faktiškai prižiūrėti; šiai kategorijai priklauso nepilnametis, kuris liko be palydos po to, kai atvyko į valstybių narių teritoriją“.

Susilaikymas nuo sprendimų grąžinti nelydimus nepilnamečius priėmimo. Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalyje nustatytas aiškus leidimas valstybėms narėms bet kuriuo metu neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams pagal nacionalinę teisę suteikti leidimą arba teisę būti. Ši bendra taisyklė taikoma ir nepilnamečiams. Taigi valstybėms narėms, nepageidaujančioms grąžinti (išsiųsti) neteisėtai jų teritorijoje esančių trečiųjų šalių nepilnamečių arba negalinčioms išsiųsti nelydymų nepilnamečių remiantis vaiko interesų įvertinimu, leidžiama suteikti leidimą arba teisę būti (pavyzdžiui, laikiną leidimą būti šalyje, kol sukaks 18 metų).

Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalyje nustatytas reikalavimas, kad valstybė pasirinktų arba variantą „A“ (suteiktų leidimą arba įstatymu numatytą teisę būti), arba variantą „B“ (vykdytų grąžinimo procedūras) (žr. 5 skirsnį). Todėl valstybės narės turėtų nustatyti aiškias taisykles dėl nelydymų nepilnamečių teisinio statuso, pagal kurias būtų galima priimti sprendimus grąžinti ir vykdyti grąžinimą arba pagal nacionalinę teisę suteikti jiems teisę būti. Valstybės narės turėtų siekti užtikrinti, kad būtų parengtos nelydymų nepilnamečių, kurie nėra grąžinami, statuso nustatymo procedūros. Tai nedviprasmiškas požiūris, kuriuo siekiama sumažinti „pilkąsias zonas“ ir visiems susijusiems subjektams suteikti daugiau teisinio apibrėžtumo. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau ir siekiant užtikrinti suderinamumą su Grąžinimo direktyva, nelydymų nepilnamečių padėtis valstybėse narėse, kurios atlikus vaiko interesų nustatymą trečiųjų šalių nepilnamečių negrąžina arba neišsiunčia, turėtų būti teisiškai apibrėžta arba suteikiant (laikiną) leidimą ar teisę būti (pavyzdžiui, kol jiems sukaks 18 metų) taikant direktyvos 6 straipsnio 4 dalį, arba priimant sprendimą grąžinti ir atidedant išsiuntimą pagal Grąžinimo direktyvos 6 ir 9 straipsnius.

10.1.   Atitinkamų įstaigų teikiama pagalba

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 10 straipsnio 1 dalis

Prieš priimant sprendimą grąžinti nelydimą nepilnametį, atitinkamos įstaigos (ne tos įstaigos, kurios vykdo grąžinimą) turi suteikti pagalbą deramai atsižvelgdamos į vaiko interesus.

Istorinė perspektyva (paaiškinimas). Komisijos pasiūlyme 10 straipsnio 1 dalies nebuvo. Ji buvo įterpta į tekstą per derybas ir ją tiesiogiai įkvėpė Europos Tarybos „Dvidešimties gairių dėl priverstinio grąžinimo“
   (55) 2 gairės 5 dalis, kurioje numatyta, kad „prieš atskirto vaiko atžvilgiu priimant sprendimą išduoti įsakymą išsiųsti, turėtų būti suteikta pagalba, visų pirma teisinė pagalba, tinkamai atsižvelgiant į vaiko interesus“.

Atitinkamų įstaigų pobūdis. Atitinkama įstaiga turėtų būti atskirta nuo vykdančiųjų institucijų ir galėtų būti Vyriausybės įstaiga (gali būti atskira tarnyba toje pačioje ministerijoje) arba nevyriausybinė institucija, arba judviejų derinys, užtikrinant Vyriausybės remiamų ir nevyriausybinių globos sistemų ir (arba) vaiko apsaugos institucijų įvairių sričių specialistų bendradarbiavimą. Už vaikų priežiūrą ir apsaugą atsakingos įstaigos laikosi saugos, sveikatos, personalo tinkamumo ir kompetentingos priežiūros srityse nustatytų standartų. Skirtingos dalyvių pareigos ir atsakomybės sritys turi būti aiškios ir suprantamos, visų pirma, kad nelydimas nepilnametis galėtų aktyviai įsitraukti į visus su juo susijusius reikalus ir veiksmingai dalyvauti juos sprendžiant.

Pagalbos pobūdis. Pagalba turėtų apimti teisinę pagalbą, bet ja neapsiriboti. Siekiant prisidėti prie Vaiko teisių konvencijoje įtvirtintų vaiko teisių užtikrinimo, reikėtų atsižvelgti ir į kitus Grąžinimo direktyvoje aiškiai paminėtus aspektus, kaip antai būtinos medicinos pagalbos ir sveikatos priežiūros, ryšių su šeima, dalyvavimo pagrindinio švietimo sistemoje užtikrinimą. Ypač pabrėžtina būtinybė su nepilnamečiu aptarti visus procesus bei procedūras (iš anksto ir jiems vykstant), taip pat visus sprendimus, kurie jam daro poveikį. Informacija nepilnamečiams apie jų teises, procedūras ir už jų apsaugą atsakingas tarnybas turėtų būti teikiama taip, kad būtų suprantama vaikams, atitiktų jų amžių ir aplinkybes.

Pagalbos laikas. Atitinkamos įstaigos turėtų pradėti teikti pagalbą kuo anksčiau ir iki sprendimo grąžinti priėmimo. Tai reiškia amžiaus įvertinimą laiku, abejotinas aplinkybes aiškinant asmens naudai. Pagalbos teikimas turėtų būti nenutrūkstamas ir pastovus procesas, taip pat ir grąžinimo etapu. Siekiant užtikrinti tinkamą grąžinimo priežiūrą, ji gali būti teikiama ir etapu po sugrąžinimo. Prireikus asmens globa valstybėje narėje turėtų būti perduota globai šalyje, į kurią grąžinama, pagal Grąžinimo direktyvos 10 straipsnio 2 dalį.

Amžiaus įvertinimas. Grąžinimo direktyvoje nėra nuostatų dėl amžiaus įvertinimo. Remdamasi sistemingu Sąjungos migracijos ir prieglobsčio acquis aiškinimu, Komisija rekomenduoja remtis Prieglobsčio procedūrų direktyvos 25 straipsnio 5 dalies nuostatomis, taip pat atsižvelgti į susijusius dokumentus, kuriuos, pavyzdžiui, parengė Europos prieglobsčio paramos biuras (56).

Pagalbos vykdant prieglobsčio ir grąžinimo procedūras, tęstinumas. Nors prieglobsčio prašytojams teikiamos globos ir nelydimiems nepilnamečiams (vaikams) grąžinimo procese reikalingos pagalbos teisinis pagrindas skiriasi, esama tamprių ryšių tarp prieglobsčio acquis ir Grąžinimo direktyvoje nustatytų reikalavimų ir reikėtų užtikrinti pagalbos vykdant prieglobsčio ir grąžinimo procedūras tęstinumą.

| — | Teikti vien tik globą nėra pakankama, kad būtų įvykdyta pagalbos teikimo nepilnamečiams prievolė, nes sąvoka „atitinkamų įstaigų pagalba“ reiškia daugiau nei vien tik globą. |
| --- | --- |

—

Teikti vien tik globą nėra pakankama, kad būtų įvykdyta pagalbos teikimo nepilnamečiams prievolė, nes sąvoka „atitinkamų įstaigų pagalba“ reiškia daugiau nei vien tik globą.

10.2.   Grąžinimas šeimos nariui, paskirtam globėjui ar į tinkamą priėmimo centrą

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 10 straipsnio 2 dalis

Valstybės narės institucijos, prieš išsiųsdamos nelydimą nepilnametį iš tos valstybės narės teritorijos, įsitikina, kad jis bus grąžintas:

| — | jo šeimos nariui, |
| --- | --- |

—

jo šeimos nariui,

| — | paskirtam globėjui arba |
| --- | --- |

—

paskirtam globėjui arba

| — | bus tinkamai priimtas valstybėje, į kurią jis grąžinamas. |
| --- | --- |

—

bus tinkamai priimtas valstybėje, į kurią jis grąžinamas.

Rekomenduojama, kad iš Grąžinimo direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje nurodytų galimybių pirmenybė būtų teikiama grąžinimui šeimos nariams, nebent tai akivaizdžiai prieštarautų vaiko interesams. Todėl valstybės narės turėtų stengtis nustatyti nelydymo nepilnamečio tapatybę bei pilietybę ir surasti šeimos narius. Tam tikromis aplinkybėmis priimtinas pasirinkimas gali būti ir grąžinimas globėjui arba į tinkamą priėmimo centrą.

Komisija rekomenduoja valstybėms narėms sukurti tinkamas reintegracijos priemones, skirtas nelydimiems nepilnamečiams, kurie grįžta į savo kilmės šalį, ir užtikrinti galimybę greitai pasinaudoti šiomis priemonėmis tiek iki išvykimo, tiek atvykus į trečiąją šalį, į kurią grąžinama.

Papildomas paaiškinimas:

| — | Šeimos narių paieška. Valstybės narės turėtų kuo greičiau pradėti nelydimų nepilnamečių tėvų ar šeimos narių paieškos procedūras, įtraukiant paskirtą globėją ir (arba) asmenį, atsakingą už vaiko apsaugą. Siekiant palengvinti šeimos narių paiešką, taip pat nustatyti globėją ar tinkamą centrą atsižvelgiant į grąžinimą, kompetentingos nacionalinės institucijos turėtų pradėti bendradarbiauti su konsulinėmis tarnybomis, ryšių palaikymo pareigūnais, vaiko apsaugos įstaigomis, tarptautinėmis organizacijomis ir nevyriausybinėmis organizacijomis šalyje, į kurią grąžinama, visapusiškai pasinaudodamos esamais tarpvalstybinio bendradarbiavimo kanalais. |
| --- | --- |

—

Šeimos narių paieška. Valstybės narės turėtų kuo greičiau pradėti nelydimų nepilnamečių tėvų ar šeimos narių paieškos procedūras, įtraukiant paskirtą globėją ir (arba) asmenį, atsakingą už vaiko apsaugą. Siekiant palengvinti šeimos narių paiešką, taip pat nustatyti globėją ar tinkamą centrą atsižvelgiant į grąžinimą, kompetentingos nacionalinės institucijos turėtų pradėti bendradarbiauti su konsulinėmis tarnybomis, ryšių palaikymo pareigūnais, vaiko apsaugos įstaigomis, tarptautinėmis organizacijomis ir nevyriausybinėmis organizacijomis šalyje, į kurią grąžinama, visapusiškai pasinaudodamos esamais tarpvalstybinio bendradarbiavimo kanalais.

| — | Savanoriškas nepilnamečių išvykimas. Iš esmės 10 straipsnio 2 dalis taikoma tik tais atvejais, kai nepilnametis yra išsiunčiamas, ir netaikoma atvejais, kai nepilnametis iš valstybės narės išvyksta savanoriškai. Turint omenyje valstybių narių prievolę, kylančią iš reikalavimo tinkamai atsižvelgti į vaiko interesus, savanoriško išvykimo atvejais rekomenduojama taip pat įvertinti padėtį šeimoje bei padėtį ir priėmimo sąlygas šalyje, į kurią grąžinama. |
| --- | --- |

—

Savanoriškas nepilnamečių išvykimas. Iš esmės 10 straipsnio 2 dalis taikoma tik tais atvejais, kai nepilnametis yra išsiunčiamas, ir netaikoma atvejais, kai nepilnametis iš valstybės narės išvyksta savanoriškai. Turint omenyje valstybių narių prievolę, kylančią iš reikalavimo tinkamai atsižvelgti į vaiko interesus, savanoriško išvykimo atvejais rekomenduojama taip pat įvertinti padėtį šeimoje bei padėtį ir priėmimo sąlygas šalyje, į kurią grąžinama.

| — | Priėmimo centrų šalyje, į kurią grąžinama, tinkamumą reikia vertinti kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į konkrečias grąžinamo nepilnamečio aplinkybes ir amžių. Vien tik pasienio policijos pareigūno įvykdytas priėmimas šalyje, į kurią grąžinama, netaikant jokių tolesnių ar papildomų priemonių, negali būti laikomas „tinkamu priėmimu“. Valstybė narė ypač daug dėmesio turėtų skirti tinkamo būsto prieinamumui, galimybei gauti sveikatos priežiūros paslaugas ir įgyti išsilavinimą šalyje, į kurią grąžinama. Valstybės narės nepažeidžia JT Vaiko teisių konvencijos 20 straipsnio ir raginamos laikytis JT Alternatyviosios vaikų priežiūros gairių (57). |
| --- | --- |

—

Priėmimo centrų šalyje, į kurią grąžinama, tinkamumą reikia vertinti kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į konkrečias grąžinamo nepilnamečio aplinkybes ir amžių. Vien tik pasienio policijos pareigūno įvykdytas priėmimas šalyje, į kurią grąžinama, netaikant jokių tolesnių ar papildomų priemonių, negali būti laikomas „tinkamu priėmimu“. Valstybė narė ypač daug dėmesio turėtų skirti tinkamo būsto prieinamumui, galimybei gauti sveikatos priežiūros paslaugas ir įgyti išsilavinimą šalyje, į kurią grąžinama. Valstybės narės nepažeidžia JT Vaiko teisių konvencijos 20 straipsnio ir raginamos laikytis JT Alternatyviosios vaikų priežiūros gairių (57).

11.   DRAUDIMAI ATVYKTI

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 6 dalis ir 11 straipsnis

„Draudimas atvykti“ – administracinis ar teismo sprendimas ar aktas, uždraudžiantis nustatytą laiką atvykti į valstybių narių teritoriją ir būti joje, priimamas kartu su sprendimu grąžinti.

Sprendimai grąžinti priimami kartu su draudimu atvykti:

| a) | jei savanoriško išvykimo laikotarpis nebuvo suteiktas arba |
| --- | --- |

a)

jei savanoriško išvykimo laikotarpis nebuvo suteiktas arba

| b) | jei prievolė grįžti nebuvo įvykdyta. |
| --- | --- |

b)

jei prievolė grįžti nebuvo įvykdyta.

Kitais atvejais sprendimai grąžinti gali būti priimami kartu su draudimu atvykti.

Draudimo atvykti trukmė nustatoma kiekvienu atveju tinkamai atsižvelgiant į visas su konkrečiu atveju susijusias aplinkybes ir iš esmės neviršija penkerių metų. Ji vis dėlto gali viršyti penkerius metus, jei trečiosios šalies pilietis kelia rimtą grėsmę viešajai tvarkai, valstybės saugumui ar nacionaliniam saugumui.

Grąžinimo direktyvoje numatyti su grąžinimu susiję draudimai atvykti skirti daryti prevencinį poveikį bei stiprinti Sąjungos grąžinimo srities politikos patikimumą, aiškiai nurodant, kad tiems, kurie nepaiso migracijos taisyklių ES valstybėse narėse, nustatytą laikotarpį nebus leista grįžti nė į vieną ES valstybę narę.

Direktyva valstybės narės įpareigojamos taikyti draudimą atvykti dviem „nustatytais“ atvejais: i) jei laikotarpis savanoriškai išvykti nebuvo suteiktas ir ii) jei prievolė grįžti nebuvo įvykdyta.

Visais kitais atvejais sprendimai grąžinti gali būti priimami kartu su draudimu atvykti.

Draudimo atvykti trukmė turi būti nustatoma kiekvienu atveju tinkamai atsižvelgiant į visas su konkrečiu atveju susijusias aplinkybes. Iš esmės ji neturėtų viršyti penkerių metų. Tik tais atvejais, kai kyla didelė grėsmė viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui, draudimas atvykti gali būti taikomas ilgesnį laikotarpį.

Pagal Grąžinimo direktyvą su grąžinimu susijusio draudimo atvykti taisyklės neturi poveikio draudimams atvykti, kurie buvo taikyti su migracija nesusijusiais tikslais, kaip antai draudimams atvykti trečiųjų šalių piliečiams, padariusiems sunkias nusikalstamas veikas, arba kai yra aiškių įrodymų, kad jie ketina tokias nusikalstamas veikas padaryti (žr. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1987/2006 (58) (SIS II reglamentas) 24 straipsnio 2 dalį), arba draudimams atvykti, kurie yra pagal ES sutarties V antraštinės dalies 2 skyrių nustatytos ribojančios priemonės, įskaitant priemones, kuriomis įgyvendinami Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos priimti draudimai keliauti.

11.1.   Poveikis ES mastu

Draudimu atvykti uždraudžiama atvykti į visų valstybių narių teritoriją. Iš Grąžinimo direktyvos 14 konstatuojamosios dalies formuluotės ir sistemingo visų Direktyvos kalbinių versijų (visų pirma tekstų anglų ir prancūzų kalbomis) palyginimo visiškai aišku, kad draudimu atvykti draudžiama atvykti į visų valstybių narių teritoriją ir būti joje. Versijoje danų kalba, kurioje vartojama vienaskaita (ophold på en medlemsstats), yra akivaizdi vertimo klaida. Draudimo atvykti poveikis ES mastu yra labai svarbi Direktyvos pridėtinė vertė Europai. Trečiosios šalies piliečio atžvilgiu priimtame draudimo atvykti sprendime privaloma aiškiai nurodyti, kad draudimas galioja ES mastu.

Draudimus atvykti privalo taikyti visos valstybės narės, kurios privalo laikytis Grąžinimo direktyvos, t. y. visos valstybės narės (išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją) ir Šengeno asocijuotosios valstybės (Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas).

Kitų valstybių narių informavimas apie nustatytus draudimus atvykti. Apie visus nustatytus draudimus atvykti būtina informuoti kitas valstybes nares. Pagrindinis, bet ne vienintelis, būdas kitas valstybes nares informuoti apie nustatytą draudimą atvykti ir užtikrinti sėkmingą jo vykdymą – perspėjimo apie draudimą atvykti įvedimas į SIS taikant SIS II reglamento 24 straipsnio 3 dalį. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad perspėjimai apie draudimus atvykti į SIS būtų įvedami sistemingai. Tos valstybės narės, kurios neturi galimybės naudotis SIS, informacija gali keistis kitais kanalais (pavyzdžiui, dvišaliu pagrindu).

Tiktai nacionalinio lygmens draudimai atvykti. Tiktai nacionalinio lygmens su migracija susijusių draudimų nustatymas nesuderinamas su Grąžinimo direktyva. Nacionalinės teisės aktuose reikia numatyti, kad draudimais atvykti, kurie priimami kartu su sprendimu grąžinti, būtų uždraudžiama atvykti į visas valstybes nares ir jose būti, pavyzdžiui, numatant prievolę informaciją apie visus šiuos draudimus atvykti sistemingai įvesti į SIS. Vis dėlto, jeigu trečiosios šalies pilietis, kuriam valstybė narė A nustatė draudimą atvykti, turi valstybės narės B išduotą leidimą gyventi, o valstybė narė B šio leidimo panaikinti nenori, valstybė narė A po Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 4 dalyje nurodytos konsultacijos pagal KŠSĮ 25 straipsnį panaikina draudimą atvykti į ES, tačiau trečiosios šalies pilietį gali įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą pagal KŠSĮ 25 straipsnio 2 dalies paskutinį sakinį (lex specialis) (taip pat žr. 11.8 skirsnį).

11.2.   SIS II naudojimas

Draudimų atvykti registravimas SIS. Pagal šiuo metu galiojančius teisės aktus perspėjimus, susijusius su pagal Grąžinimo direktyvą nustatytais draudimais atvykti, valstybės narės gali registruoti SIS, bet to daryti neprivalo. Vis dėlto, kad pagal Grąžinimo direktyvą nustatyti draudimai atvykti turėtų visapusišką poveikį Europos mastu, valstybės narės turėtų tai daryti sistemingai.

Kas trejus metus (pagal KŠSĮ 112 straipsnį ir SIS II reglamento 29 straipsnį) atliekamos į SIS įvestų perspėjimų peržiūros ir pagal Grąžinimo direktyvą nustatytos draudimo atvykti trukmės ryšys. Į SIS įvestų perspėjimų peržiūra yra procedūrinis reikalavimas, kuriuo siekiama užtikrinti, kad perspėjimai būtų laikomi ne ilgiau, nei jų reikia tiems tikslams, kuriais jie buvo įvesti, pasiekti. Peržiūra neturi poveikio valstybių narių esminiam sprendimui dėl draudimo atvykti trukmės nustatymo pagal Grąžinimo direktyvos nuostatas. Jeigu, atliekant peržiūrą kas trejus metus, pagal Grąžinimo direktyvą taikytas draudimas atvykti dar galioja (pavyzdžiui, draudimas buvo taikytas penkerių metų laikotarpiui ir kol kas nebuvo atšauktas), valstybės narės perspėjimą gali laikyti SIS likusius dvejus metus, jeigu perspėjimo vis dar reikia atsižvelgiant į taikytinus įvertinimo kriterijus, visų pirma Grąžinimo direktyvos 11 straipsnį, skaitomą kartu su KŠSĮ 112 straipsnio 4 dalimi arba SIS II reglamento 29 straipsnio 4 dalimi.

11.3.   Procedūriniai klausimai

Draudimo atvykti nustatymas pasienyje asmenims išvykus, kai procedūra vykdoma in absentia (pavyzdžiui, tais atvejais, kai asmenys, likę šalyje pasibaigus vizos galiojimo laikui, prisistato sienos apsaugos pareigūnams prieš pat išvykimą). Valstybėms narėms nedraudžiama pradėti vykdyti grąžinimo procedūros sužinojus apie užsibuvimą pasibaigus vizos galiojimo laikui ir toliau vykdyti sprendimo grąžinti kartu su draudimu atvykti priėmimo procedūrą in absentia, jeigu:

| 1) | pagal nacionalinę administracinę teisę numatyta procedūrų vykdymo in absentia galimybė ir |
| --- | --- |

1)

pagal nacionalinę administracinę teisę numatyta procedūrų vykdymo in absentia galimybė ir

| 2) | šios nacionalinės procedūros neprieštarauja bendriesiems Sąjungos teisės principams ir ESPTC įtvirtintoms pagrindinėms teisėms, visų pirma teisei būti išklausytam ir teisei į veiksmingą gynybą bei teisingą bylos nagrinėjimą. |
| --- | --- |

2)

šios nacionalinės procedūros neprieštarauja bendriesiems Sąjungos teisės principams ir ESPTC įtvirtintoms pagrindinėms teisėms, visų pirma teisei būti išklausytam ir teisei į veiksmingą gynybą bei teisingą bylos nagrinėjimą.

Draudimo atvykti nustatymas išvykus grąžinamiesiems asmenims, kurie neįvykdė prievolės grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį. Draudimas atvykti taikomas vėlesniu etapu (pavyzdžiui, išvykus) kaip jau priimto sprendimo grąžinti papildomas ir vėlesnis elementas, jeigu grąžinamasis asmuo neįvykdė prievolės grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį.

Buvimas valstybės narės teritorijoje. Neteisėtas buvimas yra būtina sąlyga norint priimti sprendimą grąžinti kartu su draudimu atvykti. Valstybė narė negali priimti sprendimo grąžinti kartu su draudimu atvykti jos teritorijoje nesantiems asmenims. Tuo atveju, kai asmuo slapstosi (pavyzdžiui, gavęs neigiamą sprendimą dėl prieglobsčio prašymo), bet galima manyti, kad jis vis dar yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje, sprendimą grąžinti (įskaitant draudimą atvykti) galima priimti pagal nacionalinę teisę vykdant procedūrą in absentia.

Neteisėtas buvimas praeityje. Valstybės narės pagal Grąžinimo direktyvą negali priimti sprendimo grąžinti kartu su draudimu atvykti jų teritorijoje nesantiems asmenims, įskaitant trečiųjų šalių piliečius, kurie anksčiau (praeityje) buvo neteisėtai ir kurie grįžo į trečiąją šalį prieš tai, kai jų neteisėtas buvimas buvo nustatytas. Jei tokie asmenys sugrįžta į valstybę narę ir taikomos priemonės pagal Grąžinimo direktyvą (sprendimas grąžinti, draudimas atvykti), nustatant draudimo atvykti trukmę, ankstesnį (-ius) neteisėto buvimo atvejį (-us) galima laikyti sunkinančia aplinkybe. Nustatant draudimo atvykti trukmę, ankstesnius neteisėto buvimo kitų valstybių narių teritorijoje atvejus taip pat galima laikyti sunkinančia aplinkybe.

11.4.   Draudimų atvykti taikymo priežastys

Grąžinimo direktyva valstybės narės įpareigojamos taikyti draudimą atvykti dviem nustatytais atvejais:

| 1) | jei savanoriško išvykimo laikotarpis nebuvo suteiktas arba |
| --- | --- |

1)

jei savanoriško išvykimo laikotarpis nebuvo suteiktas arba

| 2) | jei prievolė grįžti nebuvo įvykdyta. |
| --- | --- |

2)

jei prievolė grįžti nebuvo įvykdyta.

Visais kitais atvejais (visų sprendimų grąžinti, priimtų pagal Grąžinimo direktyvą, kurių neapima nustatyti atvejai) kartu su sprendimu grąžinti galima taikyti draudimą atvykti. Tai reiškia, kad draudimas atvykti gali būti numatytas net ir tuo atveju, kai asmuo išvyko savanoriškai. Tačiau šiuo klausimu valstybės narės turi veiksmų laisvę ir skatinamos ja naudotis taip, kad būtų skatinamas savanoriškas išvykimas.

11.5.   Draudimų atvykti trukmė

Draudimo atvykti trukmė nustatoma pagal nacionalinės teisės aktus, kuriais perkelta Grąžinimo direktyva, tinkamai atsižvelgiant į visas susijusias konkretaus atvejo aplinkybes. Nustatant draudimo atvykti trukmę, reikėtų ypač atsižvelgti į nustatančiajai institucijai žinomas sunkinančias arba lengvinančias aplinkybes, pavyzdžiui, ar:

| — | trečiosios šalies piliečio atžvilgiu praeityje jau buvo priimtas sprendimas grąžinti ar įsakymas išsiųsti, |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies piliečio atžvilgiu praeityje jau buvo priimtas sprendimas grąžinti ar įsakymas išsiųsti,

| — | trečiosios šalies piliečiui praeityje jau buvo suteikta pagalba dėl savanoriško išvykimo ir (arba) reintegracijos, |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies piliečiui praeityje jau buvo suteikta pagalba dėl savanoriško išvykimo ir (arba) reintegracijos,

| — | trečiosios šalies pilietis neturėdamas leidimo atvyko į valstybės narės teritoriją, kol dar galiojo draudimas atvykti, |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies pilietis neturėdamas leidimo atvyko į valstybės narės teritoriją, kol dar galiojo draudimas atvykti,

| — | trečiosios šalies pilietis bendradarbiavo vykdant grąžinimo procedūrą ar nerodė noro bendradarbiauti, |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies pilietis bendradarbiavo vykdant grąžinimo procedūrą ar nerodė noro bendradarbiauti,

| — | trečiosios šalies pilietis rodė norą išvykti savanoriškai. |
| --- | --- |

—

trečiosios šalies pilietis rodė norą išvykti savanoriškai.

Paprastai draudimo atvykti trukmė negali viršyti penkerių metų. Nustatydamos konkrečią draudimo atvykti trukmę, valstybės narės privalo atskirai patikrinti visas aplinkybes ir laikytis proporcingumo principo. Bendrose savo administravimo gairėse valstybė narė galėtų numatyti skirtingą trukmę įprastų atvejų kategorijoms, pavyzdžiui trejus metus kaip bendrą standartinę taisyklę, penkerius metus, jei yra sunkinančių aplinkybių (pavyzdžiui, kartotinių migracijos teisės pažeidimų) ir vienus metus, jei yra lengvinančių aplinkybių (pavyzdžiui, pažeidimai padaryti tik per neatsargumą), tačiau reikia užtikrinti, kad kiekvienas atvejis būtų vertinamas individualiai, laikantis proporcingumo principo. Savo nacionaliniuose įstatymuose ar administracinės teisės normose valstybės narės gali nustatyti bendrus kriterijus, į kuriuos bus atsižvelgiama individualiai nustatant draudimo atvykti trukmę pagal Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 2 dalį.

Didelė grėsmė viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui. Kai kyla didelė grėsmė viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui, draudimas grįžti gali būti taikomas ilgesnį nei penkerių metų laikotarpį. Nustatydamos, ar yra tokia grėsmė, valstybės narės gali atsižvelgti į tokias aplinkybes, kaip nusikalstamos veikos ir sunkūs administracinės teisės pažeidimai (pavyzdžiui, pasikartojantis suklastotų asmens dokumentų naudojimas, pasikartojantys ir tyčiniai migracijos teisės pažeidimai). Tačiau nė viena iš šių aplinkybių negali būti automatiškai ir savaime laikoma keliančia grėsmę viešajai tvarkai. Valstybės narės visada privalo atskirai patikrinti visas susijusias aplinkybes ir laikytis proporcingumo principo.

Grąžinimo direktyvoje nėra pateiktos tikslios šios sąvokos apibrėžties, o ESTT praktika, susijusi su šios sąvokos vartojimu kitose migracijos srities direktyvose ir laisvo judėjimo aplinkybėmis, tiesiogiai netaikoma Grąžinimo direktyvos aplinkybėmis, nes ir analizuojami klausimai, ir aplinkybės skiriasi. Vis dėlto kai kurie ESTT praktikoje pasitaikantys samprotavimai (visų pirma dėl horizontaliųjų sąvokų, pavyzdžiui, direktyvų proporcingumo ir effet utile) gali būti naudingi. Komunikato dėl geresnio Direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje nuostatų perkėlimo ir taikymo gairių
   (59) 3 skirsnyje Komisija pateikė išsamias gaires, susijusias su viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo sąvokų aiškinimu laisvo judėjimo aplinkybėmis. Be to, lyginamosios informacijos apie tai, kaip šią sąvoką aiškina valstybės narės migracijos srityje, galima gauti iš EMT specialios užklausos (140) dėl sąvokų „viešoji tvarka“ ir „visuomenės saugumas“ supratimo rezultatų. Sprendimo Zh. ir O., C-554/13, kuriame buvo nagrinėjama „viešosios tvarkos“ sąvoka Grąžinimo direktyvoje (žr. 6.3 skirsnį), 48 punkte ESTT aiškiai patvirtino, kad pagal analogiją galima remtis jo praktika dėl Direktyvos 2004/38/EB (ESTT sprendimo Gaydarov
   (60), C-430/10, 32 punktas).

Su viešąja tvarka susijusių draudimų atvykti trukmė. Su viešąja tvarka susijusių draudimų atvykti trukmę reikia nustatyti individualiai, atsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių padarytų teisės pažeidimų sunkumo laipsnį, susijusią grėsmę viešajai tvarkai, valstybės saugumui ar nacionaliniam saugumui ir atitinkamų asmenų individualią padėtį. Bet kokiu atveju reikia laikytis proporcingumo principo. Sistemingas draudimų atvykti visą gyvenimą taikymas visais su viešąja tvarka susijusiais atvejais neatsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes (pavyzdžiui, nusikalstamos veikos sunkumą ir grėsmes) nesuderinamas su direktyva. Valstybė narė gali numatyti skirtingą trukmę įprastų atvejų kategorijoms, pavyzdžiui,10 metų kaip bendrą standartinę taisyklę su viešąja tvarka susijusiais atvejais ir 20 metų esant ypač sunkioms aplinkybėms. Valstybės narės turėtų numatyti galimybę ex officio arba suinteresuotojo asmens prašymu peržiūrėti draudimo atvykti sprendimą, ypač esant pateisinančioms sąlygoms.

Papildomas paaiškinimas:

| | Neribotos trukmės draudimai atvykti nenustatomi. Draudimo atvykti trukmė yra vienas pagrindinių draudimo atvykti sprendimo elementų. Ją reikia iš anksto nustatyti ex officio kiekvienu atskiru atveju. ESTT tai aiškiai patvirtino sprendimo Filev ir Osmani, C-297/12, 27 ir 34 punktuose: „Reikia konstatuoti, kaip aiškiai matyti iš formuluotės „draudimo atvykti trukmė nustatoma“, kad egzistuoja valstybių narių pareiga riboti draudimo atvykti pasekmes laiko atžvilgiu, iš esmės neviršijant penkerių metų, neatsižvelgiant į tai, ar atitinkamas trečiosios šalies pilietis pateikė prašymą šiuo tikslu. <...> Direktyvos 2008/115/EB 11 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinė nuostata <...>, kurioje numatyta, kad draudimo atvykti trukmė priklauso nuo to, ar atitinkamas trečiosios šalies pilietis pateikė prašymą dėl jos apribojimo“. |
| --- | --- |

Neribotos trukmės draudimai atvykti nenustatomi. Draudimo atvykti trukmė yra vienas pagrindinių draudimo atvykti sprendimo elementų. Ją reikia iš anksto nustatyti ex officio kiekvienu atskiru atveju. ESTT tai aiškiai patvirtino sprendimo Filev ir Osmani, C-297/12, 27 ir 34 punktuose: „Reikia konstatuoti, kaip aiškiai matyti iš formuluotės „draudimo atvykti trukmė nustatoma“, kad egzistuoja valstybių narių pareiga riboti draudimo atvykti pasekmes laiko atžvilgiu, iš esmės neviršijant penkerių metų, neatsižvelgiant į tai, ar atitinkamas trečiosios šalies pilietis pateikė prašymą šiuo tikslu. <...> Direktyvos 2008/115/EB 11 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinė nuostata <...>, kurioje numatyta, kad draudimo atvykti trukmė priklauso nuo to, ar atitinkamas trečiosios šalies pilietis pateikė prašymą dėl jos apribojimo“.

| | Momentas, nuo kurio pradedamas skaičiuoti laikas. Grąžinimo direktyvoje nėra aiškiai nustatyta, nuo kada pradedamas skaičiuoti draudimo atvykti galiojimo laikas. Tačiau ESTT sprendime Ouhrami
   (61), C-225/16, paaiškino šį klausimą. |
| --- | --- |

Momentas, nuo kurio pradedamas skaičiuoti laikas. Grąžinimo direktyvoje nėra aiškiai nustatyta, nuo kada pradedamas skaičiuoti draudimo atvykti galiojimo laikas. Tačiau ESTT sprendime Ouhrami
   (61), C-225/16, paaiškino šį klausimą.

| | ESTT paaiškino, kad draudimo atvykti galiojimo pradžios nustatymo negalima palikti valstybių narių nuožiūrai, nes tai trukdytų siekti Grąžinimo direktyvos ir draudimų atvykti tikslų. ESTT nusprendė, kad „[i]š Direktyvos 2008/115/EB teksto, sistemos ir tikslo matyti, kad draudimo atvykti laikotarpis prasideda tik nuo datos, kurią suinteresuotasis asmuo faktiškai išvyksta iš valstybių narių teritorijos“ (53 punktas). Jeigu draudimas atvykti įsigaliotų iki faktinio trečiosios šalies piliečio išvykimo, jo trukmė būtų nepagrįstai sumažinta. |
| --- | --- |

ESTT paaiškino, kad draudimo atvykti galiojimo pradžios nustatymo negalima palikti valstybių narių nuožiūrai, nes tai trukdytų siekti Grąžinimo direktyvos ir draudimų atvykti tikslų. ESTT nusprendė, kad „[i]š Direktyvos 2008/115/EB teksto, sistemos ir tikslo matyti, kad draudimo atvykti laikotarpis prasideda tik nuo datos, kurią suinteresuotasis asmuo faktiškai išvyksta iš valstybių narių teritorijos“ (53 punktas). Jeigu draudimas atvykti įsigaliotų iki faktinio trečiosios šalies piliečio išvykimo, jo trukmė būtų nepagrįstai sumažinta.

| | Todėl ESTT nusprendė, kad „draudimo atvykti laikotarpį <...> reikia skaičiuoti nuo datos, kai suinteresuotasis asmuo faktiškai išvyko iš valstybių narių teritorijos“ (58 punktas). |
| --- | --- |

Todėl ESTT nusprendė, kad „draudimo atvykti laikotarpį <...> reikia skaičiuoti nuo datos, kai suinteresuotasis asmuo faktiškai išvyko iš valstybių narių teritorijos“ (58 punktas).

| | Valstybės narės turėtų nustatyti priemones, skirtas patvirtinti ir patikrinti faktinę trečiųjų šalių piliečių išvykimo datą (žr. 6.4 ir 6.6 skirsnius), siekiant užtikrinti, kad draudimai atvykti būtų pradedami taikyti tuo metu, kai jie iš tikrųjų išvyksta iš valstybių narių teritorijos. |
| --- | --- |

Valstybės narės turėtų nustatyti priemones, skirtas patvirtinti ir patikrinti faktinę trečiųjų šalių piliečių išvykimo datą (žr. 6.4 ir 6.6 skirsnius), siekiant užtikrinti, kad draudimai atvykti būtų pradedami taikyti tuo metu, kai jie iš tikrųjų išvyksta iš valstybių narių teritorijos.

11.6.   Draudimų atvykti panaikinimas, laikotarpio sutrumpinimas ir sustabdymas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 3 dalis

Pirma pastraipa. Valstybės narės apsvarsto, ar panaikinti arba sustabdyti draudimą atvykti tuo atveju, kai trečiosios šalies pilietis, kuriam taikomas draudimas atvykti, dėl kurio sprendimas priimtas pagal 1 dalies antrą pastraipą, gali įrodyti, kad jis išvyko iš valstybės narės teritorijos visiškai laikydamasis sprendimo grąžinti.

Galimybė sustabdyti arba panaikinti draudimą atvykti tais atvejais, kai grąžinamasis asmuo išvyko iš valstybės narės teritorijos visiškai laikydamasis sprendimo grąžinti (visų pirma per nustatytą savanoriško išvykimo laikotarpį), turėtų būti naudojama savanoriškam išvykimui skatinti. Savo nacionalinės teisės aktuose ir administracinėje praktikoje valstybės narės numato galimybę tokiomis aplinkybėmis kreiptis dėl draudimo atvykti panaikinimo ar sustabdymo. Reikėtų stengtis užtikrinti, kad grąžinamieji asmenys galėtų lengvai pasinaudoti tokiomis procedūromis ir jos praktiškai veiktų. Yra įvairių galimybių grąžinamajam asmeniui pateikti įrodymą apie savo išvykimą iš ES teritorijos, pavyzdžiui, pateikti žymą apie išvykimą pase, nacionalinės sienos duomenų sistemos duomenis arba prisistatyti į valstybės narės konsulinę atstovybę trečiojoje šalyje.

Draudimo atvykti laikotarpio sutrumpinimas. Valstybės narės savo nuožiūra taip pat gali sutrumpinti esamo draudimo atvykti laikotarpį Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 3 dalyje nurodytomis aplinkybėmis. Valstybių narių galimybė panaikinti draudimą atvykti pagal 11 straipsnio 3 dalį gali būti suprantama kaip apimanti ir dalinį draudimo atvykti atšaukimą (t. y. laikotarpio sutrumpinimą).

Antra pastraipa. Nepažeidžiant 1 dalies pirmos pastraipos b punkto, draudimas atvykti netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos ir kuriems pagal Direktyvą 2004/81/EB suteiktas leidimas gyventi, ir tuo atveju, jei atitinkamas trečiosios šalies pilietis nekelia grėsmės viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar nacionaliniam saugumui.

Prekybos žmonėmis aukoms, kurioms anksčiau buvo suteiktas leidimas gyventi pagal Direktyvą 2004/81/EB, neturėtų būti taikomas draudimas atvykti, išskyrus atvejus, kai atitinkamas asmuo neįvykdė prievolės grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį arba jeigu atitinkamas asmuo kelia grėsmę viešajai tvarkai. Ši taisyklė taikoma tik neteisėto buvimo laikotarpiams, einantiems iš karto po teisėto buvimo, kuriam taikoma Direktyva 2004/81/EB, ir ja ankstesniems tokių leidimų turėtojams nenustatoma išimtis visam gyvenimui.

Trečia pastraipa. Valstybės narės atskirais atvejais dėl humanitarinių priežasčių gali nepriimti draudimo atvykti, jį panaikinti arba sustabdyti.

Valstybės narės gali savo nuožiūra atskirais atvejais nenustatyti draudimo atvykti, visų pirma Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose numatytais privalomais atvejais, tik dėl humanitarinių priežasčių, kurios turi būti nustatytos nacionaliniu lygmeniu. Be to, valstybės narės gali esamus draudimus atvykti atšaukti ar sustabdyti dėl humanitarinių priežasčių.

Ši neprivaloma pastraipa valstybėms narėms suteikia galimybę ja pasinaudoti pagal savo nacionalinės teisės aktus ir administracinę praktiką.

Ketvirta pastraipa. Valstybės narės gali panaikinti ar sustabdyti draudimą atvykti atskirais atvejais ar tam tikrų jų kategorijų atvejais dėl kitų priežasčių.

Valstybės narės turi teisę esamus draudimus atvykti panaikinti ar sustabdyti ne dėl humanitarinių priežasčių, kurios turi būti nustatytos nacionaliniu lygmeniu.

Tuo atveju, kai trečiosiose šalyse įvyksta humanitarinės katastrofos (pavyzdžiui, žemės drebėjimas, kitos gaivalinės nelaimės ar ginkluoti konfliktai), kurios gali nulemti masinį perkeltųjų asmenų antplūdį, oficialios draudimų atvykti panaikinimo atskirais atvejais procedūros gali pernelyg užsitęsti ir nėra tinkamos. Todėl yra galimybė numatyti horizontalųjį esamų draudimų atvykti sustabdymą ar panaikinimą atitinkamų asmenų grupių atžvilgiu.

Poreikis atšaukti teisėtai pagal Grąžinimo direktyvą nustatytą draudimą atvykti gali iškilti ir trečiosios šalies piliečių atžvilgiu, jei jie vėliau įrodytų, kad įgijo teisę laisvai judėti pagal Sąjungos teisę, pavyzdžiui, tapę ES, EEE ar Šveicarijos piliečių, patenkančių į SESV 21 straipsnio ar Direktyvos 2004/38/EB taikymo sritį, šeimos nariais.

11.7.   Sankcijos, taikomos, kai nesilaikoma draudimo atvykti

Nustatydamos papildomo draudimo atvykti trukmę, valstybės narės turėtų atsižvelgti į draudimo atvykti nesilaikymo atvejus. Šiuo klausimu Grąžinimo direktyvos 14 konstatuojamoje dalyje aiškiai numatyta, kad „[d]raudimo atvykti laikotarpis turėtų būti nustatomas kiekvienu atveju tinkamai atsižvelgiant į visas susijusias aplinkybes ir paprastai neturėtų būti ilgesnis nei penkeri metai. Ypatingai turėtų būti atsižvelgiama į tuos atvejus, kai dėl atitinkamo trečiosios šalies piliečio jau priimtas daugiau kaip vienas sprendimas grąžinti ar duotas įsakymas išsiųsti, ar kad atitinkamas trečiosios šalies pilietis atvyko į valstybės narės teritoriją draudimo atvykti laikotarpiu.“

Grąžinimo direktyva valstybėms narėms leidžiama pagal nacionalinę administracinę teisę numatyti papildomas sankcijas (pavyzdžiui, baudą), atsižvelgiant į Direktyvos effet utile ir atitinkamą ESTT praktiką šiuo klausimu. Taip elgdamosi, valstybės narės neturėtų daryti skirtumo tarp savo nacionalinių institucijų ir kitų valstybių narių institucijų nustatytų draudimų atvykti, nes tai iškreiptų Grąžinimo direktyvoje pateiktą suderintą draudimo atvykti į ES sąvoką.

Valstybės narės gali numatyti baudžiamąsias sankcijas neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie po grąžinimo nesilaiko galiojančio draudimo atvykti (ESTT sprendimas Celaj, C-290/14, žr. 4 skirsnį).

Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 5 dalyje paaiškinta, kad su grąžinimu susijusių draudimų atvykti nuostatos taikomos nepažeidžiant teisės į tarptautinę apsaugą pagal ES prieglobsčio acquis: tai reiškia, kad remiantis anksčiau pagal Grąžinimo direktyvą nustatytu draudimu atvykti, negalima išsiųsti ar bausti trečiųjų šalių piliečių, kurie turi teisę atvykti į ES ir joje būti kaip prieglobsčio prašytojai ar tarptautinės apsaugos gavėjai (žr. ESTT sprendimo Celaj, C-290/14, 32 punktą). Tokie draudimai atvykti turėtų būti sustabdyti (kol bus baigtos prieglobsčio procedūros) arba panaikinti (kai tik suteikiama tarptautinė apsauga).

11.8.   Valstybių narių konsultacijos

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 4 dalis; Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 25 straipsnis

Valstybei narei svarstant galimybę išduoti leidimą gyventi ar kitą joje būti teisę suteikiantį leidimą trečiosios šalies piliečiui, dėl kurio kita valstybė narė yra priėmusi draudimą atvykti, ji pirmiausia pasikonsultuoja su valstybe nare, kuri priėmė draudimą atvykti, ir atsižvelgia į jos interesus laikydamasi Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 25 straipsnio.

Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 25 straipsnyje nustatyta, kad:

| 1. | Kai valstybė narė ketina išduoti leidimą gyventi, ji sistemingai vykdo paiešką Šengeno informacinėje sistemoje. Kai valstybė narė nagrinėja, ar išduoti leidimą gyventi užsieniečiui, kuriam pagal duotą perspėjimą draudžiama atvykti, ji pirmiausia konsultuojasi su perspėjimą davusia valstybe nare ir atsižvelgia į jos interesus; leidimas gyventi išduodamas tik dėl labai svarbių priežasčių, ypač dėl humanitarinių priežasčių ar tarptautinių įsipareigojimų.


  Kai leidimas gyventi išduodamas, perspėjimą davusi valstybė narė perspėjimą atšaukia, bet atitinkamą užsienietį gali įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą. |
| --- | --- |

1.

Kai valstybė narė ketina išduoti leidimą gyventi, ji sistemingai vykdo paiešką Šengeno informacinėje sistemoje. Kai valstybė narė nagrinėja, ar išduoti leidimą gyventi užsieniečiui, kuriam pagal duotą perspėjimą draudžiama atvykti, ji pirmiausia konsultuojasi su perspėjimą davusia valstybe nare ir atsižvelgia į jos interesus; leidimas gyventi išduodamas tik dėl labai svarbių priežasčių, ypač dėl humanitarinių priežasčių ar tarptautinių įsipareigojimų.

Kai leidimas gyventi išduodamas, perspėjimą davusi valstybė narė perspėjimą atšaukia, bet atitinkamą užsienietį gali įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą.

| 1a. | Prieš duodamos perspėjimą dėl draudimo atvykti, kaip apibrėžta 96 straipsnyje, valstybės narės patikrina nacionalinius išduotų ilgalaikių vizų arba leidimų gyventi įrašus. |
| --- | --- |

1a.

Prieš duodamos perspėjimą dėl draudimo atvykti, kaip apibrėžta 96 straipsnyje, valstybės narės patikrina nacionalinius išduotų ilgalaikių vizų arba leidimų gyventi įrašus.

| 2. | Tais atvejais, kai paaiškėja, kad užsienietis, kuris pagal duotą perspėjimą yra neįsileistinas, turi vienos iš Susitariančiųjų Šalių išduotą galiojantį leidimą gyventi, perspėjimą davusi Susitariančioji Šalis konsultuojasi su leidimą gyventi išdavusia Susitariančiąja Šalimi, kad nustatytų, ar yra pakankamai priežasčių minėtą leidimą panaikinti.


  Jei leidimas gyventi nepanaikinamas, perspėjimą davusi Susitariančioji Šalis tą perspėjimą atšaukia, bet tą užsienietį gali įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą. |
| --- | --- |

2.

Tais atvejais, kai paaiškėja, kad užsienietis, kuris pagal duotą perspėjimą yra neįsileistinas, turi vienos iš Susitariančiųjų Šalių išduotą galiojantį leidimą gyventi, perspėjimą davusi Susitariančioji Šalis konsultuojasi su leidimą gyventi išdavusia Susitariančiąja Šalimi, kad nustatytų, ar yra pakankamai priežasčių minėtą leidimą panaikinti.

Jei leidimas gyventi nepanaikinamas, perspėjimą davusi Susitariančioji Šalis tą perspėjimą atšaukia, bet tą užsienietį gali įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą.

| 3. | 1 ir 2 dalys taikomos ir ilgalaikėms vizoms. |
| --- | --- |

3.

1 ir 2 dalys taikomos ir ilgalaikėms vizoms.

KŠSĮ 25 straipsnio nuostatos yra taikomos tiesiogiai ir valstybės narės gali jas taikyti neperkėlusios jų į nacionalinę teisę.

Draudimą atvykti gali panaikinti tik jį nustačiusi valstybė narė (valstybė narė A). Jeigu kita valstybė narė (valstybė narė B) nusprendžia tam pačiam asmeniui išduoti leidimą gyventi arba nepanaikinti esamo leidimo (pasikonsultavusi su valstybe nare, kuri nustatė draudimą atvykti), valstybė narė A privalo perspėjimą atšaukti (KŠSĮ 25 straipsnio 2 dalis), tačiau gali trečiosios šalies pilietį įtraukti į savo nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą. Prieš išduodama leidimą gyventi arba nuspręsdama jo nepanaikinti (pavyzdžiui, šeimos susijungimo tikslais), valstybė narė B privalo apsvarstyti esamo valstybės narės A nustatyto draudimo atvykti priežastis, taip pat šios valstybės narės interesus, ir į juos atsižvelgti. Kad valstybė narė B galėtų tinkamai atsižvelgti į draudimo atvykti nustatymo priežastis, labai svarbu, kad valstybė narė A valstybei narei B laiku pateiktų susijusią informaciją.

Tos valstybės narės, kurios dar visapusiškai netaiko Šengeno taisyklių ir todėl (dar) negali tiesiogiai taikyti KŠSĮ 25 straipsnio, vis tiek turėtų vadovautis Grąžinimo direktyvos 11 straipsnio 4 dalies esme ir, sužinojusios (iš bet kokio informacijos šaltinio, taip pat gavusios informacijos iš pareiškėjo), kad kita valstybė narė asmeniui yra nustačiusi draudimą atvykti, susisiekti su draudimą atvykti nustačiusia institucija. Prieš asmeniui išduodama leidimą gyventi, valstybė narė turėtų siekti atsižvelgti į šį draudimą atvykti nustačiusios valstybės narės interesus.

11.9.   Ankstesni draudimai atvykti

Ankstesni draudimai atvykti, nustatyti iki 2010 m. gruodžio 24 d., turi būti pritaikyti pagal Grąžinimo direktyvos 11 straipsnyje nustatytus standartus (t. y. ne ilgesnis kaip 5 metų laikotarpis, individualus įvertinimas, prievolė panaikinti (svarstyti galimybę panaikinti) esant ypatingoms aplinkybėms), jeigu jie įgauna poveikį laikotarpiu po 2010 m. gruodžio 24 d. ir jeigu jie dar nesuderinti su 11 straipsnyje nustatytomis pagrindinėmis apsaugos priemonėmis.

Pritaikoma turėtų būti arba atitinkamo asmens prašymu bet kuriuo metu, arba ex officio kuo anksčiau, bet jokiu atveju ne vėliau, nei vykdant numatytą įprastinę (vykdomą kas trejus metus) draudimų atvykti peržiūrą SIS perspėjimų atžvilgiu.

Sprendime Filev ir Osmani, C-297/12, (39–41 punktai ir 44 punktas) ESTT aiškiai nurodė: „Šiuo klausimu pirmiausia svarbu priminti, kad šioje direktyvoje nėra jokios nuostatos, kurioje numatoma pereinamojo laikotarpio tvarka draudimo atvykti sprendimams, priimtiems prieš tai, kai ji buvo taikoma. Tačiau iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad, išskyrus išimtį, nauja taisyklė iš karto taikoma situacijos, atsiradusios galiojant senoms taisyklėms, būsimoms pasekmėms <...>. Iš to darytina išvada, kad Direktyva 2008/115/EB taikoma draudimo atvykti sprendimų, priimtų pagal nacionalines nuostatas, galiojusias iki šios direktyvos taikymo atitinkamoje valstybėje narėje pradžios, pasekmėms, kurių atsiranda po šios datos. <...> Iš to matyti, kad pagal Direktyvos 2008/115/EB 11 straipsnio 2 dalį draudžiama neribotos trukmės draudimų atvykti, nustatytų iki Direktyvos 2008/115/EB taikymo pradžios, <...> praėjus šioje nuostatoje numatytai maksimaliai penkerių metų draudimo trukmei, nebent šie draudimai nustatyti trečiųjų šalių piliečiams, keliantiems didelę grėsmę viešajai tvarkai, valstybės saugumui ar nacionaliniam saugumui.“

12.   PROCEDŪRINĖS APSAUGOS PRIEMONĖS

12.1.   Teisė į gerą administravimą ir teisė būti išklausytam

Teisė į gerą administravimą yra pagrindinė teisė, pripažinta kaip bendrasis ES teisės principas ir įtvirtinta ESPTC, sudaranti neatskiriamą ES teisės sistemos dalį. Ši teisė reiškia, kad kiekvienas asmuo turi teisę būti išklausytas prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią ar jo interesams didelį poveikį turinčią priemonę, ir yra neatskiriama nuo kito ES teisės principo – pagarbos teisei į gynybą.

Sprendimuose G ir R
   (62), C-383/13, ir Boudjlida
   (63), C-249/13, ESTT pateikė svarbų išaiškinimą dėl teisės būti išklausytam, kai priimami sprendimai grąžinti ir sulaikyti. Šie sprendimai reiškia, kad valstybės narės visada privalo atsižvelgti į toliau nurodytas apsaugos priemones, kai priima su grąžinimu susijusius sprendimus (t. y. sprendimą grąžinti, draudimo atvykti sprendimą, sprendimą išsiųsti, įsakymą sulaikyti ir pan.), nors tai gali ir nebūti tiesiogiai nurodyta atitinkamuose Grąžinimo direktyvos straipsniuose:

| 1) | kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę; |
| --- | --- |

1)

kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę;

| 2) | kiekvieno asmens teisę susipažinti su savo bylos dokumentais, išanalizuoti visus prieš jį nukreiptus įrodymus, kuriais pagrįstas kompetentingos nacionalinės institucijos sprendimas, atsižvelgiant į teisėtus konfidencialumo, taip pat profesinio ir verslo slaptumo interesus; |
| --- | --- |

2)

kiekvieno asmens teisę susipažinti su savo bylos dokumentais, išanalizuoti visus prieš jį nukreiptus įrodymus, kuriais pagrįstas kompetentingos nacionalinės institucijos sprendimas, atsižvelgiant į teisėtus konfidencialumo, taip pat profesinio ir verslo slaptumo interesus;

| 3) | kiekvieno asmens teisę prieš sprendimo grąžinti priėmimą kreiptis į teisės konsultantą, jei šios teisės įgyvendinimas nepakenks tinkamai grąžinimo procedūros eigai ir nesutrukdys veiksmingai įgyvendinti Direktyvos. Ši prievolė valstybių narių neįpareigoja padengti šių konsultacijų išlaidų; |
| --- | --- |

3)

kiekvieno asmens teisę prieš sprendimo grąžinti priėmimą kreiptis į teisės konsultantą, jei šios teisės įgyvendinimas nepakenks tinkamai grąžinimo procedūros eigai ir nesutrukdys veiksmingai įgyvendinti Direktyvos. Ši prievolė valstybių narių neįpareigoja padengti šių konsultacijų išlaidų;

| 4) | institucijos prievolę deramai atsižvelgti į suinteresuotojo asmens pastabas ir atidžiai ir objektyviai išnagrinėti visus konkrečios bylos aspektus; |
| --- | --- |

4)

institucijos prievolę deramai atsižvelgti į suinteresuotojo asmens pastabas ir atidžiai ir objektyviai išnagrinėti visus konkrečios bylos aspektus;

| 5) | administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus. |
| --- | --- |

5)

administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus.

Valstybėms narėms suteikta nemažai laisvės sprendžiant, kokiu būdu praktiškai užtikrinti teisę būti išklausytam. Šios teisės nepaisymas lemia sprendimo neteisėtumą tik tuo atveju, jei atsižvelgus į šią teisę procedūros rezultatas būtų kitoks (ESTT sprendimas G ir R, C-383/13, 38 punktas).

Be to, valstybės narės institucija gali neišklausyti trečiosios šalies piliečio konkrečiai sprendimo grąžinti klausimu, kai ji svarsto priimti sprendimą grąžinti po to, kai per ankstesnę prieglobsčio procedūrą, per kurią asmens teisė būti išklausytam buvo visapusiškai užtikrinta, nustatė, kad trečiosios šalies pilietis jos nacionalinėje teritorijoje yra neteisėtai (ESTT sprendimas Mukarubega
   (64), C-166/13). Sprendime Mukarubega pateiktas argumentas, jog „teisė būti išklausytam prieš priimant sprendimą grąžinti negali būti naudojama kaip priemonė, pagal kurią administracinė procedūra būtų nuolat atnaujinama, kad būtų išlaikyta pusiausvyra tarp pagrindinės suinteresuotojo asmens teisės būti išklausytam prieš priimant jam nepalankų sprendimą ir valstybių narių pareigos kovoti su neteisėta imigracija“.

Šia logika galima vadovautis ir įvairiausiais kitais atvejais, kaip antai minimais Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 dalyje (priimant sprendimą užbaigti teisėtą buvimą kartu su sprendimu grąžinti), ir tai reiškia, kad pakartotinai vertinti, ar kyla pavojus pažeisti negrąžinimo principą, nereikia, jei šio principo laikymasis jau buvo įvertintas atliekant ankstesnes procedūras, vertinimas yra galutinis ir atitinkamo trečiosios šalies piliečio padėtis nepasikeitė. Tuo pat metu reikėtų vengti pakartotino kitų elementų, kuriais būtų galima pasinaudoti siekiant išvengti grąžinimo, vertinimo. Valstybės narės turėtų imtis priemonių, kad būtų išvengta tokio pakartotinio vertinimo, pavyzdžiui, kiek įmanoma į vieną procedūrinį etapą sujungdamos kompetentingų nacionalinių institucijų administracinius posėdžius, rengiamus skirtingais tikslais (pavyzdžiui, pratęsiant ar išduodant leidimą gyventi, nustatant, ar asmuo turi teisę atvykti į valstybės narės teritoriją, priimant galutinį sprendimą netenkinti tarptautinės apsaugos prašymo), jei buvo visiškai užtikrinta teisė būti išklausytam. Be to, šiuo atžvilgiu gali būti numatomos naujoviškos šiam tikslui skirtos priemonės, kaip antai vaizdo konferencijos. Valstybės narės turi užtikrinti, kad taikant šias priemones nebūtų pažeistos procesinės apsaugos priemonės ir ypatingą dėmesį turėtų skirti asmenims, kuriems reikalingos specialiosios procesinės apsaugos priemonės, visų pirma nepilnamečiams (žr. toliau).

Teisė būti išklausytam apima ir teisę būti išklausytam dėl galimo Grąžinimo direktyvos 5 straipsnio ir 6 straipsnio 2–5 dalių taikymo ir dėl išsamios grąžinimo tvarkos, kaip antai suteikto savanoriško išvykimo laikotarpio ir dėl savanoriško ar priverstinio grąžinimo pobūdžio. Tačiau prieš svarstymą institucija negali įspėti trečiosios šalies piliečio apie tai, kad ketina priimti sprendimą jį grąžinti, ar nurodyti jam aplinkybes, kuriomis ketina grįsti šį sprendimą, ar suteikti laiko apmąstymams, jei šis trečiosios šalies pilietis turi galimybę veiksmingai pareikšti nuomonę dėl buvimo šalyje neteisėtumo ir nurodyti motyvus, kuriais remdamasi institucija pagal nacionalinę teisę gali nepriimti sprendimo grąžinti (žr. ESTT sprendimą Boudjlida, C-249/13).

Grąžinimo direktyvos 12–13 straipsniuose nustatytos procesinės apsaugos priemonės turėtų būti taikomos visiems su grąžinimu susijusiems sprendimams, o ne tik trims sprendimų rūšims, nurodytoms šios direktyvos 12 straipsnio 1 dalyje.

Vykdant grąžinimo procedūras, kurios yra susijusios su nepilnamečiu arba daro jam įtaką, turi būti užtikrinta nepilnamečio teisė būti išklausytam. Vadovaujantis Vaiko teisių konvencijos 12 straipsniu ir atsižvelgiant į JT vaiko teisių komiteto Bendrąją pastabą Nr. 12 dėl vaiko teisės būti išklausytam (65), nepilnamečiai turi būti išklausyti tiesiogiai, per atstovą arba atitinkamą instituciją; būtina užtikrinti jų teisę laisvai reikšti savo nuomonę ir turi būti tinkamai atsižvelgta į nepilnamečių nuomonę pagal jų amžių ir brandą bei atsižvelgiant į jų galimas bendravimo problemas, kad jų dalyvavimas būtų prasmingas.

Siekiant praktikoje užtikrinti, kad būtų paisoma nepilnamečio teisės būti išklausytam, valstybių narių priimtos priemonės turėtų būti grindžiamos šiais pagrindiniais principais:

| — | reikšti nuomonę galima, bet neprivaloma, |
| --- | --- |

—

reikšti nuomonę galima, bet neprivaloma,

| — | teisei būti išklausytam neturėtų būti taikomos jokios amžiaus ribos ar kiti savavališki teisiniai ar praktiniai apribojimai, |
| --- | --- |

—

teisei būti išklausytam neturėtų būti taikomos jokios amžiaus ribos ar kiti savavališki teisiniai ar praktiniai apribojimai,

| — | nepilnametis turėtų būti išklausomas aplinkoje, kuri atitinka jo poreikius, |
| --- | --- |

—

nepilnametis turėtų būti išklausomas aplinkoje, kuri atitinka jo poreikius,

| — | priemonės, kuriomis įgyvendinama teisė būti išklausytam, turėtų būti derinamos su suvokimo lygiu ir gebėjimu bendrauti ir turi būti atsižvelgiama į konkrečias aplinkybes, |
| --- | --- |

—

priemonės, kuriomis įgyvendinama teisė būti išklausytam, turėtų būti derinamos su suvokimo lygiu ir gebėjimu bendrauti ir turi būti atsižvelgiama į konkrečias aplinkybes,

| — | tinkamai atsižvelgiant į poreikį apsaugoti nepilnamečius nuo žalos, nepilnametis neturėtų būti apklausiamas dažniau nei būtina, |
| --- | --- |

—

tinkamai atsižvelgiant į poreikį apsaugoti nepilnamečius nuo žalos, nepilnametis neturėtų būti apklausiamas dažniau nei būtina,

| — | padedant ypač pažeidžiamam nepilnamečiui išreikšti nuomonę gali prireikti specialių priemonių, įskaitant vertimo žodžiu ir raštu paslaugas. |
| --- | --- |

—

padedant ypač pažeidžiamam nepilnamečiui išreikšti nuomonę gali prireikti specialių priemonių, įskaitant vertimo žodžiu ir raštu paslaugas.

Informacijos apie neteisėtą migrantų gabenimą rinkimas. Atsižvelgdama į 2015–2020 m. ES kovos su neteisėtu migrantų gabenimu veiksmų plane
   (66) nustatytas prioritetines sritis, ypač į poreikį tobulinti informacijos rinkimą ir mainus, Komisija rekomenduoja valstybėms narėms nustatyti reikiamas priemones, skirtas informacijai iš sulaikytų neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių sistemingai rinkti, visapusiškai atsižvelgiant į pagrindines teises ir ES prieglobsčio acquis. Suteikdamos teisę būti išklausytam prieš priimant sprendimą grąžinti, valstybės narės turėtų pasiūlyti grąžinamiesiems asmenims pasidalyti turima informacija, susijusia su veikimo būdu (modus operandi) bei gabenimo tinklų maršrutais, nurodyti sąsajas su prekyba žmonėmis ir kitais nusikaltimais, taip pat finansinius sandorius. Tokiu būdu gauta informacija turi būti renkama ir ja pasidalyta su atitinkamomis (imigracijos, sienos apsaugos, policijos) institucijomis bei įstaigomis nacionaliniu ir ES lygmenimis, remiantis nacionaline teise ir atitinkamuose ES forumuose pristatytais geriausios patirties pavyzdžiais.

12.2.   Su grąžinimu susiję sprendimai

Grąžinimo direktyvoje aiškiai reglamentuojami įvairūs su grąžinimu susiję sprendimai, kaip antai:

| 1) | sprendimai grąžinti (3 straipsnio 4 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis); |
| --- | --- |

1)

sprendimai grąžinti (3 straipsnio 4 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis);

| 2) | sprendimai dėl savanoriško išvykimo laikotarpio ir jo pratęsimo (7 straipsnis); |
| --- | --- |

2)

sprendimai dėl savanoriško išvykimo laikotarpio ir jo pratęsimo (7 straipsnis);

| 3) | sprendimai išsiųsti (8 straipsnio 3 dalis); |
| --- | --- |

3)

sprendimai išsiųsti (8 straipsnio 3 dalis);

| 4) | sprendimai atidėti išsiuntimą (9 straipsnis); |
| --- | --- |

4)

sprendimai atidėti išsiuntimą (9 straipsnis);

| 5) | draudimo atvykti sprendimai, taip pat dėl tokių sprendimų galiojimo sustabdymo ar panaikinimo (11 straipsnis); |
| --- | --- |

5)

draudimo atvykti sprendimai, taip pat dėl tokių sprendimų galiojimo sustabdymo ar panaikinimo (11 straipsnis);

| 6) | sprendimai sulaikyti, sprendimai pratęsti sulaikymo terminą (15 straipsnis). |
| --- | --- |

6)

sprendimai sulaikyti, sprendimai pratęsti sulaikymo terminą (15 straipsnis).

Dauguma minėtų sprendimų dažniausiai papildo sprendimą grąžinti ir paprastai jie turėtų būti priimami vienu administraciniu aktu kartu su sprendimu grąžinti: į sprendimą grąžinti gali būti įtrauktas savanoriško išvykimo laikotarpis (7 straipsnis), draudimas atvykti (11 straipsnis) ir galiausiai (bet nebūtinai) – įsakymas išsiųsti (jeigu būtų nesilaikoma savanoriško išvykimo laikotarpio).

Tam tikrais atvejais galimi vėlesni šių papildomų sprendimų pakeitimai:

| — | draudimas atvykti gali būti nustatytas vėliau kaip papildomas ir tolesnis jau priimto sprendimo grąžinti elementas, jei asmuo neįvykdė prievolės grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį (11 straipsnio 1 dalies b punktas), |
| --- | --- |

—

draudimas atvykti gali būti nustatytas vėliau kaip papildomas ir tolesnis jau priimto sprendimo grąžinti elementas, jei asmuo neįvykdė prievolės grįžti per savanoriško išvykimo laikotarpį (11 straipsnio 1 dalies b punktas),

| — | jau nustatytas draudimas atvykti gali būti panaikintas ar sustabdytas (11 straipsnio 3–5 dalys), |
| --- | --- |

—

jau nustatytas draudimas atvykti gali būti panaikintas ar sustabdytas (11 straipsnio 3–5 dalys),

| — | jau nustatytas savanoriško išvykimo laikotarpis gali būti pratęstas (7 straipsnio 2 dalis), |
| --- | --- |

—

jau nustatytas savanoriško išvykimo laikotarpis gali būti pratęstas (7 straipsnio 2 dalis),

| — | jau vykdytino sprendimo grąžinti (arba įsakymo išsiųsti) vykdymas gali būti atidėtas (9 straipsnis). |
| --- | --- |

—

jau vykdytino sprendimo grąžinti (arba įsakymo išsiųsti) vykdymas gali būti atidėtas (9 straipsnis).

Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 dalimi patvirtinamas bendrasis principas, pagal kurį valstybės narės gali vienu administraciniu ar teismo aktu priimti keletą sprendimų (taip pat ir tiesiogiai nesusijusių su grąžinimu), jei laikomasi kiekvienam atskiram sprendimui taikomų apsaugos priemonių ir nuostatų. Todėl sprendimai dėl teisėto buvimo pabaigos (kuriais galutinai atmetamas prieglobsčio prašymas, panaikinama viza ar nepratęsiamas leidimas gyventi) gali būti priimti arba atskirai, arba kartu su sprendimu grąžinti vienu administraciniu ar teismo aktu.

Valstybės narės turėtų veikti apdairiai ir be atidėliojimų priimti sprendimą dėl trečiųjų šalių piliečių teisinio statuso (žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 31 punktą: „<...> kompetentingos institucijos, siekdamos nepažeisti Direktyvos 2008/115/EB tikslo, <....> turi veikti apdairiai ir be atidėliojimų nuspręsti, ar tikrinamas asmuo valstybės teritorijoje yra teisėtai“). Todėl valstybės narės raginamos sprendimus grąžinti priimti kartu su sprendimais užbaigti teisėtą buvimą vienu administraciniu ar teismo aktu. Kai tai neįmanoma (pavyzdžiui, institucija, atsisakiusi pratęsti leidimą gyventi, neturi teisės priimti sprendimų grąžinti), valstybės narės turėtų įgyvendinti sparčias ir veiksmingas procedūras, kurios užtikrintų, kad kompetentingos institucijos sparčiai keistųsi informacija, o sprendimai grąžinti būtų priimami iškart po sprendimo užbaigti teisėtą buvimą, nepažeidžiant teisės suteikti leidimą arba teisę pasilikti pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalį.

Konkretūs pavyzdžiai

| — | Jei valstybė narė nusprendžia panaikinti vizą ir trečiosios šalies piliečiui nustatyti 7 dienų terminą savanoriškai išvykti iš valstybės narės teritorijos, ar toks sprendimas pagal Grąžinimo direktyvą yra sprendimas grąžinti? Ar galbūt jam taikomos kitos ES taisyklės dėl vizų?






  — | Tokį sprendimą gali sudaryti dvi dalys: sprendimas panaikinti vizą ir sprendimas grąžinti pagal Grąžinimo direktyvą. Jei vizos panaikinimas įsigalioja iškart, trečiosios šalies piliečio buvimas tampa neteisėtu pagal Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 2 dalį, todėl taikomas Direktyvos 6 straipsnis (įpareigojimas priimti sprendimą grąžinti). Dėl vizos panaikinimo tuo pat metu gali būti svarstomas apeliacinis skundas pagal Vizų kodekse (67) nustatytas taisykles (ši galimybė priimti keletą sprendimų kartu su sprendimu grąžinti aiškiai numatyta Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 dalyje). |
| --- | --- | --- |

—

Jei valstybė narė nusprendžia panaikinti vizą ir trečiosios šalies piliečiui nustatyti 7 dienų terminą savanoriškai išvykti iš valstybės narės teritorijos, ar toks sprendimas pagal Grąžinimo direktyvą yra sprendimas grąžinti? Ar galbūt jam taikomos kitos ES taisyklės dėl vizų?

—

Tokį sprendimą gali sudaryti dvi dalys: sprendimas panaikinti vizą ir sprendimas grąžinti pagal Grąžinimo direktyvą. Jei vizos panaikinimas įsigalioja iškart, trečiosios šalies piliečio buvimas tampa neteisėtu pagal Grąžinimo direktyvos 3 straipsnio 2 dalį, todėl taikomas Direktyvos 6 straipsnis (įpareigojimas priimti sprendimą grąžinti). Dėl vizos panaikinimo tuo pat metu gali būti svarstomas apeliacinis skundas pagal Vizų kodekse (67) nustatytas taisykles (ši galimybė priimti keletą sprendimų kartu su sprendimu grąžinti aiškiai numatyta Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 dalyje).

| — | Jei teritorijoje aptinkamas trečiosios šalies pilietis, kuris turi reikalingą vizą, bet netenkina (arba nebetenkina) buvimo sąlygų (ŠSK 6 straipsnis), atrodytų, jog valstybė narė gali priimti sprendimą grąžinti. Ar šis sprendimas grąžinti (galbūt priimtas kartu su draudimu atvykti) automatiškai reiškia, kad viza nebegalioja?






  — | Remiantis Vizų kodekso 34 straipsnio 2 dalimi: „[v]iza atšaukiama, kai paaiškėja, kad nebetenkinamos vizos išdavimo sąlygos [t. y. ŠSK nustatytos atvykimo sąlygos]“. Sprendimą grąžinti priimančios institucijos taip pat privalo užtikrinti, kad viza būtų atšaukta. Tačiau abu sprendimai gali būti priimti vienu administraciniu aktu. Reikėtų vengti priimti sprendimą grąžinti ir leisti asmeniui išvykti su galiojančia (vienoda) viza. |
| --- | --- | --- |

—

Jei teritorijoje aptinkamas trečiosios šalies pilietis, kuris turi reikalingą vizą, bet netenkina (arba nebetenkina) buvimo sąlygų (ŠSK 6 straipsnis), atrodytų, jog valstybė narė gali priimti sprendimą grąžinti. Ar šis sprendimas grąžinti (galbūt priimtas kartu su draudimu atvykti) automatiškai reiškia, kad viza nebegalioja?

—

Remiantis Vizų kodekso 34 straipsnio 2 dalimi: „[v]iza atšaukiama, kai paaiškėja, kad nebetenkinamos vizos išdavimo sąlygos [t. y. ŠSK nustatytos atvykimo sąlygos]“. Sprendimą grąžinti priimančios institucijos taip pat privalo užtikrinti, kad viza būtų atšaukta. Tačiau abu sprendimai gali būti priimti vienu administraciniu aktu. Reikėtų vengti priimti sprendimą grąžinti ir leisti asmeniui išvykti su galiojančia (vienoda) viza.

| — | Ar sprendimu, kuriuo atmetamas prieglobsčio prašymas, galima taip pat nustatyti ir prievolę grįžti?






  — | Taip. Galutinis sprendimas atmesti prieglobsčio prašymą ir sprendimas grąžinti gali būti priimti vienu aktu pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 punktą. Griežtu loginiu požiūriu toks bendras aktas susideda iš dviejų vienas po kito priimamų tarpusavyje susijusių sprendimų, kuriuos skiria „loginis momentas“. |
| --- | --- | --- |

—

Ar sprendimu, kuriuo atmetamas prieglobsčio prašymas, galima taip pat nustatyti ir prievolę grįžti?

—

Taip. Galutinis sprendimas atmesti prieglobsčio prašymą ir sprendimas grąžinti gali būti priimti vienu aktu pagal Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 6 punktą. Griežtu loginiu požiūriu toks bendras aktas susideda iš dviejų vienas po kito priimamų tarpusavyje susijusių sprendimų, kuriuos skiria „loginis momentas“.

12.3.   Sprendimų forma ir vertimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 12 straipsnio 1–3 dalys

| 1. | Sprendimai grąžinti ir, jei tokie priimti, sprendimai uždrausti atvykti bei sprendimai dėl išsiuntimo priimami raštu pateikiant faktines ir teisines priežastis, taip pat informaciją apie galimas teisines teisių gynimo priemones. Informacija apie faktines priežastis gali būti apribota, kai pagal nacionalinę teisę leidžiama riboti teisę gauti informaciją, pirmiausia nacionalinio saugumo, gynybos, visuomenės saugumo ir nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ir persekiojimo tikslais. |
| --- | --- |

1.

Rašytinis sprendimas yra Grąžinimo direktyvoje įtvirtintų procesinių apsaugos priemonių pagrindas. Atsisakyti taikyti šį reikalavimą neįmanoma. Tačiau grąžinamieji asmenys turėtų būti informuojami ne tik nurodant galimas teisines teisių gynimo priemones. Valstybės narės raginamos pateikti informacijos ir apie kitus praktinius sprendimo vykdymo būdus. Rekomenduojama grąžinamajam asmeniui taip pat suteikti informacijos ir, pavyzdžiui, apie valstybės narės galimybes padengti dalį transporto išlaidų, grąžinamųjų asmenų galimybes pasinaudoti remiamo savanoriško grįžimo programa arba galimybę pratęsti terminą, per kurį turi būti įvykdytas sprendimas grąžinti. Grąžinamuosius asmenis taip pat reikėtų informuoti apie prievolę išvykti iš ES valstybių narių ir Šengeno asocijuotųjų valstybių teritorijos bei pareigos grįžti nevykdymo pasekmes, kad jie būtų suinteresuoti išvykti savanoriškai.

Remiantis Darbdavių sankcijų direktyvos 6 straipsnio 2 dalies antra pastraipa, grąžinamieji asmenys turi būti informuoti apie minėtoje direktyvoje įtvirtintą jų teisę reikalauti, kad darbdavys sumokėtų nesumokėtą atlyginimą, taip pat apie skundų padavimo tvarką. Šią informaciją taip pat galima įtraukti į sprendimą grąžinti ar pridėti prie jo.

| 2. | Esant prašymui valstybės narės užtikrina sprendimų, susijusių su grąžinimu, pagrindinių dalių, kaip nurodyta 1 dalyje, įskaitant informaciją dėl galimų teisinių teisių gynimo priemonių, vertimą raštu ar žodžiu į kalbą, kurią supranta arba pagrįstai turėtų suprasti trečiosios šalies pilietis. |
| --- | --- |

2.

Prašymą dėl vertimo gali pateikti grąžinamasis asmuo ar jo teisinis atstovas. Valstybė narė gali pati nuspręsti, ar pateikti vertimą raštu ar žodžiu, užtikrindama, kad trečiosios šalies pilietis suprastų ir kontekstą, ir turinį. Mokesčio už vertimą reikalauti negalima, nes tai iš esmės pažeistų nuostatą, kad grąžinamiesiems asmenims turi būti suteikta reikalinga informacija, kad jie galėtų visapusiškai suvokti savo teisinę padėtį ir galiausiai įvykdyti sprendimą grąžinti.

Kaip pagrįstai įvertinti, kokią kalbą turėtų suprasti trečiosios šalies pilietis, nurodoma nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose ir administracinėje praktikoje. Šis vertinimas gali būti atliekamas tokiu pat būdu ir remiantis tokiais pat kriterijais, kaip ir prieglobsčio procedūrose (Prieglobsčio procedūrų direktyvos 12 straipsnyje, naujos redakcijos Priskyrimo direktyvos 22 straipsnyje ir Priėmimo sąlygų direktyvos 5 straipsnyje), atsižvelgiant į tai, kad dėl prieglobsčio procedūrų sudėtingumo vertimo reikalavimai šioje srityje gali būti griežtesni nei grąžinimo srityje. Šia prieglobsčio acquis iš valstybių narių reikalaujama dėti reikiamas pastangas užtikrinti vertimą ta kalba, kurią suinteresuotasis asmuo išties supranta, ir vertėjų trūkumas gali būti pateisinama priežastis tik itin retų kalbų atveju, kai vertėjų, objektyviai vertinant, išties nėra. Tai, kad reikiamos kalbos vertėjų yra, bet jų paslaugomis pasinaudoti negalima dėl institucijos vidaus priežasčių, nesuteikia pagrindo neužtikrinti vertimo.

Naudoti šablonus siekiant racionaliau organizuoti administracinį darbą galima ne tik taikant 12 straipsnio 3 dalį (žr. toliau). Jei šablonas suteikia galimybę pateikti konkrečiam asmeniui skirtą sprendimo vertimą jam suprantama kalba ar kalba, kurią, kaip pagrįstai manoma, jis turėtų suprasti, toks vertimas atitinka Grąžinimo direktyvos 12 straipsnio 2 dalies reikalavimus ir nėra reikalo pasinaudoti 12 straipsnio 3 dalyje nustatyta nukrypti leidžiančia nuostata.

| 3. | Valstybės narės gali nuspręsti netaikyti 2 dalies trečiosios šalies piliečiams, neteisėtai atvykusiems į valstybės narės teritoriją ir vėliau negavusiems leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje. |
| --- | --- |

3.

Tokiais atvejais sprendimai, susiję su grąžinimu, kaip nurodyta 1 dalyje, pateikiami standartine forma, kuri nustatoma nacionalinės teisės aktuose.

Valstybės narės pateikia bendro pobūdžio informacijos lapus, kuriuose mažiausiai penkiomis kalbomis, kurias dažniausiai vartoja arba supranta į atitinkamą valstybę narę atvykstantys nelegalūs migrantai, paaiškinami pagrindiniai standartinės formos elementai.

Galimybė naudoti standartinę formą grąžinimo atveju pagal Grąžinimo direktyvos 12 straipsnio 3 dalį yra nuo bendrosios taisyklės nukrypti leidžianti nuostata, kuria pasinaudoti galima tik tais atvejais, kai trečiosios šalies pilietis neteisėtai atvyko į valstybės narės teritoriją.

Tokiais atvejais valstybės narės gali pasirinktinai naudoti standartinę formą. Reikia atkreipti dėmesį į tai, kad Grąžinimo direktyvos 12 straipsnio 3 dalyje nurodyti neteisėto atvykimo atvejai ne visada sutampa su sienos kirtimo atvejais, aprašytais minėtos direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte (žr. 2.1 skirsnį). Neteisėtai esančiam trečiosios šalies piliečiui, sulaikytam valstybės narės teritorijoje praėjus trims mėnesiams nuo jo neteisėto atvykimo, netaikoma Grąžinimo direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta išimtis, tačiau jam gali būti taikoma 12 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis.

Neteisėtas vidaus sienų kirtimas. 3 dalis taikoma trečiosios šalies piliečiams, „neteisėtai atvykusiems į valstybės narės teritoriją ir vėliau negavusiems leidimo ar teisės būti toje valstybėje narėje“. Atsižvelgiant į šią konkrečią Grąžinimo direktyvos nuostatą sąvoka „neteisėtas atvykimas“ gali apimti ir atvejus, kai neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis atvyko iš kitos valstybės narės, pažeisdamas toje valstybėje narėje galiojančias atvykimo ir buvimo taisykles. Būtina atkreipti dėmesį į tai, kad šiais konkrečiais atvejais (atvykus iš kitos valstybės narės) gali būti taikoma Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 2 arba 3 dalis.

12 straipsnio 3 dalyje nenumatyta jokia nukrypti leidžianti nuostata dėl taikytinų teisių gynimo priemonių. Todėl Grąžinimo direktyvos 13 straipsnio 1 dalyje nurodytos teisių gynimo priemonės turi būti numatytos ir tada, kai naudojama 12 straipsnio 3 dalyje nurodyta standartinė forma.

12.4.   Teisių gynimo priemonės

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 13 straipsnio 1–2 dalys

| 1. | Atitinkamam trečiosios šalies piliečiui suteikiama veiksminga teisių gynimo priemonė siekiant apskųsti ar peržiūrėti sprendimus, susijusius su grąžinimu, kaip nurodyta 12 straipsnio 1 dalyje, kompetentingame teisme arba kitoje administracinėje institucijoje ar kompetentingoje įstaigoje, sudarytoje iš narių, kurie yra nešališki ir naudojasi nepriklausomumo apsaugos priemonėmis. |
| --- | --- |

1.

Visų su grąžinimu susijusių sprendimų atžvilgiu turi būti numatytos veiksmingos teisių gynimo priemonės. Sąvoka „sprendimai, susiję su grąžinimu“ turi būti suvokiama plačiai, kaip apimanti sprendimus dėl visų Grąžinimo direktyva reglamentuojamų klausimų, įskaitant sprendimus grąžinti, sprendimus, kuriais nustatomas ar pratęsiamas savanoriško išvykimo laikotarpis, sprendimus išsiųsti, sprendimus atidėti išsiuntimą, sprendimus uždrausti atvykti, taip pat sprendimus sustabdyti ar panaikinti draudimą atvykti (žr. 12.2 skirsnį). Teisių gynimo priemonės, taikytinos sprendimo sulaikyti atveju, taip pat pratęsiant sulaikymą, išsamiau reglamentuojamos Grąžinimo direktyvos 15 straipsnyje dėl sulaikymo (žr. 14 skirsnį).

Peržiūros institucijos pobūdis. Atsižvelgiant į EŽTK 6 ir 13 straipsnius ir ESPTC 47 straipsnį, skundą nagrinėjanti institucija iš esmės turi būti nepriklausomas ir nešališkas teismas. Grąžinimo direktyvos 13 straipsnio 1 dalis tiesiogiai pagrįsta ET 5.1 gaire ir aiškintina remiantis susijusia Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) praktika. Remiantis šia teismo praktika, peržiūros institucija gali būti ir administracinė institucija, jei jos nariai yra nešališki ir jiems taikomos nepriklausomumo apsaugos priemonės, o nacionalinėse nuostatose numatyta galimybė sprendimą peržiūrėti teismo institucijoje, vadovaujantis ESPTC 47 straipsnyje pateiktais teisės į veiksmingą teisinę gynybą standartais.

Numatytos kelios apsaugos nuo galimo piktnaudžiavimo teise pateikti skundą priemonės. 13 straipsnyje nenumatytas automatinis sustabdymas bet kokiomis aplinkybėmis (2 dalis), o nemokama teisinė pagalba gali būti apribota, jei nesitikima, kad skundas bus patenkintas (4 dalis). Be to, reikėtų atkreipti dėmesį į bendrąjį Sąjungos teisės principą res judicata.

Sprendimų, susijusių su grąžinimu, apskundimo terminai turi būti nustatyti nacionalinėje teisėje. Siekiant išvengti galimo piktnaudžiavimo teisėmis ir procedūromis, visų pirma skundų, kurie pateikiami prieš pat nustatytą išsiuntimo dieną, Komisija rekomenduoja valstybėms narėms numatyti trumpiausią sprendimų grąžinti apskundimo terminą, kuris pagal nacionalinę teisę taikomas panašiose situacijose, jeigu tai neproporcingai nepažeidžia teisės į veiksmingą teisinę gynybą. Teismų sprendimai turėtų būti vykdomi be nepagrįsto vilkinimo.

| 2. | 1 dalyje minėta institucija ar įstaiga turi įgaliojimus peržiūrėti sprendimus, susijusius su grąžinimu, kaip nurodyta 12 straipsnio 1 dalyje, įskaitant galimybę laikinai sustabdyti jų vykdymą, išskyrus atvejus, kai laikinas sustabdymas jau taikomas pagal nacionalinės teisės aktus. |
| --- | --- |

2.

Sustabdymas. Skundą nagrinėjanti institucija turi būti įgaliota atskirais atvejais sustabdyti sprendimo grąžinti vykdymą. Nacionalinės teisės aktuose turi būti aiškiai nurodyta, kad peržiūrą atliekanti institucija (peržiūrinti sprendimą, susijusį su grąžinimu) yra įgaliota pati sustabdyti konkrečios procedūros vykdymą.

Prievolė automatiškai sustabdyti vykdymą esant pavojui, kad bus pažeistas negrąžinimo principas. EŽTT praktikoje reikalaujama automatinio sustabdymo tais atvejais, kai yra rimtų priežasčių manyti, kad yra realus pavojus, jog su sugrąžintu asmeniu bus netinkamai elgiamasi pažeidžiant EŽTK 3 straipsnį (kankinimo ar kito nežmoniško ar žeminančio elgesio pavojus grįžus) (žr. EŽTT taikymo taisyklių 39 taisyklę). Grąžinimo direktyvos 13 straipsnis, aiškinamas kartu su Grąžinimo direktyvos 5 ir 9 straipsniais, peržiūros instituciją įpareigoja remiantis minėtu reikalavimu taikyti ipso jure sustabdymą, jei yra pavojus, kad bus pažeistas negrąžinimo principas.

Prievolė automatiškai sustabdyti vykdymą, kai esama didelio ir neištaisomo sveikatos pablogėjimo pavojaus. Sprendimo Abdida
   (68), C-562/13, 53 punkte ESTT patvirtino: „Direktyvos 2008/115/EB 5 ir 13 straipsnius, siejamus su Chartijos 19 straipsnio 2 dalimi ir 47 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad jais draudžiami nacionalinės teisės aktai, nenumatantys stabdomąjį poveikį turinčios teisių gynimo priemonės, kuria galima pasinaudoti prieš sprendimą grąžinti, kurį įvykdžius atitinkamam trečiosios šalies piliečiui gali kilti rimta grėsmė, kad smarkiai ir nepataisomai pablogės jo sveikatos būklė“.

Komisija rekomenduoja, kad apskųstų sprendimų grąžinti vykdymas būtų automatiškai stabdomas tik minėtais privalomais atvejais, siekiant užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir būtinybės užtikrinti grąžinimo procedūrų veiksmingumą. Kai skundas susijęs su kitomis priežastimis (pavyzdžiui, procedūriniais trūkumais, šeimos vienove, kitų teisių ar interesų apsauga) ir nėra nepataisomos žalos gyvybei pavojaus arba rimto ir negrįžtamo sveikatos būklės pablogėjimo grėsmės, valstybė narė gali nuspręsti automatiškai nestabdyti apskųstų sprendimų vykdymo. Tačiau kompetentingos nacionalinės institucijos ar įstaigos bet kuriuo atveju turi išlaikyti teisę nuspręsti laikinai sustabdyti sprendimo vykdymą atskirais atvejais, kai mano, kad tai būtina dėl kitų priežasčių (pavyzdžiui, šeimos gyvenimo, sveikatos priežiūros ar vaiko interesų).

12.5.   Lingvistinė pagalba ir nemokama teisinė pagalba

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 13 straipsnio 3 ir 4 dalys; Direktyvos 2013/32/ES (Prieglobsčio procedūrų direktyva) 20–21 straipsniai, kuriais pakeičiamos Tarybos direktyvos 2005/85/EB (69) 15 straipsnio 3–6 dalys

| 3. | Atitinkamam trečiosios šalies piliečiui suteikiama galimybė gauti teisinę konsultaciją, turėti atstovą ir, jei reikia, gauti lingvistinę pagalbą. |
| --- | --- |

3.

Lingvistinė pagalba apima ne tik prievolę užtikrinti sprendimo vertimą raštu (jau reglamentuojamą Grąžinimo direktyvos 12 straipsnio 2 dalyje), bet ir prievolę užtikrinti vertėjų žodžiu pagalbą, kad trečiosios šalies pilietis galėtų pasinaudoti jam pagal Direktyvos 13 straipsnį suteiktomis procesinėmis teisėmis.

Reikėtų prisiminti, kad sprendime Conka prieš Belgiją
   (70) EŽTT nurodė, jog vienas iš veiksnių, lemiančių galimybę pasinaudoti veiksminga teisių gynimo priemone, yra galimybė pasinaudoti vertėjų žodžiu paslaugomis. Trečiosios šalies piliečiui teisę į lingvistinę pagalbą valstybė narė turi suteikti tokiu būdu, kad asmuo įgytų konkrečią ir praktinę galimybę ja pasinaudoti (nuostatos effet utile).

| 4. | Valstybės narės užtikrina, kad, paprašius, pagal atitinkamus nacionalinės teisės aktus ar taisykles, susijusias su teisine pagalba, būtų nemokamai suteikiama reikalinga teisinė pagalba ir (arba) atstovavimas ir gali užtikrinti, kad tokia nemokama teisinė pagalba būtų teikiama ir (arba) teisiškai atstovaujama laikantis sąlygų, nustatytų Direktyvos 2005/85/EB 15 straipsnio 3–6 dalyse. |
| --- | --- |

4.

Teisinė pagalba ir teisinis atstovavimas. Iš esmės remiantis Prieglobsčio procedūrų direktyvoje nurodytomis sąlygomis, 4 dalyje nurodyta, kokiais atvejais ir kokiomis sąlygomis valstybės narės turi padengti teisinių konsultacijų ir atstovavimo išlaidas. Valstybės narės privalo ir teisinę pagalbą, ir teisinį atstovavimą teikti nemokamai, jeigu tenkinamos šioje direktyvoje ir nacionalinės teisės įgyvendinimo aktuose nustatytos sąlygos.

Prašymą dėl nemokamos teisinės pagalbos ir (arba) teisinio atstovavimo gali pateikti pats grąžinamasis asmuo arba jo atstovas bet kuriuo tinkamu procedūros momentu.

Administracinių institucijų teikiamos teisinės konsultacijos. Teisines konsultacijas iš esmės gali teikti ir administracinės institucijos, atsakingos už sprendimų grąžinti priėmimą, jei teikiama informacija yra objektyvi ir nešališka (effet utile). Siekiant išvengti interesų konfliktų svarbu, kad informaciją teiktų nešališkai (nepriklausomai) veikiantis asmuo. Tokios informacijos, pavyzdžiui, negali teikti asmuo, nagrinėjantis ar peržiūrintis bylą. Kai kuriose valstybėse narėse jau taikomos gerosios patirties pavyzdys yra atskirti sprendimą priimančias institucijas nuo teisinę ir procesinę informaciją teikiančių institucijų. Tačiau, jei valstybė narė nuspręstų minėtos informacijos teikimo funkciją perduoti sprendimą priimančioms institucijoms, būtina užtikrinti, kad susijusių darbuotojų užduotys būtų aiškiai atskirtos (pavyzdžiui, įsteigti atskirą ir nepriklausomą skyrių teisinei ir procesinei informacijai teikti).

Nemokamos teisinės pagalbos arba atstovavimo sąlygos – remiantis Direktyvos 2005/85/EB 15 straipsnio 3–6 dalimis. Nuoroda į tam tikras sąlygas (apribojimus), kurias valstybės narės gali nustatyti nemokamos teisinės pagalbos atžvilgiu, yra dinaminė nuoroda, kurią reikia suprasti kaip nuorodą į dabartinius šiuo metu galiojančios ir Direktyvą 2005/85/EB pakeitusios Prieglobsčio procedūrų direktyvos 20–21 straipsnius. Remiantis minėtomis nuostatomis, valstybės narės gali nurodyti, kad nemokama teisinė pagalba ir atstovavimas užtikrinami tik:

| — | jei teismas ar kita kompetentinga institucija mano, kad yra reali galimybė, jog skundas bus patenkintas, |
| --- | --- |

—

jei teismas ar kita kompetentinga institucija mano, kad yra reali galimybė, jog skundas bus patenkintas,

| — | tiems, kurie neturi pakankamai lėšų, |
| --- | --- |

—

tiems, kurie neturi pakankamai lėšų,

| — | tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti pareiškėjams ir jiems atstovauti, |
| --- | --- |

—

tuo atveju, jei paslaugas teikia teisiniai patarėjai arba kiti konsultantai, kurie pagal nacionalinę teisę specialiai skiriami padėti pareiškėjams ir jiems atstovauti,

| — | skundą nagrinėjant pirmojoje instancijoje, bet ne tolimesniuose skundo nagrinėjimo ar peržiūrose etapuose. |
| --- | --- |

—

skundą nagrinėjant pirmojoje instancijoje, bet ne tolimesniuose skundo nagrinėjimo ar peržiūrose etapuose.

Valstybės narės taip pat gali:

| — | nustatyti piniginius ir (arba) kitokius nemokamos teisinės pagalbos ir atstovavimo teikimo apribojimus, jei jais savavališkai neapribojama galimybė pasinaudoti šia teise, |
| --- | --- |

—

nustatyti piniginius ir (arba) kitokius nemokamos teisinės pagalbos ir atstovavimo teikimo apribojimus, jei jais savavališkai neapribojama galimybė pasinaudoti šia teise,

| — | numatyti, kad atsižvelgiant į mokesčius ir kitas išlaidas, nustatyta tvarka pareiškėjams neturi būti palankesnė už jų piliečiams bendrai nustatytą tvarką teisinės pagalbos srityje, |
| --- | --- |

—

numatyti, kad atsižvelgiant į mokesčius ir kitas išlaidas, nustatyta tvarka pareiškėjams neturi būti palankesnė už jų piliečiams bendrai nustatytą tvarką teisinės pagalbos srityje,

| — | pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos patirtos išlaidos, jeigu ir kai pareiškėjo finansinė būklė labai pagerėja arba jeigu sprendimas suteikti tokią paramą buvo priimtas remiantis pareiškėjo pateikta klaidinga informacija. |
| --- | --- |

—

pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos patirtos išlaidos, jeigu ir kai pareiškėjo finansinė būklė labai pagerėja arba jeigu sprendimas suteikti tokią paramą buvo priimtas remiantis pareiškėjo pateikta klaidinga informacija.

Veiksminga teisių gynimo priemonė, kai atsisakoma suteikti nemokamą teisinę pagalbą. Kai institucija, kuri nėra teismas, pagal šią dalį priima sprendimą nesuteikti nemokamos teisinės pagalbos ir neužtikrinti atstovavimo, valstybės narės užtikrina, kad prašytojas turėtų teisę naudotis veiksminga teisių gynimo priemone dėl to sprendimo kreipiantis į teismą. Teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir teisingą bylos nagrinėjimą yra pagrindinės teisės, sudarančios neatskiriamą Europos Sąjungos teisinės sistemos dalį, ir šias teises užtikrinti būtina net tuomet, kai taikytinuose teisės aktuose toks procesinis reikalavimas nėra konkrečiai nustatytas.

13.   APSAUGOS PRIEMONĖS IKI GRĄŽINIMO

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 14 straipsnio 1 dalis

Valstybės narės užtikrina, išskyrus atvejus, kuriems taikomi 16 ir 17 straipsniai, kad trečiųjų šalių piliečių atžvilgiu, pagal 7 straipsnį suteiktu laikotarpiu savanoriškai išvykti ir laikotarpiais, kuriais pagal 9 straipsnį buvo atidėtas išsiuntimas, kiek įmanoma būtų atsižvelgiama į šiuos principus:

| a) | išlaikoma jų teritorijoje esančių šeimos narių vienybė; |
| --- | --- |

a)

išlaikoma jų teritorijoje esančių šeimos narių vienybė;

| b) | teikiama neatidėliotina medicinos pagalba ir užtikrinamas būtinas ligos gydymas; |
| --- | --- |

b)

teikiama neatidėliotina medicinos pagalba ir užtikrinamas būtinas ligos gydymas;

| c) | nepilnamečiams sudaromos sąlygos dalyvauti pagrindinio švietimo sistemoje, atsižvelgiant į jų buvimo trukmę; |
| --- | --- |

c)

nepilnamečiams sudaromos sąlygos dalyvauti pagrindinio švietimo sistemoje, atsižvelgiant į jų buvimo trukmę;

| d) | į specialius pažeidžiamų asmenų poreikius. |
| --- | --- |

d)

į specialius pažeidžiamų asmenų poreikius.

Istorinė perspektyva (paaiškinimas). Grąžinimo direktyvoje valstybėms narėms leidžiama pačioms nuspręsti, ar priimti sprendimą grąžinti neteisėtai esantį trečiosios šalies pilietį, ar sutekti teisę būti. Toks požiūris turėtų padėti sumažinti „pilkąsias zonas“. Tačiau praktiškai dėl to gali ir padaugėti atvejų, kai valstybė narė priima sprendimą, kurio negalima įvykdyti dėl išsiuntimui kylančių praktinių ar teisinių kliūčių (pavyzdžiui, vėlavimo gaunant reikiamus dokumentus iš trečiųjų šalių ir negrąžinimo principo laikymosi atvejų). Siekdama apsaugoti šiuos asmenis nuo „teisinio vakuumo“, Komisija pasiūlė nustatyti minimalias buvimo sąlygas tiems neteisėtai esantiems trečiosios šalies piliečiams, kurių sprendimo grąžinti vykdymas atidėtas arba kurių negalima išsiųsti, remiantis sąlygų, kurios jau išdėstytos Tarybos direktyvos 2003/9/EB (71) (Priėmimo sąlygų direktyva) 7–10, 15 ir 17–20 straipsniuose, turiniu, susijusiu iš esmės su keturiomis pagrindinėmis teisėmis: 1) šeimos vienove; 2) sveikatos apsauga; 3) nepilnamečių mokymu ir švietimu ir 4) pažeidžiamų asmenų specialių poreikių patenkinimu. Apie kitas svarbias teises pagal Priėmimo sąlygų direktyvą, kaip antai galimybę įsidarbinti ir materialines priėmimo sąlygas, nebuvo užsiminta. Po derybų, per kurias buvo išreikštas susirūpinimas, kad nuorodos į Priėmimo sąlygų direktyvą gali būti palaikytos neteisėtų migrantų situacijos pagerinimu, taip pasiunčiant neteisingą politinę žinią, buvo sudarytas atskiras teisių sąrašas.

Aplinkybių, kurioms taikoma 14 straipsnio 1 dalis, yra nemažai. Tai ir savanoriško išvykimo laikotarpis, taip pat bet koks laikotarpis, kurio atžvilgiu išsiuntimas formaliai arba faktiškai atidėtas pagal Grąžinimo direktyvos 9 straipsnį (pavyzdžiui, sprendimo vykdymą sustabdantis skundas, galimas negrąžinimo principo pažeidimas, sveikatos priežastys, techninės priežastys, išsiuntimo neįvykdymas dėl kliūčių, susijusių su asmens tapatybės nustatymu). Aiškiai neįtraukiami sulaikymo laikotarpiai, nes atitinkamos apsaugos priemonės reglamentuojamos kitur (žr. 15 skirsnį).

Neatidėliotina medicinos pagalba ir būtinas ligų gydymas yra pagrindinė minimali teisė ir negalima nustatyti sąlygos, kad ji teikiama tik už tam tikrą mokestį.

Galimybė įgyti išsilavinimą. Ribojanti sąlyga „atsižvelgiant į jų buvimo trukmę“ aiškintina siaurai. Kai kyla abejonių dėl tikėtinos buvimo iki išsiuntimo trukmės, galimybę mokytis geriau suteikti, nei nesuteikti. Priimtina galima laikyti nacionalinę praktiką, kai galimybė pasinaudoti švietimo sistema paprastai suteikiama tik tuomet, jei buvimo laikotarpis viršija keturiolika dienų. Praktinės problemos, kai, pavyzdžiui, nepilnametis neturi dokumento apie kitose šalyse jau įgytą išsilavinimą arba nepilnametis nesupranta nė vienos iš kalbų, kuria galima mokytis toje valstybėje narėje, turi būti tinkamai sprendžiamos nacionaliniu lygmeniu, atsižvelgiant į Direktyvos esmę ir svarbius tarptautinės teisės dokumentus, kaip antai 1989 m. Vaiko teisių konvenciją ir jos Bendrąją pastabą Nr. 6 (72). Galima vadovautis ir prieglobsčio acquis (visų pirma Priėmimo sąlygų direktyvos 2013/33/ES 14 straipsniu).

Kiti pagrindiniai poreikiai. Sprendime Abdida, C-562/13, ESTT konstatavo, kad valstybės narės taip pat privalo patenkinti kitus būtiniausius poreikius, kad būtų iš tikrųjų užtikrinta neatidėliotina medicinos pagalba ir būtinas ligų gydymas per laikotarpį, kuriam valstybė narė turi atidėti išsiuntimą. Kokiu būdu užtikrinti atitinkamo trečiosios šalies piliečio būtiniausių poreikių tenkinimą, sprendžia valstybės narės.

Nustatydamas šią prievolę ESTT rėmėsi argumentu, jog reikalavimas užtikrinti neatidėliotiną medicinos pagalbą ir būtiną ligų gydymą pagal Grąžinimo direktyvos 14 straipsnio 1 dalies b punktą gali netekti prasmės, jei nebus lygiagretaus reikalavimo patenkinti atitinkamo trečiosios šalies piliečio būtiniausius poreikius. Remiantis šiais ESTT suformuluotais argumentais ir atsižvelgiant į atitinkamoje EŽTT praktikoje pateiktas gaires, darytina išvada, kad kitos teisės, išvardytos Grąžinimo direktyvos 14 straipsnio 1 dalyje (pavyzdžiui, visų pirma teisė įgyti išsilavinimą ir atsižvelgimas į pažeidžiamų asmenų poreikius) lemia ir lygiagretų reikalavimą užtikrinti suinteresuotojo trečiosios šalies piliečio būtiniausių poreikių tenkinimą.

Nors pagal Sąjungos teisę nėra bendro reikalavimo patenkinti visų trečiųjų šalių piliečių pagrindinius poreikius laikotarpiu iki grąžinimo, Komisija ragina valstybes nares tai daryti pagal nacionalinę teisę, kad grąžinamiesiems asmenims būtų užtikrintos humaniškos ir orios gyvenimo sąlygos.

13.1.   Rašytinis patvirtinimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 14 straipsnio 2 dalis

Valstybės narės pagal savo nacionalinę teisę pateikia 1 dalyje nurodytiems asmenims rašytinį patvirtinimą, kad jiems suteiktas laikotarpis savanoriškai išvykti buvo pratęstas pagal 7 straipsnio 2 dalį arba kad sprendimas grąžinti laikinai nebus vykdomas.

Grąžinimo direktyvos 12 konstatuojamoje dalyje nurodyta: „Siekdami įrodyti savo specifinę padėtį administracinės kontrolės ar patikrinimų atveju, šie asmenys turėtų gauti jų situacijos raštišką patvirtinimą. Valstybės narės turėtų galėti savo nuožiūra nustatyti raštiško patvirtinimo formą ir formatą, ir taip pat turėtų galėti jį įtraukti į pagal šią direktyvą priimamus sprendimus, susijusius su grąžinimu“.

Rašytinio patvirtinimo forma. Valstybėms narėms suteikta didelė pasirinkimo laisvė. Patvirtinimas gali būti arba atskiras nacionalinių institucijų išduodamas dokumentas, arba oficialaus sprendimo, susijusio su grąžinimu, dalis. Svarbu, kad jis leistų grąžinamajam asmeniui, tikrinamam policijos, aiškiai parodyti, kad jis jau yra svarstomo sprendimo grąžinti subjektas ir kad jam taikomas savanoriško išvykimo laikotarpis arba formalus išsiuntimo atidėjimas ar kad jis yra sprendimo grąžinti, kurio laikinai galima nevykdyti, subjektas. Jei įmanoma, patvirtinime turi būti nurodytas savanoriško išvykimo ar atidėjimo terminas.

Valstybėse narėse, kurių duomenų mainų sistemose policija, atlikdama patikrinimą, gali greitai patikrinti neteisėtų migrantų statusą pagal tam tikrus asmens duomenis ar registracijos numerius, rašytinio patvirtinimo reikalavimas gali būti laikomas įvykdytu, jei asmeniui pateikiami dokumentai su šiais asmens duomenimis ar numeriais (arba jis juos jau turi).

13.2.   Užsitęsę pažeidimai

Neprivaloma suteikti leidimo grąžinamiesiems asmenims, kurių neįmanoma išsiųsti. Valstybės narės neprivalo suteikti leidimo grąžinamiesiems asmenims, jei paaiškėja, kad nebėra jokios pagrįstos išsiuntimo perspektyvos, tačiau valstybės narės gali bet kada tai padaryti taikydamos Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalį (žr. 5.6 skirsnį).

Šiuo požiūriu ESTT sprendimo Mahdi
   (73), C-146/14, 87–88 punktuose aiškiai nurodyta: „<...> [direktyva] nesiekiama reglamentuoti neteisėtai esančių trečiosios šalies piliečių, dėl kurių negali ar negalėjo būti įvykdytas sprendimas grąžinti, buvimo valstybės narės teritorijoje sąlygų. Vis dėlto Direktyvos 2008/115/EB 6 straipsnio 4 dalimi valstybėms narėms leidžiama dėl asmeninių, humanitarinių ar kitų priežasčių suteikti atskirą leidimą gyventi ar kitokį leidimą, suteikiantį teisę pasilikti neteisėtai jų teritorijoje esančiam trečiosios šalies piliečiui“.

Kriterijai, į kuriuos atsižvelgiama suteikiant leidimus. Kaip jau buvo nurodyta, valstybės narės teisiškai neįpareigotos suteikti leidimų grąžinamiesiems asmenims, kurių neįmanoma išsiųsti, ir jos naudojasi nemaža veiksmų laisve. Tokiomis aplinkybėmis rekomenduojama, kad tarp vertinimo kriterijų, į kuriuos galėtų atsižvelgti valstybės narės, būtų ir individualių (su konkrečiu atveju susijusių), ir horizontaliųjų (politinių) elementų, tokių kaip:

| — | grąžinamojo asmens noras (nenoras) bendradarbiauti, |
| --- | --- |

—

grąžinamojo asmens noras (nenoras) bendradarbiauti,

| — | grąžinamojo asmens faktinio buvimo valstybėje narėje trukmė, |
| --- | --- |

—

grąžinamojo asmens faktinio buvimo valstybėje narėje trukmė,

| — | grąžinamojo asmens pastangos integruotis, |
| --- | --- |

—

grąžinamojo asmens pastangos integruotis,

| — | grąžinamojo asmens elgesys, |
| --- | --- |

—

grąžinamojo asmens elgesys,

| — | giminystės ryšiai, |
| --- | --- |

—

giminystės ryšiai,

| — | humanitariniai sumetimai, |
| --- | --- |

—

humanitariniai sumetimai,

| — | grįžimo tikimybė artimoje ateityje, |
| --- | --- |

—

grįžimo tikimybė artimoje ateityje,

| — | poreikis vengti skatinti pažeidimus, |
| --- | --- |

—

poreikis vengti skatinti pažeidimus,

| — | reglamentavimo priemonių poveikis potencialių (neteisėtų) migrantų migracijos tendencijoms, |
| --- | --- |

—

reglamentavimo priemonių poveikis potencialių (neteisėtų) migrantų migracijos tendencijoms,

| — | antrinio judėjimo Šengeno zonoje tikimybė. |
| --- | --- |

—

antrinio judėjimo Šengeno zonoje tikimybė.

14.   SULAIKYMAS

Grąžinimo direktyvos 12 straipsnyje (dėl formos ir vertimo) ir 13 straipsnyje (dėl veiksmingos teisių gynimo priemonės ir nemokamos teisinės pagalbos) nurodytos procesinės apsaugos priemonės akivaizdžiai įtvirtina pagrindines teises į gerą administravimą, būti išklausytam, į veiksmingą teisinę pagalbą ir teisingą bylos nagrinėjimą, kurios visos sudaro neatskiriamą Europos Sąjungos teisinės sistemos dalį. Todėl šios teisės turi būti užtikrintos ir sprendimuose sulaikyti.

Be šių bendrų reikalavimų Grąžinimo direktyvos 15 straipsnyje nustatyti tam tikri reikalavimai, kurie yra konkrečiai taikytini sprendimų sulaikyti atžvilgiu.

14.1.   Sulaikymą pateisinančios aplinkybės

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalis

Valstybės narės gali sulaikyti trečiosios šalies pilietį, kuriam taikoma grąžinimo tvarka tik tam, kad parengtų grąžinimą ir (arba) įvykdytų išsiuntimo procesą (nebent konkrečiu atveju gali būti veiksmingai taikomos kitos pakankamos, tačiau švelnesnės priverstinės priemonės), visų pirma, kai:

| a) | esama pasislėpimo pavojaus arba |
| --- | --- |

a)

esama pasislėpimo pavojaus arba

| b) | atitinkamas trečiosios šalies pilietis vengia pasirengimo grąžinimui ar išsiuntimo proceso arba jiems trukdo. |
| --- | --- |

b)

atitinkamas trečiosios šalies pilietis vengia pasirengimo grąžinimui ar išsiuntimo proceso arba jiems trukdo.

Sulaikymas turi trukti kuo trumpiau ir būti taikomas tik tol, kol tinkamai vykdomas pasiruošimas išsiuntimui.

Sulaikymas siekiant išsiųsti yra sunkus pagrindinės teisės į asmens laisvę pažeidimas, todėl jam taikytini griežti apribojimai.

Prievolė sulaikymą taikyti tik kraštutiniu atveju. Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 1 dalimi valstybės narės įpareigotos imtis „visų būtinų priemonių“, kad įvykdytų sprendimus grąžinti. Galimybė sulaikyti yra viena iš galimų priemonių, kuriomis valstybės narės gali pasinaudoti kraštutiniu atveju. Šiuo atžvilgiu ESTT sprendimo El Dridi, C-61/11, 41 punkte pabrėžė, kad Grąžinimo direktyvoje numatytos „laipsniškai priimtinos priemonės, kurių reikia imtis siekiant įvykdyti sprendimą grąžinti – nuo priemonės, kuria paliekama daugiausia laisvės grąžintinam asmeniui, t. y. suteikiamas terminas savanoriškai išvykti iš šalies, iki priemonių, kurios labiausiai ją apriboja, t. y. sulaikymas specialiame centre“.

Todėl valstybių narių prievolė taikyti sulaikymą galioja tik tais atvejais, kai akivaizdu, kad sulaikymas yra vienintelis būdas užtikrinti, kad būtų pasirengta grąžinimo procesui ir įvykdytas išsiuntimo procesas (sulaikymo būtinybė). Sulaikymas turi būti grindžiamas individualiu įvertinimu ir turi trukti kuo trumpiau, taikant jį tik tol, kol tinkamai vykdomas pasiruošimas išsiuntimui ir asmuo išsiunčiamas (sulaikymo proporcingumas).

Sulaikymo priežastys. Pagal Grąžinimo direktyvą vienintelis teisėtas sulaikymo tikslas yra pasirengti grąžinimui ir (arba) įvykdyti išsiuntimo procesą, visų pirma, kai: 1) esama pasislėpimo pavojaus arba 2) atitinkamas grąžinamasis asmuo vengia pasirengimo grąžinimui ar išsiuntimo proceso arba jiems trukdo. Kai yra tokių sulaikymo priežasčių ir kai konkrečiu atveju negali būti taikomos švelnesnės priverstinės priemonės (kraštutinis atvejis), valstybės narės turi teisę ir turėtų naudoti sulaikymą tokį laiką, kurio reikia norint užtikrinti sėkmingą grąžinimo procedūrų vykdymą laikantis Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio nuostatų.

Nors Grąžinimo direktyvos formuluotėje pateiktas tik orientacinis sąrašas („visų pirma“), šios dvi konkrečios aplinkybės atspindi pagrindinius praktiškai pasitaikančius atvejų scenarijus, kurie pateisina sulaikymą rengiantis grąžinti ir jį vykdant bei vykdant išsiuntimo procedūrą. Kiekvienu atveju reikia atskirai įvertinti, ar yra konkreti sulaikymo priežastis ir ar nėra galimybės taikyti veiksmingų ir pakankamų švelnesnių priverstinių priemonių. Vertinant, ar esama pasislėpimo pavojaus (žr. 1.6 skirsnį) ir ar dėl jo reikia taikyti sulaikymą, reikia atsižvelgti į prie sienos pateiktą atsisakymą leisti atvykti, esamą SIS perspėjimą dėl draudimo atvykti, dokumentų neturėjimą, gyvenamosios vietos neturėjimą, nebendradarbiavimą ir į kitus susijusius požymius (kriterijus).

Sulaikymas netaikomas dėl su viešąja tvarka susijusių priežasčių. Grąžinimo direktyvoje nenumatyta galimybė dėl su viešąja tvarka susijusių priežasčių taikyti sulaikymą ar jį pratęsti, o valstybėms narėms neleidžiama imigracijos sulaikymą naudoti kaip trumpalaikį laisvės atėmimą siekiant išsiųsti. Svarbiausias su išsiuntimu susijusio sulaikymo tikslas yra užtikrinti, kad grąžinamieji asmenys neišvengtų prievolės grįžti pasislėpdami. 15 straipsniu nesiekiama ginti visuomenės nuo asmenų, kurie kelia grėsmę viešajai tvarkai ar saugumui. Teisėto tikslo ginti visuomenę klausimas veikiau turėtų būti sprendžiamas kitais teisės aktais, visų pirma baudžiamosios teisės, baudžiamosios administracinės teisės bei teisės aktais dėl teisėto buvimo nutraukimo su viešąja tvarka susijusiais sumetimais. Šiuo požiūriu ESTT sprendimo Kadzoev
   (74), C-357/09, 70 punkte nurodyta: „Galimybė sulaikyti asmenį viešosios tvarkos ir viešojo saugumo sumetimais negali būti grindžiama Direktyva 2008/115/EB. Dėl šios priežasties jokia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyta aplinkybė (agresyvus elgesys; pragyvenimo lėšų nebuvimas; būsto nebuvimas) savaime negali tapti sulaikymo pagrindu pagal šios direktyvos nuostatas“. Tačiau vertinant, ar esama pasislėpimo pavojaus (žr. 1.6 skirsnį), galima atsižvelgti į ankstesnį asmens elgesį, kėlusį grėsmę viešajai tvarkai ir saugumui (pavyzdžiui, administracinės teisės nesilaikymą ne migracijos teisės srityse ar baudžiamosios teisės pažeidimus). Jei iš ankstesnio atitinkamo asmens elgesio galima daryti išvadą, kad asmuo galbūt nesilaikys teisės aktų reikalavimų ir vengs būti grąžintas, tai gali pateisinti sprendimą, kad esama pasislėpimo pavojaus.

Prievolė numatyti sulaikymui alternatyvias priemones. 15 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad kiekviena valstybė narė savo nacionalinės teisės aktuose turi numatyti sulaikymui alternatyvias priemones. Tai atitinka ir Direktyvos 16 konstatuojamosios dalies formuluotę („<...> jei švelnesnių priverstinių priemonių nepakaktų“). Sprendime El Dridi, C-61/11 (39 punktas) ESTT patvirtino, kad „<...> iš šios direktyvos 16 konstatuojamosios dalies ir 15 straipsnio 1 dalies formuluotės matyti, kad valstybės narės turi įgyvendinti išsiuntimo procedūrą kuo švelnesnėmis priverstinėmis priemonėmis. Tik tuo atveju, jeigu imantis išsiuntimo gali būti, atsižvelgiant į kiekvieną atskirą atvejį, pakenkta sprendimo grąžinti vykdymui dėl grąžintino asmens elgesio, valstybės gali apriboti jo laisvę ir jį sulaikyti“. Tačiau tai nereiškia, kad išankstinė sulaikymo sąlyga yra trečiosios šalies piliečiui jau taikyta švelnesnė priverstinė priemonė.

Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad švelnesnės priverstinės priemonės būtų „pakankamos“ ir kad jas būtų galima „veiksmingai“ taikyti atitinkamam trečiosios šalies piliečiui. Tai reiškia, kad siekdamos laikytis įpareigojimo numatyti veiksmingas sulaikymui alternatyvias priemones, valstybės narės nacionalinėje teisėje turi numatyti sulaikymui alternatyvias priemones, kuriomis būtų galima pasiekti tokių pačių sulaikymo tikslų (t. y. apsisaugoti nuo pasislėpimo, trečiosios šalies piliečio vengimo arba trukdymo vykdyti grąžinimą), naudojant metodus, kuriais mažiau suvaržoma asmens teisė į laisvę. Nacionalinės institucijos, atsakingos už su sulaikymu susijusių sprendimų priėmimą ir sulaikymui alternatyvias priemones, turi įvertinti, ar tokios švelnesnės priverstinės priemonės būtų pakankamos ir veiksmingos kiekvienu individualiu atveju.

Sulaikymui alternatyvių priemonių pavyzdžiai yra gyvenamosios vietos apribojimai, šeimų apgyvendinimas atviruose centruose, socialinių darbuotojų parama, reguliarus registravimasis, asmens tapatybės (kelionės) dokumentų paėmimas, laidavimas ir elektroninė stebėsena. JTVPK pateikia sulaikymui alternatyvių priemonių gerosios patirties praktinių pavyzdžių (75).

Nauda ir rizika. Sulaikymui alternatyvios priemonės

Sulaikymui alternatyvių priemonių taikymas gali duoti naudos, kaip antai geresnius grąžinimo rodiklius (įskaitant savanoriško išvykimo atvejus), geresnį bendradarbiavimą su grąžinamaisiais asmenimis gaunant reikalingus dokumentus, finansinę naudą (mažesnės valstybės išlaidos) ir mažesnius sunkumus žmonėms (nėra su sulaikymu susijusių nemalonumų).

Rizikos atvejai apima didesnę galimybę pasislėpti, galimą traukos objektų kūrimą (alternatyvūs sulaikymo centrai, pavyzdžiui, šeimų namai, potencialiems neteisėtiems imigrantams gali atrodyti patrauklūs) ir galimą socialinę įtampą atvirų centrų kaimynystėje.

Rekomendacija: reikia rasti racionalius sprendimus, kuriais būtų tinkamai suderintos skatinimo ir atgrasymo priemonės. Visiškai nesant atgrasymo priemonių, išsiuntimo rodikliai gali būti nepakankami. Kita vertus, pernelyg represinė sistema sistemingai taikant sulaikymą taip pat gali būti neveiksminga, nes grąžinamasis asmuo beveik visiškai nesuinteresuotas ir neskatinamas bendradarbiauti vykdant grąžinimo procedūrą. Valstybės narės turėtų parengti ir naudoti įvairiausias alternatyvias priemones, skirtas skirtingų kategorijų trečiųjų šalių piliečių padėčiai. Gerų rezultatų davė individualiam asmeniui pritaikytos konsultacijos, kuriose dalyvaujantis grąžinamasis asmuo įgyja teisę pats kontroliuoti savo grąžinimo procesą, ankstyvas įtraukimas ir holistinis bylų valdymas, daugiausia dėmesio skiriant bylų išnagrinėjimui. Reikėtų vykdyti visų potencialių grąžinamųjų asmenų sistemingą horizontalųjį konsultavimą, duodant patarimus dėl teisėto buvimo (prieglobsčio) ir savanoriško grįžimo (priverstinio grąžinimo) ankstyvajame etape (o ne priėmus sprendimus priverstinai išsiųsti).

Papildomas paaiškinimas:

| — | Asmuo, kuriam taikoma grąžinimo tvarka. Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalyje nustatytas formalus reikalavimas, kad būtų taikoma grąžinimo tvarka, nereiškia to paties kaip reikalavimas, kad būtų taikomas sprendimas grąžinti. Jei įvykdytos visos 15 straipsnyje nustatytos sąlygos, sulaikymą galima taikyti jau prieš priimant oficialų sprendimą grąžinti (pavyzdžiui, kol rengiamas sprendimas grąžinti ir sprendimas grąžinti dar nėra priimtas). |
| --- | --- |

—

Asmuo, kuriam taikoma grąžinimo tvarka. Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalyje nustatytas formalus reikalavimas, kad būtų taikoma grąžinimo tvarka, nereiškia to paties kaip reikalavimas, kad būtų taikomas sprendimas grąžinti. Jei įvykdytos visos 15 straipsnyje nustatytos sąlygos, sulaikymą galima taikyti jau prieš priimant oficialų sprendimą grąžinti (pavyzdžiui, kol rengiamas sprendimas grąžinti ir sprendimas grąžinti dar nėra priimtas).

Konkretūs pavyzdžiai:

| — | Siekdamas nebūti išsiųstas neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis gali slėpti savo tapatybę (jos neatskleisti). Ar teisėta tokiomis aplinkybėmis taikyti sulaikymą, siekiant trečiosios šalies pilietį priversti bendradarbiauti, kad būtų galima jį išsiųsti?






  — | Tokio pobūdžio sulaikymas numatytas Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalies b punkte, kuriame aiškiai nurodyta, kad sulaikymas galimas, kai asmuo „vengia <...> išsiuntimo proceso, arba jiems trukdo“. 15 straipsnio 6 dalies a punkte nurodytas „nepakankamas bendradarbiavimas“ kaip vienas iš dviejų atvejų, kuriais galima pateisinti maksimalaus 12 mėnesių sulaikymo laikotarpio pratęsimą, ir bendras ir galutinis tokio sulaikymo tikslas (Beugehaft arba Durchsetzungshaft) yra išsiųsti, o ne nubausti. Visais sulaikymo siekiant išsiųsti atvejais būtina laikytis Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalies: „Paaiškėjus, kad dėl teisinių ar kitokių priežasčių nebėra pagrįstos tikimybės išsiųsti arba 1 dalyje nustatytų aplinkybių nebesama, sulaikymas tampa nebepateisinamas ir atitinkamas asmuo nedelsiant paleidžiamas“. Tai reiškia, kad tais atvejais, kai tampa aišku, kad nebėra pagrįstų tikimybių išsiųsti, sulaikymą reikia nutraukti (pavyzdžiui, paaiškėjus, kad dokumentai, kuriuos turi išduoti trečioji šalis, bus atsiųsti per vėlai arba visai nebus išduoti, net jeigu sulaikytasis bendradarbiautų). |
| --- | --- | --- |

—

Siekdamas nebūti išsiųstas neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis gali slėpti savo tapatybę (jos neatskleisti). Ar teisėta tokiomis aplinkybėmis taikyti sulaikymą, siekiant trečiosios šalies pilietį priversti bendradarbiauti, kad būtų galima jį išsiųsti?

—

Tokio pobūdžio sulaikymas numatytas Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 1 dalies b punkte, kuriame aiškiai nurodyta, kad sulaikymas galimas, kai asmuo „vengia <...> išsiuntimo proceso, arba jiems trukdo“. 15 straipsnio 6 dalies a punkte nurodytas „nepakankamas bendradarbiavimas“ kaip vienas iš dviejų atvejų, kuriais galima pateisinti maksimalaus 12 mėnesių sulaikymo laikotarpio pratęsimą, ir bendras ir galutinis tokio sulaikymo tikslas (Beugehaft arba Durchsetzungshaft) yra išsiųsti, o ne nubausti. Visais sulaikymo siekiant išsiųsti atvejais būtina laikytis Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalies: „Paaiškėjus, kad dėl teisinių ar kitokių priežasčių nebėra pagrįstos tikimybės išsiųsti arba 1 dalyje nustatytų aplinkybių nebesama, sulaikymas tampa nebepateisinamas ir atitinkamas asmuo nedelsiant paleidžiamas“. Tai reiškia, kad tais atvejais, kai tampa aišku, kad nebėra pagrįstų tikimybių išsiųsti, sulaikymą reikia nutraukti (pavyzdžiui, paaiškėjus, kad dokumentai, kuriuos turi išduoti trečioji šalis, bus atsiųsti per vėlai arba visai nebus išduoti, net jeigu sulaikytasis bendradarbiautų).

| — | Ar galima taikyti sulaikymą, jei grąžinamasis asmuo pateikia prieglobsčio prašymą?






  — | Atsakymą pateikė ESTT sprendime Arslan
   (76), C-534/11 (49 ir 63 punktai): „Direktyvos 2008/115/EB 2 straipsnio 1 dal[is] <...> netaikoma trečiosios šalies piliečiui, padavusiam tarptautinės apsaugos prašymą, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2005/85/EB, laikotarpiu nuo minėto prašymo pateikimo iki tol, kol dėl šio prašymo priimamas sprendimas pirmąja instancija arba prireikus kol išnagrinėjamas dėl minėto sprendimo pareikštas skundas. <...> Direktyvomis 2003/9/EB ir 2005/85/EB nedraudžiama, kad trečiosios šalies pilietis, padavęs tarptautinės apsaugos prašymą, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2005/85/EB, po to, kai buvo sulaikytas remiantis Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsniu, būtų toliau sulaikytas pagal nacionalinės teisės nuostatą, kai kiekvienu atveju įvertinus visas reikšmingas aplinkybes paaiškėja, kad šis prašymas pateiktas vien siekiant pavėlinti ar sutrukdyti įvykdyti sprendimą grąžinti ir kad objektyviai būtina sulaikymo priemonę palikti galioti,siekiant neleisti, kad atitinkamas asmuo visiškai išvengtų grąžinimo priemonės taikymo“. Pastaba. Pirmiau pateikta nuoroda į „nacionalinę teisę“ yra susijusi su nacionalinėmis prieglobsčio taisyklėmis, susijusiomis su sulaikymu, kuriomis (atsižvelgiant į konkretų atvejį) perkeliami ES prieglobsčio acquis reikalavimai, susiję su sulaikymu. |
| --- | --- | --- |

—

Ar galima taikyti sulaikymą, jei grąžinamasis asmuo pateikia prieglobsčio prašymą?

—

Atsakymą pateikė ESTT sprendime Arslan
   (76), C-534/11 (49 ir 63 punktai): „Direktyvos 2008/115/EB 2 straipsnio 1 dal[is] <...> netaikoma trečiosios šalies piliečiui, padavusiam tarptautinės apsaugos prašymą, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2005/85/EB, laikotarpiu nuo minėto prašymo pateikimo iki tol, kol dėl šio prašymo priimamas sprendimas pirmąja instancija arba prireikus kol išnagrinėjamas dėl minėto sprendimo pareikštas skundas. <...> Direktyvomis 2003/9/EB ir 2005/85/EB nedraudžiama, kad trečiosios šalies pilietis, padavęs tarptautinės apsaugos prašymą, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2005/85/EB, po to, kai buvo sulaikytas remiantis Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsniu, būtų toliau sulaikytas pagal nacionalinės teisės nuostatą, kai kiekvienu atveju įvertinus visas reikšmingas aplinkybes paaiškėja, kad šis prašymas pateiktas vien siekiant pavėlinti ar sutrukdyti įvykdyti sprendimą grąžinti ir kad objektyviai būtina sulaikymo priemonę palikti galioti,siekiant neleisti, kad atitinkamas asmuo visiškai išvengtų grąžinimo priemonės taikymo“. Pastaba. Pirmiau pateikta nuoroda į „nacionalinę teisę“ yra susijusi su nacionalinėmis prieglobsčio taisyklėmis, susijusiomis su sulaikymu, kuriomis (atsižvelgiant į konkretų atvejį) perkeliami ES prieglobsčio acquis reikalavimai, susiję su sulaikymu.

14.2.   Sulaikymo forma ir pirminė peržiūra

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 2 dalis

Įsakymą sulaikyti priima administracinės ar teisminės institucijos.

Įsakymas sulaikyti parengiamas raštu pateikiant faktines ir teisines priežastis.

Kai įsakymą sulaikyti priima administracinės institucijos, valstybės narės:

| a) | numato atlikti skubią sulaikymo teisėtumo teisminę peržiūrą ir kuo skubiau po sulaikymo pradžios priimti sprendimą; |
| --- | --- |

a)

numato atlikti skubią sulaikymo teisėtumo teisminę peržiūrą ir kuo skubiau po sulaikymo pradžios priimti sprendimą;

| b) | arba atitinkamam trečiosios šalies piliečiui suteikia teisę imtis procesinių veiksmų, kuriais būtų skubiai atlikta sulaikymo teisėtumo teisminė peržiūra ir kuo skubiau po atitinkamų procesinių veiksmų pradžios būtų priimtas sprendimas. Šiuo atveju valstybės narės nedelsdamos praneša atitinkamam trečiosios šalies piliečiui apie galimybę imtis tokių procesinių veiksmų. |
| --- | --- |

b)

arba atitinkamam trečiosios šalies piliečiui suteikia teisę imtis procesinių veiksmų, kuriais būtų skubiai atlikta sulaikymo teisėtumo teisminė peržiūra ir kuo skubiau po atitinkamų procesinių veiksmų pradžios būtų priimtas sprendimas. Šiuo atveju valstybės narės nedelsdamos praneša atitinkamam trečiosios šalies piliečiui apie galimybę imtis tokių procesinių veiksmų.

Atitinkamas trečiosios šalies pilietis nedelsiant paleidžiamas, jei sulaikymas yra neteisėtas.

Teismines institucijas gali (bet neprivalo) sudaryti teisėjai. Vadovaujantis atitinkama EŽTT praktika, jie turi būti nepriklausomi, nešališki ir užtikrinti rungimosi principu grindžiamą teisminę procedūrą.

Teisminės peržiūros apimtis. Vykdant peržiūrą reikia įvertinti visus Grąžinimo direktyvos 15 straipsnyje aiškiai paminėtus aspektus, atsižvelgiant ir į teisės klausimus (pavyzdžiui, sulaikymo procedūros ir sprendimo sulaikyti teisingumą procesiniu ir teisiniu požiūriu), ir į faktines aplinkybes (pavyzdžiui, asmeninę sulaikyto asmenis padėtį, šeimos ryšius šalyje, išvykimo iš teritorijos garantijas, pagrįstą išsiuntimo tikimybę).

Maksimali „skubios teisminės peržiūros“ trukmė. Grąžinimo direktyvos tekstas įkvėptas EŽTK 5 straipsnio 4 dalies formuluotės, kuria reikalaujama, kad „teismas peržiūrą atliktų greitai“. Atitinkamoje EŽTT praktikoje paaiškinta, kad priimtina maksimali trukmė (t. y. pagrįstas laikotarpis) negali būti apibrėžta abstrakčiai. Ją reikia nustatyti remiantis kiekvieno atvejo aplinkybėmis, atsižvelgiant į bylos sudėtingumą ir institucijų bei prašytojo elgesį. Sprendimo priėmimas greičiau nei per savaitę neabejotinai gali būti laikomas gerąja praktika, atitinkančia teisinį skubumo reikalavimą.

Reikalavimas priimti rašytinį sprendimą taikomas ir sprendimams pratęsti terminą. Reikalavimas priimti rašytinį sprendimą nurodant priežastis taikomas ir sprendimams pratęsti sulaikymo terminą. Sprendimo Mahdi, C-146/14, 44 punkte ESTT aiškiai paaiškino: „Šis reikalavimas priimti rašytinį sprendimą aiškintinas kaip privalomai taikomas kiekvienam sprendimui pratęsti sulaikymo terminą, nes pradinis sulaikymas ir jo termino pratęsimas yra analogiški, turint omenyje tai, kad abiem atvejais apribojama trečiosios šalies piliečio laisvė, siekiant pasirengti ji grąžinti ir (arba) įvykdyti išsiuntimą, ir, antra, kiekvienu atveju šis pilietis turi žinoti dėl jo priimto sprendimo motyvus“.

Visos su teise būti išklausytam susijusios apsaugos priemonės galioja sprendimų sulaikyti ir sprendimų pratęsti sulaikymo terminą atveju. Tačiau, jei šios teisės nesilaikoma, sprendimas tampa neteisėtu tik tuo atveju, kai procedūros rezultatas būtų kitoks, jei į šią teisę būtų atsižvelgta. Žr. Sprendimą G ir R, C-383/13: „<...> Sąjungos teisė, konkrečiai Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 2 ir 6 dalys, turi būti aiškinama taip, jog tais atvejais, kai sprendimas pratęsti sulaikymo priemonę buvo priimtas per administracinę procedūrą pažeidžiant teisę būti išklausytam, nacionalinis teismas, įgaliotas įvertinti šio sprendimo teisėtumą, gali panaikinti sulaikymo priemonę, tik jeigu atsižvelgęs į visas kiekvieno konkretaus atvejo faktines ir teisines aplinkybes nusprendžia, kad dėl šio pažeidimo asmuo, kuris juo remiasi, iš tikrųjų prarado galimybę geriau apginti savo teises, t. y. kad ši administracinė procedūra būtų galėjusi pasibaigti kitaip“. (žr. 12 skirsnį).

14.3.   Reguliari sulaikymo peržiūra

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 3 dalis

Kiekvienu atveju sulaikymas peržiūrimas pagrįstais laiko tarpais atitinkamo trečiosios šalies piliečio prašymu arba ex officio.

Pagal 15 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį rašytinio sprendimo dėl peržiūros priimti nereikia. ESTT tai išaiškino sprendimo Mahdi, C-146/14, 47 punkte: „Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnyje nereikalaujama priimti rašytinio“ akto dėl peržiūros „<...>. Taigi institucijos, pagal šios direktyvos 15 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį pagrįstais laiko tarpais peržiūrinčios trečiosios šalies piliečio sulaikymą, neprivalo atlikdamos kiekvieną peržiūrą priimti aiškaus rašytinės formos akto ir nurodyti jo faktinių ir teisinių motyvų“. Vis dėlto valstybės narės pagal savo nacionalinę teisę gali priimti rašytinį sprendimą dėl peržiūros.

Bendri sprendimai dėl peržiūros ir termino pratęsimo turi būti priimami raštu. Sprendimo Mahdi, C-146/14, 48 punkte ESTT paaiškino: „Iš tiesų tokiu atveju sulaikymo peržiūra ir sprendimo dėl tolesnių priemonių priėmimas įvyksta per tą pačią proceso stadiją. Todėl šis sprendimas turi tenkinti Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus“.

Pratęstų sulaikymo laikotarpių atveju teisminė institucija prižiūri, kaip atliekamos peržiūros.

Sąvokos „pratęstas sulaikymo laikotarpis“ reikšmė. Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje nustatytas reikalavimas, kad pratęstų sulaikymo laikotarpių atveju teisminė kontrolė (priežiūra) būtų atliekama ex officio. Tai reiškia, kad teisminės institucijos turi imtis veiksmų ir tais atvejais, kai atitinkamas asmuo to neprašo. Iš sąvokos „pratęstas sulaikymo laikotarpis“ lingvistinio palyginimo (vokiečių k. – Bei längerer Haftdauer; prancūzų k. – En cas de périodes de rétention prolongées; olandų k. – In het geval van een lange periode van bewaring; ispanų k. – En caso de periodos de internamiento prolongados; italų k. – Nel caso di periodi di trattenimento prolungati) aišku, kad iš esmės ši sąvoka reiškia ilgą sulaikymo laikotarpį, nesvarbu, ar formalus sprendimas dėl laikotarpio pratęsimo jau buvo priimtas, ar ne. Komisijos manymu, pirmajai teisminei peržiūrai ex officio skirtas 6 mėnesių laikotarpis yra neabejotinai per ilgas, o trijų mėnesių teisminės peržiūros ex officio trukmė gali būti laikoma su 15 straipsnio 3 dalimi vis dar suderinama riba, tačiau turi būti ir galimybė prireikus pradėti individualią peržiūrą, jei pateikiamas prašymas.

Priežiūrą atliekančios teisminės institucijos įgaliojimai. Peržiūros mechanizmas, kurį taikant nagrinėjami tik teisės klausimai, o nenagrinėjamos faktinės aplinkybės, yra aiškiai nepakankamas. Teisminė institucija turi turėti įgaliojimus nagrinėti ir faktines aplinkybes, ir teisinius klausimus. Žr. ESTT sprendimo Mahdi, C-146/14, 62 punktą: „<...> kompetentinga teisminė institucija turi galėti savo sprendimu pakeisti pradinį sulaikymą skyrusios administracinės ar prireikus teisminės institucijos sprendimą ir nuspręsti dėl galimybės skirti alternatyvią priemonę arba paleisti atitinkamą trečiosios šalies pilietį. Šiuo tikslu prašymą pratęsti sulaikymo terminą nagrinėjanti teisminė institucija turi galėti atsižvelgti į pradinį sulaikymą skyrusios administracinės institucijos nurodytas faktines aplinkybes, pateiktus įrodymus ir į galimas suinteresuotojo trečiosios šalies piliečio pastabas. Be to, ji turi galėti išsiaiškinti bet kokią kitą jos sprendimui svarbią aplinkybę, jei nuspręstų, kad tai būtina <...>“.

14.4.   Sulaikymo užbaigimas

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4–6 dalys

| 4. | Paaiškėjus, kad dėl teisinių ar kitokių priežasčių nebėra pagrįstos tikimybės išsiųsti arba 1 dalyje nustatytų aplinkybių nebesama, sulaikymas tampa nebepateisinamas ir atitinkamas asmuo nedelsiant paleidžiamas. |
| --- | --- |

4.

Paaiškėjus, kad dėl teisinių ar kitokių priežasčių nebėra pagrįstos tikimybės išsiųsti arba 1 dalyje nustatytų aplinkybių nebesama, sulaikymas tampa nebepateisinamas ir atitinkamas asmuo nedelsiant paleidžiamas.

| 5. | Sulaikymas trunka tol, kol tenkinamos 1 dalyje nustatytos sąlygos ir jis yra būtinas siekiant užtikrinti sėkmingą išsiuntimą. Kiekviena valstybė narė nustato sulaikymo laikotarpio ribą, kuri negali viršyti šešių mėnesių. |
| --- | --- |

5.

Sulaikymas trunka tol, kol tenkinamos 1 dalyje nustatytos sąlygos ir jis yra būtinas siekiant užtikrinti sėkmingą išsiuntimą. Kiekviena valstybė narė nustato sulaikymo laikotarpio ribą, kuri negali viršyti šešių mėnesių.

| 6. | Valstybės narės negali pratęsti 5 dalyje nurodyto laikotarpio, tačiau laikydamosi nacionalinės teisės gali pratęsti ribotam laikotarpiui, neviršijančiam dar dvylikos mėnesių, tais atvejais, kai tikėtina, jog nepaisant visų jų pagrįstų pastangų, išsiuntimo procedūra užtruks ilgiau dėl to, kad:








  a) | suinteresuotasis trečiosios šalies pilietis nepakankamai bendradarbiauja arba |
| --- | --- | --- |

6.

Valstybės narės negali pratęsti 5 dalyje nurodyto laikotarpio, tačiau laikydamosi nacionalinės teisės gali pratęsti ribotam laikotarpiui, neviršijančiam dar dvylikos mėnesių, tais atvejais, kai tikėtina, jog nepaisant visų jų pagrįstų pastangų, išsiuntimo procedūra užtruks ilgiau dėl to, kad:

a)

suinteresuotasis trečiosios šalies pilietis nepakankamai bendradarbiauja arba

| b) | vėluojama gauti reikiamus dokumentus iš trečiųjų šalių. |
| --- | --- |

b)

vėluojama gauti reikiamus dokumentus iš trečiųjų šalių.

Sulaikymas turi būti užbaigtas, o grąžinamasis asmuo turi būti paleistas įvairiomis aplinkybėmis, visų pirma jeigu:

| — | dėl teisinių ar kitų priežasčių nebėra pagrįstos išsiuntimo tikimybės, |
| --- | --- |

—

dėl teisinių ar kitų priežasčių nebėra pagrįstos išsiuntimo tikimybės,

| — | institucijos tinkamai nevykdo pasiruošimo išsiuntimui, |
| --- | --- |

—

institucijos tinkamai nevykdo pasiruošimo išsiuntimui,

| — | baigėsi galutiniai maksimalūs sulaikymo terminai. |
| --- | --- |

—

baigėsi galutiniai maksimalūs sulaikymo terminai.

Be to, sulaikymas turėtų būti užbaigtas kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, jei atsiranda galimybė taikyti sulaikymui alternatyvias priemones.

14.4.1.   Pagrįstos tikimybės išsiųsti nebuvimas

Pagrįstos tikimybės išsiųsti nebuvimas. Sprendimo Kadzoev, C-357/09, 67 punkte ESTT pateikė sąvokos „pagrįsta tikimybė“ paaiškinimą: „Tik reali sėkmingo išsiuntimo tikimybė, atsižvelgiant į 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse įtvirtintus terminus, parodo pagrįstos tikimybės išsiųsti buvimą. Šios tikimybės nėra, jeigu, atsižvelgiant į minėtus terminus, atrodo mažai tikėtina, kad trečioji valstybė priims suinteresuotąjį asmenį“.

„Pagrįstos tikimybės“ nebuvimo sąvoka nėra tapati „neįvykdomumo“ sąvokai. „Neįvykdomumo“ sąvoka reiškia kategoriškesnį tvirtinimą ir jį sunkiau įrodyti nei „pagrįstos tikimybės nebuvimo“ sąvoką, kuria išreiškiamas tik tam tikras tikėtinumo laipsnis.

Sulaikymo laikotarpiai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti vertinant, ar yra „pagrįsta tikimybė išsiųsti“. Atsižvelgiant į tai, kad Grąžinimo direktyvos 15 straipsnyje (ir 6 konstatuojamoje dalyje) pabrėžiama būtinybė sprendžiant laisvės atėmimo proporcingumo klausimą kiekvienu konkrečiu atveju vertinimą atlikti atskirai, visada reikia atsižvelgti į atitinkamam asmeniui taikomus maksimalius sulaikymo laikotarpius konkrečiu atveju. Tai reiškia, kad taikomi atitinkamos valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatyti maksimalūs laikotarpiai. Tai taip pat reiškia, kad grąžinamasis asmuo neturėtų būti sulaikytas valstybėje narėje, jei nuo pradžių atrodo mažai tikėtina, kad per maksimalų sulaikymo laikotarpį, leistiną pagal tos valstybės narės nacionalinės teisės aktus, atitinkamą asmenį priims trečioji šalis (Sprendime Kadzoev, C-357/09, ESTT rėmėsi pagal direktyvą nustatytais maksimaliais laikotarpiais, nes jie atitiko maksimalius laikotarpius pagal atitinkamos valstybės narės galiojančius teisės aktus).

Komisija rekomenduoja nustatyti maksimalų pirminį šešių mėnesių sulaikymo laikotarpį, kurio trukmė pritaikoma atsižvelgiant į bylos aplinkybes ir peržiūrima pagrįstais intervalais prižiūrint teisminei institucijai, ir galimybę pratęsti sulaikymą iki 18 mėnesių Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 6 dalyje numatytais atvejais.

Pasibaigus maksimaliems sulaikymo laikotarpiams, Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalis nebetaikoma ir asmuo bet kokiu atveju turi būti nedelsiant paleistas į laisvę. Žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 60 ir 61 punktus: „Reikia pažymėti, kad jeigu suėjo Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 6 dalyje numatytas maksimalus sulaikymo terminas, nekyla klausimas, ar nebėra „pagrįstos tikimybės išsiųsti“ to paties straipsnio 4 dalies prasme. Iš tikrųjų tokiu atveju suinteresuotasis asmuo turi būti nedelsiant paleistas į laisvę. Taigi Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 4 dalį galima taikyti, tik jei šios direktyvos 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse numatyti maksimalūs sulaikymo terminai nėra pasibaigę“.

Papildomi paaiškinimai:

| — | Reikėtų atkreipti dėmesį į ypatingą asmenų be pilietybės padėtį, nes jie gali neturėti galimybės pasinaudoti trečiųjų šalių konsuline pagalba, kad galėtų gauti galiojantį asmens tapatybės ar kelionės dokumentą. Atsižvelgdamos į ESTT sprendimą Kadzoev, C-357/09, valstybės narės turėtų įsitikinti, kad asmens sulaikymas arba jo sulaikymo pratęsimas grindžiami pagrįsta tikimybe išsiųsti. |
| --- | --- |

—

Reikėtų atkreipti dėmesį į ypatingą asmenų be pilietybės padėtį, nes jie gali neturėti galimybės pasinaudoti trečiųjų šalių konsuline pagalba, kad galėtų gauti galiojantį asmens tapatybės ar kelionės dokumentą. Atsižvelgdamos į ESTT sprendimą Kadzoev, C-357/09, valstybės narės turėtų įsitikinti, kad asmens sulaikymas arba jo sulaikymo pratęsimas grindžiami pagrįsta tikimybe išsiųsti.

| — | Ar teisėta sulaikyti trečiosios šalies pilietį, jeigu tuo metu jam suteikta apsauga nuo išsiuntimo vadovaujantis negrąžinimo principu?






  — | Jeigu išsiuntimas tampa mažai tikėtinas (pavyzdžiui, dėl to, kad negrąžinimą lemiančios aplinkybės yra nuolatinės), trečiųjų šalių piliečius reikia paleisti pagal Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalį. Jeigu negrąžinimą lemiančios aplinkybės yra ribotos trukmės ar laikinos (pavyzdžiui, tikėtina, kad šalis, į kurią grąžinama, greitai pateiks patikimą diplomatinį patvirtinimą arba grąžinamam asmeniui laikinai reikalingas būtinas medicininis gydymas, kuris negali būti suteiktas šalyje, į kurią grąžinama), sulaikymas gali būti taikomas, jei tebėra pagrįsta tikimybė išsiųsti. |
| --- | --- | --- |

—

Ar teisėta sulaikyti trečiosios šalies pilietį, jeigu tuo metu jam suteikta apsauga nuo išsiuntimo vadovaujantis negrąžinimo principu?

—

Jeigu išsiuntimas tampa mažai tikėtinas (pavyzdžiui, dėl to, kad negrąžinimą lemiančios aplinkybės yra nuolatinės), trečiųjų šalių piliečius reikia paleisti pagal Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalį. Jeigu negrąžinimą lemiančios aplinkybės yra ribotos trukmės ar laikinos (pavyzdžiui, tikėtina, kad šalis, į kurią grąžinama, greitai pateiks patikimą diplomatinį patvirtinimą arba grąžinamam asmeniui laikinai reikalingas būtinas medicininis gydymas, kuris negali būti suteiktas šalyje, į kurią grąžinama), sulaikymas gali būti taikomas, jei tebėra pagrįsta tikimybė išsiųsti.

14.4.2.   Maksimalaus sulaikymo laikotarpio pabaiga

Pagal Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 5 ir 6 dalis valstybės narės turi pareigą laikydamosi nacionalinės teisės (77) nustatyti maksimalius sulaikymo laikotarpius, kurie neviršija 6 mėnesių (įprastais atvejais) arba 18 mėnesių (dviem nustatytais atvejais: kai grąžinamasis asmuo nepakankamai bendradarbiauja arba vėluojama gauti reikalingus dokumentus iš trečiųjų šalių).

Nacionalinėje teisėje nustatyti trumpesni maksimalūs sulaikymo laikotarpiai turi viršenybę Grąžinimo direktyvoje numatytų 6 arba 18 mėnesių laikotarpių atžvilgiu. Svarstant konkrečius atvejus reikia taikyti maksimalius nacionalinėjeteisėje (laikantis Grąžinimo direktyvos) nustatytus laikotarpius, o ne Grąžinimo direktyvoje nustatytus laikotarpius. Tai reiškia, kad valstybė narė, kuri nacionalinėje teisėje nebendradarbiaujančių grąžinamųjų asmenų atžvilgiu nustatė maksimalų, pavyzdžiui, 60 dienų laikotarpį, negali taikyti sulaikymo ilgiau nei 60 dienų, nors Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 6 dalyje numatytas ne ilgesnis kaip 18 mėnesių terminas.

Nacionalinėje teisėje turėtų būti nustatytas maksimalus sulaikymo laikotarpis, kuris leistų kompetentingoms nacionalinėms institucijoms imtis visų priemonių, būtinų įvykdyti sprendimą grąžinti, ir tokiu būdu užbaigti procedūras, siekiant sėkmingai grąžinti neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius ir užtikrinti jų readmisiją trečiojoje šalyje, į kurią grąžinama. Komisija rekomenduoja valstybėms narėms pasinaudoti Grąžinimo direktyvos 15 straipsnyje nustatytomis ribomis ir numatyti maksimalų šešių mėnesių pirminio sulaikymo laikotarpį ir galimybę pratęsti sulaikymą iki 18 mėnesių šios direktyvos 15 straipsnio 6 dalyje numatytais atvejais. Primenama, kad reali sulaikymo trukmė turi būti nustatoma atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, o sulaikytasis turi būti paleidžiamas, jeigu sulaikymo sąlygų (pavyzdžiui, pagrįstos tikimybės išsiųsti) nebėra.

Priežasčių, kuriomis pateisinamas (nepateisinamas) sulaikymo pratęsimas pagal 15 straipsnio 6 dalį, pavyzdžiai:

| — | asmens tapatybės dokumentų nebuvimas savaime nėra pakankama priežastis pratęsti sulaikymą. Žr. ESTT sprendimo Mahdi, C-146/14, 73 punktą: „<...> vien dėl aplinkybės, jog atitinkamas trečiosios šalies pilietis neturi asmens tapatybės dokumentų, negalima pateisinti Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 6 dalyje numatyto sulaikymo termino pratęsimo“, |
| --- | --- |

—

asmens tapatybės dokumentų nebuvimas savaime nėra pakankama priežastis pratęsti sulaikymą. Žr. ESTT sprendimo Mahdi, C-146/14, 73 punktą: „<...> vien dėl aplinkybės, jog atitinkamas trečiosios šalies pilietis neturi asmens tapatybės dokumentų, negalima pateisinti Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 6 dalyje numatyto sulaikymo termino pratęsimo“,

| — | sulaikymo termino pratęsimą galima pateisinti tuo, kad nebendradarbiaujama gaunant asmens tapatybės dokumentus, jeigu tarp nebendradarbiavimo ir negrąžinimo yra priežastinis ryšys. Žr. ESTT sprendimo Mahdi, C-146/14, 85 punktą: „<...> tik jei išnagrinėjus šio piliečio elgesį pradinio sulaikymo laikotarpiu paaiškėtų, kad jis nebendradarbiavo įgyvendinant išsiuntimo procedūrą, ir tikėtina, kad dėl šio elgesio išsiuntimo procedūra užtruks ilgiau, nei numatyta <...>“. |
| --- | --- |

—

sulaikymo termino pratęsimą galima pateisinti tuo, kad nebendradarbiaujama gaunant asmens tapatybės dokumentus, jeigu tarp nebendradarbiavimo ir negrąžinimo yra priežastinis ryšys. Žr. ESTT sprendimo Mahdi, C-146/14, 85 punktą: „<...> tik jei išnagrinėjus šio piliečio elgesį pradinio sulaikymo laikotarpiu paaiškėtų, kad jis nebendradarbiavo įgyvendinant išsiuntimo procedūrą, ir tikėtina, kad dėl šio elgesio išsiuntimo procedūra užtruks ilgiau, nei numatyta <...>“.

Papildomi paaiškinimai:

| | Asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpių įskaičiavimas. Nustatant sulaikymo laikotarpį išsiuntimo tikslu, nereikia atsižvelgti į asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpius, kadangi sulaikymui išsiuntimo tikslais ir prieglobsčio prašytojų sulaikymui taikomos skirtingos teisės normos ir tvarka. Žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 45 ir 48 punktus: „Taigi Direktyvoje 2008/115/EB reglamentuojamam sulaikymui išsiuntimo tikslu ir prieglobsčio prašytojo sulaikymui, taikomam pagal Direktyvas 2003/9/EB ir 2005/85/EB bei taikomas nacionalinės teisės nuostatas, nustatytas skirtingas teisinis režimas. Dėl šios priežasties <...> laikotarpis, kai asmuo buvo laikomas laikinojo apgyvendinimo centre remiantis prieglobsčio prašytojams taikomų nacionalinės ir Bendrijos teisės nuostatų pagrindu priimtu sprendimu, neturi būti laikomas sulaikymu išsiuntimo tikslu Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio prasme“. |
| --- | --- |

Asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpių įskaičiavimas. Nustatant sulaikymo laikotarpį išsiuntimo tikslu, nereikia atsižvelgti į asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpius, kadangi sulaikymui išsiuntimo tikslais ir prieglobsčio prašytojų sulaikymui taikomos skirtingos teisės normos ir tvarka. Žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 45 ir 48 punktus: „Taigi Direktyvoje 2008/115/EB reglamentuojamam sulaikymui išsiuntimo tikslu ir prieglobsčio prašytojo sulaikymui, taikomam pagal Direktyvas 2003/9/EB ir 2005/85/EB bei taikomas nacionalinės teisės nuostatas, nustatytas skirtingas teisinis režimas. Dėl šios priežasties <...> laikotarpis, kai asmuo buvo laikomas laikinojo apgyvendinimo centre remiantis prieglobsčio prašytojams taikomų nacionalinės ir Bendrijos teisės nuostatų pagrindu priimtu sprendimu, neturi būti laikomas sulaikymu išsiuntimo tikslu Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio prasme“.

| | To paties sprendimo 47 punkte nustatyta: „Jei paaiškėtų, kad dėl šio sprendimo 19 punkte minėtų S. Kadzoev prieglobsčio prašymų pradėtose procedūrose nebuvo priimtas joks sprendimas dėl jo laikymo laikinojo apgyvendinimo centre ir jo sulaikymas ir toliau buvo grindžiamas ankstesne nacionalinėje teisėje nustatyta sulaikymo išsiuntimo tikslu tvarka arba Direktyvoje 2008/115/EB nustatyta tvarka, į S. Kadzoev sulaikymo laikotarpį, atitinkantį minėtų prieglobsčio suteikimo procedūrų trukmę, turi būti atsižvelgta skaičiuojant Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse numatytą sulaikymo išsiuntimo tikslu terminą“. |
| --- | --- |

To paties sprendimo 47 punkte nustatyta: „Jei paaiškėtų, kad dėl šio sprendimo 19 punkte minėtų S. Kadzoev prieglobsčio prašymų pradėtose procedūrose nebuvo priimtas joks sprendimas dėl jo laikymo laikinojo apgyvendinimo centre ir jo sulaikymas ir toliau buvo grindžiamas ankstesne nacionalinėje teisėje nustatyta sulaikymo išsiuntimo tikslu tvarka arba Direktyvoje 2008/115/EB nustatyta tvarka, į S. Kadzoev sulaikymo laikotarpį, atitinkantį minėtų prieglobsčio suteikimo procedūrų trukmę, turi būti atsižvelgta skaičiuojant Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse numatytą sulaikymo išsiuntimo tikslu terminą“.

| | Asmens sulaikymo iki pasiruošimo perkelti pagal Dublino reglamentą laikotarpių įskaičiavimas. Taikomi pirmiau nurodyti loginiai argumentai asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpių atžvilgiu. |
| --- | --- |

Asmens sulaikymo iki pasiruošimo perkelti pagal Dublino reglamentą laikotarpių įskaičiavimas. Taikomi pirmiau nurodyti loginiai argumentai asmens, kaip prieglobsčio prašytojo, sulaikymo laikotarpių atžvilgiu.

| | Sulaikymo laikotarpių, per kuriuos dėl nagrinėjamo skundo procesas sustabdomas, įskaičiavimas. Į tokius laikotarpius reikia atsižvelgti. Žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 53 ir 54 punktus: „Taigi į laikotarpį, kuriuo suinteresuotasis asmuo buvo sulaikytas vykstant sprendimo išsiųsti teisėtumo teisminės kontrolės procedūrai, turi būti atsižvelgta skaičiuojant Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse numatytą maksimalų sulaikymo terminą. Padarius kitokią išvadą, sulaikymo išsiuntimo tikslu trukmė kiekvienu konkrečiu atveju galėtų skirtis, kartais netgi smarkiai, toje pačioje valstybėje narėje ar skirtingose valstybėse narėse dėl nacionalinio teismo proceso ypatumų ir bruožų, o tai prieštarautų Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalimis siekiamam tikslui užtikrinti vienodą maksimalų sulaikymo terminą visose valstybėse narėse“. |
| --- | --- |

Sulaikymo laikotarpių, per kuriuos dėl nagrinėjamo skundo procesas sustabdomas, įskaičiavimas. Į tokius laikotarpius reikia atsižvelgti. Žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 53 ir 54 punktus: „Taigi į laikotarpį, kuriuo suinteresuotasis asmuo buvo sulaikytas vykstant sprendimo išsiųsti teisėtumo teisminės kontrolės procedūrai, turi būti atsižvelgta skaičiuojant Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse numatytą maksimalų sulaikymo terminą. Padarius kitokią išvadą, sulaikymo išsiuntimo tikslu trukmė kiekvienu konkrečiu atveju galėtų skirtis, kartais netgi smarkiai, toje pačioje valstybėje narėje ar skirtingose valstybėse narėse dėl nacionalinio teismo proceso ypatumų ir bruožų, o tai prieštarautų Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 5 ir 6 dalimis siekiamam tikslui užtikrinti vienodą maksimalų sulaikymo terminą visose valstybėse narėse“.

| | Sulaikymo išsiuntimo tikslu, kuris buvo taikytas (kitoje) valstybėje narėje A, po kurio iš karto buvo taikytas sulaikymas prieš išsiuntimą valstybėje narėje B, laikotarpio įskaičiavimas (tokios aplinkybės gali susiklostyti, pavyzdžiui, neteisėtą migrantą perkeliant iš valstybės narės A į valstybę narę B pagal dvišalį readmisijos susitarimą pagal 6 straipsnio 3 dalį). Komisijos manymu, maksimali 18 mėnesių nepertraukiamo sulaikymo iki išsiuntimo trukmė neturėtų būti viršyta, siekiant, kad būtų laikomasi 15 straipsnio 6 dalyje nustatyto maksimalaus termino effet utile. Atitinkamuose dvišaliuose readmisijos susitarimuose turėtų būti aptartas valstybių narių apsikeitimas informacija apie kitoje valstybėje narėje jau taikytus sulaikymo laikotarpius ir valstybės narės B galimybę galiausiai atsisakyti priimti iš valstybės narės A perkeliamą asmenį, jeigu valstybė narė A pernelyg vėlai pateikė prašymą. |
| --- | --- |

Sulaikymo išsiuntimo tikslu, kuris buvo taikytas (kitoje) valstybėje narėje A, po kurio iš karto buvo taikytas sulaikymas prieš išsiuntimą valstybėje narėje B, laikotarpio įskaičiavimas (tokios aplinkybės gali susiklostyti, pavyzdžiui, neteisėtą migrantą perkeliant iš valstybės narės A į valstybę narę B pagal dvišalį readmisijos susitarimą pagal 6 straipsnio 3 dalį). Komisijos manymu, maksimali 18 mėnesių nepertraukiamo sulaikymo iki išsiuntimo trukmė neturėtų būti viršyta, siekiant, kad būtų laikomasi 15 straipsnio 6 dalyje nustatyto maksimalaus termino effet utile. Atitinkamuose dvišaliuose readmisijos susitarimuose turėtų būti aptartas valstybių narių apsikeitimas informacija apie kitoje valstybėje narėje jau taikytus sulaikymo laikotarpius ir valstybės narės B galimybę galiausiai atsisakyti priimti iš valstybės narės A perkeliamą asmenį, jeigu valstybė narė A pernelyg vėlai pateikė prašymą.

| | Sulaikymo laikotarpių, kurie baigėsi prieš įsigaliojant Grąžinimo direktyvos taisyklėms, įskaičiavimas. Į tokius laikotarpius reikia atsižvelgti (žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 36–38 punktus). |
| --- | --- |

Sulaikymo laikotarpių, kurie baigėsi prieš įsigaliojant Grąžinimo direktyvos taisyklėms, įskaičiavimas. Į tokius laikotarpius reikia atsižvelgti (žr. ESTT sprendimo Kadzoev, C-357/09, 36–38 punktus).

14.5.   Pakartotinis grąžinamųjų asmenų sulaikymas

Pakartotinai sulaikant grąžinamuosius asmenis iš karto po to, kai jie buvo paleisti į laisvę, negalima pažeisti Grąžinimo direktyvoje nustatyto maksimalaus sulaikymo laikotarpio.

To paties asmens pakartotinis sulaikymas vėlesniu etapu gali būti teisėtas tik tuo atveju, jei labai pasikeitė susijusios aplinkybės (pavyzdžiui, trečioji šalis parengė būtinus dokumentus arba kilmės šalyje pagerėjo padėtis ir todėl galima saugiai grįžti), jeigu dėl tokio pasikeitimo atsiranda „pagrįsta tikimybė išsiųsti“ pagal Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 4 dalį ir jeigu tenkinamos visos kitos sulaikymo taikymo sąlygos pagal šios direktyvos 15 straipsnį.

14.6.   Švelnesnių priverstinių priemonių taikymas pasibaigus sulaikymui

Švelnesnės priverstinės priemonės, kaip antai nuolatinis registravimasis institucijose, atitinkamo piniginio užstato pateikimas, dokumentų paėmimas ar prievolė neišvykti iš tam tikros vietos, gali būti taikomos tol ir tiek, kol ir kiek jos gali būti laikomos „būtina priemone“ grąžinimui įvykdyti. Nors švelnesnių priverstinių priemonių taikymui nenumatytas visiškai maksimalus terminas, išsamiai įvertinamas tokių priemonių taikymo srities ir trukmės proporcingumas.

Be to, jeigu savo pobūdžiu ir intensyvumu švelnesnės priverstinės priemonės panašios į laisvės atėmimą arba prilygsta jam (pavyzdžiui, neribotos trukmės prievolės būti konkrečiame centre nesuteikiant galimybės iš jo išeiti nustatymas), tai turėtų būti laikoma sulaikymo pratęsimu de facto ir taikomi Grąžinimo direktyvos 15 straipsnio 5 ir 6 dalyse nustatyti terminai.

15.   SULAIKYMO SĄLYGOS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 16 straipsnis

| 1. | Sulaikymas paprastai vykdomas specialiuose sulaikymo centruose. Jeigu valstybė narė neturi galimybių apgyvendinti tokius asmenis specialiame sulaikymo centre ir turi naudotis įkalinimo įstaigų patalpomis, sulaikyti trečiosios šalies piliečiai atskiriami nuo kalinių. |
| --- | --- |

1.

Sulaikymas paprastai vykdomas specialiuose sulaikymo centruose. Jeigu valstybė narė neturi galimybių apgyvendinti tokius asmenis specialiame sulaikymo centre ir turi naudotis įkalinimo įstaigų patalpomis, sulaikyti trečiosios šalies piliečiai atskiriami nuo kalinių.

| 2. | Sulaikytiems trečiosios šalies piliečiams paprašius, jiems suteikiama galimybė per pagrįstą laikotarpį susisiekti su teisiniais atstovais, šeimos nariais ir kompetentingomis konsulinėmis įstaigomis. |
| --- | --- |

2.

Sulaikytiems trečiosios šalies piliečiams paprašius, jiems suteikiama galimybė per pagrįstą laikotarpį susisiekti su teisiniais atstovais, šeimos nariais ir kompetentingomis konsulinėmis įstaigomis.

| 3. | Ypatingas dėmesys skiriamas pažeidžiamiems asmenims. Teikiama neatidėliotina medicinos pagalba ir užtikrinamas būtinas ligos gydymas. |
| --- | --- |

3.

Ypatingas dėmesys skiriamas pažeidžiamiems asmenims. Teikiama neatidėliotina medicinos pagalba ir užtikrinamas būtinas ligos gydymas.

| 4. | Atitinkamoms kompetentingoms nacionalinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms bei įstaigoms suteikiama galimybė apsilankyti sulaikymo centruose, kaip nurodyta 1 dalyje, tiek, kiek jie yra naudojami trečiųjų šalių piliečių sulaikymui pagal šį skyrių. Tokiems vizitams gali reikėti gauti leidimą. |
| --- | --- |

4.

Atitinkamoms kompetentingoms nacionalinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms bei įstaigoms suteikiama galimybė apsilankyti sulaikymo centruose, kaip nurodyta 1 dalyje, tiek, kiek jie yra naudojami trečiųjų šalių piliečių sulaikymui pagal šį skyrių. Tokiems vizitams gali reikėti gauti leidimą.

| 5. | Sulaikytiems trečiosios šalies piliečiams sistemingai teikiama informacija, paaiškinanti sulaikymo centre taikomas taisykles bei nustatanti jų teises ir pareigas. Tokia informacija apima informaciją apie nacionalinėje teisėje numatytą jų teisę susisiekti su 4 dalyje nurodytomis organizacijomis ir įstaigomis. |
| --- | --- |

5.

Sulaikytiems trečiosios šalies piliečiams sistemingai teikiama informacija, paaiškinanti sulaikymo centre taikomas taisykles bei nustatanti jų teises ir pareigas. Tokia informacija apima informaciją apie nacionalinėje teisėje numatytą jų teisę susisiekti su 4 dalyje nurodytomis organizacijomis ir įstaigomis.

15.1.   Pirminis policijos vykdomas sulaikymas

Tapatybės nustatymo tikslais policijos vykdomas pirminis sulaikymas reglamentuojamas nacionalinės teisės aktais. Tai aiškiai pabrėžiama Grąžinimo direktyvos 17 konstatuojamoje dalyje: „Nepažeidžiant teisėsaugos institucijų vykdomopirminio sulaikymo, kuris reglamentuojamas nacionalinės teisės aktais, sulaikymas paprastai turėtų būti vykdomas specialiuose sulaikymo centruose“. Tai reiškia, kad per pradinį laikotarpį nacionalinė teisė gali ir toliau būti taikoma. Nors tai nėra teisinė prievolė, valstybės narės raginamos jau šiame etape užtikrinti, kad trečiųjų šalių piliečiai būtų laikomi atskirai nuo kalinių.

Pirminio sulaikymo laikotarpio, per kurį įtariami neteisėti migrantai gali būti laikomi policijos areštinėje, trukmė. Trumpas, bet pagrįstas laikotarpis, kad būtų galima identifikuoti tikrinamą asmenį ir išnagrinėti duomenis, siekiant nustatyti, ar tas asmuo yra neteisėtai esantis trečiosios šalies pilietis. Žr. ESTT sprendimo Achughbabian, C-329/11, 31 punktą: „Šiuo klausimu pažymėtina, jog kompetentingos institucijos turi turėti tam tikrą, nors ir trumpą, bet protingą laikotarpį, kad galėtų identifikuoti tikrinamą asmenį ir ištirti duomenis, siekdamos nustatyti, ar šis asmuo yra trečiosios šalies pilietis, neteisėtai esantis valstybės teritorijoje. Jei atitinkamas asmuo nebendradarbiauja, gali būti sunku nustatyti jo vardą, pavardę ir pilietybę. Taip pat gali būti sudėtinga patikrinti ir paties neteisėto buvimo šalyje faktą, ypač kai tikrinamas asmuo remiasi prieglobsčio prašytojo ar pabėgėlio statusu. Šiuo atveju kompetentingos institucijos, siekdamos nepažeisti Direktyvos 2008/115/EB tikslo, kuris buvo nurodytas pirmesniame punkte, turi veikti apdairiai ir be atidėliojimų nuspręsti, ar tikrinamas asmuo valstybės teritorijoje yra teisėtai“. Nors ir nėra privalomo tiksliai apibrėžto termino, Komisija ragina valstybes nares užtikrinti, kad neteisėti migrantai būtų perkelti į jiems skirtus specialius sulaikymo centrus per 48 valandas nuo sulaikymo (tolimų atstumų atveju išimties tvarka gali būti priimtini ir ilgesni laikotarpiai).

15.2.   Specialių centrų naudojimas, remiantis bendrąja taisykle

Specialių centrų naudojimas, remiantis bendrąja taisykle. Grąžinamieji asmenys nėra nusikaltėliai ir nusipelno, kad su jais būtų elgiamasi kitaip nei su kaliniais. Todėl Grąžinimo direktyvoje įtvirtinta bendroji taisyklė dėl specialių centrų naudojimo. Valstybės narės neteisėtai esančius trečiosios šalies piliečius išsiuntimo tikslu privalo laikyti specialiuose sulaikymo centruose, o ne įprastuose kalėjimuose. Tai reiškia, jog valstybės narės privalo specialiuose sulaikymo centruose užtikrinti pakankamą vietų skaičių, kad sulaikymo pajėgumai atitiktų faktinius poreikius, taip pat tinkamas materialines sulaikymo sąlygas.

Bendrosios taisyklės išimtys. Grąžinimo direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje nustatyta nukrypti leidžianti nuostata, pagal kurią valstybės narės sulaikytuosius iki išsiuntimo gali išimties tvarka laikyti įprastuose kalėjimuose, aiškintina siaurai. ESTT tai aiškiai patvirtino sprendimo Bero ir Bouzalmate
   (78), sujungtos bylos C-473/13 ir C-514/13, 25 punkte: „Antrajame [16 straipsnio 1 dalies] sakinyje numatoma nuo šio principo leidžianti nukrypti nuostata, kuri turi būti aiškinama griežtai (šiuo klausimu žr. Sprendimo Kamberaj, C-571/10, EU:C:2012:233, 86 punktą)“. Taikant tokią nukrypti leidžiančią nuostatą, visapusiškai atsižvelgiama į pagrindines teises ir reikiamas dėmesys skiriamas tokiems veiksniams, kaip patalpų perpildymas, poreikis išvengti pakartotinų perkėlimų ir galimas neigiamas poveikis grąžinamųjų asmenų, ypač pažeidžiamų asmenų, gerovei.

Netikėtai išaugęs sulaikytųjų skaičius. Grąžinimo direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta nukrypti leidžianti nuostata gali būti taikoma, kai dėl neprognozuojamų neteisėtos migracijos reiškiniui būdingų kiekybinių svyravimų netikėtai padidėjus sulaikytųjų skaičiui (kuris dar nesiekia Grąžinimo direktyvos 18 straipsnyje išsamiai reglamentuojamos nepaprastosios padėties lygmens), tampa sudėtinga patalpinti sulaikytuosius valstybės narės, kurioje paprastai yra reikiamas (pakankamas) vietų specialiuosiuose centruose skaičius, specialiuose centruose.

Agresyvūs sulaikytieji. Remiantis atitinkama EŽTT praktika, valstybės narės privalo apsaugoti sulaikytus grąžinamuosius asmenis nuo agresyvaus ar netinkamo kitų sulaikytų asmenų elgesio. Valstybės narės raginamos rasti praktinių būdų, kaip spręsti šią problemą specializuotuose centruose, nesinaudojant kalėjimų patalpomis. Galima, pavyzdžiui, skirti tam tikras sulaikymo centro patalpas (priestatus) agresyviems asmenims arba šios kategorijos asmenims numatyti specialius sulaikymo centrus.

Specialių sulaikymo centrų trūkumas valstybės narės regionuose. Specialių sulaikymo centrų trūkumas valstybės narės regione savaime nėra pagrindas pateisinti laikymą įprastame kalėjime, jei kituose tos pačios valstybės narės regionuose tokių centrų yra. ESTT tai aiškiai patvirtino sprendimo Bero ir Bouzalmate, sujungtos bylos C-473/13 ir C-514/13, 32 punkte: „Direktyvos 2008/115/EB 16 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, jog valstybė narė, siekdama išsiųsti iš šalies trečiųjų šalių piliečius, kurie neteisėtai yra šalyje, jų sulaikymą paprastai turi vykdyti šios valstybės specialiuose sulaikymo centruose, net jei minėtos valstybės narės santvarka federalinė ir joje esantis federalinis vienetas, kuris pagal nacionalinę teisę yra kompetentingas priimti sprendimą ir įvykdyti šį sulaikymą, tokio sulaikymo centro neturi“.

Trumpi sulaikymo laikotarpiai. Tikimybė, kad sulaikymas bus trumpalaikis (pavyzdžiui, 7 dienos ar mažiau), nėra pagrįsta priežastis asmenis laikyti kalėjime.

Laikymas uždarose medicinos ar psichiatrijos įstaigose. Sulaikytųjų laikymas prieš išsiuntimą uždarose medicinos ar psichiatrijos įstaigose kartu su asmenimis, sulaikytais dėl medicininių priežasčių, Grąžinimo direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje nenumatytas ir prieštarautų jos effet utile, išskyrus atvejus, kai atsižvelgiant į atitinkamo asmens ligą ir sveikatos būklę jį laikyti specialiame ar pritaikytame centre ar ten perkelti yra būtina, kad šiam asmeniui būtų užtikrinta tinkama ir nuolatinė medicinos specialistų priežiūra ir pagalba, siekiant išvengti tolesnio jo sveikatos blogėjimo.

15.3.   Atskyrimas nuo kalinių

Prievolė grąžinamuosius asmenis ir kalinius laikyti atskirai yra besąlyginis reikalavimas. Grąžinimo direktyvoje įtvirtinta besąlyginė valstybių narių prievolė užtikrinti, kad neteisėtai esantys trečiųjų šalių piliečiai visada būtų laikomi atskirai nuo kalinių, jei valstybė narė negali užtikrinti tokių trečiosios šalies piliečių laikymo tik specialiuose sulaikymo centruose.

Buvę kaliniai, kurie vėliau bus grąžinti. Pasibaigus laisvės atėmimo laikotarpiui, kai asmuo paprastai turėtų būti paleistas, reikia pradėti taikyti sulaikymo išsiuntimo tikslais taisykles (įskaitant Grąžinimo direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje nustatytą prievolę dėl sulaikymo vykdymo specialiuose sulaikymo centruose). Jei pasirengimas išsiųsti ir galbūt pats išsiuntimas vykdomi dar nepasibaigus laisvės atėmimo laikotarpiui, asmenį galima ir toliau laikyti kalėjime, nes vis dar galioja bausmė už anksčiau padarytą nusikaltimą. Valstybės narės raginamos visas būtinas išsiuntimo procedūras pradėti iš anksto, kol asmenys laisvės atėmimo bausmę dar atlieka kalėjime, kad būtų užtikrina, kad trečiosios šalies pilietį būtų galima sėkmingai grąžinti vėliausiai jį išleidžiant iš kalėjimo.

Agresyvūs sulaikytieji. Agresyvus ar netinkamas grąžinamųjų asmenų elgesys nesuteikia pagrindo juos laikyti su kaliniais, išskyrus atvejus, kai agresyvūs veiksmai laikytini nusikaltimu, ir atitinkamą laisvės atėmimo bausmę nustato teismas.

Sąvoka „kaliniai“ apima ir nuteistus kalinius, ir asmenis, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas. Tai patvirtinta Europos Tarybos (ET) Ministrų komiteto „Dvidešimties gairių dėl priverstino grąžinimo“ 10 gairės 4 punkte, kuriame aiškiai pabrėžiama, kad „asmenys, sulaikyti prieš jų išsiuntimą iš teritorijos, paprastai negali būti laikomi kartu su nuteistais kaliniais ar asmenimis, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas“. Todėl sulaikytieji turi būti atskirti nuo asmenų, kuriems paskirtas kardomasis kalinimas.

Grąžinamasis asmuo negali duoti sutikimo būti laikomas su kaliniais. Sprendimo Pham
   (79), C-474/13, 21 ir 22 punktuose ESTT aiškiai patvirtino: „Šiuo klausimu neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių atskyrimo nuo bausmę atliekančių kalinių reikalavimas, numatytas šios direktyvos 16 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje, viršija tai, kas gali būti laikoma tik specialia trečiųjų šalių piliečių sulaikymo įkalinimo įstaigose tvarkos taisykle, ir sudaro esminę tokio apgyvendinimo įkalinimo įstaigose sąlygą, be kurios, iš principo, jis neatitiktų šios direktyvos. Šiomis aplinkybėmis valstybė narė negali atsižvelgti į atitinkamo trečiosios šalies piliečio norą“.

15.4.   Materialinės sulaikymo sąlygos

Grąžinimo direktyvos 16 straipsnis; ET priverstinio grąžinimo gairių 10 gairė („Sulaikymo sąlygos prieš išsiuntimą“); Konvencijos prieš kankinimą (CPT) standartai ir informacijos apie imigrantų sulaikymą suvestinė; 2006 m. Europos kalėjimų taisyklės

Pačioje Grąžinimo direktyvoje nustatytos tam tikros konkrečios apsaugos priemonės. Valstybės narės privalo:

| — | teikti neatidėliotiną medicinos pagalbą ir užtikrinti būtiną ligų gydymą, |
| --- | --- |

—

teikti neatidėliotiną medicinos pagalbą ir užtikrinti būtiną ligų gydymą,

| — | atsižvelgti į specialius pažeidžiamų asmenų poreikius, taigi ir bendrai užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama į tokius veiksnius kaip atitinkamo asmens amžius, neįgalumas ir sveikata (įskaitant psichikos sveikatą), |
| --- | --- |

—

atsižvelgti į specialius pažeidžiamų asmenų poreikius, taigi ir bendrai užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama į tokius veiksnius kaip atitinkamo asmens amžius, neįgalumas ir sveikata (įskaitant psichikos sveikatą),

| — | sulaikytiems asmenims teikti informaciją apie sulaikymo centre taikomas taisykles ir jų teises bei pareigas. Šią informaciją rekomenduojama pateikti kuo greičiau, ne vėliau nei per 24 val. po jų atvykimo, |
| --- | --- |

—

sulaikytiems asmenims teikti informaciją apie sulaikymo centre taikomas taisykles ir jų teises bei pareigas. Šią informaciją rekomenduojama pateikti kuo greičiau, ne vėliau nei per 24 val. po jų atvykimo,

| — | suteikti sulaikytiesiems galimybę susisiekti su teisiniais atstovais, šeimos nariais ir kompetentingomis konsulinėmis įstaigomis, |
| --- | --- |

—

suteikti sulaikytiesiems galimybę susisiekti su teisiniais atstovais, šeimos nariais ir kompetentingomis konsulinėmis įstaigomis,

| — | atitinkamoms kompetentingoms nacionalinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms bei įstaigoms suteikti galimybę apsilankyti sulaikymo centruose. Ši teisė turi būti tiesiogiai suteikta suinteresuotosioms įstaigoms, nesvarbu, ar yra konkretus sulaikytojo kvietimas. |
| --- | --- |

—

atitinkamoms kompetentingoms nacionalinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms bei įstaigoms suteikti galimybę apsilankyti sulaikymo centruose. Ši teisė turi būti tiesiogiai suteikta suinteresuotosioms įstaigoms, nesvarbu, ar yra konkretus sulaikytojo kvietimas.

Kalbant apie klausimus, kurie Grąžinimo direktyvoje nėra tiesiogiai reglamentuojami, valstybės narės turi laikytis atitinkamų Europos Tarybos standartų, visų pirma CPT standartų. Grąžinimo direktyvoje nėra reglamentuojamos tam tikros materialinės sulaikymo sąlygos, kaip antai patalpų dydis, galimybė naudotis sanitarine įranga, galimybė išeiti į lauką, maitinimas sulaikymo laikotarpiu. Tačiau 17 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad su sulaikytaisiais turėtų būti elgiamasi humaniškai ir gerbiant jų orumą, atsižvelgiant į pagrindines teises bei laikantis tarptautinės teisės. Taikydamos sulaikymą išsiuntimo tikslu, valstybės narės turi užtikrinti, kad sulaikymo sąlygos neprieštarautų ESPTC 4 straipsniui, kuriuo uždraudžiamas nežmoniškas ar žeminantis elgesys. Praktinis šios prievolės poveikis valstybėms narėms išsamiau aprašytas visų pirma:

| 1) | Europos Tarybos Priverstinio grąžinimo gairių 10 gairėje („Sulaikymo sąlygos prieš išsiuntimą“); |
| --- | --- |

1)

Europos Tarybos Priverstinio grąžinimo gairių 10 gairėje („Sulaikymo sąlygos prieš išsiuntimą“);

| 2) | Europos Tarybos komiteto prieš kankinimą nustatytuose standartuose (toliau – CPT standartai, dokumentas CPT/Inf/E (2002 m.) 1 – Rev. 2013; CPT informacijos apie imigrantų sulaikymą suvestinė, dokumentas CPT/Inf(2017)3), kuriuose konkrečiai nagrinėjami ypatingi sulaikytų neteisėtų migrantų poreikiai ir statusas; |
| --- | --- |

2)

Europos Tarybos komiteto prieš kankinimą nustatytuose standartuose (toliau – CPT standartai, dokumentas CPT/Inf/E (2002 m.) 1 – Rev. 2013; CPT informacijos apie imigrantų sulaikymą suvestinė, dokumentas CPT/Inf(2017)3), kuriuose konkrečiai nagrinėjami ypatingi sulaikytų neteisėtų migrantų poreikiai ir statusas;

| 3) | 2006 m. Europos kalėjimų taisyklėse (Ministrų komiteto rekomendacija valstybėms narėms Rec(2006)2), kuriose išdėstyti minimalūs reikalavimai visais klausimais, neaptartais pirmiau minėtuose standartuose; |
| --- | --- |

3)

2006 m. Europos kalėjimų taisyklėse (Ministrų komiteto rekomendacija valstybėms narėms Rec(2006)2), kuriose išdėstyti minimalūs reikalavimai visais klausimais, neaptartais pirmiau minėtuose standartuose;

| 4) | JT standartinėse minimaliose elgesio su kaliniais taisyklėse (patvirtintose Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos 1957 m. liepos 31 d. rezoliucija Nr. 663 C (XXIV) ir 1977 m. gegužės 13 d. rezoliucija Nr. 2076 (LXII)). |
| --- | --- |

4)

JT standartinėse minimaliose elgesio su kaliniais taisyklėse (patvirtintose Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos 1957 m. liepos 31 d. rezoliucija Nr. 663 C (XXIV) ir 1977 m. gegužės 13 d. rezoliucija Nr. 2076 (LXII)).

Minėtuose standartuose aprašyti visuotinai pripažinti su sulaikymu susiję įsipareigojimai, kuriais, kaip absoliučiai minimaliais reikalavimais, valstybės narės turi vadovautis vykdydamos bet kokį sulaikymą, kad užtikrintų atitiktį EŽTK nustatytoms prievolėms, taip pat prievolėms, kylančioms iš ESPTC, taikant ES teisę.

ET 10 gairė. Sulaikymo sąlygos iki išsiuntimo

| 1. | Sulaikyti asmenys iki išsiuntimo paprastai kuo greičiau apgyvendinami šiam tikslui skirtuose centruose, kuriuose yra šių asmenų teisinį statusą atitinkančios materialinės sąlygos ir tvarka, taip pat tinkamos kvalifikacijos personalas. |
| --- | --- |

1.

Sulaikyti asmenys iki išsiuntimo paprastai kuo greičiau apgyvendinami šiam tikslui skirtuose centruose, kuriuose yra šių asmenų teisinį statusą atitinkančios materialinės sąlygos ir tvarka, taip pat tinkamos kvalifikacijos personalas.

| 2. | Tokie centrai turi būti tinkamai įrengti, švarūs ir geros būklės, taip pat pakankamai erdvūs tokiam skaičiui asmenų, kurie gali būti juose apgyvendinti. Be to, jei įmanoma, patalpų dizainas ir išdėstymas turėtų būti tokie, kad neprimintų kalėjimo aplinkos. Turi būti organizuojama mankšta lauke, suteikta galimybė pasinaudoti poilsio kambariu, radijo aparatu, televizoriumi, laikraščiais ir žurnalais, taip pat kitomis tinkamomis poilsio priemonėmis. |
| --- | --- |

2.

Tokie centrai turi būti tinkamai įrengti, švarūs ir geros būklės, taip pat pakankamai erdvūs tokiam skaičiui asmenų, kurie gali būti juose apgyvendinti. Be to, jei įmanoma, patalpų dizainas ir išdėstymas turėtų būti tokie, kad neprimintų kalėjimo aplinkos. Turi būti organizuojama mankšta lauke, suteikta galimybė pasinaudoti poilsio kambariu, radijo aparatu, televizoriumi, laikraščiais ir žurnalais, taip pat kitomis tinkamomis poilsio priemonėmis.

| 3. | Tokių centrų darbuotojai turi būti kruopščiai atrinkti ir jiems organizuojamas tinkamas mokymas. Valstybės narės raginamos, jei įmanoma, atitinkamiems darbuotojams organizuoti kursus, per kuriuos jie ne tik įgytų asmeninio bendravimo įgūdžių, bet ir susipažintų su skirtingomis sulaikytų asmenų kultūromis. Pageidautina, kad kai kurie darbuotojai turėtų atitinkamų kalbinių įgūdžių ir sugebėtų atpažinti galimus sulaikytų asmenų patiriamo streso požymius ir imtis reikiamų veiksmų. Prireikus darbuotojams turi būti suteikta išorinė, ypač medikų ir socialinių darbuotojų, pagalba. |
| --- | --- |

3.

Tokių centrų darbuotojai turi būti kruopščiai atrinkti ir jiems organizuojamas tinkamas mokymas. Valstybės narės raginamos, jei įmanoma, atitinkamiems darbuotojams organizuoti kursus, per kuriuos jie ne tik įgytų asmeninio bendravimo įgūdžių, bet ir susipažintų su skirtingomis sulaikytų asmenų kultūromis. Pageidautina, kad kai kurie darbuotojai turėtų atitinkamų kalbinių įgūdžių ir sugebėtų atpažinti galimus sulaikytų asmenų patiriamo streso požymius ir imtis reikiamų veiksmų. Prireikus darbuotojams turi būti suteikta išorinė, ypač medikų ir socialinių darbuotojų, pagalba.

| 4. | Asmenys, sulaikyti prieš išsiunčiant juos iš teritorijos, paprastai neturėtų būti laikomi kartu su kaliniais, nesvarbu, ar jie nuteisti, ar jiems paskirtas kardomasis kalinimas. Moterys ir vyrai jų pageidavimu turėtų būti atskirti nuo priešingos lyties asmenų, tačiau turi būti laikomasi šeimos vienovės principo, ir šeimos turi būti apgyvendintos atitinkamai. |
| --- | --- |

4.

Asmenys, sulaikyti prieš išsiunčiant juos iš teritorijos, paprastai neturėtų būti laikomi kartu su kaliniais, nesvarbu, ar jie nuteisti, ar jiems paskirtas kardomasis kalinimas. Moterys ir vyrai jų pageidavimu turėtų būti atskirti nuo priešingos lyties asmenų, tačiau turi būti laikomasi šeimos vienovės principo, ir šeimos turi būti apgyvendintos atitinkamai.

| 5. | Nacionalinės institucijos turi užtikrinti, kad šiuose centruose laikomi asmenys turėtų galimybę kreiptis į teisininką, gydytoją, nevyriausybines organizacijas, savo šeimos narius ir JTVPK ir kad jie turėtų galimybę palaikyti ryšį su išoriniu pasauliu, laikantis atitinkamų nacionalinės teisės aktų. Be to, šių centrų veikla turi būti nuolat stebima, taip pat ir pripažintų nepriklausomų stebėtojų. |
| --- | --- |

5.

Nacionalinės institucijos turi užtikrinti, kad šiuose centruose laikomi asmenys turėtų galimybę kreiptis į teisininką, gydytoją, nevyriausybines organizacijas, savo šeimos narius ir JTVPK ir kad jie turėtų galimybę palaikyti ryšį su išoriniu pasauliu, laikantis atitinkamų nacionalinės teisės aktų. Be to, šių centrų veikla turi būti nuolat stebima, taip pat ir pripažintų nepriklausomų stebėtojų.

| 6. | Sulaikytiesiems turi būti suteikta teisė pateikti skundus dėl netinkamo elgesio ar jiems nesuteiktos apsaugos nuo kitų sulaikytųjų smurto. Skundų pareiškėjams ir liudytojams suteikiama apsauga nuo netinkamo elgesio ar bauginimo, susijusio su jų skundu ar pateiktais atitinkamais įrodymais. |
| --- | --- |

6.

Sulaikytiesiems turi būti suteikta teisė pateikti skundus dėl netinkamo elgesio ar jiems nesuteiktos apsaugos nuo kitų sulaikytųjų smurto. Skundų pareiškėjams ir liudytojams suteikiama apsauga nuo netinkamo elgesio ar bauginimo, susijusio su jų skundu ar pateiktais atitinkamais įrodymais.

| 7. | Sulaikytiesiems turi būti sistemingai teikiama informacija, išaiškinant jiems centre taikomas taisykles, jiems taikomą tvarką ir nurodant jų teises ir pareigas. Ši informacija turi būti pateikta suinteresuotųjų asmenų paprastai vartojamomis kalbomis ir, jei būtina, reikia pasinaudoti vertėjo žodžiu paslaugomis. Sulaikytieji turi būti informuoti apie teisę kreiptis į pasirinktą teisininką, kompetentingą jų šalies diplomatinę atstovybę, tokias tarptautines organizacijas kaip JTVPK ir Tarptautinė migracijos organizacija (TMO), taip pat nevyriausybines organizacijas. Šiose srityse jiems turi būti suteikta pagalba. |
| --- | --- |

7.

Sulaikytiesiems turi būti sistemingai teikiama informacija, išaiškinant jiems centre taikomas taisykles, jiems taikomą tvarką ir nurodant jų teises ir pareigas. Ši informacija turi būti pateikta suinteresuotųjų asmenų paprastai vartojamomis kalbomis ir, jei būtina, reikia pasinaudoti vertėjo žodžiu paslaugomis. Sulaikytieji turi būti informuoti apie teisę kreiptis į pasirinktą teisininką, kompetentingą jų šalies diplomatinę atstovybę, tokias tarptautines organizacijas kaip JTVPK ir Tarptautinė migracijos organizacija (TMO), taip pat nevyriausybines organizacijas. Šiose srityse jiems turi būti suteikta pagalba.

CPT imigrantų sulaikymo standartai (ištraukos)

| 29. | (sulaikymo centrai). <...> Akivaizdu, kad tokiuose centruose turėtų būti tinkamai apstatytos, švarios ir suremontuotos gyvenamosios patalpos, kuriose pakaktų gyvenamojo ploto laikomų asmenų skaičiui. Be to, turėtų būti atsižvelgta į tokių patalpų projektą ir išdėstymą, kad, kiek įmanoma, būtų galima išvengti kalėjimo aplinkos įspūdžio. Kalbant apie režimo veiklą, ją turėtų sudaryti buvimas lauke, galimybė naudotis poilsio kambariu, naudotis radijo imtuvais/televizoriumi, skaityti laikraščius/žurnalus bei naudotis kitomis atitinkamomis poilsio priemonėmis (pvz., žaisti stalo žaidimus, stalo tenisą). Kuo ilgiau asmenys laikomi tokiuose centruose, tuo įvairesnė turėtų būti jiems siūloma veikla.


  Centrų, kuriuose laikomi sulaikyti imigrantai, darbuotojų užduotis ypatingai sunki. Pirmiausia, dėl kalbos barjero neišvengiamai iškyla sunkumų bendraujant. Antra, daugelis sulaikytųjų sunkiai susitaiko su tuo faktu, kad jiems atimta laisvė nesant įtarimo, jog jie padarė baudžiamąjį nusikaltimą. Trečia, yra grėsmės, kad tarp skirtingų tautybių ir etninių grupių sulaikytųjų susidarys įtampa. Todėl CPT ypatingai akcentuoja priežiūrą tokiuose centruose vykdančių darbuotojų parinkimą ir atitinkamą mokymą. Atitinkami darbuotojai ne tik turėtų pasižymėti gerais asmeninio bendravimo įgūdžiais, bet ir būti susipažinę su skirtingomis sulaikytųjų kultūromis. Bent keletas darbuotojų turėtų turėti reikiamos užsienio kalbos įgūdžius. Be to, jie turėtų būti apmokyti atpažinti galimus sulaikytųjų stresinius simptomus (dėl patirtos traumos arba socialinių-kultūrinių skirtumų) ir imtis atitinkamų priemonių. |
| --- | --- |

29.

(sulaikymo centrai). <...> Akivaizdu, kad tokiuose centruose turėtų būti tinkamai apstatytos, švarios ir suremontuotos gyvenamosios patalpos, kuriose pakaktų gyvenamojo ploto laikomų asmenų skaičiui. Be to, turėtų būti atsižvelgta į tokių patalpų projektą ir išdėstymą, kad, kiek įmanoma, būtų galima išvengti kalėjimo aplinkos įspūdžio. Kalbant apie režimo veiklą, ją turėtų sudaryti buvimas lauke, galimybė naudotis poilsio kambariu, naudotis radijo imtuvais/televizoriumi, skaityti laikraščius/žurnalus bei naudotis kitomis atitinkamomis poilsio priemonėmis (pvz., žaisti stalo žaidimus, stalo tenisą). Kuo ilgiau asmenys laikomi tokiuose centruose, tuo įvairesnė turėtų būti jiems siūloma veikla.

Centrų, kuriuose laikomi sulaikyti imigrantai, darbuotojų užduotis ypatingai sunki. Pirmiausia, dėl kalbos barjero neišvengiamai iškyla sunkumų bendraujant. Antra, daugelis sulaikytųjų sunkiai susitaiko su tuo faktu, kad jiems atimta laisvė nesant įtarimo, jog jie padarė baudžiamąjį nusikaltimą. Trečia, yra grėsmės, kad tarp skirtingų tautybių ir etninių grupių sulaikytųjų susidarys įtampa. Todėl CPT ypatingai akcentuoja priežiūrą tokiuose centruose vykdančių darbuotojų parinkimą ir atitinkamą mokymą. Atitinkami darbuotojai ne tik turėtų pasižymėti gerais asmeninio bendravimo įgūdžiais, bet ir būti susipažinę su skirtingomis sulaikytųjų kultūromis. Bent keletas darbuotojų turėtų turėti reikiamos užsienio kalbos įgūdžius. Be to, jie turėtų būti apmokyti atpažinti galimus sulaikytųjų stresinius simptomus (dėl patirtos traumos arba socialinių-kultūrinių skirtumų) ir imtis atitinkamų priemonių.

| 79. | Neteisėtų migrantų sulaikymo sąlygos turi atspindėti jų laisvės apribojimo pobūdį, vengiant didelių apribojimų ir suteikiant galimybę užsiimti įvairia veikla. Pavyzdžiui, sulaikytiems neteisėtiems migrantams turi būti sudarytos visos sąlygos prasmingai palaikyti ryšį su išoriniu pasauliu (įskaitant galimybę dažnai skambinti telefonu ir priimti lankytojus), o jų judėjimo sulaikymo centre laisvė turi būti kuo mažiau ribojama. NET jei sulaikymo sąlygos kalėjimuose šiuos reikalavimus atitinka – o taip tikrai nėra visada – CPT dėl pirmiau išdėstytų priežasčių mano, kad neteisėtų migrantų laikymas kalėjimo aplinkoje yra iš esmės ydinga praktika. |
| --- | --- |

79.

Neteisėtų migrantų sulaikymo sąlygos turi atspindėti jų laisvės apribojimo pobūdį, vengiant didelių apribojimų ir suteikiant galimybę užsiimti įvairia veikla. Pavyzdžiui, sulaikytiems neteisėtiems migrantams turi būti sudarytos visos sąlygos prasmingai palaikyti ryšį su išoriniu pasauliu (įskaitant galimybę dažnai skambinti telefonu ir priimti lankytojus), o jų judėjimo sulaikymo centre laisvė turi būti kuo mažiau ribojama. NET jei sulaikymo sąlygos kalėjimuose šiuos reikalavimus atitinka – o taip tikrai nėra visada – CPT dėl pirmiau išdėstytų priežasčių mano, kad neteisėtų migrantų laikymas kalėjimo aplinkoje yra iš esmės ydinga praktika.

| 82. | Teisė kreiptis į teisininką apima teisę pasikalbėti su teisininku be pašalinių, taip pat gauti teisinę konsultaciją gyvenimo šalyje, sulaikymo ir išsiuntimo klausimais. Tai reiškia, kad tais atvejais, kai neteisėti migrantai neturi galimybės pasisamdyti teisininko ir susimokėti už jo paslaugas, jiems turi būti suteikta teisinė pagalba.


  Be to, visi atvykę sulaikyti asmenys turi būti nedelsiant apžiūrėti gydytojo arba kompetentingo slaugytojo, kuris informaciją perduoda gydytojui. Teisė kreiptis į gydytoją apima teisę būti apžiūrėtam neteisėto migranto pasirinkto gydytojo, jei jis to pageidauja; tačiau tokios apžiūros išlaidas gali tekti padengti pačiam sulaikytajam.


  Pranešti apie sulaikymą pasirinktam giminaičiui ar trečiajai šaliai žymiai lengviau, jei migrantams laisvės apribojimo laikotarpiu leidžiama turėti savo mobiliuosius telefonus ar bent sudaromos sąlygos jais pasinaudoti. |
| --- | --- |

82.

Teisė kreiptis į teisininką apima teisę pasikalbėti su teisininku be pašalinių, taip pat gauti teisinę konsultaciją gyvenimo šalyje, sulaikymo ir išsiuntimo klausimais. Tai reiškia, kad tais atvejais, kai neteisėti migrantai neturi galimybės pasisamdyti teisininko ir susimokėti už jo paslaugas, jiems turi būti suteikta teisinė pagalba.

Be to, visi atvykę sulaikyti asmenys turi būti nedelsiant apžiūrėti gydytojo arba kompetentingo slaugytojo, kuris informaciją perduoda gydytojui. Teisė kreiptis į gydytoją apima teisę būti apžiūrėtam neteisėto migranto pasirinkto gydytojo, jei jis to pageidauja; tačiau tokios apžiūros išlaidas gali tekti padengti pačiam sulaikytajam.

Pranešti apie sulaikymą pasirinktam giminaičiui ar trečiajai šaliai žymiai lengviau, jei migrantams laisvės apribojimo laikotarpiu leidžiama turėti savo mobiliuosius telefonus ar bent sudaromos sąlygos jais pasinaudoti.

| 90. | Neteisėtų migrantų sveikatos būklės įvertinimas laisvės apribojimo laikotarpiu yra esminis įpareigojimas kiekvieno atskiro sulaikyto asmens ir visos neteisėtų migrantų grupės atžvilgiu. Neteisėtų migrantų psichinei ir fizinei sveikatai gali pakenkti ankstesnė trauminė patirtis. Be to, įprastinės asmeninės ir kultūrinės aplinkos praradimas bei netikrumas dėl savo ateities gali sukelti psichinės sveikatos pablogėjimą, įskaitant praeityje patirtų depresijos, nerimo ir potrauminio sutrikimo simptomų paaštrėjimą. |
| --- | --- |

90.

Neteisėtų migrantų sveikatos būklės įvertinimas laisvės apribojimo laikotarpiu yra esminis įpareigojimas kiekvieno atskiro sulaikyto asmens ir visos neteisėtų migrantų grupės atžvilgiu. Neteisėtų migrantų psichinei ir fizinei sveikatai gali pakenkti ankstesnė trauminė patirtis. Be to, įprastinės asmeninės ir kultūrinės aplinkos praradimas bei netikrumas dėl savo ateities gali sukelti psichinės sveikatos pablogėjimą, įskaitant praeityje patirtų depresijos, nerimo ir potrauminio sutrikimo simptomų paaštrėjimą.

| 91. | Visuose sulaikytų neteisėtų migrantų centruose kiekvieną dieną turi dirbti bent asmuo, turintis pripažintą medicinos slaugytojo kvalifikaciją. Šis asmuo visų pirma turėtų atlikti pirminę visų atvykstančių medicininę apžiūrą (pirmiausia dėl užkrečiamų ligų, įskaitant tuberkuliozę), priimti prašymus dėl gydytojo apžiūros, užtikrinti, kad paskirti vaistai būtų gauti ir išdalyti, tvarkyti medicininius dokumentus ir prižiūrėti bendras higienos sąlygas. |
| --- | --- |

91.

Visuose sulaikytų neteisėtų migrantų centruose kiekvieną dieną turi dirbti bent asmuo, turintis pripažintą medicinos slaugytojo kvalifikaciją. Šis asmuo visų pirma turėtų atlikti pirminę visų atvykstančių medicininę apžiūrą (pirmiausia dėl užkrečiamų ligų, įskaitant tuberkuliozę), priimti prašymus dėl gydytojo apžiūros, užtikrinti, kad paskirti vaistai būtų gauti ir išdalyti, tvarkyti medicininius dokumentus ir prižiūrėti bendras higienos sąlygas.

2006 m. Europos kalėjimų taisyklės (ištraukos)

Apgyvendinimas

| 18.1 | Kaliniams skirtų patalpų, ypač miegamųjų, būklė turi užtikrinti pagarbą žmogaus orumui ir, kiek įmanoma, privatumui, bei atitikti sveikatos ir higienos reikalavimus, turi būti skiriamas tinkamas dėmesys klimato sąlygoms, ypač gyvenamos patalpos plotui, kubinei oro talpai, apšvietimui, šildymui ir ventiliacijai. |
| --- | --- |

18.1

| 18.2 | Visose vietose, kuriose kaliniai gyvena, dirba ar susirenka:








  a) | langai turi būti tokio dydžio, kad kaliniai galėtų skaityti ir dirbti normaliomis sąlygomis, esant natūraliam apšvietimui, sukonstruoti tokiu būdu, kad būtų vėdinama, išskyrus patalpas, kuriose yra tinkamos oro kondicionavimo sistemos; |
| --- | --- | --- |

18.2

a)

langai turi būti tokio dydžio, kad kaliniai galėtų skaityti ir dirbti normaliomis sąlygomis, esant natūraliam apšvietimui, sukonstruoti tokiu būdu, kad būtų vėdinama, išskyrus patalpas, kuriose yra tinkamos oro kondicionavimo sistemos;

| b) | dirbtinis apšvietimas turi atitikti nustatytus techninius standartus; ir |
| --- | --- |

b)

dirbtinis apšvietimas turi atitikti nustatytus techninius standartus; ir

| c) | turi būti įrengta aliarmo sistema, kuri leistų kaliniams nedelsiant susisiekti su personalu. |
| --- | --- |

c)

turi būti įrengta aliarmo sistema, kuri leistų kaliniams nedelsiant susisiekti su personalu.

Higiena

| 19.1 | Visos įstaigos patalpos visą laiką turi būti švarios ir tinkamai prižiūrėtos. |
| --- | --- |

19.1

| 19.2 | Priimant kalinius į kalėjimą, kameros ar kitos patalpos, kur jie apgyvendinami, turėtų būti švarios. |
| --- | --- |

19.2

| 19.3 | Kaliniai turi turėti galimybę naudotis sanitariniais įrenginiais, kurie būtų higieniški ir užtikrintų privatumą. |
| --- | --- |

19.3

| 19.4 | Turi būti įrengta tinkama įranga tam, kad kiekvienas kalinys galėtų praustis klimatines sąlygas atitinkančioje temperatūroje, jei įmanoma, kiekvieną dieną, tačiau ne rečiau kaip du kartus per savaitę (arba dažniau, jei reikalinga) tam, kad būtų užtikrinti higienos reikalavimai. |
| --- | --- |

19.4

| 19.5 | Kalinių asmeniniai daiktai, drabužiai bei miegamosios vietos turi būti švarūs ir tvarkingi. |
| --- | --- |

19.5

| 19.6 | Kad kaliniai laikytųsi švaros, įstaigos vadovybė turėtų aprūpinti juos tualeto reikmenimis bei valymo priemonėmis ir medžiagomis. |
| --- | --- |

19.6

| 19.7 | Moterys turi būti aprūpintos specialiomis higienos priemonėmis. |
| --- | --- |

19.7

Drabužiai ir patalynė

| 20.1 | Kaliniai, neturintys nuosavų tinkamų drabužių, turi būti aprūpinami rūbais, atitinkančiais klimatą. |
| --- | --- |

20.1

| 20.2 | Tokie drabužiai jokiu būdu negali žeisti kalinių savigarbos. |
| --- | --- |

20.2

| 20.3 | Visi drabužiai turi būti geros būklės ir prireikus pakeičiami. |
| --- | --- |

20.3

| 20.4 | Kai kaliniai gauna leidimą išeiti už įstaigos ribų, iš jų neturi būti reikalaujama dėvėti tokius drabužius, kurie išskirtų juos kaip kalinius. |
| --- | --- |

20.4

| 21. | Kiekvienas kalinys turi turėti atskirą lovą bei atskirą tinkamą patalynę, kuri turi būti gerai prižiūrima ir pakankamai dažnai keičiama, kad būtų švari. |
| --- | --- |

21.

Maitinimas

| 22.1 | Kiekvienam kaliniui turi būti pateikiamas pilnavertis maistas, atitinkantis jų lytį, amžių, sveikatą, fizinę būklę, religiją, kultūrą ir jų darbo pobūdį. |
| --- | --- |

22.1

| 22.2 | Reikalavimai maitinimui, įskaitant jo minimalų energijos ir proteinų kiekį, turėtų būti apibrėžti šalies įstatymuose. |
| --- | --- |

22.2

| 22.3 | Maisto paruošimas ir pateikimas turi atitikti higienos reikalavimus. |
| --- | --- |

22.3

| 22.4 | Kaliniai turi būti maitinami 3 kartus per dieną, tarp kiekvieno maitinimo nustatant racionalius intervalus. |
| --- | --- |

22.4

| 22.5 | Kiekvienam kaliniui visuomet turi būti prieinamas geriamasis vanduo. |
| --- | --- |

22.5

| 22.6 | Praktikuojantis gydytojas ar kvalifikuota medicinos sesuo turi paskirti dietą konkrečiam kaliniui, kai tai yra reikalinga dėl jo sveikatos. |
| --- | --- |

22.6

Kalėjimų režimas

| 25.1 | Režimas visiems kaliniams turi užtikrinti tinkamą užimtumo programą. |
| --- | --- |

25.1

| 25.2 | Režimas visiems kaliniams turi leisti kaip įmanoma daugiau dienos valandų praleisti už savo kameros sienų tam, kad tai atitiktų žmoniškąjį ir socialinį bendravimo lygį. |
| --- | --- |

25.2

| 25.3 | Režimas turėtų užtikrinti kalinių gerovės poreikius. |
| --- | --- |

25.3

| 25.4 | Ypatingas dėmesys turi būti skirtas kalinių, kurie patyrė fizinį, psichinį ar seksualinį smurtą, poreikiams. |
| --- | --- |

25.4

Fizinis lavinimas ir poilsis

| 27.1 | Kiekvienam kaliniui kasdien, esant tinkamoms oro sąlygoms, turi būti sudarytos sąlygos ne mažiau nei vieną valandą per dieną mankštintis atvirame ore. |
| --- | --- |

27.1

| 27.2 | Jei oro sąlygos nėra tinkamos, kaliniams turėtų būti sudarytos alternatyvios sąlygos, kurios leistų mankštintis. |
| --- | --- |

27.2

| 27.3 | Tinkamai organizuoti fiziniai pratimai ir jų vedimas bei poilsio galimybės turi būti sudedamoji kalėjimų režimo dalis. |
| --- | --- |

27.3

| 27.4 | Kalėjimų valdžia turi rūpintis šiais užsiėmimais, užtikrindama tinkamą įrangą ir inventorių. |
| --- | --- |

27.4

| 27.5 | Kalėjimų valdžia turi pasirūpinti specialiais užsiėmimais kaliniams, kuriems tokių užsiėmimų reikia. |
| --- | --- |

27.5

| 27.6 | Kaliniams turi būti numatytos poilsio galimybės, tarp jų sportas, žaidimai, pomėgiai ir kiti laisvalaikio užsiėmimai, į kurių organizavimą jie turi būti įtraukti kiek įmanoma labiau. |
| --- | --- |

27.6

| 27.7 | Fizinio lavinimo metu ir dalyvaujant poilsio veikloje kaliniams turi būti leidžiama bendrauti tarpusavyje. |
| --- | --- |

27.7

Minties, sąžinės ir religijos laisvė

| 29.1 | Kalinių minties, sąžinės ir religijos laisvė turi būti gerbiama. |
| --- | --- |

29.1

| 29.2 | Kalėjimų rėžimas kiek įmanoma turi būti organizuotas taip, kad leistų kaliniams praktikuoti savo religiją ir tikėjimus, dalyvauti šių religijų ar tikėjimų pamaldose arba susirinkimuose, vedamuose pripažintų šių religijų atstovų, turėti privačių pasimatymų su šių religijų atstovais, taip pat turėti nuosavų knygų ir literatūros, susijusių su jų religija ar tikėjimais. |
| --- | --- |

29.2

| 29.3 | Nė vienas kalinys negali būti verčiamas praktikuoti religiją ar tikėjimą, dalyvauti religinėse pamaldose ar susirinkimuose, dalyvauti religinėse procesijose ar susitikinėti su kurios nors religijos ar tikėjimo atstovais. |
| --- | --- |

29.3

Etninės ir kalbinės mažumos

| 38.1 | Reikėtų imtis specialių priemonių, siekiant patenkinti kalinių, priklausančių etninėms ar kalbinėms mažumoms, poreikius. |
| --- | --- |

38.1

| 38.2 | Kalinimo įstaigose, jei tai įgyvendinama, turi būti leidžiama tęsti skirtingų grupių kultūrinius renginius. |
| --- | --- |

38.2

| 38.3 | Kalinių kalbiniai poreikiai turi būti patenkinami pasitelkiant kompetentingus vertėjus bei aprūpinant rašytine medžiaga tokiomis kalbomis, kokios yra vartojamos konkrečiame kalėjime. |
| --- | --- |

38.3

Sveikatos apsauga

| 40.3 | Visi kaliniai turi turėti galimybę naudotis medicinos paslaugomis, kurios teikiamos šalyje, ir negali būti diskriminacijos teisinės padėties pagrindu. |
| --- | --- |

40.3

| 40.4 | Sveikatos priežiūros tarnybos kalinimo įstaigoje turi stengtis nustatyti ir gydyti visus fizinius ar psichinius susirgimus bei sutrikimus, nuo kurių kaliniai gali kentėti. |
| --- | --- |

40.4

| 40.5 | Visos reikalingos medicinos, chirurgijos ir psichiatrijos paslaugos, įskaitant ir tas paslaugas, kurios yra prieinamos visuomenėje, turi būti suteiktos kaliniui. |
| --- | --- |

40.5

Medicinos ir sveikatos apsaugos personalas

| 41.1 | Kiekvienoje įstaigoje turi būti bent vienas kvalifikuotas bendrosios praktikos gydytojas. |
| --- | --- |

41.1

| 41.2 | Būtina sudaryti sąlygas, užtikrinančias, kad neatidėliotinais atvejais kvalifikuotas bendrosios praktikos gydytojas bet kuriuo metu galėtų nedelsdamas suteikti pirmąją medicinos pagalbą. |
| --- | --- |

41.2

| 41.3 | Įstaigose, neturinčiose visu etatu dirbančio praktikuojančio gydytojo, turi reguliariai lankytis ne visu etatu dirbantis gydytojas. |
| --- | --- |

41.3

| 41.4 | Kiekvieno kalėjimo personalas turi būti tinkamai parengtas sveikatos apsaugos atžvilgiu. |
| --- | --- |

41.4

| 41.5 | Kiekvienam kaliniui turi būti prieinamos kvalifikuoto dantisto ir okulisto paslaugos. |
| --- | --- |

41.5

Gydytojo pareigos

| 42.1 | Praktikuojantis gydytojas arba jam pavaldi kvalifikuota medicinos sesuo kiek galima greičiau po priėmimo turi apžiūrėti ir apklausti kiekvieną kalinį, nebent yra akivaizdu, kad to daryti nereikia. |
| --- | --- |

42.1

| 42.2 | Praktikuojantis gydytojas arba jam pavaldi kvalifikuota medicinos sesuo turi ištirti kalinius, jei to reikia, paleidimo metu, ir visada, kai tai prireikia daryti. |
| --- | --- |

42.2

| 42.3 | Tiriant kalinius, praktikuojantis gydytojas arba jam pavaldi kvalifikuota medicinos sesuo turi ypatingai atkreipti dėmesį į šiuos aspektus:








  a) | įprastų medicininio konfidencialumo taisyklių laikymąsi; |
| --- | --- | --- |

42.3

a)

įprastų medicininio konfidencialumo taisyklių laikymąsi;

| b) | nustatyti fizinius ir protinius susirgimus bei imtis atitinkamų gydymo priemonių ir tęsti jau pradėtą gydymą; |
| --- | --- |

b)

nustatyti fizinius ir protinius susirgimus bei imtis atitinkamų gydymo priemonių ir tęsti jau pradėtą gydymą;

| c) | užfiksuoti ir pranešti tiesioginei valdžiai apie bet kokį požymį ar simptomą dėl smurto prieš kalinius; |
| --- | --- |

c)

užfiksuoti ir pranešti tiesioginei valdžiai apie bet kokį požymį ar simptomą dėl smurto prieš kalinius;

| d) | imtis veiksmų pastebėjus požymius, kurie atsirado dėl narkotikų, medikamentų ir alkoholio vartojimo nutraukimo; |
| --- | --- |

d)

imtis veiksmų pastebėjus požymius, kurie atsirado dėl narkotikų, medikamentų ir alkoholio vartojimo nutraukimo;

| e) | nustatyti bet kurį psichologinį ar kitą stresą, kilusį dėl laisvės apribojimo; |
| --- | --- |

e)

nustatyti bet kurį psichologinį ar kitą stresą, kilusį dėl laisvės apribojimo;

| f) | atskirti kalinius, įtariamus sergant infekcinėmis ar užkrečiamomis ligomis, o ligos metu suteikti jiems tinkamą gydymą; |
| --- | --- |

f)

atskirti kalinius, įtariamus sergant infekcinėmis ar užkrečiamomis ligomis, o ligos metu suteikti jiems tinkamą gydymą;

| g) | užtikrinti, kad ŽIV infekuoti kaliniai nebūtų izoliuojami nuo kitų kalinių vien dėl šios priežasties; |
| --- | --- |

g)

užtikrinti, kad ŽIV infekuoti kaliniai nebūtų izoliuojami nuo kitų kalinių vien dėl šios priežasties;

| h) | nustatyti fizinius ar psichinius defektus, kurie po paleidimo gali trukdyti adaptuotis visuomenėje; |
| --- | --- |

h)

nustatyti fizinius ar psichinius defektus, kurie po paleidimo gali trukdyti adaptuotis visuomenėje;

| i) | įvertinti kiekvieno kalinio fizinį pajėgumą dirbti ir mankštintis; |
| --- | --- |

i)

įvertinti kiekvieno kalinio fizinį pajėgumą dirbti ir mankštintis;

| j) | kartu su visuomeninėmis institucijomis pasirengti bet kokiam reikalingam medicininiam ar psichiatriniam gydymui pratęsti po paleidimo, jei kalinys su tuo sutinka. |
| --- | --- |

j)

kartu su visuomeninėmis institucijomis pasirengti bet kokiam reikalingam medicininiam ar psichiatriniam gydymui pratęsti po paleidimo, jei kalinys su tuo sutinka.

Sveikatos apsaugos užtikrinimas

| 46.1 | Sergantys kaliniai, kuriems reikalinga specialisto priežiūra, turi būti perkeliami į specializuotas įstaigas arba įprastas ligonines, jei gydymas kalėjime neįmanomas. |
| --- | --- |

46.1

| 46.2 | Įstaigose esančios savos ligoninės patalpos turi būti tinkamai įrengtos, taip pat turi būti tinkamai sukomplektuotas personalas tam, kad kaliniai būtų tinkamai gydomi ir prižiūrimi. |
| --- | --- |

46.2

16.   NEPILNAMEČIŲ IR ŠEIMŲ SULAIKYMAS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 17 straipsnis

| 1. | Nelydimi nepilnamečiai ir šeimos, kuriose yra nepilnamečių, sulaikomi tik kraštutiniu atveju ir kuo trumpesniam laikui. |
| --- | --- |

1.

Nelydimi nepilnamečiai ir šeimos, kuriose yra nepilnamečių, sulaikomi tik kraštutiniu atveju ir kuo trumpesniam laikui.

| 2. | Sulaikytos šeimos, laukiančios išsiuntimo, apgyvendinamos atskirai, užtikrinant atitinkamą privatumą. |
| --- | --- |

2.

Sulaikytos šeimos, laukiančios išsiuntimo, apgyvendinamos atskirai, užtikrinant atitinkamą privatumą.

| 3. | Sulaikyti nepilnamečiai turi galimybę užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal jų amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas, ir turi teisę į švietimą, atsižvelgiant į jų buvimo trukmę. |
| --- | --- |

3.

Sulaikyti nepilnamečiai turi galimybę užsiimti laisvalaikio veikla, įskaitant pagal jų amžių jiems tinkamus žaidimus ir pramogas, ir turi teisę į švietimą, atsižvelgiant į jų buvimo trukmę.

| 4. | Nelydimi nepilnamečiai, jei tai įmanoma, apgyvendinami institucijose, kurių darbuotojai ir patalpos yra tinkami atsižvelgiant į jų amžiaus asmenų poreikius. |
| --- | --- |

4.

Nelydimi nepilnamečiai, jei tai įmanoma, apgyvendinami institucijose, kurių darbuotojai ir patalpos yra tinkami atsižvelgiant į jų amžiaus asmenų poreikius.

| 5. | Nepilnamečių, laukiančių išsiuntimo, sulaikymo atvejais pagrindinis dėmesys turi būti skiriamas vaiko interesams. |
| --- | --- |

5.

Nepilnamečių, laukiančių išsiuntimo, sulaikymo atvejais pagrindinis dėmesys turi būti skiriamas vaiko interesams.

Grąžinimo direktyvoje numatyta, kad išsiunčiami nelydimi nepilnamečiai ir šeimos, kuriose yra nepilnamečių, gali būti sulaikomi tik kraštutiniu atveju ir kuo trumpesniam laikui, jeigu tinkamai laikomasi specialių apsaugos priemonių.

Be šių apsaugos priemonių, kurios nustatytos Grąžinimo direktyvos 17 straipsnyje, būtina laikytis šios direktyvos 15 straipsnyje nustatytoms bendrosioms sulaikymo taisyklėms taikomų principų, visų pirma sulaikymą taikyti tik kraštutiniu atveju, parengti įvairias veiksmingas sulaikymui alternatyvias priemones ir atlikti atskirą kiekvieno atvejo vertinimą (žr. 14 skirsnį). Nepilnamečių ir šeimų sulaikymo atveju pagrindinis dėmesys visada turi būti skiriamas vaiko interesams. Valstybės narės raginamos į visas su sulaikymu susijusias bylas įtraukti vaikų apsaugos institucijas, o tais atvejais, kai yra pagrindas suimti, turi būti imamasi visų priemonių užtikrinti, kad būtų numatytos ir prieinamos įvairios veiksmingos nepilnamečių (tiek nelydymų, tiek su šeimomis) sulaikymui alternatyvios priemonės.

JTVPK (80) ir FRA (81) pateikia nelydymų nepilnamečių ir šeimų su vaikais sulaikymui alternatyvių priemonių gerosios patirties pavyzdžių.

Komisija rekomenduoja nacionalinės teisės aktais nedrausti galimybės sulaikyti nepilnamečius, kai tai yra absoliučiai būtina galutinio sprendimo grąžinti vykdymui užtikrinti ir kai konkrečiu atveju negalima taikyti švelnesnių priverstinių priemonių.

Grąžinimo direktyvos 17 straipsnio tekstas labai panašus į ET 11 gairės „Vaikai ir šeimos“ tekstą. Papildomas konkrečias rekomendacijas galima rasti toliau pateiktame šios gairės komentare.

ET 11 gairė. Vaikai ir šeimos

Komentaras

| 1. | Gairės 1, 3 ir 5 punktai pagrįsti atitinkamomis nuostatomis, įtvirtintomis Vaiko teisių konvencijoje, kuri priimta ir pateikta pasirašyti, ratifikuoti ir prisijungti 1989 m. lapkričio 20 d. Generalinės Asamblėjos rezoliucija 44/25 ir ratifikuota visų Europos Tarybos valstybių narių. Dėl 2 punkto reikėtų priminti, jog sulaikymo atvejais taikytina ir teisė į šeimos gyvenimo gerbimą, įtvirtinta EŽTK 8 straipsnyje. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Dėl vaikų laisvės apribojimo Vaiko teisių konvencijos 37 straipsnyje nustatyta, kad „vaikas areštuojamas, sulaikomas ar įkalinamas pagal įstatymą, tik kraštutiniu atveju ir kiek įmanoma trumpesniam laikui“ (37 straipsnio b dalis). Pagal šios Konvencijos 20 straipsnio 1 dalį „[v]aikas, kuris laikinai arba visam laikui yra netekęs savo šeimos aplinkos arba kuris dėl savo interesų negali toje aplinkoje būti, turi teisę į ypatingą valstybės teikiamą apsaugą ir paramą“. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Buvo remtasi ir Jungtinių Tautų nepilnamečių, iš kurių atimta laisvė, apsaugos taisyklių, patvirtintų 1990 m. gruodžio 14 d. Generalinės Asamblėjos rezoliucija 45/113, 38 punktu. Šios taisyklės taikytinos bet kokiam laisvės atėmimui, reiškiančiam „bet kokį asmens sulaikymą ar įkalinimą arba įkurdinimą viešojoje arba privačioje laisvės atėmimo įstaigoje, iš kurios šis gali išeiti ne savo valia, o tik teisminės, administracinės ar kitos valstybinės valdžios nurodymu“ (11 punkto b papunktis). Pagal 38 punktą „kiekvienas nepilnametis, pagal amžių turintis lankyti mokyklą, turi teisę į išsilavinimą, atitinkantį jo poreikius ir gabumus ir skirtą parengti jį grįžti į visuomenę. Toks mokymas, jei įmanoma, turėtų vykti už sulaikymo centro ribų, bendruomenės mokyklose, ir bet kuriuo atveju mokymą turi atlikti kvalifikuoti mokytojai pagal programas, integruotas į šalies švietimo sistemą, siekiant, kad išėję į laisvę nepilnamečiai galėtų nesunkiai mokytis toliau. Išskirtinį dėmesį sulaikymo centro administracija turėtų atkreipti į nepilnamečių užsieniečių ar nepilnamečių, turinčių specifinių kultūrinių ar etninių poreikių, mokymą. Neraštingiems, turintiems pažinimo ar mokymosi sunkumų nepilnamečiams suteiktina teisė į specialų mokymą.“ |
| --- | --- |

3.

| 4. | Šis punktas atspindi pagrindinį principą, įtvirtintą Vaiko teisių konvencijoje, kurios 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta, jog „[i]mantis bet kokių vaiką liečiančių veiksmų, nesvarbu, ar tai darytų valstybinės ar privačios įstaigos, užsiimančios socialiniu aprūpinimu, teismai, administracijos ar įstatymų leidimo organai, svarbiausia – vaiko interesai“. Tai, beje taikytina ir sprendimams dėl vaikų, kurie išsiunčiami iš šalies teritorijos, sulaikymo. |
| --- | --- |

4.

CPT standartuose įtvirtintos toliau pateiktos nepilnamečių sulaikymo taisyklės, kurių valstybės narės turi laikytis, kai išimties tvarka, kaip kraštutinę priemonę, taiko sulaikymą.

CPT nepilnamečių sulaikymo standartai (ištraukos)

| 97. | CPT mano, jog būtina dėti visas pastangas, kad nereikėtų apriboti nepilnamečių neteisėtų migrantų laisvės. Remiantis Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvencijos 3 straipsnyje įtvirtintu„vaiko interesų“ principu, vaikų, įskaitant nelydimus ir atskirtus vaikus, sulaikymas retai pateisinamas ir, Komiteto nuomone, tikrai negali būti grindžiamas vien gyventojo statuso neturėjimu. Jei vaikas išimties tvarka sulaikomas, laisvė turi būti apribota kuo trumpiau; reikia dėti visas pastangas, kad būtų galima kuo greičiau paleisti nelydimus ar atskirtus vaikus iš sulaikymo centro ir suteikti jiems tinkamesnę priežiūrą. Be to, atsižvelgiant į vaiko pažeidžiamumą, papildomos apsaugos priemonės taikytinos, kai vaikas sulaikomas, ypač tais atvejais, kai vaikai atskiriami nuo tėvų ar kitų rūpintojų arba yra nelydimi, be tėvų, rūpintojų ar giminaičių. |
| --- | --- |

97.

| 98. | Kuo greičiau po to, kai apie vaiko buvimą sužino institucijos, atitinkamą profesinę kvalifikaciją turintis asmuo vaiko suprantama kalba atlieka pirminę apklausą. Reikia įvertinti vaikui būdingą pažeidžiamumą, atsižvelgiant į jo amžių, sveikatą, psichologinius ir socialinius veiksnius ir kitus apsaugos poreikius, be kita ko, susijusius su patirtu smurtu, prekyba žmonėmis ar traumomis. Nelydimiems ar atskirtiems vaikams, kurių laisvė apribota, nedelsiant suteikiama nemokama teisinė ir kita reikiama pagalba, paskiriamas globėjas ar teisinis atstovas. Turi būti įdiegta ir nuolatinės globos kokybės priežiūros sistema. |
| --- | --- |

98.

| 99. | Reikia imtis veiksmų užtikrinti, kad įstaigose, kuriose apgyvendinti sulaikyti vaikai, nuolat dirbtų socialinis darbuotojas ir psichologas ir kad į juos būtų galima kreiptis asmeniškai. Abiejų lyčių darbuotojai yra dar viena apsaugos nuo netinkamo elgesio priemonė. Ir vyriškos, ir moteriškos lyties darbuotojų buvimas gali būti naudingas formuojant sulaikytųjų moralines vertybes ir puoselėjant normalius santykius sulaikymo vietoje. Be to, laisvės netekusiems vaikams turi būti sudarytos sąlygos užsiimti įvairia konstruktyvia veikla (ypač stengiantis sudaryti galimybę toliau siekti išsilavinimo). |
| --- | --- |

99.

| 100. | Siekiant sumažinti išnaudojimo pavojų, reikia pasirūpinti vaikams tinkamomis gyvenamosiomis patalpomis, pavyzdžiui, atskirti juos nuo suaugusiųjų, išskyrus atvejus, kai tai prieštarauja vaiko interesams. Pavyzdžiui, tai būtų atvejai kai vaikai yra kartu su tėvais ar kitais artimais giminaičiais. Tokiu atveju turi būti dedamos visos pastangos, kad būtų išvengta šeimos išardymo. |
| --- | --- |

100.

| 131. | Veiksmingos skundų nagrinėjimo ir tikrinimo procedūros yra pagrindinės apsaugos nuo netinkamo elgesio priemonės visose sulaikymo vietose, taip pat ir nepilnamečių sulaikymo centruose. Nepilnamečiams (taip pat jų tėvams ar teisiniams atstovams) įstaigos administracinėje sistemoje turi būti sudarytos sąlygos pateikti skundą ir užtikrinta teisė skundą konfidencialiai pateikti nepriklausomai institucijai. Skundų nagrinėjimo procedūros turi būti paprastos, veiksmingos ir palankios vaikui, ypač vartojamos kalbos požiūriu. Nepilnamečiams (taip pat jų tėvams ar teisiniams atstovams) turi būti suteikta teisė kreiptis dėl teisinės konsultacijos skundų klausimais ir gauti nemokamą teisinę pagalbą, jei to reikalaujama pagal teisingumo principus. |
| --- | --- |

131.

| 132. | CPT ypatingą reikšmę teikia ir reguliariems vizitams į visus nepilnamečių sulaikymo centrus, kuriuos vykdo nepriklausomas subjektas, kaip antai vizituojantis komitetas, teisėjas, vaiko teisių apsaugos kontrolierius ar nacionalinis prevencijos mechanizmas (įsteigtas pagal Jungtinių Tautų konvencijos prieš kankinimą fakultatyvų protokolą), įgaliotas gauti nepilnamečių ar jų tėvų arba teisinių atstovų teikiamus skundus ir prireikus imtis veiksmų dėl jų, tikrinti apgyvendinimo sąlygas ir patalpas ir įvertinti, ar šios įstaigos veikia laikydamosi nacionalinės teisės reikalavimų ir atitinkamų tarptautinių standartų. Tikrinimą atliekančio subjekto nariai turi būti aktyvūs ir su nepilnamečiais bendrauti tiesiogiai, be kita ko, apklausti sulaikytuosius nedalyvaujant pašaliniams. |
| --- | --- |

132.

17.   NEPAPRASTOSIOS PADĖTYS

Teisinis pagrindas: Grąžinimo direktyvos 18 straipsnis

| 1. | Tais atvejais, kai dėl išskirtinai didelio trečiosios šalies piliečių, kurie turi būti grąžinti, skaičiaus atsiranda nenumatyta didelė našta valstybės narės sulaikymo centrams arba jos administracinių ar teisminių institucijų darbuotojams, tokia valstybė narė, kol tęsiasi išskirtinė padėtis, gali nuspręsti, kad būtų numatyti ilgesni negu 15 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje nustatyti teisminės peržiūros laikotarpiai ir būtų imamasi skubių priemonių dėl sulaikymo sąlygų, nukrypstančių nuo 16 straipsnio 1 dalyje ir 17 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų. |
| --- | --- |

1.

Tais atvejais, kai dėl išskirtinai didelio trečiosios šalies piliečių, kurie turi būti grąžinti, skaičiaus atsiranda nenumatyta didelė našta valstybės narės sulaikymo centrams arba jos administracinių ar teisminių institucijų darbuotojams, tokia valstybė narė, kol tęsiasi išskirtinė padėtis, gali nuspręsti, kad būtų numatyti ilgesni negu 15 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje nustatyti teisminės peržiūros laikotarpiai ir būtų imamasi skubių priemonių dėl sulaikymo sąlygų, nukrypstančių nuo 16 straipsnio 1 dalyje ir 17 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų.

| 2. | Jei atitinkama valstybė narė imasi tokių išskirtinių priemonių, ji apie tai informuoja Komisiją. Ji taip pat informuoja Komisiją, kai tik nebelieka priežasčių taikyti šias išskirtines priemones. |
| --- | --- |

2.

Jei atitinkama valstybė narė imasi tokių išskirtinių priemonių, ji apie tai informuoja Komisiją. Ji taip pat informuoja Komisiją, kai tik nebelieka priežasčių taikyti šias išskirtines priemones.

| 3. | Šio straipsnio nuostatos nesuteikia galimybės valstybėms narėms nukrypti nuo jų bendros pareigos imtis visų būtinų bendro ar specialaus pobūdžio priemonių, kad būtų užtikrintas pagal šią direktyvą numatytas jų pareigų vykdymas. |
| --- | --- |

3.

Šio straipsnio nuostatos nesuteikia galimybės valstybėms narėms nukrypti nuo jų bendros pareigos imtis visų būtinų bendro ar specialaus pobūdžio priemonių, kad būtų užtikrintas pagal šią direktyvą numatytas jų pareigų vykdymas.

Galimos išlygos taikytinos tik trims nuostatoms. 18 straipsnyje nustatyta, kad susiklosčius nepaprastajai padėčiai ir netikėtai atvykus dideliam skaičiui neteisėtų migrantų valstybės narės gali netaikyti trijų Direktyvos nuostatų dėl sulaikymo: i) prievolės užtikrinti sparčią pirminę sulaikymo peržiūrą teisme, ii) prievolės sulaikytuosius laikyti tik specialiuose centruose ir iii) prievolės suteikti atskiras gyvenamąsias patalpas, kad šeimoms būtų užtikrintas pakankamas privatumas. Nuo kitų Grąžinimo direktyvoje nustatytų taisyklių nukrypti leidžiančios nuostatos negalimos.

Direktyva turi būti perkelta į nacionalinę teisę, kad būtų galima remtis nuostata dėl nepaprastosios padėties. 18 straipsnyje aprašytos atitinkamos nepaprastosios padėtys ir jų ribos, taip pat galimų nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo sritys ir pareiga informuoti Komisiją. Jei valstybė narė pageidauja pasinaudoti šia nuostata dėl apsaugos priemonės susiklosčius nepaprastajai padėčiai, ji turi būti šią nuostatą – kaip galimybę, taikytiną pagal 18 straipsnyje nurodytus kriterijus – iš anksto tinkamai perkėlusi į nacionalinę teisę (82). Pastaba. Priešingai nei reglamentų nuostatos dėl apsaugos priemonių (pavyzdžiui, ŠSK nuostatos dėl vidaus sienų kontrolės sugrąžinimo), direktyvų nuostatos dėl apsaugos priemonių į nacionalinę teisę turi būti perkeltos prieš jomis pasinaudojant.

Valstybės narės turi informuoti Komisiją, kai imasi šių priemonių ir kai nustoja jas taikyti. Tokia informacija turėtų būti perduodama įprastais oficialiais kanalais, t. y. per nuolatinę atstovybę Europos Komisijos Generaliniam sekretoriatui.

18.   PERKĖLIMAS Į NACIONALINĘ TEISĘ, AIŠKINIMAS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS

Tiesioginis Grąžinimo direktyvos veikimas nepakankamo ar pavėluoto perkėlimo atveju. Remiantis ESTT išplėtota doktrina, Direktyvos nuostatos, kuriomis asmenims suteikiamos teisės ir kurios yra pakankamai aiškios ir besąlyginės, tampa tiesiogiai taikytinos pasibaigus Direktyvos įgyvendinimo terminui. Daugelis iš Grąžinimo direktyvos nuostatų šiuos reikalavimus atitinka ir turi būti nacionalinių administracinių ir teismo institucijų tiesiogiai taikomos tais atvejais, kai valstybės narės į nacionalinę teisę neperkėlė tam tikrų Direktyvos nuostatų (ar jas perkėlė nepakankamai). Tai visų pirma taikoma nuostatoms dėl:

| — | negrąžinimo principo laikymosi (Grąžinimo direktyvos 5 ir 9 straipsniai), |
| --- | --- |

—

negrąžinimo principo laikymosi (Grąžinimo direktyvos 5 ir 9 straipsniai),

| — | reikalavimo, kad grąžintiniems asmenims paprastai būtų suteiktas tinkamas 7–30 dienų trukmės savanoriško išvykimo laikotarpis (Grąžinimo direktyvos 7 straipsnis), |
| --- | --- |

—

reikalavimo, kad grąžintiniems asmenims paprastai būtų suteiktas tinkamas 7–30 dienų trukmės savanoriško išvykimo laikotarpis (Grąžinimo direktyvos 7 straipsnis),

| — | prievartos priemonių naudojimo taikant priverstinį grąžinimą apribojimo (Grąžinimo direktyvos 8 straipsnis), |
| --- | --- |

—

prievartos priemonių naudojimo taikant priverstinį grąžinimą apribojimo (Grąžinimo direktyvos 8 straipsnis),

| — | nelydimų nepilnamečių, kuriems taikomos grąžinimo procedūros, teisės gauti atitinkamų institucijų, kurios nėra grąžinimą vykdančios institucijos, pagalbą, taip pat valstybių narių prievolę įsitikinti, kad jis bus grąžintas jo šeimos nariui, paskirtam globėjui ar kad jis bus tinkamai priimtas valstybėje, į kurią jis grąžinamas (Grąžinimo direktyvos 10 straipsnis), |
| --- | --- |

—

nelydimų nepilnamečių, kuriems taikomos grąžinimo procedūros, teisės gauti atitinkamų institucijų, kurios nėra grąžinimą vykdančios institucijos, pagalbą, taip pat valstybių narių prievolę įsitikinti, kad jis bus grąžintas jo šeimos nariui, paskirtam globėjui ar kad jis bus tinkamai priimtas valstybėje, į kurią jis grąžinamas (Grąžinimo direktyvos 10 straipsnis),

| — | draudimų atvykti trukmės apribojimų ir poreikio atskirai įvertinti kiekvieną atvejį (Grąžinimo direktyvos 11 straipsnis) (ESTT tai tiesiogiai patvirtino sprendimo Filev ir Osmani, C-297/12, 55 punkte), |
| --- | --- |

—

draudimų atvykti trukmės apribojimų ir poreikio atskirai įvertinti kiekvieną atvejį (Grąžinimo direktyvos 11 straipsnis) (ESTT tai tiesiogiai patvirtino sprendimo Filev ir Osmani, C-297/12, 55 punkte),

| — | procedūrinių apsaugos priemonių, įskaitant teisę į rašytinį, motyvuotą sprendimą grąžinti, taip pat teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir teisinę bei lingvistinę pagalbą (Grąžinimo direktyvos 12 ir 13 straipsniai), |
| --- | --- |

—

procedūrinių apsaugos priemonių, įskaitant teisę į rašytinį, motyvuotą sprendimą grąžinti, taip pat teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir teisinę bei lingvistinę pagalbą (Grąžinimo direktyvos 12 ir 13 straipsniai),

| — | sulaikymo taikymo apribojimų ir ilgiausios leistinos sulaikymo trukmės (Grąžinimo direktyvos 15 straipsnis), taip pat teisės į humaniškas ir orias sulaikymo sąlygas (Grąžinimo direktyvos 16 straipsnis) (ESTT tai tiesiogiai patvirtino sprendimo El Dridi, C-61/11, 46 ir 47 punktuose), |
| --- | --- |

—

sulaikymo taikymo apribojimų ir ilgiausios leistinos sulaikymo trukmės (Grąžinimo direktyvos 15 straipsnis), taip pat teisės į humaniškas ir orias sulaikymo sąlygas (Grąžinimo direktyvos 16 straipsnis) (ESTT tai tiesiogiai patvirtino sprendimo El Dridi, C-61/11, 46 ir 47 punktuose),

| — | apribojimų ir specialių apsaugos priemonių, susijusių su nepilnamečių ir šeimų sulaikymu (Grąžinimo direktyvos 17 straipsnis). |
| --- | --- |

—

apribojimų ir specialių apsaugos priemonių, susijusių su nepilnamečių ir šeimų sulaikymu (Grąžinimo direktyvos 17 straipsnis).

ESTT teikiami prašymai priimti prejudicinį sprendimą. SESV 267 straipsniu ESTT suteikti įgaliojimai priimti prejudicinius sprendimus dėl Grąžinimo direktyvos aiškinimo ir galiojimo. Tokiam klausimui iškilus valstybės narės teisme, tas teismas, manydamas, kad sprendimui priimti reikia nutarimo šiuo klausimu, gali prašyti ESTT dėl jo priimti prejudicinį sprendimą. Tokiam klausimui iškilus nagrinėjant bylą valstybės narės teisme, kurio sprendimas pagal nacionalinę teisę negali būti toliau apskundžiamas teismine tvarka, tas teismas dėl jo kreipiasi į Teismą. Tokiam klausimui iškilus valstybės narės teisme ar tribunole nagrinėjant bylą, susijusią su sulaikytu asmeniu, ESTT sprendimą priima skubos tvarka. Prašymai priimti prejudicinį sprendimą jau atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant vienodą kai kurių esminių Grąžinimo direktyvos nuostatų aiškinimą.

Valstybių narių teismų ar tribunolų nariai kviečiami nuolat naudotis prejudicinio sprendimo procedūra ir prireikus kreiptis į ESTT dėl autentiško išaiškinimo.

Pereinamojo laikotarpio priemonės, skirtos atvejams (procedūroms), susijusiems su laikotarpiais iki 2010 m. gruodžio 24 d. Valstybės narės turi užtikrinti, kad visi į Direktyvos taikymo sritį patenkantys asmenys galėtų pasinaudoti nuo 2010 m. gruodžio 24 d. (nuo naujų valstybių narių įstojimo dienos) Direktyva suteiktomis konkrečiomis apsaugos priemonėmis ir teisėmis. Nors gali būti teisėta toliau taikyti nacionalines grąžinimo procedūras, kurios buvo pradėtos pagal nacionalinės teisės aktus iki perkėlimo, tai negali iš esmės pažeisti Direktyva suteiktų teisių (pavyzdžiui, sulaikymo ir prievartos priemonių naudojimo apribojimų, procedūrinių apsaugos priemonių, įskaitant teisę į rašytinį sprendimą ir teisę jį apskųsti, ir pirmenybės savanoriškam išvykimui). Dėl kiekvieno iki 2010 m. gruodžio 24 d. neįvykdyto grąžinimo turi būti priimtas rašytinis sprendimas pagal Direktyvos 12 straipsnyje nurodytas sąlygas, o veiksminga teisių gynimo šio sprendimo atžvilgiu priemonė turi būti suteikta remiantis Direktyvos 13 straipsnyje išdėstytomis sąlygomis.

Ankstesni draudimai atvykti, nustatyti iki 2010 m. gruodžio 24 d., turi būti suderinti su Grąžinimo direktyvos reikalavimais (žr. 11.9 skirsnį). Sulaikymo laikotarpiai, pasibaigę prieš Grąžinimo direktyvos taisyklių įsigaliojimą, įskaičiuojami į bendrą ilgiausią leistiną terminą, nustatytą Grąžinimo direktyvoje (žr. 14.4.2 skirsnį).

Pasinaudojimas nuo taikymo srities nukrypti leidžiančia nuostata vėlesniame etape (po 2010 m.) Valstybės narės gali nuspręsti 2 straipsnyje numatyta nukrypti leidžiančia nuostata (dėl su sienos kirtimu ir baudžiamąja teise susijusių atvejų) pasinaudoti vėlesniame etape. Nacionalinės teisės aktų taikymas negali turėti neigiamų pasekmių tiems asmenims, kurie jau pasinaudojo Grąžinimo direktyvos poveikiu (žr. 2 skyrių).

19.   ŠALTINIAI IR DOKUMENTAI, KURIAIS REMTASI

Toliau nurodyti šaltiniai, kuriais pagrįstas šis vadovas.

| 1. | Grąžinimo direktyvos ryšių palaikymo grupės protokolai. |
| --- | --- |

1.

Grąžinimo direktyvos ryšių palaikymo grupės protokolai.

| 2. | Susijusių ESTT bylų ištraukos (skliausteliuose nurodyti reikšminiai žodžiai ir susijusios valstybės narės pavadinimas):






  — | 2009 m. lapkričio 30 d. sprendimas Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (sulaikymas, pratęsimo priežastys; ryšys su sulaikymu, susijusiu su prieglobsčiu – BG), |
| --- | --- | --- |

2.

Susijusių ESTT bylų ištraukos (skliausteliuose nurodyti reikšminiai žodžiai ir susijusios valstybės narės pavadinimas):

—

2009 m. lapkričio 30 d. sprendimas Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (sulaikymas, pratęsimo priežastys; ryšys su sulaikymu, susijusiu su prieglobsčiu – BG),

| — | 2011 m. balandžio 28 d. sprendimas El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (kriminalizavimas, laisvės atėmimo bausmė už neteisėtą buvimą – IT), |
| --- | --- |

—

2011 m. balandžio 28 d. sprendimas El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (kriminalizavimas, laisvės atėmimo bausmė už neteisėtą buvimą – IT),

| — | 2011 m. gruodžio 6 d. sprendimas Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (kriminalizavimas, laisvės atėmimo bausmė už neteisėtą buvimą – FR), |
| --- | --- |

—

2011 m. gruodžio 6 d. sprendimas Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (kriminalizavimas, laisvės atėmimo bausmė už neteisėtą buvimą – FR),

| — | 2012 m. gruodžio 6 d. sprendimas Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (kriminalizavimas, bauda už neteisėtą buvimą; įsakymas išsiųsti; namų areštas – IT), |
| --- | --- |

—

2012 m. gruodžio 6 d. sprendimas Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (kriminalizavimas, bauda už neteisėtą buvimą; įsakymas išsiųsti; namų areštas – IT),

| — | 2013 m. kovo 21 d. sprendimas Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (neteisėto buvimo kriminalizavimas – IT), |
| --- | --- |

—

2013 m. kovo 21 d. sprendimas Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (neteisėto buvimo kriminalizavimas – IT),

| — | 2013 m. gegužės 30 d. sprendimas Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (grąžinimas ar su prieglobsčiu susijęs sulaikymas – CZ), |
| --- | --- |

—

2013 m. gegužės 30 d. sprendimas Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (grąžinimas ar su prieglobsčiu susijęs sulaikymas – CZ),

| — | 2013 m. rugsėjo 10 d. sprendimas G. ir R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (teisė būti išklausytam prieš sulaikymo pratęsimą – NL), |
| --- | --- |

—

2013 m. rugsėjo 10 d. sprendimas G. ir R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (teisė būti išklausytam prieš sulaikymo pratęsimą – NL),

| — | 2013 m. rugsėjo 19 d. sprendimas Filev ir Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (draudimai atvykti, poreikis ex officio nustatyti trukmę; ankstesni draudimai atvykti – DE), |
| --- | --- |

—

2013 m. rugsėjo 19 d. sprendimas Filev ir Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (draudimai atvykti, poreikis ex officio nustatyti trukmę; ankstesni draudimai atvykti – DE),

| — | 2014 m. birželio 5 d. sprendimas Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (sulaikymas, pratęsimo priežastys ir teismo vykdoma kontrolė – BG), |
| --- | --- |

—

2014 m. birželio 5 d. sprendimas Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (sulaikymas, pratęsimo priežastys ir teismo vykdoma kontrolė – BG),

| — | 2014 m. liepos 3 d. sprendimas Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (kriminalizavimas, neteisėtas atvykimas – FR), |
| --- | --- |

—

2014 m. liepos 3 d. sprendimas Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (kriminalizavimas, neteisėtas atvykimas – FR),

| — | 2014 m. liepos 17 d. sprendimas Bero ir Bouzalmate, sujungtos bylos C-473/13 ir C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (sulaikymo sąlygos, prievolė apgyvendinti specialiuose centruose – DE), |
| --- | --- |

—

2014 m. liepos 17 d. sprendimas Bero ir Bouzalmate, sujungtos bylos C-473/13 ir C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (sulaikymo sąlygos, prievolė apgyvendinti specialiuose centruose – DE),

| — | 2014 m. liepos 17 d. sprendimas Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (sulaikymo sąlygos – DE), |
| --- | --- |

—

2014 m. liepos 17 d. sprendimas Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (sulaikymo sąlygos – DE),

| — | 2014 m. lapkričio 6 d. sprendimas Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (teisė būti išklausytam prieš sprendimo grąžinti priėmimą – FR), |
| --- | --- |

—

2014 m. lapkričio 6 d. sprendimas Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (teisė būti išklausytam prieš sprendimo grąžinti priėmimą – FR),

| — | 2014 m. gruodžio 11 d. sprendimas Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (teisė būti išklausytam prieš sprendimo grąžinti priėmimą – FR), |
| --- | --- |

—

2014 m. gruodžio 11 d. sprendimas Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (teisė būti išklausytam prieš sprendimo grąžinti priėmimą – FR),

| — | 2014 m. gruodžio 18 d. sprendimas Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (teisės atidėjus grąžinimą – BE), |
| --- | --- |

—

2014 m. gruodžio 18 d. sprendimas Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (teisės atidėjus grąžinimą – BE),

| — | 2015 m. balandžio 23 d. sprendimas Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (prievolė priimti sprendimą grąžinti – ES), |
| --- | --- |

—

2015 m. balandžio 23 d. sprendimas Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (prievolė priimti sprendimą grąžinti – ES),

| — | 2015 m. birželio 11 d. sprendimas Zh. ir O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (savanoriško išvykimo laikotarpio nustatymo kriterijai – NL), |
| --- | --- |

—

2015 m. birželio 11 d. sprendimas Zh. ir O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (savanoriško išvykimo laikotarpio nustatymo kriterijai – NL),

| — | 2015 m. spalio 1 d. sprendimas Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (draudimo atvykti nepaisymo kriminalizavimas – IT), |
| --- | --- |

—

2015 m. spalio 1 d. sprendimas Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (draudimo atvykti nepaisymo kriminalizavimas – IT),

| — | 2016 m. vasario 15 d. sprendimas J. N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (sprendimo grąžinti vykdymas nepatenkinus tarptautinės apsaugos prašymo – NL), |
| --- | --- |

—

2016 m. vasario 15 d. sprendimas J. N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (sprendimo grąžinti vykdymas nepatenkinus tarptautinės apsaugos prašymo – NL),

| — | 2016 m. birželio 7 d. sprendimas Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (neteisėto buvimo apibrėžtis, kriminalizavimas, neteisėtas atvykimas – FR), |
| --- | --- |

—

2016 m. birželio 7 d. sprendimas Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (neteisėto buvimo apibrėžtis, kriminalizavimas, neteisėtas atvykimas – FR),

| — | 2017 m. kovo 15 d. sprendimas Al Chodor ir kt., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (pasislėpimo pavojaus apibrėžtis vykdant Dublino procedūras – CZ), |
| --- | --- |

—

2017 m. kovo 15 d. sprendimas Al Chodor ir kt., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (pasislėpimo pavojaus apibrėžtis vykdant Dublino procedūras – CZ),

| — | 2017 m. liepos 26 d. sprendimas Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (draudimo atvykti įsigaliojimo data – NL). |
| --- | --- |

—

2017 m. liepos 26 d. sprendimas Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (draudimo atvykti įsigaliojimo data – NL).

| 3. | ES grąžinimo acquis:






  — | 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse, |
| --- | --- | --- |

3.

ES grąžinimo acquis:

—

2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse,

| — | 2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo, |
| --- | --- |

—

2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo,

| — | 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/110/EB dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais, |
| --- | --- |

—

2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/110/EB dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais,

| — | 2004 m. vasario 23 d. Tarybos sprendimas 2004/191/EB, nustatantis finansinių skirtumų, atsirandančių dėl Direktyvos 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo taikymo, kompensavimo kriterijus ir praktines priemones, |
| --- | --- |

—

2004 m. vasario 23 d. Tarybos sprendimas 2004/191/EB, nustatantis finansinių skirtumų, atsirandančių dėl Direktyvos 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo taikymo, kompensavimo kriterijus ir praktines priemones,

| — | 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimas 2004/573/EB dėl jungtinių skrydžių organizavimo, iš dviejų ar daugiau valstybių narių teritorijos išsiunčiant trečiųjų šalių piliečius, kurių atžvilgiu priimti atskiri įsakymai dėl išsiuntimo, |
| --- | --- |

—

2004 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimas 2004/573/EB dėl jungtinių skrydžių organizavimo, iš dviejų ar daugiau valstybių narių teritorijos išsiunčiant trečiųjų šalių piliečius, kurių atžvilgiu priimti atskiri įsakymai dėl išsiuntimo,

| — | 2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 863/2007, Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 ir Tarybos sprendimas 2005/267/EB, |
| --- | --- |

—

2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 863/2007, Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 ir Tarybos sprendimas 2005/267/EB,

| — | 2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacija dėl grąžinimo veiksmingumo padidinimo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB, C(2017) 1600, |
| --- | --- |

—

2017 m. kovo 7 d. Komisijos rekomendacija dėl grąžinimo veiksmingumo padidinimo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB, C(2017) 1600,

| — | 2017 m. balandžio 12 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Vaikų migrantų apsauga“, COM(2017) 211 final. |
| --- | --- |

—

2017 m. balandžio 12 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Vaikų migrantų apsauga“, COM(2017) 211 final.

| 4. | Susiję Europos Tarybos dokumentai:






  — | „Dvidešimt gairių dėl priverstinio grąžinimo“, kurias Europos Tarybos Ministrų komitetas patvirtino 2005 m. gegužės 4 d., ir jų komentarai (2005 m. rugsėjo mėn., ISBN 92-871-5809-6), |
| --- | --- | --- |

4.

Susiję Europos Tarybos dokumentai:

—

„Dvidešimt gairių dėl priverstinio grąžinimo“, kurias Europos Tarybos Ministrų komitetas patvirtino 2005 m. gegužės 4 d., ir jų komentarai (2005 m. rugsėjo mėn., ISBN 92-871-5809-6),

| — | CPT standartai (dokumentas CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013), |
| --- | --- |

—

CPT standartai (dokumentas CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013),

| — | CPT informacijos apie imigrantų sulaikymą suvestinė (2017 m. kovo mėn. dokumentas CPT/Inf(2017) 3), |
| --- | --- |

—

CPT informacijos apie imigrantų sulaikymą suvestinė (2017 m. kovo mėn. dokumentas CPT/Inf(2017) 3),

| — | Ministrų komiteto rekomendacija Rec(2006)2 valstybėms narėms dėl Europos kalėjimų taisyklių (Ministrų komiteto patvirtinta per 952-ąjį ministrų pavaduotojų posėdį 2006 m. sausio 11 d.). |
| --- | --- |

—

Ministrų komiteto rekomendacija Rec(2006)2 valstybėms narėms dėl Europos kalėjimų taisyklių (Ministrų komiteto patvirtinta per 952-ąjį ministrų pavaduotojų posėdį 2006 m. sausio 11 d.).

| 5. | Susiję Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros dokumentai:






  — | Rekomendacinis dokumentas dėl pagrindinių teisių aspektų sulaikant neteisėtus migrantus, 2012 m. spalio mėn., |
| --- | --- | --- |

5.

Susiję Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros dokumentai:

—

Rekomendacinis dokumentas dėl pagrindinių teisių aspektų sulaikant neteisėtus migrantus, 2012 m. spalio mėn.,

| — | Europos prieglobsčio, sienų ir imigracijos teisės vadovas, red. FRA ir EŽTT, 2014 m., |
| --- | --- |

—

Europos prieglobsčio, sienų ir imigracijos teisės vadovas, red. FRA ir EŽTT, 2014 m.,

| — | Alternatives to detention for asylum seekers and people in return procedures, 2015 m. spalio mėn., |
| --- | --- |

—

Alternatives to detention for asylum seekers and people in return procedures, 2015 m. spalio mėn.,

| — | Pranešimas „Fundamental rights of migrants in an irregular situation who are not removed“, paskelbtas adresu http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights, |
| --- | --- |

—

Pranešimas „Fundamental rights of migrants in an irregular situation who are not removed“, paskelbtas adresu http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights,

| — | European legal and policy framework on immigration detention of children, 2017 m. birželio mėn., paskelbta adresu http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention. |
| --- | --- |

—

European legal and policy framework on immigration detention of children, 2017 m. birželio mėn., paskelbta adresu http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention.

| 6. | Šengeno vertinimų grąžinimo srityje ataskaitos. |
| --- | --- |

6.

Šengeno vertinimų grąžinimo srityje ataskaitos.

20.   SANTRUMPOS

| | ESPTC – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija |
| --- | --- |

ESPTC – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija

| | ET – Europos Taryba |
| --- | --- |

ET – Europos Taryba

| | EŽTK – Europos žmogaus teisių konvencija |
| --- | --- |

EŽTK – Europos žmogaus teisių konvencija

| | EŽTT – Europos Žmogaus Teisių Teismas |
| --- | --- |

EŽTT – Europos Žmogaus Teisių Teismas

| | ESTT – Europos Sąjungos Teisingumo Teismas |
| --- | --- |

ESTT – Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

| | EEE – Europos ekonominė erdvė |
| --- | --- |

EEE – Europos ekonominė erdvė

| | FRA – Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra |
| --- | --- |

FRA – Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra

| | Valstybės narės – valstybės narės, privalančios laikytis Grąžinimo direktyvos (visos ES valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją), taip pat Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas. |
| --- | --- |

Valstybės narės – valstybės narės, privalančios laikytis Grąžinimo direktyvos (visos ES valstybės narės, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją), taip pat Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas.

| | ŠSK – Šengeno sienų kodeksas |
| --- | --- |

ŠSK – Šengeno sienų kodeksas

| | KŠSĮ – Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo |
| --- | --- |

KŠSĮ – Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo

| | ŠIS – Šengeno informacinė sistema |
| --- | --- |

ŠIS – Šengeno informacinė sistema

| | ESS – Europos Sąjungos sutartis |
| --- | --- |

ESS – Europos Sąjungos sutartis

| | SESV – Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo |
| --- | --- |

SESV – Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo

---

(1)  
  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008 12 24, p. 98).

(2)  C(2015) 6250.

(3)  COM(2017) 1600 final.

(4)  
  2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) (OL L 77, 2016 3 23, p. 1).

(5)  Remiantis specialia Jungtinės Karalystės stojimo sutarties nuostata, Europos Sąjungos piliečiai yra tik tie Jungtinės Karalystės piliečiai, kurie yra „Jungtinės Karalystės piliečiai Europos Sąjungos tikslais“.

(6)  
  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004 4 30, p. 77).

(7)  1954 m. Konvencijos dėl asmenų be pilietybės statuso 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad asmuo be pilietybės reiškia „asmenį, kurio jokia valstybė pagal savo galiojančius įstatymus nelaiko piliečiu“.

(8)  
  2016 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408.

(9)  
  2011 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.

(10)  
  2012 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.

(11)  
  2017 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas Al Chodor ir kt., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.

(12)  
  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013 6 29, p. 31), 2 straipsnio n punktas: „pasislėpimo rizika“ – konkrečiu atveju buvimas teisėje apibrėžtais objektyviais kriterijais paremtų priežasčių, leidžiančių manyti, kad prašytojas, trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, kuriam taikoma perdavimo procedūra, gali pasislėpti“.

(13)  Šią informaciją galima gauti iš Europos nuosprendžių registrų informacinės sistemos, sukurtos 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/315/TVR dėl valstybių narių keitimosi informacija iš nuosprendžių registro organizavimo ir turinio (OL L 93, 2009 4 7, p. 23) ir 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimu 2009/316/TVR dėl Europos nuosprendžių registrų informacinės sistemos (ECRIS) sukūrimo pagal Pamatinio sprendimo 2009/315/TVR 11 straipsnį (OL L 93, 2009 4 7, p. 33). 2016 m. sausio 19 d. Komisija pateikė pasiūlymą COM(2016) 7 final, skirtą keitimuisi informacija apie ne ES piliečių teistumą Sąjungoje palengvinti.

(14)  
  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (OL L 180, 2013 6 29, p. 96).

(15)  
  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011 12 20, p. 9).

(16)  Priešingai nei ES valstybės narės, Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas neprivalo laikytis ES direktyvų remdamosi SESV 288 straipsniu, o tik tuomet, kai jas priima, ir vadovaudamosi bendrais viešosios tarptautinės teisės principais. Todėl, priešingai nei ES valstybės narės, Šveicarija, Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas neprivalo vadovautis ESTT praktika dėl direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir gali pasirinkti Grąžinimo direktyvoje įtvirtintos prievolės perkėlimo būdą (pavyzdžiui, tiesioginė nuoroda į direktyvos nuostatas) pagal savo tarptautinius įsipareigojimus.

(17)  
  2013 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas Filev ir Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.

(18)  2016 m. kodifikavus Šengeno sienų kodeksą, nuoroda į kodekso 13 straipsnį skaitoma kaip nuoroda į Reglamento (ES) 2016/399 14 straipsnį.

(19)  Europos Taryba, Europos konvencija dėl ekstradicijos, 1957 m.

(20)  
  2011 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo sprendimas El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268.

(21)  
  2015 m. balandžio 23 d. ESTT sprendimas Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.

(22)  Jungtinės Tautos, Konvencija dėl pabėgėlių statuso, 1951 m.

(23)  Konvencijos dėl pabėgėlių statuso 31 straipsnio 1 dalis: „1. Susitariančiosios valstybės neskiria nuobaudų už neteisėtą įvažiavimą ar neteisėtą buvimą jų teritorijoje pabėgėliams, kurie, atvykę iš teritorijos, kur jų gyvybei ar laisvei grėsė 1 straipsnyje numatytas pavojus, įvažiuoja į šių valstybių teritoriją arba yra joje be leidimo, jeigu jie patys nedelsdami prisistato valdžios institucijoms ir išsamiai paaiškina savo neteisėtą įvažiavimą ar buvimą“.

(24)  
  2015 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo sprendimas Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.

(25)  
  2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/52/EB, kuria numatomi sankcijų ir priemonių nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbdaviams būtiniausi standartai (OL L 168, 2009 6 30, p. 24). Ši direktyva neprivaloma Danijai, Šveicarijai, Norvegijai, Islandijai ir Lichtenšteinui.

(26)  
  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/81/EB dėl leidimo gyventi šalyje išdavimo trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos arba kurie dalyvavo vykdant nelegalios imigracijos padėjimo veiksmus, bendradarbiaujantiems su kompetentingomis institucijomis (OL L 261, 2004 8 6, p. 19).

(27)  
  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001 6 2, p. 34).

(28)  
  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013 6 29, p. 31).

(29)  Pateikti pavyzdžiai yra supaprastinti siekiant aiškumo. Praktiškai kiekvienas atvejis turi būti įvertintas atsižvelgiant į individualias aplinkybes.

(30)  Konvencija dėl 1985 m. birželio 14 d. Šengeno susitarimo, sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, įgyvendinimo (OL L 239, 2000 9 22, p. 19).

(31)  
  2006 m. lapkričio 6 d. Komisijos rekomendacija C(2006) 5186, nustatanti bendrą „Praktinį sienos apsaugos pareigūnų vadovą (Šengeno vadovą)“, skirtą valstybių narių kompetentingoms institucijoms naudoti vykdant asmenų kontrolę prie sienų.

(32)  Į šią plačią visa apimančią sąvoką patenka ir tie atvejai, kurie aiškiai nepatenka į ŠSK 2 straipsnio 16 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose pateiktos leidimo gyventi apibrėžties taikymo sritį.

(33)  
  2010 m. kovo 19 d. Komisijos sprendimas C(2010) 1620, kuriuo teikiamas „Prašymų išduoti vizą tvarkymo ir išduotų vizų keitimo vadovas“, ir jo vėlesni pakeitimai.

(34)  
  2016 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas J. N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84.

(35)  
  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/66/ES dėl bendrovės viduje perkeliamų trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir apsigyvenimo sąlygų (OL L 157, 2014 5 27, p. 1).

(36)  
  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004 1 23, p. 44).

(37)  
  2011 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/51/ES, kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 2003/109/EB siekiant išplėsti jos taikymo sritį asmenims, kuriems suteikiama tarptautinė apsauga (OL L 132, 2011 5 19, p. 1).

(38)  
  2009 m. gegužės 25 d. Tarybos direktyva 2009/50/EB dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir apsigyvenimo sąlygų siekiant dirbti aukštos kvalifikacijos darbą (OL L 155, 2009 6 18, p. 17).

(39)  Tarybos dokumentas 8829/16.

(40)  Tarybos dokumentas 9979/16.

(41)  
  2015 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimas Zh. ir O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.

(42)  
  2004 m. vasario 23 d. Tarybos sprendimas 2004/191/EB, nustatantis finansinių skirtumų, atsirandančių dėl Direktyvos 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo taikymo, kompensavimo kriterijus ir praktines priemones (OL L 60, 2004 2 27, p. 55).

(43)  
  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/110/EB dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais (OL L 321, 2003 12 6, p. 26).

(44)  Pastaba. Pagal šį aiškinimą išsiuntimas be palydos nelaikomas savanoriško išvykimo sinonimu. Sąvoka išsiuntimas be palydos gali apimti ir priverstinio grąžinimo (išsiuntimo) be policijos palydos atvejus.

(45)

COM(2016) 881 final.

(46)  
  2016 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1953 dėl Europos kelionės dokumento neteisėtai esantiems trečiųjų šalių piliečiams grąžinti nustatymo, kuriuo panaikinama 1994 m. lapkričio 30 d. Tarybos rekomendacija (OL L 311, 2016 11 17, p. 13).

(47)  
  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013 6 29, p. 60).

(48)  
  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimas 2004/573/EB dėl jungtinių skrydžių organizavimo, iš dviejų ar daugiau valstybių narių teritorijos išsiunčiant trečiųjų šalių piliečius, kurių atžvilgiu priimti atskiri įsakymai dėl išsiuntimo (OL L 261, 2004 8 6, p. 28).

(49)  
  2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 863/2007, Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 ir Tarybos sprendimas 2005/267/EB (OL L 251, 2016 9 16, p. 1).

(50)  1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvencija.

(51)  JTVPK ir UNICEF, SAFE and Sound, 2014 m., paskelbta adresu http://www.refworld.org/docid/5423da264.html.

(52)  Jungtinės Tautos, General comment No. 14 (2013) on the right of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration (art. 3, para. 1)*, 2013 m., paskelbta adresu http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf.

(53)  JTVPK, Guidelines on Determining the Best Interests of the Child, 2008 m., http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf.

(54)  JTVPK, Field Handbook for the Implementation of UNHCR BID Guidelines, 2011 m., paskelbtas adresu: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf.

(55)  Europos Taryba, Dvidešimt gairių dėl priverstinio grąžinimo, 2005 m.

(56)  Europos prieglobsčio paramos biuras, Age assessment practice in Europe, 2014 m., paskelbta adresu https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf. Rengiamas naujas rekomendacinis dokumentas.

(57)  Jungtinės Tautos, Guidelines for the alternative care of children, 2010 m., paskelbtos adresu http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html.

(58)  
  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1987/2006 dėl antrosios kartos Šengeno informacinės sistemos (SIS II) sukūrimo, veikimo ir naudojimo (OL L 381, 2006 12 28, p. 4).

(59)  KOM(2009) 313 galutinis.

(60)  
  2011 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas Gaydarov, C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.

(61)  
  2017 m. liepos 26 d. Teisingumo Teismo sprendimas Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.

(62)  
  2013 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimas G ir R, C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533.

(63)  
  2014 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimas Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.

(64)  
  2014 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.

(65)  Jungtinės Tautos, Bendroji pastaba Nr. 12 (2009 m.) – vaiko teisė būti išklausytam, 2009 m., paskelbta adresu http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html.

(66)  COM(2015) 285 final.

(67)  
  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009 9 15, p. 1).

(68)  
  2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimas Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.

(69)  
  2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005 12 13, p. 13), panaikinta Direktyva 2013/32/ES.

(70)  
  2002 m. vasario 5 d. Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimas Čonka prieš Belgiją, ieškinys Nr. 51564/99.

(71)  
  2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyva 2003/9/EB, nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (OL L 31, 2003 2 6, p. 18).

(72)  Jungtinės Tautos, Bendroji pastaba Nr. 6 – Požiūris į nelydimus ir atskirtus vaikus už jų kilmės šalies ribų, 2005 m., paskelbtas adresu http://www.refworld.org/docid/42dd174b4.html.

(73)  
  2014 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo sprendimas Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320.

(74)  
  2009 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo sprendimas Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.

(75)  JTVPK, Options paper 2: Options for governments on open reception and alternatives to detention, 2015 m., paskelbtas adresu http://www.unhcr.org/protection/detention/5538e53d9/unhcr-options-paper-2-options-governments-open-reception-alternatives-detention.html.

(76)  
  2013 m. gegužės 30 d. Teisingumo Teismo sprendimas Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343.

(77)  Skirtingų pagal nacionalinę teisę nustatytų laikotarpių apžvalga pateikta adresu http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/search/download.do?documentId=10737855 (p. 44–50). Šioje apžvalgoje apibūdinta 2013 m. gruodžio mėn. situacija, o nuo to laiko kai kurios nacionalinės taisyklės pasikeitė.

(78)  
  2014 m. liepos 17 d. Sprendimas Bero ir Bouzalmate, sujungtos bylos C-473/13 ir C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.

(79)  
  2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096.

(80)  JTVPK, Options paper 1: Options for governments on care arrangements and alternatives to detention for children and families, 2015 m., paskelbtas adresu http://www.unhcr.org/553f58509.pdf.

(81)  Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra, European legal and policy framework on immigration detention of children, 2017 m., paskelbta adresu http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf.

(82)  Dėl ypatingos Šveicarijos, Norvegijos, Islandijos ir Lichtenšteino padėties žr. atitinkamą išnašą 2 skirsnyje.

---