# Euroopan unionin L 332/2017

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 332 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 60. vuosikerta14. joulukuuta 2017 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 332

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

60. vuosikerta14. joulukuuta 2017

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | * | Komission päätös (EU) 2017/2115, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017, tukiohjelmasta SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), jonka Belgia on toteuttanut – Satamien verotus Belgiassa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5174)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission päätös (EU) 2017/2116, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017, tukiohjelmasta SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), jonka Ranska on toteuttanut – Satamien verotus Ranskassa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5176)

   (
  1
  ) | 24 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

PÄÄTÖKSET

*

Komission päätös (EU) 2017/2115, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017, tukiohjelmasta SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), jonka Belgia on toteuttanut – Satamien verotus Belgiassa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5174)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5174)

1

1

*

Komission päätös (EU) 2017/2116, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017, tukiohjelmasta SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), jonka Ranska on toteuttanut – Satamien verotus Ranskassa
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5176)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5176)

1

24

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

PÄÄTÖKSET

| 14.12.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 332/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 332/1

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/2115,

annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017,

tukiohjelmasta SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), jonka Belgia on toteuttanut – Satamien verotus Belgiassa

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5174)

(Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja on ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

1.1   KYSELY SATAMIEN TOIMINNASTA JA VEROTUKSESTA JA YHTEISTOIMINTAMENETTELY

KYSELY SATAMIEN TOIMINNASTA JA VEROTUKSESTA JA YHTEISTOIMINTAMENETTELY

| (1) | Komission yksiköt lähettivät 3 päivänä heinäkuuta 2013 kaikille jäsenvaltioille niiden satamien toimintaa ja verotusta koskevan kyselyn saadakseen yleiskuvan tilanteesta ja selkeyttääkseen satamien asemaa suhteessa Euroopan unionin valtiontukisääntöihin, joista määrätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’SEUT-sopimus’) 107 artiklassa. Belgian viranomaiset vastasivat 30 päivänä syyskuuta 2013 ja 9 päivänä lokakuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Komissio pyysi lisätietoja satamiin sovellettavaan verotukseen liittyvistä säännöistä 20 päivänä tammikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Belgian viranomaiset vastasivat 13 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä, ja Brysselin satama lähetti huomautuksensa kirjeellä, jonka komissio vastaanotti 18 päivänä maaliskuuta 2014. |
| --- | --- |

(1)

Komission yksiköt lähettivät 3 päivänä heinäkuuta 2013 kaikille jäsenvaltioille niiden satamien toimintaa ja verotusta koskevan kyselyn saadakseen yleiskuvan tilanteesta ja selkeyttääkseen satamien asemaa suhteessa Euroopan unionin valtiontukisääntöihin, joista määrätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’SEUT-sopimus’) 107 artiklassa. Belgian viranomaiset vastasivat 30 päivänä syyskuuta 2013 ja 9 päivänä lokakuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Komissio pyysi lisätietoja satamiin sovellettavaan verotukseen liittyvistä säännöistä 20 päivänä tammikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Belgian viranomaiset vastasivat 13 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä, ja Brysselin satama lähetti huomautuksensa kirjeellä, jonka komissio vastaanotti 18 päivänä maaliskuuta 2014.

| (2) | Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Belgialle neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) (jäljempänä ’menettelyasetus’) 21 artiklan mukaisesti alustavan arvionsa, jonka mukaan tietyille Belgian satamille (jäljempänä ’Belgian satamat’) annettu vapautus yhtiöverosta (impôt des sociétés) on sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea ja tämä tuki on mainitun asetuksen 1 artiklan b kohdassa tarkoitettua voimassa olevaa tukea. Belgian viranomaisten kanssa pidettiin kokous 23 päivänä syyskuuta 2014. Vallonia ja Brysselin satama esittivät huomautuksensa 30 päivänä syyskuuta 2014 päivätyillä kirjeillä, kun taas Flanderi toimitti huomautuksensa 1 päivänä lokakuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 1 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Belgialle, että se oli ottanut huomioon kaikki Belgian esittämät väitteet ja katsoi edelleen, ettätietyn satamajoukon vapauttaminen yhtiöverosta oli sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, jos ja siltä osin kuin näillä satamilla on taloudellista toimintaa. Kyseisestä kirjeestä nostettiin 3 päivänä elokuuta 2015 kanne (3), joka päätettiin 9 päivänä maaliskuuta 2016 annetulla unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä (4) jättää tutkimatta. |
| --- | --- |

(2)

Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Belgialle neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) (jäljempänä ’menettelyasetus’) 21 artiklan mukaisesti alustavan arvionsa, jonka mukaan tietyille Belgian satamille (jäljempänä ’Belgian satamat’) annettu vapautus yhtiöverosta (impôt des sociétés) on sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea ja tämä tuki on mainitun asetuksen 1 artiklan b kohdassa tarkoitettua voimassa olevaa tukea. Belgian viranomaisten kanssa pidettiin kokous 23 päivänä syyskuuta 2014. Vallonia ja Brysselin satama esittivät huomautuksensa 30 päivänä syyskuuta 2014 päivätyillä kirjeillä, kun taas Flanderi toimitti huomautuksensa 1 päivänä lokakuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 1 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Belgialle, että se oli ottanut huomioon kaikki Belgian esittämät väitteet ja katsoi edelleen, ettätietyn satamajoukon vapauttaminen yhtiöverosta oli sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, jos ja siltä osin kuin näillä satamilla on taloudellista toimintaa. Kyseisestä kirjeestä nostettiin 3 päivänä elokuuta 2015 kanne (3), joka päätettiin 9 päivänä maaliskuuta 2016 annetulla unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä (4) jättää tutkimatta.

2

3

4

1.2   KOMISSION EHDOTUS AIHEELLISIKSI TOIMENPITEIKSI JA BELGIAN VIRANOMAISTEN VASTAUS

KOMISSION EHDOTUS AIHEELLISIKSI TOIMENPITEIKSI JA BELGIAN VIRANOMAISTEN VASTAUS

| (3) | Komissio toisti 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä aiemmin esittämänsä kannan, jonka mukaan satamien vapauttamisessa yhtiöverosta oli kyse valtiontukiohjelmasta, joka oli ristiriidassa SEUT-sopimuksen kanssa, ja ehdotti aiheellisina toimenpiteinä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan ja menettelyasetuksen 22 artiklan mukaisesti, että Belgian viranomaiset poistaisivat Belgian satamien vapautuksen yhtiöverosta sikäli kuin nämä satamat harjoittavat taloudellista toimintaa. Belgian viranomaisia kehotettiin muuttamaan lainsäädäntöään 10 kuukauden kuluessa päätöksen antamisesta, ja muutosta olisi sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään verovuoden 2017 alusta alkaen. Belgian viranomaisia kehotettiin ilmoittamaan komissiolle kirjallisesti kahden kuukauden kuluessa mainitun päätöksen vastaanottamisesta, että Belgia hyväksyi menettelyasetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti aiheelliset toimenpiteet ehdoitta ja yksiselitteisesti kokonaisuudessaan. Aiheellisista toimenpiteistä tehdystä ehdotuksesta nostettiin 18 päivänä maaliskuuta 2016 kanne (5), joka päätettiin 27 päivänä lokakuuta 2016 annetulla unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä (6) jättää tutkimatta. |
| --- | --- |

(3)

Komissio toisti 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä aiemmin esittämänsä kannan, jonka mukaan satamien vapauttamisessa yhtiöverosta oli kyse valtiontukiohjelmasta, joka oli ristiriidassa SEUT-sopimuksen kanssa, ja ehdotti aiheellisina toimenpiteinä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan ja menettelyasetuksen 22 artiklan mukaisesti, että Belgian viranomaiset poistaisivat Belgian satamien vapautuksen yhtiöverosta sikäli kuin nämä satamat harjoittavat taloudellista toimintaa. Belgian viranomaisia kehotettiin muuttamaan lainsäädäntöään 10 kuukauden kuluessa päätöksen antamisesta, ja muutosta olisi sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään verovuoden 2017 alusta alkaen. Belgian viranomaisia kehotettiin ilmoittamaan komissiolle kirjallisesti kahden kuukauden kuluessa mainitun päätöksen vastaanottamisesta, että Belgia hyväksyi menettelyasetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti aiheelliset toimenpiteet ehdoitta ja yksiselitteisesti kokonaisuudessaan. Aiheellisista toimenpiteistä tehdystä ehdotuksesta nostettiin 18 päivänä maaliskuuta 2016 kanne (5), joka päätettiin 27 päivänä lokakuuta 2016 annetulla unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä (6) jättää tutkimatta.

5

6

| (4) | Belgian viranomaiset toimittivat 21 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä komissiolle huomautuksia ehdotetuista aiheellisista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(4)

Belgian viranomaiset toimittivat 21 päivänä maaliskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä komissiolle huomautuksia ehdotetuista aiheellisista toimenpiteistä.

1.3   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMINEN

MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMINEN

| (5) | Komissio päätti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyllä kirjeellä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamisesta menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(5)

Komissio päätti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyllä kirjeellä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamisesta menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| (6) | Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (7). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään asianomaista toimenpidettä koskevat huomautuksensa. Tiettyjen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien Belgian satamien edustajien kanssa pidettiin kokous 24 päivänä elokuuta 2016. |
| --- | --- |

(6)

Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (7). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään asianomaista toimenpidettä koskevat huomautuksensa. Tiettyjen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien Belgian satamien edustajien kanssa pidettiin kokous 24 päivänä elokuuta 2016.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

7

| (7) | Belgia esitti huomautuksensa kirjeillä, jotka oli päivätty 9 päivänä syyskuuta 2016 (liittovaltion valtiovarainministeri) ja 16 päivänä syyskuuta 2016 (Vallonia ja Vallonian satamat). |
| --- | --- |

(7)

Belgia esitti huomautuksensa kirjeillä, jotka oli päivätty 9 päivänä syyskuuta 2016 (liittovaltion valtiovarainministeri) ja 16 päivänä syyskuuta 2016 (Vallonia ja Vallonian satamat).

| (8) | Komissio sai huomautuksia seuraavilta asianomaisilta osapuolilta: Antwerpenin, Gentin ja Zeebruggen satamia käyttävä Sea Invest (14 päivänä syyskuuta 2016), viittä Alankomaiden julkista merisatamaa edustava Rotterdamin satama (16 päivänä syyskuuta 2016), Brysselin satama (16 päivänä syyskuuta 2016), Flanderin satamakomitea (Vlaamse Havencommissie) (19 päivänä syyskuuta 2016) ja Antwerpenin ja Zeebruggen satamat (4 päivänä lokakuuta 2016), joista viimeksi mainitut esittivät huomautuksensa huomautusten esittämiselle asetetun määräajan pidentämisen jälkeen. |
| --- | --- |

(8)

Komissio sai huomautuksia seuraavilta asianomaisilta osapuolilta: Antwerpenin, Gentin ja Zeebruggen satamia käyttävä Sea Invest (14 päivänä syyskuuta 2016), viittä Alankomaiden julkista merisatamaa edustava Rotterdamin satama (16 päivänä syyskuuta 2016), Brysselin satama (16 päivänä syyskuuta 2016), Flanderin satamakomitea (Vlaamse Havencommissie) (19 päivänä syyskuuta 2016) ja Antwerpenin ja Zeebruggen satamat (4 päivänä lokakuuta 2016), joista viimeksi mainitut esittivät huomautuksensa huomautusten esittämiselle asetetun määräajan pidentämisen jälkeen.

| (9) | Komissio toimitti nämä huomautukset Belgialle tarjoten sille mahdollisuuden kommentoida niitä. Komissio vastaanotti Belgian huomautukset 14 päivänä marraskuuta 2016 päivätyssä kirjeessä. Belgian viranomaisten ja komission välillä pidettiin 19 päivänä joulukuuta 2016 kokous, jonka yhteydessä komissiolle esitettiin lisähuomautuksia. Belgian liittovaltiollisten ja alueellisten viranomaisten, tiettyjen toimenpiteen edunsaajien ja komission välillä pidettiin uusi kokous 10 päivänä tammikuuta 2017. |
| --- | --- |

(9)

Komissio toimitti nämä huomautukset Belgialle tarjoten sille mahdollisuuden kommentoida niitä. Komissio vastaanotti Belgian huomautukset 14 päivänä marraskuuta 2016 päivätyssä kirjeessä. Belgian viranomaisten ja komission välillä pidettiin 19 päivänä joulukuuta 2016 kokous, jonka yhteydessä komissiolle esitettiin lisähuomautuksia. Belgian liittovaltiollisten ja alueellisten viranomaisten, tiettyjen toimenpiteen edunsaajien ja komission välillä pidettiin uusi kokous 10 päivänä tammikuuta 2017.

2.   TOIMENPITEEN JA SEN TAUSTAN KUVAUS

TOIMENPITEEN JA SEN TAUSTAN KUVAUS

2.1   BELGIAN SATAMIEN OMISTUS JA HALLINNOINTI

BELGIAN SATAMIEN OMISTUS JA HALLINNOINTI

| (10) | Belgiassa satamien maa-alue on julkisessa omistuksessa. Belgian suurten satamien toiminta siirrettiin 1990-luvulla hajautetuille yksiköille. Joidenkin satamien (esimerkiksi Gentin, Oostenden ja Antwerpenin satamien) toiminnasta vastaavat itsenäiset kunnalliset satamaviranomaiset; toisten satamien (esimerkiksi itsenäisten satamien Ports autonomes du Centre et de l'Ouest sekä Liègen, Charleroin ja Namurin itsenäisten satamien) toiminnasta vastaavat julkisoikeudelliset oikeushenkilöt tai Zeebruggen sataman tapauksessa julkisoikeudellinen osakeyhtiö. |
| --- | --- |

(10)

Belgiassa satamien maa-alue on julkisessa omistuksessa. Belgian suurten satamien toiminta siirrettiin 1990-luvulla hajautetuille yksiköille. Joidenkin satamien (esimerkiksi Gentin, Oostenden ja Antwerpenin satamien) toiminnasta vastaavat itsenäiset kunnalliset satamaviranomaiset; toisten satamien (esimerkiksi itsenäisten satamien Ports autonomes du Centre et de l'Ouest sekä Liègen, Charleroin ja Namurin itsenäisten satamien) toiminnasta vastaavat julkisoikeudelliset oikeushenkilöt tai Zeebruggen sataman tapauksessa julkisoikeudellinen osakeyhtiö.

| (11) | Satamien toimintaa hoitavat julkiset yksiköt eli satamaviranomaiset. |
| --- | --- |

(11)

Satamien toimintaa hoitavat julkiset yksiköt eli satamaviranomaiset.

2.2   SATAMIIN SOVELLETTAVAT TULOVEROSÄÄNNÖT

SATAMIIN SOVELLETTAVAT TULOVEROSÄÄNNÖT

| (12) | Belgian vuoden 1992 konsolidoidun tuloverolain (8) (jäljempänä ’CIR’) 1 §:n mukaisesti Belgiaan sijoittautuneet ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroksi (impôt des sociétés, ISoc) kutsuttua tuloveroa (9). Maahan sijoittautuneet oikeushenkilöt, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, ovat sitä vastoin velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes morales, IPM) (10) kutsuttua tuloveroa. CIR:n 2 §:ssä ”yhtiö” määritellään ”miksi tahansa asianmukaisesti perustetuksi yhtiöksi, yhdistykseksi, laitokseksi tai elimeksi, jolla on oikeushenkilöys ja joka harjoittaa liiketoimintaa tai toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia”. |
| --- | --- |

(12)

Belgian vuoden 1992 konsolidoidun tuloverolain (8) (jäljempänä ’CIR’) 1 §:n mukaisesti Belgiaan sijoittautuneet ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroksi (impôt des sociétés, ISoc) kutsuttua tuloveroa (9). Maahan sijoittautuneet oikeushenkilöt, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, ovat sitä vastoin velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes morales, IPM) (10) kutsuttua tuloveroa. CIR:n 2 §:ssä ”yhtiö” määritellään ”miksi tahansa asianmukaisesti perustetuksi yhtiöksi, yhdistykseksi, laitokseksi tai elimeksi, jolla on oikeushenkilöys ja joka harjoittaa liiketoimintaa tai toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia”.

8

9

10

| (13) | CIR:n 180 §:n 2 momentissa määrätään, että tietyt Belgian satamat eivät ole yhtiöverotuksen alaisia (11). CIR:n 220 §:n 2 momentissa säädetään, että oikeushenkilöt, jotka eivät ole CIR:n 180 §:n mukaisesti yhtiöverotuksen alaisia, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa (12). Oikeushenkilöiltä kannettava vero ei kohdistu tulojen tai voittojen kokonaismäärään vaan ainoastaan tietyntyyppisiin tuloihin. Itse asiassa CIR:n 221 §:n mukaan oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisia oikeushenkilöitä voidaan verottaa ainoastaan niiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallisen kiinteistötulon sekä pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavien tulojen ja tuottojen osalta (13). Tämän lisäksi oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisiin erityyppisiin tuloihin sovellettavat veroasteet vastaavat tavallisesti suuruudeltaan kiinteistöveroa taikka irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävää pidätystä (14) ja ovat yleensä matalammat kuin yhtiöverotukseen sovellettavat veroasteet (33,99 prosenttia). |
| --- | --- |

(13)

CIR:n 180 §:n 2 momentissa määrätään, että tietyt Belgian satamat eivät ole yhtiöverotuksen alaisia (11). CIR:n 220 §:n 2 momentissa säädetään, että oikeushenkilöt, jotka eivät ole CIR:n 180 §:n mukaisesti yhtiöverotuksen alaisia, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa (12). Oikeushenkilöiltä kannettava vero ei kohdistu tulojen tai voittojen kokonaismäärään vaan ainoastaan tietyntyyppisiin tuloihin. Itse asiassa CIR:n 221 §:n mukaan oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisia oikeushenkilöitä voidaan verottaa ainoastaan niiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallisen kiinteistötulon sekä pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavien tulojen ja tuottojen osalta (13). Tämän lisäksi oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisiin erityyppisiin tuloihin sovellettavat veroasteet vastaavat tavallisesti suuruudeltaan kiinteistöveroa taikka irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävää pidätystä (14) ja ovat yleensä matalammat kuin yhtiöverotukseen sovellettavat veroasteet (33,99 prosenttia).

11

12

13

14

3.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

| (14) | Komissio katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessään, että Belgian viranomaiset eivät olleet hyväksyneet komission 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä esittämää aiheellisten toimenpiteiden toteutusaikataulua ja että Belgian hallitus ei ollut edes selkeästi hyväksynyt periaatetta satamien kuulumisesta yhtiöverotuksen piiriin eikä se näyttänyt ryhtyneen toimenpiteisiin Belgian satamien nauttiman verovapauden poistamiseksi. Tämän perusteella komissio päätteli, että Belgian viranomaiset eivät olleet hyväksyneet ehdoitta, yksiselitteisesti ja kokonaisuudessaan komission 21 päivänä tammikuuta 2016 ehdottamia aiheellisia toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(14)

Komissio katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessään, että Belgian viranomaiset eivät olleet hyväksyneet komission 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä esittämää aiheellisten toimenpiteiden toteutusaikataulua ja että Belgian hallitus ei ollut edes selkeästi hyväksynyt periaatetta satamien kuulumisesta yhtiöverotuksen piiriin eikä se näyttänyt ryhtyneen toimenpiteisiin Belgian satamien nauttiman verovapauden poistamiseksi. Tämän perusteella komissio päätteli, että Belgian viranomaiset eivät olleet hyväksyneet ehdoitta, yksiselitteisesti ja kokonaisuudessaan komission 21 päivänä tammikuuta 2016 ehdottamia aiheellisia toimenpiteitä.

| (15) | Koska komissio yhä katsoi, että Belgian satamien nauttimassa vapautuksessa yhtiöverosta oli kyse – silloin, kun satamat harjoittivat taloudellista toimintaa – voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta ja että sillä oli epäilyksiä asianomaisen tukiohjelman soveltuvuudesta sisämarkkinoille, se päätti aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(15)

Koska komissio yhä katsoi, että Belgian satamien nauttimassa vapautuksessa yhtiöverosta oli kyse – silloin, kun satamat harjoittivat taloudellista toimintaa – voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta ja että sillä oli epäilyksiä asianomaisen tukiohjelman soveltuvuudesta sisämarkkinoille, se päätti aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

4.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN JÄLKEEN SAADUT HUOMAUTUKSET

MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN JÄLKEEN SAADUT HUOMAUTUKSET

4.1   YRITYKSET / TALOUDELLINEN TOIMINTA

YRITYKSET / TALOUDELLINEN TOIMINTA

| (16) | Belgian satamat ja Belgian viranomaiset katsovat, että satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä” sikäli kuin niiden tehtävät, erityisesti julkisen ja yksityisen omaisuuden hallinnointi, eivät ole luonteeltaan taloudellisia. Ne korostavat, että nämä tehtävät ovat yleishyödyllisiä ja että julkiset viranomaiset, jotka voivat vapaasti määritellä muiden kuin taloudellisten yleishyödyllisten palveluiden laajuuden, ovat asettaneet tai siirtäneet satamille nämä tehtävät. Ne huomauttavat, että satamaviranomaisilla on erityisiä valtuuksia näiden tehtävien toteuttamiseen, ne toimivat muiden viranomaisten valvonnassa eivätkä ne tavoittele voittoa ja että ylijäämät investoidaan uudelleen satamainfrastruktuuriin ja maksetaan tietyissä tapauksissa sataman omistavalle kunnalle. |
| --- | --- |

(16)

Belgian satamat ja Belgian viranomaiset katsovat, että satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä” sikäli kuin niiden tehtävät, erityisesti julkisen ja yksityisen omaisuuden hallinnointi, eivät ole luonteeltaan taloudellisia. Ne korostavat, että nämä tehtävät ovat yleishyödyllisiä ja että julkiset viranomaiset, jotka voivat vapaasti määritellä muiden kuin taloudellisten yleishyödyllisten palveluiden laajuuden, ovat asettaneet tai siirtäneet satamille nämä tehtävät. Ne huomauttavat, että satamaviranomaisilla on erityisiä valtuuksia näiden tehtävien toteuttamiseen, ne toimivat muiden viranomaisten valvonnassa eivätkä ne tavoittele voittoa ja että ylijäämät investoidaan uudelleen satamainfrastruktuuriin ja maksetaan tietyissä tapauksissa sataman omistavalle kunnalle.

| (17) | Antwerpenin ja Zeebruggen satamat ja Belgian viranomaiset katsovat, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä lentoasemien alalla (asia C-82/01 Aéroports de Paris (15)) ei voida soveltaa satamiin, sillä niiden infrastruktuuri on toisenlainen. Ne toteavat erityisesti, että satamilla oleva monopoliasema perustuu hallinnon hajauttamiseen voittoa tavoittelemattoman julkisoikeudellisen yksikön hyväksi, kun taas lentoasemien hallinnointi uskotaan yksityisoikeudellisten oikeushenkilöiden tehtäväksi niin, että taloudellisen toiminnan harjoittamiseen annetaan yksinoikeus samalla, kun toiminnan luonteeltaan taloudellinen operatiivinen riski siirretään asianomaiselle oikeushenkilölle. Ne katsovat niin ikään, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Aéroports de Paris käsittelemä riita-asia ei koskenut ”infrastruktuuripalveluiden” tarjoamista, joten sitä ei ole tarkoituksenmukaista verrata tilanteeseen, jossa Belgian satamaviranomaiset tarjoavat käyttöön satamaomaisuutta. |
| --- | --- |

(17)

Antwerpenin ja Zeebruggen satamat ja Belgian viranomaiset katsovat, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä lentoasemien alalla (asia C-82/01 Aéroports de Paris (15)) ei voida soveltaa satamiin, sillä niiden infrastruktuuri on toisenlainen. Ne toteavat erityisesti, että satamilla oleva monopoliasema perustuu hallinnon hajauttamiseen voittoa tavoittelemattoman julkisoikeudellisen yksikön hyväksi, kun taas lentoasemien hallinnointi uskotaan yksityisoikeudellisten oikeushenkilöiden tehtäväksi niin, että taloudellisen toiminnan harjoittamiseen annetaan yksinoikeus samalla, kun toiminnan luonteeltaan taloudellinen operatiivinen riski siirretään asianomaiselle oikeushenkilölle. Ne katsovat niin ikään, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Aéroports de Paris käsittelemä riita-asia ei koskenut ”infrastruktuuripalveluiden” tarjoamista, joten sitä ei ole tarkoituksenmukaista verrata tilanteeseen, jossa Belgian satamaviranomaiset tarjoavat käyttöön satamaomaisuutta.

15

| (18) | Suurin osa asianomaisista osapuolista ja Belgian viranomaiset kiistävät komission tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitsemien toimintojen taloudellisen luonteen erityisesti siltä osin kuin on kyse satamainfrastruktuurin tarjoamisesta alusten käyttöön ja maan ja infrastruktuurien vuokraamisesta yrityksille ja selittävät, että maa-alueiden vuokrauksesta, infrastruktuurien käyttöön antamisesta ja satamainfrastruktuurien käytöstä perittävät maksut (satamamaksut) ovat julkisia, syrjimättömiä ja satamaviranomaisten yksipuolisesti ennalta määrittämiä eivätkä perustu kysynnän ja tarjonnan lakeihin. Ne mainitsevat erityisesti Belgian perustuslakituomioistuimen 19 päivänä marraskuuta 2015 antaman tuomion (16), jossa todetaan, että satamamaksut ovat ”pelkkiä korvauksia”, joita kolmannet osapuolet suorittavat satamaviranomaisten tarjoamista tukipalveluista. Ne viittaavat myös Flanderin merisatamapolitiikasta ja merisatamien hallinnoinnista 2 päivänä maaliskuuta 1999 annettuun satama-asetukseen (17) (jäljempänä ’2 päivänä maaliskuuta 1999 annettu Flanderin satama-asetus’), jossa säädetään, että satamamaksut on asetettava niin, että ne ovat ”kohtuullisessa suhteessa” niitä vastaan suoritettavien palveluiden arvoon. Tämän lisäksi ne toteavat, että käyttöoikeusmaksut ovat suhteellisesti matalammat maa-alueilla, jotka tuottavat suurempaa lisäarvoa, ne perustuvat objektiivisiin (asianomaisiin maa-alueisiin liittyviin) parametreihin ja kuvastavat tarjotun palvelun synnyttämää todellista arvoa. Vallonia ja Vallonian satamat katsovat niin ikään, että infrastruktuurien käytöstä suoritettavat käyttömaksut eivät välttämättä ole osoitus siitä, että satamien toiminta olisi luonteeltaan taloudellista, ja että se, että käyttömaksut eivät riitä kattamaan toimintaan investoitua pääomaa, on merkki siitä, että satamatoiminta on luonteeltaan yleishyödyllinen palvelu. |
| --- | --- |

(18)

Suurin osa asianomaisista osapuolista ja Belgian viranomaiset kiistävät komission tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitsemien toimintojen taloudellisen luonteen erityisesti siltä osin kuin on kyse satamainfrastruktuurin tarjoamisesta alusten käyttöön ja maan ja infrastruktuurien vuokraamisesta yrityksille ja selittävät, että maa-alueiden vuokrauksesta, infrastruktuurien käyttöön antamisesta ja satamainfrastruktuurien käytöstä perittävät maksut (satamamaksut) ovat julkisia, syrjimättömiä ja satamaviranomaisten yksipuolisesti ennalta määrittämiä eivätkä perustu kysynnän ja tarjonnan lakeihin. Ne mainitsevat erityisesti Belgian perustuslakituomioistuimen 19 päivänä marraskuuta 2015 antaman tuomion (16), jossa todetaan, että satamamaksut ovat ”pelkkiä korvauksia”, joita kolmannet osapuolet suorittavat satamaviranomaisten tarjoamista tukipalveluista. Ne viittaavat myös Flanderin merisatamapolitiikasta ja merisatamien hallinnoinnista 2 päivänä maaliskuuta 1999 annettuun satama-asetukseen (17) (jäljempänä ’2 päivänä maaliskuuta 1999 annettu Flanderin satama-asetus’), jossa säädetään, että satamamaksut on asetettava niin, että ne ovat ”kohtuullisessa suhteessa” niitä vastaan suoritettavien palveluiden arvoon. Tämän lisäksi ne toteavat, että käyttöoikeusmaksut ovat suhteellisesti matalammat maa-alueilla, jotka tuottavat suurempaa lisäarvoa, ne perustuvat objektiivisiin (asianomaisiin maa-alueisiin liittyviin) parametreihin ja kuvastavat tarjotun palvelun synnyttämää todellista arvoa. Vallonia ja Vallonian satamat katsovat niin ikään, että infrastruktuurien käytöstä suoritettavat käyttömaksut eivät välttämättä ole osoitus siitä, että satamien toiminta olisi luonteeltaan taloudellista, ja että se, että käyttömaksut eivät riitä kattamaan toimintaan investoitua pääomaa, on merkki siitä, että satamatoiminta on luonteeltaan yleishyödyllinen palvelu.

16

17

| (19) | Niiden mukaan taloudellista toimintaa satamissa harjoittavat pääasiassa satamien käyttöoikeuden saajat, jotka huolehtivat kauppatavaroiden ahtauksesta (lastauksesta ja purkamisesta), kun taas satamaviranomaiset eivät ole millään tavalla osallisia käyttöoikeuden saaneiden yhtiöiden ja laivanvarustajien välillä tehdyissä kaupallisissa sopimuksissa. Satamista eivät siis hyödy kaupallisesti satamaviranomaiset vaan yhtiöt, joille oikeus infrastruktuurin käyttöön annetaan ja joiden tulee itse rakentaa näiden infrastruktuurien varaan päällysrakenteet (nosturit, konehallit), joita ne tarvitsevat ahtauspalveluiden tarjoamiseen. |
| --- | --- |

(19)

Niiden mukaan taloudellista toimintaa satamissa harjoittavat pääasiassa satamien käyttöoikeuden saajat, jotka huolehtivat kauppatavaroiden ahtauksesta (lastauksesta ja purkamisesta), kun taas satamaviranomaiset eivät ole millään tavalla osallisia käyttöoikeuden saaneiden yhtiöiden ja laivanvarustajien välillä tehdyissä kaupallisissa sopimuksissa. Satamista eivät siis hyödy kaupallisesti satamaviranomaiset vaan yhtiöt, joille oikeus infrastruktuurin käyttöön annetaan ja joiden tulee itse rakentaa näiden infrastruktuurien varaan päällysrakenteet (nosturit, konehallit), joita ne tarvitsevat ahtauspalveluiden tarjoamiseen.

| (20) | Ne lisäävät, että satamaviranomaisten on enenevässä määrin rahoitettava alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia toimintoja ja vieläpä toimintoja, jotka eivät liity satamatoimintaan (18). Ne mainitsevat useita komission päätöksiä ja unionin tuomioistuimen tuomioita, joissa niiden mukaan vahvistetaan, että avoimien infrastruktuurien tarjoaminen kaikkien potentiaalisten käyttäjien käyttöön oikeudenmukaisin ja syrjimättömin perustein ja julkisyhteisön maa-alueiden hallinnointi ja käyttö yksityisen sektorin teollisen ja kaupallisen toiminnan kehittämiseksi eivät ole taloudellista toimintaa. |
| --- | --- |

(20)

Ne lisäävät, että satamaviranomaisten on enenevässä määrin rahoitettava alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia toimintoja ja vieläpä toimintoja, jotka eivät liity satamatoimintaan (18). Ne mainitsevat useita komission päätöksiä ja unionin tuomioistuimen tuomioita, joissa niiden mukaan vahvistetaan, että avoimien infrastruktuurien tarjoaminen kaikkien potentiaalisten käyttäjien käyttöön oikeudenmukaisin ja syrjimättömin perustein ja julkisyhteisön maa-alueiden hallinnointi ja käyttö yksityisen sektorin teollisen ja kaupallisen toiminnan kehittämiseksi eivät ole taloudellista toimintaa.

18

| (21) | Ne katsovat lisäksi, että satamien taloudellinen toiminta, kuten nostopalvelut (nosturipalvelut) ja hinauspalvelut, ovat luonteeltaan pelkästään oheispalveluita. |
| --- | --- |

(21)

Ne katsovat lisäksi, että satamien taloudellinen toiminta, kuten nostopalvelut (nosturipalvelut) ja hinauspalvelut, ovat luonteeltaan pelkästään oheispalveluita.

4.2   TALOUDELLISEN EDUN MYÖNTÄMINEN VALTION VAROISTA

TALOUDELLISEN EDUN MYÖNTÄMINEN VALTION VAROISTA

| (22) | Flanderin satamakomitea katsoo, että sikäli kuin satamaviranomaisten täytyy enenevässä määrin rahoittaa alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia infrastruktuureita, yhtiöverosta vapauttaminen ei anna niille etua. |
| --- | --- |

(22)

Flanderin satamakomitea katsoo, että sikäli kuin satamaviranomaisten täytyy enenevässä määrin rahoittaa alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia infrastruktuureita, yhtiöverosta vapauttaminen ei anna niille etua.

| (23) | Rotterdamin satama toteaa, että Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien todellinen veroaste on alle 1 prosentti kirjanpidollisesta voitosta. |
| --- | --- |

(23)

Rotterdamin satama toteaa, että Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien todellinen veroaste on alle 1 prosentti kirjanpidollisesta voitosta.

| (24) | Belgian viranomaiset esittävät, että sikäli kuin satamat maksavat oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, ehto, jonka mukaan etu on myönnettävä valtion varoista, jää täyttymättä. |
| --- | --- |

(24)

Belgian viranomaiset esittävät, että sikäli kuin satamat maksavat oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, ehto, jonka mukaan etu on myönnettävä valtion varoista, jää täyttymättä.

4.3   VALIKOIVUUS

VALIKOIVUUS

| (25) | Suurin osa asianomaisista osapuolista ja Belgian viranomaiset katsovat, että oikea viitejärjestelmä oikeushenkilöiden verotuksen alalla ei ole yhtiövero (kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä katsottiin) vaan CIR:n 1 §, jossa maahan sijoittautuneille oikeushenkilöille vahvistettiin kaksi rinnakkaista verotusjärjestelmää (yhtiövero ja oikeushenkilöiltä kannettava vero), jotka perustuvat CIR:n 2 §:ssä määriteltyihin kriteereihin (siihen, onko oikeushenkilön toiminnassa kyse ”liiketoiminnasta” tai ”luonteeltaan voittoa tuottavista toiminnoista”). Ne lisäävät, että CIR:n 180 §:ssä, jossa säädetään, että satamat eivät ole yhtiöveron alaisia, vain täsmennetään ja sovelletaan CIR:n 1 §:ää. Tietyt asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset myös katsovat, että oikeushenkilöiltä kannettava vero on viitejärjestelmä, jota olisi sovellettava satamiin, jotka eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä” – CIR:n 180 §:n 2 momentissa ei näet poiketa oikeushenkilöiden verotusta koskevista yleisistä säännöistä vaan pelkästään sovelletaan näitä yleisiä sääntöjä. Näin ollen ne esittävät, että vaikka lain 180 §:n 2 momentti poistettaisiin, satamat eivät välttämättä olisi yhtiöveron alaisia sikäli, että hallinnon pitäisi tutkia tapauskohtaisesti, mikä kunkin sataman asema on CIR:n 1 ja 2 §:ään nähden, ja että koska satamat eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, niitä ei voitaisi velvoittaa suorittamaan yhtiöveroa. |
| --- | --- |

(25)

Suurin osa asianomaisista osapuolista ja Belgian viranomaiset katsovat, että oikea viitejärjestelmä oikeushenkilöiden verotuksen alalla ei ole yhtiövero (kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä katsottiin) vaan CIR:n 1 §, jossa maahan sijoittautuneille oikeushenkilöille vahvistettiin kaksi rinnakkaista verotusjärjestelmää (yhtiövero ja oikeushenkilöiltä kannettava vero), jotka perustuvat CIR:n 2 §:ssä määriteltyihin kriteereihin (siihen, onko oikeushenkilön toiminnassa kyse ”liiketoiminnasta” tai ”luonteeltaan voittoa tuottavista toiminnoista”). Ne lisäävät, että CIR:n 180 §:ssä, jossa säädetään, että satamat eivät ole yhtiöveron alaisia, vain täsmennetään ja sovelletaan CIR:n 1 §:ää. Tietyt asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset myös katsovat, että oikeushenkilöiltä kannettava vero on viitejärjestelmä, jota olisi sovellettava satamiin, jotka eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä” – CIR:n 180 §:n 2 momentissa ei näet poiketa oikeushenkilöiden verotusta koskevista yleisistä säännöistä vaan pelkästään sovelletaan näitä yleisiä sääntöjä. Näin ollen ne esittävät, että vaikka lain 180 §:n 2 momentti poistettaisiin, satamat eivät välttämättä olisi yhtiöveron alaisia sikäli, että hallinnon pitäisi tutkia tapauskohtaisesti, mikä kunkin sataman asema on CIR:n 1 ja 2 §:ään nähden, ja että koska satamat eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, niitä ei voitaisi velvoittaa suorittamaan yhtiöveroa.

| (26) | Vallonia ja Vallonian satamat lisäävät, että asianomainen kahtiajako (kahden tuloverojärjestelmän – yhtiöveron ja oikeushenkilöiltä kannettavan veron – olemassaolo) on tuloverojärjestelmässä keskeinen ja siihen sisäänrakennettu ja perustuu Belgian perustuslakiin. Belgian perustuslaissa lainsäätäjällä ei sitä paitsi olisi velvollisuutta panna verolle tiettyjä toimintoja ja, kun on kyse luonteeltaan julkisoikeudellisista hallinnoista (valtiosta, yhteisöistä, alueista, maakunnista ja kunnista), tiettyyn julkiseen palveluun varattu julkinen tai yksityinen omaisuus vapautettaisiin veroista yleisen oikeusperiaatteen nojalla. Belgian viranomaiset toteavat niin ikään, että julkisia palveluita, tehtäviä ja omaisuutta ei kansallisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan veroteta, ellei laissa siitä nimenomaisesti säädetä. |
| --- | --- |

(26)

Vallonia ja Vallonian satamat lisäävät, että asianomainen kahtiajako (kahden tuloverojärjestelmän – yhtiöveron ja oikeushenkilöiltä kannettavan veron – olemassaolo) on tuloverojärjestelmässä keskeinen ja siihen sisäänrakennettu ja perustuu Belgian perustuslakiin. Belgian perustuslaissa lainsäätäjällä ei sitä paitsi olisi velvollisuutta panna verolle tiettyjä toimintoja ja, kun on kyse luonteeltaan julkisoikeudellisista hallinnoista (valtiosta, yhteisöistä, alueista, maakunnista ja kunnista), tiettyyn julkiseen palveluun varattu julkinen tai yksityinen omaisuus vapautettaisiin veroista yleisen oikeusperiaatteen nojalla. Belgian viranomaiset toteavat niin ikään, että julkisia palveluita, tehtäviä ja omaisuutta ei kansallisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan veroteta, ellei laissa siitä nimenomaisesti säädetä.

| (27) | Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaisten ja Belgian viranomaisten mukaan yksiköt, jotka – samoin kuin satamat – eivät jaa voittoaan vaan investoivat sen uudelleen tai jotka pyrkivät niiden oman edun ylittävään päämäärään, ovat järjestelmän logiikan mukaisesti velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. |
| --- | --- |

(27)

Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaisten ja Belgian viranomaisten mukaan yksiköt, jotka – samoin kuin satamat – eivät jaa voittoaan vaan investoivat sen uudelleen tai jotka pyrkivät niiden oman edun ylittävään päämäärään, ovat järjestelmän logiikan mukaisesti velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa.

| (28) | Ne esittävät niin ikään, että niiden asema on erilainen kuin muilla yrityksillä, jotka ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Aseman tietynasteisesta itsenäisyydestä ja mahdollisesta taloudellisesta toiminnasta huolimatta satamaviranomaiset edustavat julkista valtaa ja huolehtivat yleishyödyllisistä tehtävistä voittoa tavoittelematta niitä koskevien toimintasääntöjen edellyttämällä tavalla. Ne eivät käytä teollisia ja kaupallisia menetelmiä eivätkä tavoittele toiminnallaan investoinneille nopeaa tuottoa. Käyttöoikeusmaksut ja satamamaksut eivät aina kata satamaviranomaisille aiheutuneita kustannuksia. Ne huolehtivat julkisen palvelun tehtävistä, joiden nettokustannukset eivät CIR:n 49 §:n mukaisesti olisi vähennettävissä yhtiöveropohjasta, mikä johtaisi syrjintään muihin yrityksiin verrattuna ja satamien investointikyvyn heikkenemiseen, mikäli ne velvoitettaisiin suorittamaan yhtiöveroa. |
| --- | --- |

(28)

Ne esittävät niin ikään, että niiden asema on erilainen kuin muilla yrityksillä, jotka ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Aseman tietynasteisesta itsenäisyydestä ja mahdollisesta taloudellisesta toiminnasta huolimatta satamaviranomaiset edustavat julkista valtaa ja huolehtivat yleishyödyllisistä tehtävistä voittoa tavoittelematta niitä koskevien toimintasääntöjen edellyttämällä tavalla. Ne eivät käytä teollisia ja kaupallisia menetelmiä eivätkä tavoittele toiminnallaan investoinneille nopeaa tuottoa. Käyttöoikeusmaksut ja satamamaksut eivät aina kata satamaviranomaisille aiheutuneita kustannuksia. Ne huolehtivat julkisen palvelun tehtävistä, joiden nettokustannukset eivät CIR:n 49 §:n mukaisesti olisi vähennettävissä yhtiöveropohjasta, mikä johtaisi syrjintään muihin yrityksiin verrattuna ja satamien investointikyvyn heikkenemiseen, mikäli ne velvoitettaisiin suorittamaan yhtiöveroa.

| (29) | Belgian viranomaiset toteavat, että Belgian perustuslakituomioistuin on 1 päivänä joulukuuta 2016 antamassaan tuomiossa (19) vahvistanut lainsäätäjän valinnan siitä, että satamat vapautetaan yhtiöverosta. |
| --- | --- |

(29)

Belgian viranomaiset toteavat, että Belgian perustuslakituomioistuin on 1 päivänä joulukuuta 2016 antamassaan tuomiossa (19) vahvistanut lainsäätäjän valinnan siitä, että satamat vapautetaan yhtiöverosta.

19

4.4   KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUS KAUPPAAN

KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUS KAUPPAAN

| (30) | Flanderin satamakomitea väittää, että muissa jäsenvaltioissa, eritoten Alankomaissa, nämä samat satamatoiminnot ovat julkisten viranomaisten rahoittamia, joten kilpailuolosuhteet eivät ole vääristyneet. |
| --- | --- |

(30)

Flanderin satamakomitea väittää, että muissa jäsenvaltioissa, eritoten Alankomaissa, nämä samat satamatoiminnot ovat julkisten viranomaisten rahoittamia, joten kilpailuolosuhteet eivät ole vääristyneet.

| (31) | Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset viittaavat komission ”valtiontuen” käsitteestä antaman tiedonannon (20) (jäljempänä ’19 päivänä heinäkuuta 2016 annettu tiedonanto’) 188 kohtaan ja esittävät, että kullakin satamalla on lakisääteinen monopoli omalla satama-alueellaan ja että tämä monopoli sulkee samalla kertaa ”sekä kilpailun markkinoilla että pääsyn markkinoille”. Näin ollen ne päättelevät, että toimenpide ei johda kilpailun vääristymiseen. Lisäksi ne mainitsevat Alankomaiden kilpailuviranomaisen lausunnon (21), jonka mukaan Rotterdamin satama ei kilpaile muiden satamien satamatoiminnan harjoittajien kanssa, sillä satamamaksut ovat vain pieni osa laivanvarustajien kuljetuskustannuksia, joten maksujen korottamisella taikka madaltamisella ei olisi vaikutusta satamaliikenteeseen. |
| --- | --- |

(31)

Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset viittaavat komission ”valtiontuen” käsitteestä antaman tiedonannon (20) (jäljempänä ’19 päivänä heinäkuuta 2016 annettu tiedonanto’) 188 kohtaan ja esittävät, että kullakin satamalla on lakisääteinen monopoli omalla satama-alueellaan ja että tämä monopoli sulkee samalla kertaa ”sekä kilpailun markkinoilla että pääsyn markkinoille”. Näin ollen ne päättelevät, että toimenpide ei johda kilpailun vääristymiseen. Lisäksi ne mainitsevat Alankomaiden kilpailuviranomaisen lausunnon (21), jonka mukaan Rotterdamin satama ei kilpaile muiden satamien satamatoiminnan harjoittajien kanssa, sillä satamamaksut ovat vain pieni osa laivanvarustajien kuljetuskustannuksia, joten maksujen korottamisella taikka madaltamisella ei olisi vaikutusta satamaliikenteeseen.

20

21

| (32) | Ne toteavat, että 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon (211 kohdan ja alaviitteen 311) mukaisesti verkkoinfrastruktuurissa verkon eri osatekijät täydentävät toisiaan sen sijaan, että ne kilpailisivat keskenään, joten kilpailun vääristyminen ei ole mahdollista. Ne huomauttavat, että kyseisessä tiedonannossa komissio soveltaa tätä periaatetta rautatieinfrastruktuurien rakentamiseen (219 kohta) ja tieinfrastruktuurien, myös maksullisten teiden infrastruktuurien, rakentamiseen (220 kohta), mutta katsovat, että periaatetta voidaan soveltaa myös satamiin. |
| --- | --- |

(32)

Ne toteavat, että 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon (211 kohdan ja alaviitteen 311) mukaisesti verkkoinfrastruktuurissa verkon eri osatekijät täydentävät toisiaan sen sijaan, että ne kilpailisivat keskenään, joten kilpailun vääristyminen ei ole mahdollista. Ne huomauttavat, että kyseisessä tiedonannossa komissio soveltaa tätä periaatetta rautatieinfrastruktuurien rakentamiseen (219 kohta) ja tieinfrastruktuurien, myös maksullisten teiden infrastruktuurien, rakentamiseen (220 kohta), mutta katsovat, että periaatetta voidaan soveltaa myös satamiin.

| (33) | Vallonia ja Vallonian satamat huomauttavat, että yhtiöverosta vapautetut sisäsatamat eivät kilpaile muiden yksityisten sisäsatamien kanssa, mikäli viimeksi mainitut asettaisivat saataville vastaavia yleiseen käyttöön tarkoitettuja infrastruktuureita. Liittovaltion viranomaiset lisäävät, että pienikokoiset sisäsatamat vain täydentävät muiden satamien palveluita ja kilpailevat ainoastaan maantieliikenteen kanssa. |
| --- | --- |

(33)

Vallonia ja Vallonian satamat huomauttavat, että yhtiöverosta vapautetut sisäsatamat eivät kilpaile muiden yksityisten sisäsatamien kanssa, mikäli viimeksi mainitut asettaisivat saataville vastaavia yleiseen käyttöön tarkoitettuja infrastruktuureita. Liittovaltion viranomaiset lisäävät, että pienikokoiset sisäsatamat vain täydentävät muiden satamien palveluita ja kilpailevat ainoastaan maantieliikenteen kanssa.

| (34) | Rotterdamin satama toteaa, että Alankomaiden julkiset satamat kilpailevat erityisesti Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien kanssa. |
| --- | --- |

(34)

Rotterdamin satama toteaa, että Alankomaiden julkiset satamat kilpailevat erityisesti Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien kanssa.

4.5   SOVELTUVUUS

SOVELTUVUUS

| (35) | Vallonia ja Vallonian satamat katsovat, että SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohta antaa riittävät perusteet sille, että toimenpidettä voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana: satamilla on selkeä lakisääteinen tehtävä, eikä voida kiistää sitä, että satamat täyttävät kaikki kyseisessä artiklassa asetetut edellytykset. Ne korostavat, että SEUT-sopimuksen 93 artiklan mukaista soveltuvuutta, jonka soveltamisehdoissa ei edellytetä, että toimenpide ei vaikuta kauppaan, on arvioitava seikkaperäisesti. |
| --- | --- |

(35)

Vallonia ja Vallonian satamat katsovat, että SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohta antaa riittävät perusteet sille, että toimenpidettä voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana: satamilla on selkeä lakisääteinen tehtävä, eikä voida kiistää sitä, että satamat täyttävät kaikki kyseisessä artiklassa asetetut edellytykset. Ne korostavat, että SEUT-sopimuksen 93 artiklan mukaista soveltuvuutta, jonka soveltamisehdoissa ei edellytetä, että toimenpide ei vaikuta kauppaan, on arvioitava seikkaperäisesti.

| (36) | Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset katsovat, että komission vastaus toimenpiteen soveltuvuudesta esitettyihin väitteisiin ei ollut riittävän hyvin perusteltu. Ne lisäävät, että SEUT-sopimuksen 93 artiklaa voitaisiin käyttää toimenpiteen soveltuvuuden perustana, koska satamat ovat velvollisia rahoittamaan Euroopan laajuisia liikenneverkkoja tukevia infrastruktuureita. |
| --- | --- |

(36)

Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset katsovat, että komission vastaus toimenpiteen soveltuvuudesta esitettyihin väitteisiin ei ollut riittävän hyvin perusteltu. Ne lisäävät, että SEUT-sopimuksen 93 artiklaa voitaisiin käyttää toimenpiteen soveltuvuuden perustana, koska satamat ovat velvollisia rahoittamaan Euroopan laajuisia liikenneverkkoja tukevia infrastruktuureita.

4.6   SIIRTYMÄKAUDEN TARPEELLISUUS

SIIRTYMÄKAUDEN TARPEELLISUUS

| (37) | Belgian viranomaiset esittävät komissiolle pyynnön siirtymäkauden myöntämisestä satamien yhtiöverovelvollisuuden käyttöön ottamista varten. Ne painottavat, että 8 päivänä heinäkuuta 2016 annetussa tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetty määräaika (satamat suorittaisivat yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen) oli liian lyhyt, erityisesti verrattuna Alankomaille asiassa SA.25338 annettuun määräaikaan. Ne korostavat, että CIR:n 180 §:n 2 momentin poistaminen edellyttää lainsäädäntömenettelyä, joka kestää ”yleensä vähintään kolmesta kuuteen kuukautta”. Niiden mukaan lainsäädäntöön olisi syytä tehdä muutoksia, jotka olisivat paljon monimutkaisempia kuin pelkkä CIR:n 180 §:n 2 momentin poistaminen, koska (i) kyseisen lainkohdan poistaminen ei välttämättä johtaisi satamien yhtiöverovelvollisuuteen, (ii) satamien uuden verojärjestelmän laadinnassa on otettava huomioon perustuslaillinen yhdenvertaisuusperiaate ja (iii) Belgian vero-oikeudessa ei nimenomaisesti säännellä sitä, miten oikeushenkilö siirtyy oikeushenkilöiltä kannettavan veron maksajasta yhtiöveron maksajaksi. Ne lisäävät, että mikäli oletettu voimassa oleva tukiohjelma lopetetaan, komission on kunnioitettava jäsenvaltion perusteltuja etuja, jotka liittyvät edunsaajien oikeusvarmuuden takaamiseen. |
| --- | --- |

(37)

Belgian viranomaiset esittävät komissiolle pyynnön siirtymäkauden myöntämisestä satamien yhtiöverovelvollisuuden käyttöön ottamista varten. Ne painottavat, että 8 päivänä heinäkuuta 2016 annetussa tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetty määräaika (satamat suorittaisivat yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen) oli liian lyhyt, erityisesti verrattuna Alankomaille asiassa SA.25338 annettuun määräaikaan. Ne korostavat, että CIR:n 180 §:n 2 momentin poistaminen edellyttää lainsäädäntömenettelyä, joka kestää ”yleensä vähintään kolmesta kuuteen kuukautta”. Niiden mukaan lainsäädäntöön olisi syytä tehdä muutoksia, jotka olisivat paljon monimutkaisempia kuin pelkkä CIR:n 180 §:n 2 momentin poistaminen, koska (i) kyseisen lainkohdan poistaminen ei välttämättä johtaisi satamien yhtiöverovelvollisuuteen, (ii) satamien uuden verojärjestelmän laadinnassa on otettava huomioon perustuslaillinen yhdenvertaisuusperiaate ja (iii) Belgian vero-oikeudessa ei nimenomaisesti säännellä sitä, miten oikeushenkilö siirtyy oikeushenkilöiltä kannettavan veron maksajasta yhtiöveron maksajaksi. Ne lisäävät, että mikäli oletettu voimassa oleva tukiohjelma lopetetaan, komission on kunnioitettava jäsenvaltion perusteltuja etuja, jotka liittyvät edunsaajien oikeusvarmuuden takaamiseen.

| (38) | Rotterdamin satama pyytää komissiota luopumaan Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisiksi saattamisesta siihen saakka, kunnes toimialatutkinta valmistuu ja kunnes kaikki Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan pohjoiset merisatamat (Range nord) voidaan samanaikaisesti velvoittaa suorittamaan veroa, taikka vähintään saattamaan Belgian ja Ranskan satamat nopeasti ja samaan aikaan yhtiöverovelvollisiksi. |
| --- | --- |

(38)

Rotterdamin satama pyytää komissiota luopumaan Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisiksi saattamisesta siihen saakka, kunnes toimialatutkinta valmistuu ja kunnes kaikki Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan pohjoiset merisatamat (Range nord) voidaan samanaikaisesti velvoittaa suorittamaan veroa, taikka vähintään saattamaan Belgian ja Ranskan satamat nopeasti ja samaan aikaan yhtiöverovelvollisiksi.

5.   TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

5.1   SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

| (39) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(39)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

5.1.1   YRITYKSET / TALOUDELLINEN TOIMINTA

5.1.1.1   
  Yleiset huomautukset

Yleiset huomautukset

| (40) | Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan ”taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla” (22). Samoin yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ”käsite” yritys ”tarkoittaa jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta” (23). |
| --- | --- |

(40)

Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan ”taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla” (22). Samoin yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ”käsite” yritys ”tarkoittaa jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta” (23).

22

23

| (41) | Lisäksi komissio on vahvistanut useissa päätöksissään infrastruktuurien käyttämisen taloudellista luonnetta koskevan oikeuskäytännön (24) mukaisesti, että satamainfrastruktuurien kaupallinen käyttäminen ja rakentaminen ovat taloudellista toimintaa (25). Esimerkiksi käyttäjille käyttömaksua vastaan tarjotun satamaterminaalin kaupallinen käyttäminen on taloudellista toimintaa (26). Yhteisöjen tuomioistuin on niin ikään jo epäsuorasti mutta varmasti todennut, että tietyt satamatoiminnot, erityisesti ”lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa” (27), ovat luonteeltaan taloudellisia. Komissio soveltaa näitä sääntöjä sekä merisatamiin että sisäsatamiin (28). |
| --- | --- |

(41)

Lisäksi komissio on vahvistanut useissa päätöksissään infrastruktuurien käyttämisen taloudellista luonnetta koskevan oikeuskäytännön (24) mukaisesti, että satamainfrastruktuurien kaupallinen käyttäminen ja rakentaminen ovat taloudellista toimintaa (25). Esimerkiksi käyttäjille käyttömaksua vastaan tarjotun satamaterminaalin kaupallinen käyttäminen on taloudellista toimintaa (26). Yhteisöjen tuomioistuin on niin ikään jo epäsuorasti mutta varmasti todennut, että tietyt satamatoiminnot, erityisesti ”lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa” (27), ovat luonteeltaan taloudellisia. Komissio soveltaa näitä sääntöjä sekä merisatamiin että sisäsatamiin (28).

24

25

26

lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa

27

28

| (42) | Tältä osin komissio katsoo Belgian viranomaisista ja tietyistä asianomaisista osapuolista poiketen, että yhteisöjen tuomioistuimen lentoasemia koskevaa oikeuskäytäntöä on sovellettava satamiin, jotka ovat yksinkertaisesti vain toisenlaisia infrastruktuureita. Tiettyjen asianomaisten osapuolten mainitsemat satamien ja lentoasemien väliset erot – erityisesti erot oikeudellisessa rakenteessa tai se, että satamat ovat julkisoikeudellisia yksiköitä, jotka eivät tavoittele voittoa – eivät ole merkityksellisiä sen yleisen kriteerin kannalta, joka liittyy tavaroiden tai palveluiden tarjoamiseen tietyillä markkinoilla ja johon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö perustuu. Samoin komissio toteaa, että yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa asiassa Aéroports de Paris antamansa tuomion 90 kohdassa, että ”ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein todennut, että kyseessä olevat liikevaihtoon perustuvat maksut ovat vastike lentoaseman rakennelmien ja laitteiden hallinnointipalveluista”; näin ollen on väärin väittää, että kyseisessä asiassa ei käsiteltäisi infrastruktuuripalveluiden tarjoamista, kuten Belgian viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet esittävät. |
| --- | --- |

(42)

Tältä osin komissio katsoo Belgian viranomaisista ja tietyistä asianomaisista osapuolista poiketen, että yhteisöjen tuomioistuimen lentoasemia koskevaa oikeuskäytäntöä on sovellettava satamiin, jotka ovat yksinkertaisesti vain toisenlaisia infrastruktuureita. Tiettyjen asianomaisten osapuolten mainitsemat satamien ja lentoasemien väliset erot – erityisesti erot oikeudellisessa rakenteessa tai se, että satamat ovat julkisoikeudellisia yksiköitä, jotka eivät tavoittele voittoa – eivät ole merkityksellisiä sen yleisen kriteerin kannalta, joka liittyy tavaroiden tai palveluiden tarjoamiseen tietyillä markkinoilla ja johon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö perustuu. Samoin komissio toteaa, että yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa asiassa Aéroports de Paris antamansa tuomion 90 kohdassa, että ”ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oikein todennut, että kyseessä olevat liikevaihtoon perustuvat maksut ovat vastike lentoaseman rakennelmien ja laitteiden hallinnointipalveluista”; näin ollen on väärin väittää, että kyseisessä asiassa ei käsiteltäisi infrastruktuuripalveluiden tarjoamista, kuten Belgian viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet esittävät.

| (43) | Belgian satamien kaikkien toimintojen taloudellisen tai muun kuin taloudellisen luonteen arvioiminen ei ole välttämätöntä sen määrittämiseksi, ovatko ne yrityksiä. Riittää, että todetaan, että kyseessä olevan toimenpiteen kohteena olevat yksiköt harjoittavat tosiasiallisesti yhtä tai useampaa taloudellista toimintaa, ja sen perusteella ne katsotaan ”yrityksiksi”. Tältä osin voidaan todeta, että se, että yksikkö harjoittaa yhtä tai useampaa kuninkaan määräykseen perustuvaa tai muuta kuin taloudellista toimintaa, ei vielä sinänsä yleensä tarkoita, etteikö sitä voitaisi luokitella ”yritykseksi”. |
| --- | --- |

(43)

Belgian satamien kaikkien toimintojen taloudellisen tai muun kuin taloudellisen luonteen arvioiminen ei ole välttämätöntä sen määrittämiseksi, ovatko ne yrityksiä. Riittää, että todetaan, että kyseessä olevan toimenpiteen kohteena olevat yksiköt harjoittavat tosiasiallisesti yhtä tai useampaa taloudellista toimintaa, ja sen perusteella ne katsotaan ”yrityksiksi”. Tältä osin voidaan todeta, että se, että yksikkö harjoittaa yhtä tai useampaa kuninkaan määräykseen perustuvaa tai muuta kuin taloudellista toimintaa, ei vielä sinänsä yleensä tarkoita, etteikö sitä voitaisi luokitella ”yritykseksi”.

| (44) | Belgian satamat voivat harjoittaa useita erityyppisiä taloudellisia toimintoja, jotka vastaavat eri palveluiden tarjoamista eri markkinoilla. Ensinnäkin satamat tarjoavat käyttäjilleen (ensi sijassa laivanvarustajille mutta yleisesti kaikille laivaoperaattoreille) yleistä palvelua, mikä tarkoittaa, että aluksille annetaan mahdollisuus käyttää satamainfrastruktuuria ”satamamaksuksi” (29) yleisesti nimitettyä korvausta vastaan. Toiseksi tietyt satamat tarjoavat aluksille erityisiä palveluita, kuten luotsipalveluita, nostopalveluita, ahtauspalveluita ja kiinnityspalveluita, niin ikään korvausta vastaan (30). Kolmanneksi satamat tarjoavat korvausta vastaan tiettyjä infrastruktuureita taikka tiettyjä maa-alueita yritysten käyttöön, ja yritykset käyttävät näitä tiloja omiin tarpeisiinsa tai tarjotakseen aluksille joitain edellä mainituista erityisistä palveluista. |
| --- | --- |

(44)

Belgian satamat voivat harjoittaa useita erityyppisiä taloudellisia toimintoja, jotka vastaavat eri palveluiden tarjoamista eri markkinoilla. Ensinnäkin satamat tarjoavat käyttäjilleen (ensi sijassa laivanvarustajille mutta yleisesti kaikille laivaoperaattoreille) yleistä palvelua, mikä tarkoittaa, että aluksille annetaan mahdollisuus käyttää satamainfrastruktuuria ”satamamaksuksi” (29) yleisesti nimitettyä korvausta vastaan. Toiseksi tietyt satamat tarjoavat aluksille erityisiä palveluita, kuten luotsipalveluita, nostopalveluita, ahtauspalveluita ja kiinnityspalveluita, niin ikään korvausta vastaan (30). Kolmanneksi satamat tarjoavat korvausta vastaan tiettyjä infrastruktuureita taikka tiettyjä maa-alueita yritysten käyttöön, ja yritykset käyttävät näitä tiloja omiin tarpeisiinsa tai tarjotakseen aluksille joitain edellä mainituista erityisistä palveluista.

yleistä

29

erityisiä

30

erityisistä

| (45) | Se, että kolmannet yritykset käyttävät tiettyjä maa-alueita ja satamainfrastruktuureita palveluiden tarjoamiseen laivanvarustajille tai aluksille, ei sulje pois sitä, että satamaviranomaisten harjoittama hallinnointitoiminta, johon kuuluu erityisesti edellä mainittujen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen asianomaisille kolmansille yrityksille, on niin ikään luonteeltaan taloudellista. |
| --- | --- |

(45)

Se, että kolmannet yritykset käyttävät tiettyjä maa-alueita ja satamainfrastruktuureita palveluiden tarjoamiseen laivanvarustajille tai aluksille, ei sulje pois sitä, että satamaviranomaisten harjoittama hallinnointitoiminta, johon kuuluu erityisesti edellä mainittujen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen asianomaisille kolmansille yrityksille, on niin ikään luonteeltaan taloudellista.

| (46) | Komissio toteaa niin ikään, että Belgian kansallinen lainsäädäntö sisältää itsessään viitteitä satamatoimintojen teollisesta ja/tai kaupallisesta luonteesta (31). Erityisesti CIR:n virallisesta huomautuksesta käy väistämättä ilmi, että satamat harjoittavat ”mitä tahansa teollista, kaupallista tai maatalouteen perustuvaa yritystoimintaa” (32) tai harjoittavat, vaikka ne eivät tavoittelisikaan voittoa, ”pysyväisluonteista ammattimaista toimintaa, johon kuuluvat [...] luonteeltaan teollisten, kaupallisten taikka maatalouteen liittyvien toimintojen toistuminen riittävän usein niin, että toimintoja voidaan pitää ”toimena”, [ja] teollisten tai kaupallisten menetelmien käyttäminen” (33) (34). |
| --- | --- |

(46)

Komissio toteaa niin ikään, että Belgian kansallinen lainsäädäntö sisältää itsessään viitteitä satamatoimintojen teollisesta ja/tai kaupallisesta luonteesta (31). Erityisesti CIR:n virallisesta huomautuksesta käy väistämättä ilmi, että satamat harjoittavat ”mitä tahansa teollista, kaupallista tai maatalouteen perustuvaa yritystoimintaa” (32) tai harjoittavat, vaikka ne eivät tavoittelisikaan voittoa, ”pysyväisluonteista ammattimaista toimintaa, johon kuuluvat [...] luonteeltaan teollisten, kaupallisten taikka maatalouteen liittyvien toimintojen toistuminen riittävän usein niin, että toimintoja voidaan pitää ”toimena”, [ja] teollisten tai kaupallisten menetelmien käyttäminen” (33) (34).

31

32

33

34

| (47) | Komissio ei kuitenkaan kiistä sitä, että satamien tietyt toiminnot voivat olla luonteeltaan muita kuin taloudellisia – tällaisia ovat erityisesti tietyt satamakonttorien suorittamat palvelut, kuten esimerkiksi meriliikenteen valvonta ja meriliikenteen turvallisuuden varmistaminen (35) tai saastumisen estämiseen liittyvä valvonta (36). Käsiteltävänä olevassa tapauksessa toiminnot, joita komissio pitää taloudellisina, ovat kuitenkin erillisiä näistä (muista) edellisessä virkkeessä mainituista toiminnoista. |
| --- | --- |

(47)

Komissio ei kuitenkaan kiistä sitä, että satamien tietyt toiminnot voivat olla luonteeltaan muita kuin taloudellisia – tällaisia ovat erityisesti tietyt satamakonttorien suorittamat palvelut, kuten esimerkiksi meriliikenteen valvonta ja meriliikenteen turvallisuuden varmistaminen (35) tai saastumisen estämiseen liittyvä valvonta (36). Käsiteltävänä olevassa tapauksessa toiminnot, joita komissio pitää taloudellisina, ovat kuitenkin erillisiä näistä (muista) edellisessä virkkeessä mainituista toiminnoista.

35

36

| (48) | Lisäksi komissio huomauttaa, että vaikka kansallisilla viranomaisilla olisi ”laaja harkintavalta tarjota, tilata ja järjestää yleistä taloudellista etua koskevia palveluja siten, että ne vastaavat mahdollisimman hyvin käyttäjien tarpeita” (37), tämä ei sulje pois sitä, etteivätkö nämä toiminnot voisi olla luonteeltaan taloudellisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan itse ”taloudellisen toiminnan” käsite perustuu kuitenkin tosiseikkoihin, eritoten siihen, että kyseisille palveluille on olemassa markkinat (38), eikä se riipu kansallisista valinnoista tai näkemyksistä. Komissiolla on näin ollen perusteet määritellä satamien tietyt toiminnot taloudellisiksi, vaikka kansalliset viranomaiset katsovat, että asianomaiset toiminnot ovat muita kuin taloudellisia yleishyödyllisiä palveluita. |
| --- | --- |

(48)

Lisäksi komissio huomauttaa, että vaikka kansallisilla viranomaisilla olisi ”laaja harkintavalta tarjota, tilata ja järjestää yleistä taloudellista etua koskevia palveluja siten, että ne vastaavat mahdollisimman hyvin käyttäjien tarpeita” (37), tämä ei sulje pois sitä, etteivätkö nämä toiminnot voisi olla luonteeltaan taloudellisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan itse ”taloudellisen toiminnan” käsite perustuu kuitenkin tosiseikkoihin, eritoten siihen, että kyseisille palveluille on olemassa markkinat (38), eikä se riipu kansallisista valinnoista tai näkemyksistä. Komissiolla on näin ollen perusteet määritellä satamien tietyt toiminnot taloudellisiksi, vaikka kansalliset viranomaiset katsovat, että asianomaiset toiminnot ovat muita kuin taloudellisia yleishyödyllisiä palveluita.

37

38

| (49) | Seuraavat näkökohdat eivät myöskään itsessään aseta kyseenalaiseksi harjoitettujen toimintojen taloudellista tai muuta kuin taloudellista luonnetta:






  — | Se, että satamien tehtävät olisivat yleishyödyllisiä ja julkiset viranomaiset olisivat asettaneet taikka siirtäneet niille nämä tehtävät: tämä pätee itse asiassa kaikkiin yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin, jotka ovat kuitenkin taloudellista toimintaa. Yleisemmin ottaen ”se, että jokin palvelu tuotetaan itse, ei vaikuta toiminnan taloudelliseen luonteeseen”
   (39). Yleinen etu voidaan sitä vastoin ottaa huomioon silloin, kun on tarpeen arvioida, soveltuuko valtion jollekin yritykselle sen taloudellisen toiminnan tukemiseksi myöntämä tuki sisämarkkinoille. |
| --- | --- | --- |

(49)

Seuraavat näkökohdat eivät myöskään itsessään aseta kyseenalaiseksi harjoitettujen toimintojen taloudellista tai muuta kuin taloudellista luonnetta:

—

Se, että satamien tehtävät olisivat yleishyödyllisiä ja julkiset viranomaiset olisivat asettaneet taikka siirtäneet niille nämä tehtävät: tämä pätee itse asiassa kaikkiin yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin, jotka ovat kuitenkin taloudellista toimintaa. Yleisemmin ottaen ”se, että jokin palvelu tuotetaan itse, ei vaikuta toiminnan taloudelliseen luonteeseen”
   (39). Yleinen etu voidaan sitä vastoin ottaa huomioon silloin, kun on tarpeen arvioida, soveltuuko valtion jollekin yritykselle sen taloudellisen toiminnan tukemiseksi myöntämä tuki sisämarkkinoille.

39

| — | Se, että satamaviranomaisilla on erityisvaltuuksia näiden tehtävien toteuttamiseen (40): tällaiset erityiset valtuudet eivät sulje pois sitä mahdollisuutta, etteivätkö satamaviranomaiset voisi harjoittaa taloudellista toimintaa silloin, kun ne tarjoavat tavaroita tai palveluja tietyillä markkinoilla. Tällaiset valtuudet voivat tarvittaessa toimia interventiovälineenä kyseisillä markkinoilla. |
| --- | --- |

—

Se, että satamaviranomaisilla on erityisvaltuuksia näiden tehtävien toteuttamiseen (40): tällaiset erityiset valtuudet eivät sulje pois sitä mahdollisuutta, etteivätkö satamaviranomaiset voisi harjoittaa taloudellista toimintaa silloin, kun ne tarjoavat tavaroita tai palveluja tietyillä markkinoilla. Tällaiset valtuudet voivat tarvittaessa toimia interventiovälineenä kyseisillä markkinoilla.

40

| — | Se, että satamaviranomaisten on enenevässä määrin itse rahoitettava alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia toimintoja ja vieläpä toimintoja, jotka eivät liity satamatoimintaan: tällainen piirre ei millään tavalla vähennä satamien toimintojen taloudellista luonnetta – satamatoiminnassa tavaroita tai palveluita tarjotaan tietyillä markkinoilla. Se, että valtio ei korvaa tai korvaa vain osittain niihin muihin kuin taloudellisiin toimintoihin liittyvät kustannukset, joiden suorittamisen se on antanut satamien tehtäväksi, vahvistaa pikemminkin kuin kumoaa näkemyksen siitä, että satamilla on tiettyjen muiden kuin taloudellisten toimintojen lisäksi taloudellisia toimintoja. Tietyn sataman kyseessä olevasta tukiohjelmasta saaman veroetuuden suuruus riippuu siitä, miten suuria voittoja satama saa toiminnastaan, eikä sillä ole minkäänlaista yhteyttä niiden muiden kuin taloudellisten toimintojen kustannuksiin (joita satamalle ei korvata), jotka valtio on mahdollisesti antanut sataman tehtäväksi. Komissio ei näin ollen voi ottaa tätä näkökohtaa huomioon tukiohjelman arvioinnissa. |
| --- | --- |

—

Se, että satamaviranomaisten on enenevässä määrin itse rahoitettava alueiden toimivaltaan kuuluvia muita kuin taloudellisia toimintoja ja vieläpä toimintoja, jotka eivät liity satamatoimintaan: tällainen piirre ei millään tavalla vähennä satamien toimintojen taloudellista luonnetta – satamatoiminnassa tavaroita tai palveluita tarjotaan tietyillä markkinoilla. Se, että valtio ei korvaa tai korvaa vain osittain niihin muihin kuin taloudellisiin toimintoihin liittyvät kustannukset, joiden suorittamisen se on antanut satamien tehtäväksi, vahvistaa pikemminkin kuin kumoaa näkemyksen siitä, että satamilla on tiettyjen muiden kuin taloudellisten toimintojen lisäksi taloudellisia toimintoja. Tietyn sataman kyseessä olevasta tukiohjelmasta saaman veroetuuden suuruus riippuu siitä, miten suuria voittoja satama saa toiminnastaan, eikä sillä ole minkäänlaista yhteyttä niiden muiden kuin taloudellisten toimintojen kustannuksiin (joita satamalle ei korvata), jotka valtio on mahdollisesti antanut sataman tehtäväksi. Komissio ei näin ollen voi ottaa tätä näkökohtaa huomioon tukiohjelman arvioinnissa.

| — | Se, että satamat eivät tavoittelisi voittoa ja investoisivat tuottonsa järjestelmällisesti uudelleen (mikäli oletetaan, että kyseinen väite voidaan vahvistaa (41)): tosiasiassa vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotaan, että vaikka palvelun tuottaja ei tavoittelisi voittoa, tämä ei tarkoita, että palvelun luonne olisi muu kuin taloudellinen (42). Myöskään tuottojen järjestelmällinen investoiminen uudelleen takaisin toimintaan ei ole olennainen kriteeri taloudellisen toiminnan erottamiseksi muusta kuin taloudellisesta toiminnasta. Jokaisella yrityksellä on sitä paitsi mahdollisuus valita, jakaako se vai investoiko se uudelleen kaiken tai osan saamistaan voitoista. |
| --- | --- |

—

Se, että satamat eivät tavoittelisi voittoa ja investoisivat tuottonsa järjestelmällisesti uudelleen (mikäli oletetaan, että kyseinen väite voidaan vahvistaa (41)): tosiasiassa vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotaan, että vaikka palvelun tuottaja ei tavoittelisi voittoa, tämä ei tarkoita, että palvelun luonne olisi muu kuin taloudellinen (42). Myöskään tuottojen järjestelmällinen investoiminen uudelleen takaisin toimintaan ei ole olennainen kriteeri taloudellisen toiminnan erottamiseksi muusta kuin taloudellisesta toiminnasta. Jokaisella yrityksellä on sitä paitsi mahdollisuus valita, jakaako se vai investoiko se uudelleen kaiken tai osan saamistaan voitoista.

41

42

5.1.1.2   
  Veloitettavista maksuista

Veloitettavista maksuista

| (50) | ”Yritysten” määrittelyn näkökulmasta myöskään sillä Belgian viranomaisten ja tiettyjen asianomaisten osapuolten esittämällä väitteellä ei ole merkitystä, jonka mukaan satamaviranomaisten tarjoamista palveluista veloitettavat maksut ovat julkisia, syrjimättömiä ja satamaviranomaisten yksipuolisesti ennalta määrittämiä eivätkä ne perustu suoraan kysynnän ja tarjonnan lakeihin (43). |
| --- | --- |

(50)

”Yritysten” määrittelyn näkökulmasta myöskään sillä Belgian viranomaisten ja tiettyjen asianomaisten osapuolten esittämällä väitteellä ei ole merkitystä, jonka mukaan satamaviranomaisten tarjoamista palveluista veloitettavat maksut ovat julkisia, syrjimättömiä ja satamaviranomaisten yksipuolisesti ennalta määrittämiä eivätkä ne perustu suoraan kysynnän ja tarjonnan lakeihin (43).

43

| (51) | Ensinnäkin komissio panee merkille, että satamien veloittamien maksujen ominaispiirteet (muun muassa julkisuus, syrjimättömyys) ovat samankaltaiset kuin yleistä taloudellista etua koskevista palveluista (44) veloitettavilla maksuilla ja yleistä taloudellista etua koskevat palvelut ovat hyvinkin taloudellista toimintaa ja niihin sovelletaan valtiontukilainsäädäntöä. Hinnat ovat niin ikään julkisia, syrjimättömiä ja palveluntarjoajan yksipuolisesti ennalta määrittämiä valtaosassa taloudellisia toimintoja. |
| --- | --- |

(51)

Ensinnäkin komissio panee merkille, että satamien veloittamien maksujen ominaispiirteet (muun muassa julkisuus, syrjimättömyys) ovat samankaltaiset kuin yleistä taloudellista etua koskevista palveluista (44) veloitettavilla maksuilla ja yleistä taloudellista etua koskevat palvelut ovat hyvinkin taloudellista toimintaa ja niihin sovelletaan valtiontukilainsäädäntöä. Hinnat ovat niin ikään julkisia, syrjimättömiä ja palveluntarjoajan yksipuolisesti ennalta määrittämiä valtaosassa taloudellisia toimintoja.

44

| (52) | Vaikka se, miten suuri osuus tiettyyn toimintaan liittyvistä kuluista katetaan käyttäjiltä veloitettavilla tuloerillä, tai kääntäen se, miten suuri osuus kuluista katetaan (verovelvollisen maksamasta) verosta, voi joskus antaa viitteitä markkinoiden olemassaolosta ja taloudellisesta toiminnasta, hinnoittelutapa itsessään ei kuitenkaan ole tältä kannalta olennainen tekijä. |
| --- | --- |

(52)

Vaikka se, miten suuri osuus tiettyyn toimintaan liittyvistä kuluista katetaan käyttäjiltä veloitettavilla tuloerillä, tai kääntäen se, miten suuri osuus kuluista katetaan (verovelvollisen maksamasta) verosta, voi joskus antaa viitteitä markkinoiden olemassaolosta ja taloudellisesta toiminnasta, hinnoittelutapa itsessään ei kuitenkaan ole tältä kannalta olennainen tekijä.

| (53) | Sitä ei sitä paitsi ole kiistetty, että satamien käyttäjien ja asiakkaiden suorittamat maksut (yleiset ja erityiset satamamaksut ja käyttöoikeusmaksut) kattavat vähintään suurimman osan kustannuksista, joita satamaviranomaisille aiheutuu, kun ne tarjoavat palveluitaan markkinoilla (45). |
| --- | --- |

(53)

Sitä ei sitä paitsi ole kiistetty, että satamien käyttäjien ja asiakkaiden suorittamat maksut (yleiset ja erityiset satamamaksut ja käyttöoikeusmaksut) kattavat vähintään suurimman osan kustannuksista, joita satamaviranomaisille aiheutuu, kun ne tarjoavat palveluitaan markkinoilla (45).

45

| (54) | Lisäksi todetaan, että vaikka Vallonia ja Vallonian satamat antavat ymmärtää, että infrastruktuurien käytöstä perittävillä käyttömaksuilla ei pystytä kattamaan toimintaan investoitua pääomaa, ne eivät esitä mitään tosiseikkoja väitteensä tueksi. |
| --- | --- |

(54)

Lisäksi todetaan, että vaikka Vallonia ja Vallonian satamat antavat ymmärtää, että infrastruktuurien käytöstä perittävillä käyttömaksuilla ei pystytä kattamaan toimintaan investoitua pääomaa, ne eivät esitä mitään tosiseikkoja väitteensä tueksi.

| (55) | Asianomainen väite on sitä paitsi esitetty satamatoiminnan yleishyödyllisen luonteen osoittamiseksi, mutta tämä seikka ei itsessään ole merkityksellinen satamatoimintojen taloudellisen tai muun kuin taloudellisen luonteen määrittämisessä. Komissio panee niin ikään merkille, että yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden (jotka ovat taloudellista toimintaa) kustannuksia ei lähtökohtaisesti yleensä kateta kokonaisuudessaan käyttäjiltä saatavilla tuloerillä, joten rahoitusvajeen olemassaolo ei välttämättä sulje pois SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan olemassaoloa. |
| --- | --- |

(55)

Asianomainen väite on sitä paitsi esitetty satamatoiminnan yleishyödyllisen luonteen osoittamiseksi, mutta tämä seikka ei itsessään ole merkityksellinen satamatoimintojen taloudellisen tai muun kuin taloudellisen luonteen määrittämisessä. Komissio panee niin ikään merkille, että yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden (jotka ovat taloudellista toimintaa) kustannuksia ei lähtökohtaisesti yleensä kateta kokonaisuudessaan käyttäjiltä saatavilla tuloerillä, joten rahoitusvajeen olemassaolo ei välttämättä sulje pois SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan olemassaoloa.

| (56) | Se, että satamaviranomaiset määrittävät hinnat, ei myöskään vielä tarkoita sitä, etteikö kysyntää olisi otettu huomioon. Satamaviranomaiset ottavat päinvastoin tarkoin huomioon markkinaolosuhteet (huomioitavia tekijöitä ovat tarjonta ja kysyntä, erityisesti kilpailijoiden veloittamat hinnat ja käyttäjien ja asiakkaiden kysyntäkäyttäytyminen), kun ne määrittävät hintojaan, erityisesti satamamaksuja (46). Käyttöoikeusmaksujen osalta Antwerpenin ja Zeebruggen satamat toteavat, että maksut määritetään objektiivisilla parametreilla, jotka liittyvät maa-alueen luonteeseen tai kyseessä olevaan toimintaan, ja niiden määrityksessä otetaan huomioon toiminnan ”todellinen arvo” ja ”lisäarvo”. Näin ollen maksut ovat tiiviisti yhteydessä satamien tarjoaman palvelun ominaispiirteisiin ja niiden yritysten tai toimintojen ominaispiirteisiin, joita satama pyrkii saamaan alueelleen. Tämän vuoksi maksut ovat ilmiselvästi tärkeä väline satamien kaupallisessa linjauksessa, jolla ne houkuttelevat laivanvarustajia ja laivaajia käyttämään sataman infrastruktuureita ja houkuttelevat yrityksiä sijoittautumaan satamaan ja kehittämään siellä tuotanto- tai palvelutoimintojaan. |
| --- | --- |

(56)

Se, että satamaviranomaiset määrittävät hinnat, ei myöskään vielä tarkoita sitä, etteikö kysyntää olisi otettu huomioon. Satamaviranomaiset ottavat päinvastoin tarkoin huomioon markkinaolosuhteet (huomioitavia tekijöitä ovat tarjonta ja kysyntä, erityisesti kilpailijoiden veloittamat hinnat ja käyttäjien ja asiakkaiden kysyntäkäyttäytyminen), kun ne määrittävät hintojaan, erityisesti satamamaksuja (46). Käyttöoikeusmaksujen osalta Antwerpenin ja Zeebruggen satamat toteavat, että maksut määritetään objektiivisilla parametreilla, jotka liittyvät maa-alueen luonteeseen tai kyseessä olevaan toimintaan, ja niiden määrityksessä otetaan huomioon toiminnan ”todellinen arvo” ja ”lisäarvo”. Näin ollen maksut ovat tiiviisti yhteydessä satamien tarjoaman palvelun ominaispiirteisiin ja niiden yritysten tai toimintojen ominaispiirteisiin, joita satama pyrkii saamaan alueelleen. Tämän vuoksi maksut ovat ilmiselvästi tärkeä väline satamien kaupallisessa linjauksessa, jolla ne houkuttelevat laivanvarustajia ja laivaajia käyttämään sataman infrastruktuureita ja houkuttelevat yrityksiä sijoittautumaan satamaan ja kehittämään siellä tuotanto- tai palvelutoimintojaan.

46

| (57) | Tästä seuraa, että sekä satamainfrastruktuurien käyttöön tarjoaminen että maa-alueiden käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan ovat hyvinkin markkinoilla tarjottavia palveluita ja siten taloudellisia toimintoja. |
| --- | --- |

(57)

Tästä seuraa, että sekä satamainfrastruktuurien käyttöön tarjoaminen että maa-alueiden käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan ovat hyvinkin markkinoilla tarjottavia palveluita ja siten taloudellisia toimintoja.

5.1.1.3   
  Satamainfrastruktuurin tarjoamisesta laivanvarustajien käyttöön korvausta vastaan ja laivanvarustajien hyväksi tarjottavista erityispalveluista, joista satamaviranomaiset huolehtivat korvausta vastaan

Satamainfrastruktuurin tarjoamisesta laivanvarustajien käyttöön korvausta vastaan ja laivanvarustajien hyväksi tarjottavista erityispalveluista, joista satamaviranomaiset huolehtivat korvausta vastaan

| (58) | Satamien satamamaksuja vastaan tarjoamien palveluiden (satamainfrastruktuurien yleisen käyttöoikeuden ja mahdollisten erityisten palveluiden) osalta komissio huomauttaa, että Belgian perustuslakituomioistuimen 19 päivänä marraskuuta 2015 tekemä päätös (N:o 162/2015), jossa todetaan, että satamamaksut ovat ”pelkkiä korvauksia”, joita kolmannet osapuolet suorittavat satamaviranomaisten tarjoamista tukipalveluista, sekä 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Flanderin satama-asetuksessa olevat maininnat, joissa vahvistetaan, että satamamaksut on asetettava niin, että ne ovat ”kohtuullisessa suhteessa” niitä vastaan suoritettavien palveluiden arvoon, vahvistavat, että satamat tarjoavat palveluita markkinoille korvausta vastaan. Sen perusteella, että korvauksella pyritään kohtuullisessa määrin kattamaan sitä vastaan suoritettavan palvelun arvo, voidaan jo etukäteen sulkea pois se mahdollisuus, että satamien käyttäjille tarjottavat palvelut rahoitettaisiin olennaiselta osin verolla pikemminkin kuin mainittujen käyttäjien saamastaan palvelusta suorittamalla todellisella korvauksella – tämä seikka vahvistaa jälleen kerran sen, millaista talouspoliittista lähestymistapaa Belgia toteuttaa satamien ja niiden käyttäjien välisissä suhteissa, sekä sen, että kyseessä olevat toiminnat ovat luonteeltaan taloudellisia. |
| --- | --- |

(58)

Satamien satamamaksuja vastaan tarjoamien palveluiden (satamainfrastruktuurien yleisen käyttöoikeuden ja mahdollisten erityisten palveluiden) osalta komissio huomauttaa, että Belgian perustuslakituomioistuimen 19 päivänä marraskuuta 2015 tekemä päätös (N:o 162/2015), jossa todetaan, että satamamaksut ovat ”pelkkiä korvauksia”, joita kolmannet osapuolet suorittavat satamaviranomaisten tarjoamista tukipalveluista, sekä 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Flanderin satama-asetuksessa olevat maininnat, joissa vahvistetaan, että satamamaksut on asetettava niin, että ne ovat ”kohtuullisessa suhteessa” niitä vastaan suoritettavien palveluiden arvoon, vahvistavat, että satamat tarjoavat palveluita markkinoille korvausta vastaan. Sen perusteella, että korvauksella pyritään kohtuullisessa määrin kattamaan sitä vastaan suoritettavan palvelun arvo, voidaan jo etukäteen sulkea pois se mahdollisuus, että satamien käyttäjille tarjottavat palvelut rahoitettaisiin olennaiselta osin verolla pikemminkin kuin mainittujen käyttäjien saamastaan palvelusta suorittamalla todellisella korvauksella – tämä seikka vahvistaa jälleen kerran sen, millaista talouspoliittista lähestymistapaa Belgia toteuttaa satamien ja niiden käyttäjien välisissä suhteissa, sekä sen, että kyseessä olevat toiminnat ovat luonteeltaan taloudellisia.

| (59) | Lisäksi komissio toteaa, että Flanderin hallitus on Belgian perustuslakituomioistuimessa esittänyt, että yleisiä satamamaksuja (vastineena yleisen satamainfrastruktuurin käytöstä) voidaan verrata ”tietulliin, joka on suoritettava maksullisen tien tai tunnelin käytöstä” (47). Komission päätöskäytännöstä kuitenkin ilmenee, että maksullisen tien tai tunnelin pitäminen on taloudellista toimintaa (48). Komissio panee niin ikään merkille, että Belgiassa satamamaksuista suoritetaan yleensä arvonlisäveroa samoin kuin muista palveluiden suorituksista (49). |
| --- | --- |

(59)

Lisäksi komissio toteaa, että Flanderin hallitus on Belgian perustuslakituomioistuimessa esittänyt, että yleisiä satamamaksuja (vastineena yleisen satamainfrastruktuurin käytöstä) voidaan verrata ”tietulliin, joka on suoritettava maksullisen tien tai tunnelin käytöstä” (47). Komission päätöskäytännöstä kuitenkin ilmenee, että maksullisen tien tai tunnelin pitäminen on taloudellista toimintaa (48). Komissio panee niin ikään merkille, että Belgiassa satamamaksuista suoritetaan yleensä arvonlisäveroa samoin kuin muista palveluiden suorituksista (49).

47

48

49

| (60) | Asianomaisten osapuolten ja Belgian viranomaisten mainitsemat komission ja unionin tuomioistuimen päätökset eivät aseta kyseenalaiseksi tätä päätelmää. Asiassa N110/2008 JadeWeserPort (50) komissio ei ollut ratkaissut kysymystä kyseisten toimintojen taloudellisesta tai muusta kuin taloudellisesta luonteesta – asianomaisten osapuolten ja Belgian viranomaisten päätelmiensä tueksi mainitsemien johdanto-osan kappaleiden (päätöksen johdanto-osan 52–63 kappale) jälkeisissä johdanto-osan kappaleissa (päätöksen johdanto-osan 64–66 kappale) todetaan, että toimintaa voitiin pitää taloudellisena. Uudelleenlastauslaitosten rakentamiseen Lanakenin ja Maastrichtin väliselle rataosuudelle liittyvän asian N390/2005 (51) ja asian N478/2004 Coras Iompair Eireann (52) osalta komissio huomauttaa, että asiat koskevat rautatieinfrastruktuurien rakentamisen rahoitusta eivätkä satamainfrastruktuurien käyttöön tarjoamista korvausta vastaan ja että joka tapauksessa komission kyseisissä asiakirjoissa esittämä kanta ei enää vastaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä (53) eikä myöskään komission tämänhetkistä päätöskäytäntöä, joiden mukaan taloudelliseen käyttöön tarkoitetun infrastruktuurin rakentaminen on taloudellista toimintaa. Lisäksi huomautetaan, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-18/01, Korhonen, (54) ei koske valtiontukilainsäädäntöä vaan neuvoston direktiiviä 92/50/ETY (55). |
| --- | --- |

(60)

Asianomaisten osapuolten ja Belgian viranomaisten mainitsemat komission ja unionin tuomioistuimen päätökset eivät aseta kyseenalaiseksi tätä päätelmää. Asiassa N110/2008 JadeWeserPort (50) komissio ei ollut ratkaissut kysymystä kyseisten toimintojen taloudellisesta tai muusta kuin taloudellisesta luonteesta – asianomaisten osapuolten ja Belgian viranomaisten päätelmiensä tueksi mainitsemien johdanto-osan kappaleiden (päätöksen johdanto-osan 52–63 kappale) jälkeisissä johdanto-osan kappaleissa (päätöksen johdanto-osan 64–66 kappale) todetaan, että toimintaa voitiin pitää taloudellisena. Uudelleenlastauslaitosten rakentamiseen Lanakenin ja Maastrichtin väliselle rataosuudelle liittyvän asian N390/2005 (51) ja asian N478/2004 Coras Iompair Eireann (52) osalta komissio huomauttaa, että asiat koskevat rautatieinfrastruktuurien rakentamisen rahoitusta eivätkä satamainfrastruktuurien käyttöön tarjoamista korvausta vastaan ja että joka tapauksessa komission kyseisissä asiakirjoissa esittämä kanta ei enää vastaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä (53) eikä myöskään komission tämänhetkistä päätöskäytäntöä, joiden mukaan taloudelliseen käyttöön tarkoitetun infrastruktuurin rakentaminen on taloudellista toimintaa. Lisäksi huomautetaan, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-18/01, Korhonen, (54) ei koske valtiontukilainsäädäntöä vaan neuvoston direktiiviä 92/50/ETY (55).

50

51

52

53

54

55

5.1.1.4   
  Maa-alueiden ja infrastruktuurien tarjoamisesta yritysten käyttöön korvausta vastaan

Maa-alueiden ja infrastruktuurien tarjoamisesta yritysten käyttöön korvausta vastaan

| (61) | Komission asiassa SA.36346 (56) tekemä päätös, joka mainitaan 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 17 kohdan f alakohdassa ja johon asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset ovat vedonneet, ei merkitse sitä, että satamaomaisuuden hallinnointi tai hyödyntäminen ja erityisesti tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen tai käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan olisivat muuta kuin taloudellista toimintaa. Asiassa SA.36346 oli itse asiassa kyse julkisten maa-alueiden elvyttämiseen annettavasta tuesta eikä maa-alueiden tai infrastruktuurien vuokrauksesta korvausta vastaan. |
| --- | --- |

(61)

Komission asiassa SA.36346 (56) tekemä päätös, joka mainitaan 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 17 kohdan f alakohdassa ja johon asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset ovat vedonneet, ei merkitse sitä, että satamaomaisuuden hallinnointi tai hyödyntäminen ja erityisesti tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen tai käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan olisivat muuta kuin taloudellista toimintaa. Asiassa SA.36346 oli itse asiassa kyse julkisten maa-alueiden elvyttämiseen annettavasta tuesta eikä maa-alueiden tai infrastruktuurien vuokrauksesta korvausta vastaan.

56

| (62) | Komissio on jo päätöskäytännössään todennut, että julkisen omaisuuden vuokraaminen korvausta vastaan on taloudellista toimintaa – erityisesti silloin, kun sataman sopimuskumppani tarjoaa satamapalveluita asiakkailleen (57). Satamaviranomaisten julkaisemista maksuehdoista (58) käy niin ikään ilmi, että käyttöoikeusmaksuista suoritetaan arvonlisäveroa, mikä osoittaa, että toiminta on luonteeltaan taloudellista. Samoin satamien maa-alueiden vuokraus on taloudellista toimintaa, josta suoritetaan arvonlisäveroa (59). |
| --- | --- |

(62)

Komissio on jo päätöskäytännössään todennut, että julkisen omaisuuden vuokraaminen korvausta vastaan on taloudellista toimintaa – erityisesti silloin, kun sataman sopimuskumppani tarjoaa satamapalveluita asiakkailleen (57). Satamaviranomaisten julkaisemista maksuehdoista (58) käy niin ikään ilmi, että käyttöoikeusmaksuista suoritetaan arvonlisäveroa, mikä osoittaa, että toiminta on luonteeltaan taloudellista. Samoin satamien maa-alueiden vuokraus on taloudellista toimintaa, josta suoritetaan arvonlisäveroa (59).

57

58

59

| (63) | Komissio panee niin ikään merkille, että Antwerpenin ja Zeebruggen satamat korostavat tekemissään huomautuksissa, että käyttöoikeuksien saajat valitaan ”markkinakartoituksen” perusteella, mikä vahvistaa, että silloin, kun nämä satamat antavat oikeuden satamainfrastruktuurin käyttöön, ne tarjoavat tavaroita tai palveluita markkinoilla. |
| --- | --- |

(63)

Komissio panee niin ikään merkille, että Antwerpenin ja Zeebruggen satamat korostavat tekemissään huomautuksissa, että käyttöoikeuksien saajat valitaan ”markkinakartoituksen” perusteella, mikä vahvistaa, että silloin, kun nämä satamat antavat oikeuden satamainfrastruktuurin käyttöön, ne tarjoavat tavaroita tai palveluita markkinoilla.

5.1.1.5   
  Taloudellisesta toiminnasta oheispalveluna tai pääasiallisena palveluna

Taloudellisesta toiminnasta oheispalveluna tai pääasiallisena palveluna

| (64) | Se, että yksikön taloudellinen toiminta on vähäistä tai vähäpätöistä sen muuhun kuin taloudelliseen toimintaan verrattuna, ei yleensä tarkoita sitä, että valtiontukisääntöjä voitaisiin olla soveltamatta kyseiseen taloudelliseen toimintaan. |
| --- | --- |

(64)

Se, että yksikön taloudellinen toiminta on vähäistä tai vähäpätöistä sen muuhun kuin taloudelliseen toimintaan verrattuna, ei yleensä tarkoita sitä, että valtiontukisääntöjä voitaisiin olla soveltamatta kyseiseen taloudelliseen toimintaan.

| (65) | Lisäksi edellä esille tuoduista seikoista ilmenee, että olennainen osa toiminnoista, joita asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset pitävät muina kuin taloudellisina (maa-alueiden vuokraus, infrastruktuurin käyttö korvausta vastaan), on tosiasiassa taloudellista – tämä voidaan todeta ilman, että olisi tarpeen suorittaa satamakohtaista arviointia eri taloudellisten toimintojen osuuksista. Kuten aiemmin on todettu, sitä ei kiistetä, että Belgian satamien liikevaihdosta selvästi suurin osa on peräisin satamamaksuista ja käyttöoikeusmaksuista, ja Antwerpenin sataman osalta nämä tulot ovat peräti suuremmat kuin liiketoiminnan kokonaiskulut. |
| --- | --- |

(65)

Lisäksi edellä esille tuoduista seikoista ilmenee, että olennainen osa toiminnoista, joita asianomaiset osapuolet ja Belgian viranomaiset pitävät muina kuin taloudellisina (maa-alueiden vuokraus, infrastruktuurin käyttö korvausta vastaan), on tosiasiassa taloudellista – tämä voidaan todeta ilman, että olisi tarpeen suorittaa satamakohtaista arviointia eri taloudellisten toimintojen osuuksista. Kuten aiemmin on todettu, sitä ei kiistetä, että Belgian satamien liikevaihdosta selvästi suurin osa on peräisin satamamaksuista ja käyttöoikeusmaksuista, ja Antwerpenin sataman osalta nämä tulot ovat peräti suuremmat kuin liiketoiminnan kokonaiskulut.

| (66) | Lisäksi todetaan, että vaikka komissio hyväksyykin sen, että mikäli infrastruktuuria käytetään lähes yksinomaisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan, sen rahoitus voidaan kokonaisuudessaan jättää valtiontukisääntöjen soveltamisen ulkopuolelle edellyttäen, että infrastruktuurin taloudellinen käyttö on vastaisuudessakin pelkästään oheistoimintaa (60), se, että satamat harjoittavat muuta kuin taloudellista toimintaa, ei kuitenkaan tarkoita sitä, että itse satamainfrastruktuuria käytettäisiin lähes yksinomaisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan. |
| --- | --- |

(66)

Lisäksi todetaan, että vaikka komissio hyväksyykin sen, että mikäli infrastruktuuria käytetään lähes yksinomaisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan, sen rahoitus voidaan kokonaisuudessaan jättää valtiontukisääntöjen soveltamisen ulkopuolelle edellyttäen, että infrastruktuurin taloudellinen käyttö on vastaisuudessakin pelkästään oheistoimintaa (60), se, että satamat harjoittavat muuta kuin taloudellista toimintaa, ei kuitenkaan tarkoita sitä, että itse satamainfrastruktuuria käytettäisiin lähes yksinomaisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan.

60

Päätelmä

Päätelmä

| (67) | Näin ollen komissio katsoo, että toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien Belgian satamien harjoittama toiminta on – ainakin osittain – taloudellista toimintaa. |
| --- | --- |

(67)

Näin ollen komissio katsoo, että toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien Belgian satamien harjoittama toiminta on – ainakin osittain – taloudellista toimintaa.

5.1.2   TALOUDELLINEN ETU

| (68) | Unionin tuomioistuimen mukaan edulla ei tarkoiteta ainoastaan positiivista suoritusta vaan myös kaikkia toimenpiteitä, jotka eri tavoin keventävät yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia (61). |
| --- | --- |

(68)

Unionin tuomioistuimen mukaan edulla ei tarkoiteta ainoastaan positiivista suoritusta vaan myös kaikkia toimenpiteitä, jotka eri tavoin keventävät yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia (61).

61

| (69) | Komissio toteaa, että Belgian verolainsäädännön mukaan CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainittujen Belgian satamien taloudellisesta toiminnasta saamat voitot eivät kuulu yhtiöverotuksen piiriin. Näin ollen näiden satamien vastattavaksi ei koidu kustannuksia, joita yhtiöverovelvollisille yksiköille tavallisesti aiheutuu. |
| --- | --- |

(69)

Komissio toteaa, että Belgian verolainsäädännön mukaan CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainittujen Belgian satamien taloudellisesta toiminnasta saamat voitot eivät kuulu yhtiöverotuksen piiriin. Näin ollen näiden satamien vastattavaksi ei koidu kustannuksia, joita yhtiöverovelvollisille yksiköille tavallisesti aiheutuu.

| (70) | Oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa ei suoriteta voittojen kokonaismäärästä. Yksiköt, jotka ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, maksavat veroa vain osasta satamatoiminnan tuottamista tuloista, nimittäin yksiköiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallisesta kiinteistötulosta sekä pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavista tuloista ja tuotoista (62). Tästä seuraa, että oikeushenkilöiltä kannettavan veron perusteella verotettavaan määrään ei sisällytetä satamien saamien voittojen kokonaismäärää – tähän verottavaan määrään eivät esimerkiksi sisälly satamamaksut ja satamien käyttömaksut, joita asiakkaat maksavat satamientarjoamia palveluita vastaan, eivätkä satamainfrastruktuurien käytöstä maksettavat vuokrat. Lisäksi veroasteet, joita sovelletaan oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaiseen osaan näistä tuloista, ovat yleensä matalammat (63) kuin yhtiöverotuksessa sovellettavat veroasteet (33,99 prosenttia). Taloudellisesta toiminnasta suoritettavan veron määrä on näin ollen pienempi kuin määrä, joka olisi tuloksena yhtiöverosääntöjen soveltamisesta. |
| --- | --- |

(70)

Oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa ei suoriteta voittojen kokonaismäärästä. Yksiköt, jotka ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, maksavat veroa vain osasta satamatoiminnan tuottamista tuloista, nimittäin yksiköiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallisesta kiinteistötulosta sekä pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavista tuloista ja tuotoista (62). Tästä seuraa, että oikeushenkilöiltä kannettavan veron perusteella verotettavaan määrään ei sisällytetä satamien saamien voittojen kokonaismäärää – tähän verottavaan määrään eivät esimerkiksi sisälly satamamaksut ja satamien käyttömaksut, joita asiakkaat maksavat satamientarjoamia palveluita vastaan, eivätkä satamainfrastruktuurien käytöstä maksettavat vuokrat. Lisäksi veroasteet, joita sovelletaan oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaiseen osaan näistä tuloista, ovat yleensä matalammat (63) kuin yhtiöverotuksessa sovellettavat veroasteet (33,99 prosenttia). Taloudellisesta toiminnasta suoritettavan veron määrä on näin ollen pienempi kuin määrä, joka olisi tuloksena yhtiöverosääntöjen soveltamisesta.

62

63

| (71) | Belgia ei myöskään ole esittänyt 9 päivänä heinäkuuta 2014 aloitetun yhteistoimintamenettelyn aikana mitään sellaisia seikkoja, jotka olisivat ristiriidassa tämän komission päätelmän kanssa, eikä tällaisia seikkoja sisältynyt huomautuksiin, joita se on esittänyt sen jälkeen, kun muodollinen tutkintamenettely aloitettiin 8 päivänä heinäkuuta 2016. Se ei myöskään ole kiistänyt Alankomaiden satamien esittämiä huomautuksia, joiden mukaan Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien todellinen veroaste on paljon Belgian yhtiöveroastetta (33,99 prosenttia) matalampi. |
| --- | --- |

(71)

Belgia ei myöskään ole esittänyt 9 päivänä heinäkuuta 2014 aloitetun yhteistoimintamenettelyn aikana mitään sellaisia seikkoja, jotka olisivat ristiriidassa tämän komission päätelmän kanssa, eikä tällaisia seikkoja sisältynyt huomautuksiin, joita se on esittänyt sen jälkeen, kun muodollinen tutkintamenettely aloitettiin 8 päivänä heinäkuuta 2016. Se ei myöskään ole kiistänyt Alankomaiden satamien esittämiä huomautuksia, joiden mukaan Antwerpenin, Zeebruggen ja Gentin satamien todellinen veroaste on paljon Belgian yhtiöveroastetta (33,99 prosenttia) matalampi.

| (72) | Komissio ei voi yhtyä Flanderin satamakomitean näkemykseen, jonka mukaan edulla, joka syntyy siitä, että satamat vapautetaan yhtiöveron maksusta, pyritään pääasiassa vain korvaamaan satamille kustannukset, jotka aiheutuvat siitä, että satamaviranomaiset rahoittavat enenevässä määrin muita kuin taloudellisia infrastruktuureita, jotka eivät kuulu niiden toimivaltaan. Mikään Belgian kansallisen lainsäädännön säännös ei kuitenkaan todellisuudessa takaa sitä, että edun määrä olisi enintään kyseisten muiden kuin taloudellisten infrastruktuurien nettokustannuksia vastaavalla tasolla (64). Satamien vapauttaminen yhtiöverosta, jonka määrä riippuu saatujen tuottojen määrästä, johtaa näin ollen edun syntymiseen, sillä verovapautuksen määrää ei ole yleispätevästi sidottu muiden kuin taloudellisten infrastruktuurien rahoituksen mahdollisiin kustannuksiin. |
| --- | --- |

(72)

Komissio ei voi yhtyä Flanderin satamakomitean näkemykseen, jonka mukaan edulla, joka syntyy siitä, että satamat vapautetaan yhtiöveron maksusta, pyritään pääasiassa vain korvaamaan satamille kustannukset, jotka aiheutuvat siitä, että satamaviranomaiset rahoittavat enenevässä määrin muita kuin taloudellisia infrastruktuureita, jotka eivät kuulu niiden toimivaltaan. Mikään Belgian kansallisen lainsäädännön säännös ei kuitenkaan todellisuudessa takaa sitä, että edun määrä olisi enintään kyseisten muiden kuin taloudellisten infrastruktuurien nettokustannuksia vastaavalla tasolla (64). Satamien vapauttaminen yhtiöverosta, jonka määrä riippuu saatujen tuottojen määrästä, johtaa näin ollen edun syntymiseen, sillä verovapautuksen määrää ei ole yleispätevästi sidottu muiden kuin taloudellisten infrastruktuurien rahoituksen mahdollisiin kustannuksiin.

64

| (73) | Näin ollen komissio katsoo, että kyseessä olevat satamat saavat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, joka vastaa erotusta, joka saadaan, kun yhtiöverosta, joka satamien olisi pitänyt maksaa taloudellisesta toiminnastaan, vähennetään kyseiseen taloudelliseen toimintaan liittyvä osa oikeushenkilöiltä kannettavasta verosta. |
| --- | --- |

(73)

Näin ollen komissio katsoo, että kyseessä olevat satamat saavat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, joka vastaa erotusta, joka saadaan, kun yhtiöverosta, joka satamien olisi pitänyt maksaa taloudellisesta toiminnastaan, vähennetään kyseiseen taloudelliseen toimintaan liittyvä osa oikeushenkilöiltä kannettavasta verosta.

5.1.3   VALTION VARAT JA VALTION TOIMINNAKSI KATSOMINEN

| (74) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan vain jäsenvaltioiden myöntämät tai valtion varoista myönnetyt toimenpiteet katsotaan valtiontuiksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luopuminen varoista, jotka olisi yleensä pitänyt siirtää valtion budjettiin, katsotaan valtion varojen siirtämiseksi (65). |
| --- | --- |

(74)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan vain jäsenvaltioiden myöntämät tai valtion varoista myönnetyt toimenpiteet katsotaan valtiontuiksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luopuminen varoista, jotka olisi yleensä pitänyt siirtää valtion budjettiin, katsotaan valtion varojen siirtämiseksi (65).

65

| (75) | Koska satamien taloudellisen toiminnan verottaminen oikeushenkilöiltä kannettavan veron perusteella johtaa verovelvolliselle edullisempaan verotukseen kuin verottaminen yhtiöveron perusteella (ks. edellä oleva 5.1.2 osa taloudellisen edun olemassaolosta), tämä tarkoittaa Belgian viranomaisten näkemyksestä poiketen valtiolle verotulojen menetystä. |
| --- | --- |

(75)

Koska satamien taloudellisen toiminnan verottaminen oikeushenkilöiltä kannettavan veron perusteella johtaa verovelvolliselle edullisempaan verotukseen kuin verottaminen yhtiöveron perusteella (ks. edellä oleva 5.1.2 osa taloudellisen edun olemassaolosta), tämä tarkoittaa Belgian viranomaisten näkemyksestä poiketen valtiolle verotulojen menetystä.

| (76) | Näin ollen komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion varojen siirtoa. |
| --- | --- |

(76)

Näin ollen komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion varojen siirtoa.

| (77) | Lisäksi toimenpide voidaan katsoa valtion toiminnaksi, sillä kyseessä oleva verojärjestelmä on osa Belgian lainsäädäntöä eikä Belgiaa ole unionin lainsäädännöllä velvoitettu tällaisen järjestelmän soveltamiseen (66). |
| --- | --- |

(77)

Lisäksi toimenpide voidaan katsoa valtion toiminnaksi, sillä kyseessä oleva verojärjestelmä on osa Belgian lainsäädäntöä eikä Belgiaa ole unionin lainsäädännöllä velvoitettu tällaisen järjestelmän soveltamiseen (66).

66

5.1.4   VALIKOIVUUS

| (78) | Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valikoiva, mikä tarkoittaa, että sen on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti suosittava joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja (67). |
| --- | --- |

(78)

Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valikoiva, mikä tarkoittaa, että sen on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti suosittava joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja (67).

67

| (79) | Vakiintuneen oikeuskäytännön (68) mukaan yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia keventävän toimenpiteen, kuten verovapautuksen, aineellisen valikoivuuden arvioinnissa on kolme vaihetta: Ensimmäiseksi on tarpeen määrittää asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa oleva yleinen taikka ”normaali” verojärjestelmä (josta käytetään nimitystä ”viitejärjestelmä”). Toiseksi on selvitettävä, poikkeaako kyseessä oleva toimenpide viitejärjestelmästä sikäli, että siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos näin on, toimenpide on lähtökohtaisesti valikoiva. Kolmanneksi on syytä selvittää, onko viitejärjestelmästä poikkeava toimenpide perusteltu viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen – toisin sanoen verojärjestelmän sisäisen logiikan – perusteella (69). Kolmannessa vaiheessa jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että erilainen verokohtelu perustuu suoraan sen verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteisiin (70). |
| --- | --- |

(79)

Vakiintuneen oikeuskäytännön (68) mukaan yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia keventävän toimenpiteen, kuten verovapautuksen, aineellisen valikoivuuden arvioinnissa on kolme vaihetta: Ensimmäiseksi on tarpeen määrittää asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa oleva yleinen taikka ”normaali” verojärjestelmä (josta käytetään nimitystä ”viitejärjestelmä”). Toiseksi on selvitettävä, poikkeaako kyseessä oleva toimenpide viitejärjestelmästä sikäli, että siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos näin on, toimenpide on lähtökohtaisesti valikoiva. Kolmanneksi on syytä selvittää, onko viitejärjestelmästä poikkeava toimenpide perusteltu viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen – toisin sanoen verojärjestelmän sisäisen logiikan – perusteella (69). Kolmannessa vaiheessa jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että erilainen verokohtelu perustuu suoraan sen verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteisiin (70).

68

69

70

| (80) | Belgian viranomaiset ovat menettelyn aikana järjestelmällisesti puolustaneet kahta näkemystä. Vastauksessaan komission yksiköiden 3 päivänä heinäkuuta 2013 lähettämään kyselyyn Belgian viranomaiset totesivat ensin, että CIR:n 180 §:n 2 momentti muodosti oikeusperustan satamien vapauttamiselle yhtiöverosta. Myöhemmin – 19 päivänä joulukuuta 2016 päivätyissä huomautuksissaan – viranomaiset kuitenkin katsoivat, että jo pelkkä CIR:n 1 ja 2 §:ssä esitettyjen yleisten sääntöjen soveltaminen jättää satamat yhtiöverovelvollisuuden ulkopuolelle, sillä satamat eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”. |
| --- | --- |

(80)

Belgian viranomaiset ovat menettelyn aikana järjestelmällisesti puolustaneet kahta näkemystä. Vastauksessaan komission yksiköiden 3 päivänä heinäkuuta 2013 lähettämään kyselyyn Belgian viranomaiset totesivat ensin, että CIR:n 180 §:n 2 momentti muodosti oikeusperustan satamien vapauttamiselle yhtiöverosta. Myöhemmin – 19 päivänä joulukuuta 2016 päivätyissä huomautuksissaan – viranomaiset kuitenkin katsoivat, että jo pelkkä CIR:n 1 ja 2 §:ssä esitettyjen yleisten sääntöjen soveltaminen jättää satamat yhtiöverovelvollisuuden ulkopuolelle, sillä satamat eivät ole CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”.

| (81) | Valtiontuki on objektiivinen käsite, ja sen tarkastelussa on otettava huomioon ainoastaan toimenpiteen vaikutukset. Sitä ei kiistetä, että Belgian satamat eivät maksa yhtiöveroa, mutta Belgian viranomaisten mukaan tämä yhtiöveron maksamatta jättäminen voi perustua joko CIR:n 180 §:n 2 momenttiin tai CIR:n 1 ja 2 §:ään. |
| --- | --- |

(81)

Valtiontuki on objektiivinen käsite, ja sen tarkastelussa on otettava huomioon ainoastaan toimenpiteen vaikutukset. Sitä ei kiistetä, että Belgian satamat eivät maksa yhtiöveroa, mutta Belgian viranomaisten mukaan tämä yhtiöveron maksamatta jättäminen voi perustua joko CIR:n 180 §:n 2 momenttiin tai CIR:n 1 ja 2 §:ään.

5.1.4.1   
  Valikoivuuden arviointi, kun oletetaan, että CIR:n 1 ja 2 § ovat oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle

Valikoivuuden arviointi, kun oletetaan, että CIR:n 1 ja 2 § ovat oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle

| (82) | Belgian viranomaiset väittävät 19 päivänä joulukuuta 2016 päivätyissä huomautuksissaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentilla ei ole oikeudellista merkitystä ja että se on pelkästään toteava. Asianomaisen kohdan poistaminen ei muuttaisi millään tavalla satamien asemaa yhtiöverotukseen nähden. Satamat olisivat Belgian viranomaisten mukaan edelleen vapautettuja yhtiöverosta CIR:n 1 ja 2 §:n ja Belgian verojärjestelmän yleisten kriteerien nojalla. Belgian viranomaiset itse asiassa väittävät, että satamat eivät ole CIR:n 1 ja 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”. |
| --- | --- |

(82)

Belgian viranomaiset väittävät 19 päivänä joulukuuta 2016 päivätyissä huomautuksissaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentilla ei ole oikeudellista merkitystä ja että se on pelkästään toteava. Asianomaisen kohdan poistaminen ei muuttaisi millään tavalla satamien asemaa yhtiöverotukseen nähden. Satamat olisivat Belgian viranomaisten mukaan edelleen vapautettuja yhtiöverosta CIR:n 1 ja 2 §:n ja Belgian verojärjestelmän yleisten kriteerien nojalla. Belgian viranomaiset itse asiassa väittävät, että satamat eivät ole CIR:n 1 ja 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”.

| (83) | Tässä mallissa viitejärjestelmä koostuisi CIR:n 1 ja 2 §:stä, joissa säädetään, että ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, kun taas Belgiaan sijoittautuneet muut oikeushenkilöt, jotka eivät ole yhtiöitä, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. Belgian viranomaisten mukaan satamat suorittaisivat väistämättä oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, sillä ne eivät ole ”yhtiöitä”. Belgian viranomaisten mukaan CIR:n 180 §:n 2 momentissa vain täsmennetään 1 ja 2 §:ssä olevien yleisten sääntöjen seuraukset, eikä asianomainen kohta näin ollen muodostaisi poikkeusta viitejärjestelmästä vaan olisi vieläpä sen olennainen osa. Mikäli satamia ei katsottaisi ”yhtiöiksi”, oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa koskevia sääntöjä voitaisiin niin ikään pitää toimenpiteen rajatumpana viitejärjestelmänä. |
| --- | --- |

(83)

Tässä mallissa viitejärjestelmä koostuisi CIR:n 1 ja 2 §:stä, joissa säädetään, että ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, kun taas Belgiaan sijoittautuneet muut oikeushenkilöt, jotka eivät ole yhtiöitä, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. Belgian viranomaisten mukaan satamat suorittaisivat väistämättä oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, sillä ne eivät ole ”yhtiöitä”. Belgian viranomaisten mukaan CIR:n 180 §:n 2 momentissa vain täsmennetään 1 ja 2 §:ssä olevien yleisten sääntöjen seuraukset, eikä asianomainen kohta näin ollen muodostaisi poikkeusta viitejärjestelmästä vaan olisi vieläpä sen olennainen osa. Mikäli satamia ei katsottaisi ”yhtiöiksi”, oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa koskevia sääntöjä voitaisiin niin ikään pitää toimenpiteen rajatumpana viitejärjestelmänä.

| (84) | Tämä tulkinta perustuu siis olennaiselta osin oletukseen, jonka mukaan satamien harjoittama toiminta on luonteeltaan sellaista, että satamia ei voida mitenkään määritellä tuloverotuksessa tarkoitetuiksi ”yhtiöiksi” (vaan maahan sijoittautuneiksi oikeushenkilöiksi), vaikka ne ovatkin, kuten edellä todetaan, SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettuja ”yrityksiä”. Belgian sen enempää kuin kolmansien osapuoltenkaan huomautuksissa ei ole esitetty vakuuttavaa näyttöä tämän oletuksen paikkansapitävyydestä. |
| --- | --- |

(84)

Tämä tulkinta perustuu siis olennaiselta osin oletukseen, jonka mukaan satamien harjoittama toiminta on luonteeltaan sellaista, että satamia ei voida mitenkään määritellä tuloverotuksessa tarkoitetuiksi ”yhtiöiksi” (vaan maahan sijoittautuneiksi oikeushenkilöiksi), vaikka ne ovatkin, kuten edellä todetaan, SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettuja ”yrityksiä”. Belgian sen enempää kuin kolmansien osapuoltenkaan huomautuksissa ei ole esitetty vakuuttavaa näyttöä tämän oletuksen paikkansapitävyydestä.

| (85) | Komissio sitä vastoin katsoo, että satamat ovat pääasiallisen toimintansa perusteella tuloverotuksen näkökulmasta yleensä ”yhtiöitä” ja että ne harjoittavat taloudellista toimintaa, jonka perusteella ne voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetuiksi ”yrityksiksi”. Mikään kansallisen lainsäädännön säännös ei sitä paitsi aseta kyseenalaiseksi tätä yhtiöiden määritelmää. |
| --- | --- |

(85)

Komissio sitä vastoin katsoo, että satamat ovat pääasiallisen toimintansa perusteella tuloverotuksen näkökulmasta yleensä ”yhtiöitä” ja että ne harjoittavat taloudellista toimintaa, jonka perusteella ne voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetuiksi ”yrityksiksi”. Mikään kansallisen lainsäädännön säännös ei sitä paitsi aseta kyseenalaiseksi tätä yhtiöiden määritelmää.

| (86) | Komissio panee merkille, että oletus, johon Belgian viranomaisten päättely perustuu, on itse asiassa ristiriidassa CIR:n virallisten huomautusten, muun kansallisen lainsäädännön sekä Belgian hallituksen virallisten kannanottojen kanssa. CIR:n virallisissa huomautuksissa nimittäin todetaan, että oikeushenkilöitä (erityisesti CIR:n 180 §:n 2 momentin mukaisia satamia), jotka on ”ehdoitta” suljettu yhtiöveron ulkopuolelle, tulisi ”periaatteessa pitää yhtiöverovelvollisina” (71). Valtaosan CIR:n 180 §:n 2 momentissa luetelluista satamista pitäisi suorittaa yhtiöveroa niin ikään oikeudellisen muotonsa (ja kyseiseen oikeudelliseen muotoon yleensä liittyvien ominaispiirteiden) perusteella (72) – satamat ovat näet osakeyhtiöitä, rajavastuuyhtiöitä tai itsenäisiä kunnallisia viranomaisia. Tämän lisäksi myös 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Flanderin satama-asetuksessa on viitteitä siitä, että satamatoiminta on luonteeltaan teollista (73) ja/tai kaupallista (74) ja että satamat luokiteltaisiin siten CIR:n 2 §:ssä tarkoitetuiksi ”yhtiöiksi”, minkä pitäisi johtaa niiden yhtiöverovelvollisuuteen. Belgian hallitus on niin ikään itse todennut Belgian perustuslakituomioistuimessa, että satamat, kuten myös muut CIR:n 180 §:ssä ja 220 §:n 2 momentissa tarkoitetut yhtiöt ja oikeushenkilöt, ovat ”tosiasiallisesti oikeushenkilöitä, jotka harjoittavat CIR:n 2 §:n mukaisesti liiketoimintaa taikka toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” (75). Myös Belgian varapääministeri ja valtiovarain- ja ulkomaankauppaministeri ovat Belgian parlamentissa (Chambre des représentants) katsoneet, että Belgian satamat ovat julkisia yrityksiä, jotka joutuisivat suorittamaan yhtiöveroa CIR:n 1, 2 ja 179 §:n mukaisesti, ellei niitä olisi ehdoitta vapautettu asianomaisesta verosta CIR:n 180 §:llä (76). Satamat eivät myöskään ole itsestään selvästi ja suoraan velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, vaan velvollisuus perustuu yksinomaan siihen, että ne on CIR:n 180 §:n 2 momentin nojalla nimenomaisesti vapautettu yhtiöverosta, mistä todistaa osaltaan myös CIR:n 220 §:n 2 momentin teksti – tämä seikka on ristiriidassa Belgian viranomaisten tulkinnan kanssa, sillä niiden mukaan satamat eivät maksa yhtiöveroa siitä syystä, että ne kuuluvat maahan sijoittautuneina oikeushenkilöinä, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, itsestään selvästi oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin. |
| --- | --- |

(86)

Komissio panee merkille, että oletus, johon Belgian viranomaisten päättely perustuu, on itse asiassa ristiriidassa CIR:n virallisten huomautusten, muun kansallisen lainsäädännön sekä Belgian hallituksen virallisten kannanottojen kanssa. CIR:n virallisissa huomautuksissa nimittäin todetaan, että oikeushenkilöitä (erityisesti CIR:n 180 §:n 2 momentin mukaisia satamia), jotka on ”ehdoitta” suljettu yhtiöveron ulkopuolelle, tulisi ”periaatteessa pitää yhtiöverovelvollisina” (71). Valtaosan CIR:n 180 §:n 2 momentissa luetelluista satamista pitäisi suorittaa yhtiöveroa niin ikään oikeudellisen muotonsa (ja kyseiseen oikeudelliseen muotoon yleensä liittyvien ominaispiirteiden) perusteella (72) – satamat ovat näet osakeyhtiöitä, rajavastuuyhtiöitä tai itsenäisiä kunnallisia viranomaisia. Tämän lisäksi myös 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Flanderin satama-asetuksessa on viitteitä siitä, että satamatoiminta on luonteeltaan teollista (73) ja/tai kaupallista (74) ja että satamat luokiteltaisiin siten CIR:n 2 §:ssä tarkoitetuiksi ”yhtiöiksi”, minkä pitäisi johtaa niiden yhtiöverovelvollisuuteen. Belgian hallitus on niin ikään itse todennut Belgian perustuslakituomioistuimessa, että satamat, kuten myös muut CIR:n 180 §:ssä ja 220 §:n 2 momentissa tarkoitetut yhtiöt ja oikeushenkilöt, ovat ”tosiasiallisesti oikeushenkilöitä, jotka harjoittavat CIR:n 2 §:n mukaisesti liiketoimintaa taikka toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” (75). Myös Belgian varapääministeri ja valtiovarain- ja ulkomaankauppaministeri ovat Belgian parlamentissa (Chambre des représentants) katsoneet, että Belgian satamat ovat julkisia yrityksiä, jotka joutuisivat suorittamaan yhtiöveroa CIR:n 1, 2 ja 179 §:n mukaisesti, ellei niitä olisi ehdoitta vapautettu asianomaisesta verosta CIR:n 180 §:llä (76). Satamat eivät myöskään ole itsestään selvästi ja suoraan velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa, vaan velvollisuus perustuu yksinomaan siihen, että ne on CIR:n 180 §:n 2 momentin nojalla nimenomaisesti vapautettu yhtiöverosta, mistä todistaa osaltaan myös CIR:n 220 §:n 2 momentin teksti – tämä seikka on ristiriidassa Belgian viranomaisten tulkinnan kanssa, sillä niiden mukaan satamat eivät maksa yhtiöveroa siitä syystä, että ne kuuluvat maahan sijoittautuneina oikeushenkilöinä, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, itsestään selvästi oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin.

71

72

73

74

75

76

| (87) | Komissio ei näin ollen jaa näkemystä, jonka mukaan satamat eivät olisi CIR:n 1 ja 2 §:ssä esitettyjen yleisten kriteerien mukaan velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, vaikka 180 §:n 2 momentti poistettaisiin. Johdanto-osan edellisessä kappaleessa esiin tuotujen seikkojen valossa komissio sitä vastoin katsoo, että satamat, jotka ovat CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, olisi Belgian kansallisen lainsäädännön yleisten sääntöjen nojalla velvoitettava suorittamaan yhtiöveroa, sikäli kuin ne oli CIR:n 180 §:n 2 momentissa muodollisesti ja ehdoitta vapautettu tästä verosta. Samoin perustein komissio kiistää sen, että oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa koskevat säännöt olisivat viitejärjestelmä satamien verotukselle. |
| --- | --- |

(87)

Komissio ei näin ollen jaa näkemystä, jonka mukaan satamat eivät olisi CIR:n 1 ja 2 §:ssä esitettyjen yleisten kriteerien mukaan velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, vaikka 180 §:n 2 momentti poistettaisiin. Johdanto-osan edellisessä kappaleessa esiin tuotujen seikkojen valossa komissio sitä vastoin katsoo, että satamat, jotka ovat CIR:n 2 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, olisi Belgian kansallisen lainsäädännön yleisten sääntöjen nojalla velvoitettava suorittamaan yhtiöveroa, sikäli kuin ne oli CIR:n 180 §:n 2 momentissa muodollisesti ja ehdoitta vapautettu tästä verosta. Samoin perustein komissio kiistää sen, että oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa koskevat säännöt olisivat viitejärjestelmä satamien verotukselle.

| (88) | Belgian viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet esittävät huomautuksissaan, että satamien vapautus yhtiöverosta perustuisi CIR:n yleisten sääntöjen (CIR:n 1 ja 2 §:n) ohella kansallisen lainsäädännön muihin yleisiin sääntöihin (yleiseen oikeusperiaatteeseen ja oikeuskäytäntöön perustuvaan sääntöön, jonka mukaan julkisia palveluita, tehtäviä ja omaisuutta ei veroteta, ellei laissa – tai peräti Belgian perustuslaissa – siitä nimenomaisesti säädetä). |
| --- | --- |

(88)

Belgian viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet esittävät huomautuksissaan, että satamien vapautus yhtiöverosta perustuisi CIR:n yleisten sääntöjen (CIR:n 1 ja 2 §:n) ohella kansallisen lainsäädännön muihin yleisiin sääntöihin (yleiseen oikeusperiaatteeseen ja oikeuskäytäntöön perustuvaan sääntöön, jonka mukaan julkisia palveluita, tehtäviä ja omaisuutta ei veroteta, ellei laissa – tai peräti Belgian perustuslaissa – siitä nimenomaisesti säädetä).

| (89) | Edellä mainittujen seikkojen perusteella komissio katsoo, että Belgian lainsäädännön yleisten sääntöjen tavanomainen soveltaminen johtaisi siihen, että satamat velvoitettaisiin suorittamaan yhtiöveroa, koska ne saavat tuloja taloudellisesta toiminnastaan. |
| --- | --- |

(89)

Edellä mainittujen seikkojen perusteella komissio katsoo, että Belgian lainsäädännön yleisten sääntöjen tavanomainen soveltaminen johtaisi siihen, että satamat velvoitettaisiin suorittamaan yhtiöveroa, koska ne saavat tuloja taloudellisesta toiminnastaan.

| (90) | Vaikka lisäksi – toisin kuin komissio on juuri osoittanut – kyseessä olevat kansalliset säännöt taikka hallinnon tapa tulkita niitä saattaisivatkin johtaa tilanteeseen, jossa Belgian satamat eivät suorittaisi yhtiöveroa, nämä säännöt johtaisivat syrjintään SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettujen taloudellista toimintaa harjoittavien ”yritysten” (ks. edellä oleva 5.1.1 osa) välillä. Kuten komissio tulee jäljempänä olevassa analyysissa CIR:n 180 §:n 2 momentin osalta osoittamaan, asianomaisilla säännöillä tai Belgian koko tuloverojärjestelmällä myönnettäisiin näin ollen etuja tietyille ”yrityksille”, nimittäin satamille, vaikka nämä yritykset ovat ”taloudellisesta toiminnasta” saatavien voittojen osalta samankaltaisessa tilanteessa kuin muut yritykset (maahan sijoittautuneet oikeushenkilöt), jotka joutuvat suorittamaan yhtiöveroa, maahan sijoittautuneilta oikeushenkilöiltä kannettavan tuloveron tavoitteeseen – eli voittojen verottamiseen – nähden. Komissio katsoo, että satamat eivät noudata ”erityisiä toimintaperiaatteita, joiden perusteella ne erottuvat selvästi muista talouden toimijoista”, jotka ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa (77). Eritoten huomautetaan, että vaikka satamat eivät tavoittelisikaan voittoa (78), tämä ei kuitenkaan anna riittäviä perusteita siihen, että niiden tilanteen voitaisiin katsoa olevan erilainen kuin muilla talouden toimijoilla, jotka suorittavat yhtiöveroa. Jos näin oletettaisiin, tämä tarkoittaisi sitä, että Belgian järjestelmä olisi itsessään valikoiva (79). |
| --- | --- |

(90)

Vaikka lisäksi – toisin kuin komissio on juuri osoittanut – kyseessä olevat kansalliset säännöt taikka hallinnon tapa tulkita niitä saattaisivatkin johtaa tilanteeseen, jossa Belgian satamat eivät suorittaisi yhtiöveroa, nämä säännöt johtaisivat syrjintään SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettujen taloudellista toimintaa harjoittavien ”yritysten” (ks. edellä oleva 5.1.1 osa) välillä. Kuten komissio tulee jäljempänä olevassa analyysissa CIR:n 180 §:n 2 momentin osalta osoittamaan, asianomaisilla säännöillä tai Belgian koko tuloverojärjestelmällä myönnettäisiin näin ollen etuja tietyille ”yrityksille”, nimittäin satamille, vaikka nämä yritykset ovat ”taloudellisesta toiminnasta” saatavien voittojen osalta samankaltaisessa tilanteessa kuin muut yritykset (maahan sijoittautuneet oikeushenkilöt), jotka joutuvat suorittamaan yhtiöveroa, maahan sijoittautuneilta oikeushenkilöiltä kannettavan tuloveron tavoitteeseen – eli voittojen verottamiseen – nähden. Komissio katsoo, että satamat eivät noudata ”erityisiä toimintaperiaatteita, joiden perusteella ne erottuvat selvästi muista talouden toimijoista”, jotka ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa (77). Eritoten huomautetaan, että vaikka satamat eivät tavoittelisikaan voittoa (78), tämä ei kuitenkaan anna riittäviä perusteita siihen, että niiden tilanteen voitaisiin katsoa olevan erilainen kuin muilla talouden toimijoilla, jotka suorittavat yhtiöveroa. Jos näin oletettaisiin, tämä tarkoittaisi sitä, että Belgian järjestelmä olisi itsessään valikoiva (79).

77

78

79

| (91) | Vaikka CIR:n 1 ja 2 § olisivat oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle, tämä maksamatta jättäminen olisi näin ollen ensi näkemältä valikoiva toimenpide satamien taloudelliseen toimintaan nähden. |
| --- | --- |

(91)

Vaikka CIR:n 1 ja 2 § olisivat oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle, tämä maksamatta jättäminen olisi näin ollen ensi näkemältä valikoiva toimenpide satamien taloudelliseen toimintaan nähden.

5.1.4.2   
  Valikoivuuden arviointi, kun oletetaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentti on oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle

Valikoivuuden arviointi, kun oletetaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentti on oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle

| (92) | Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella komissio katsoo, että CIR:n 180 §:n 2 momentti on ainoa oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle ja että mikäli tällaista säännöstä ei olisi, satamat suorittaisivat yhtiöveroa samoin kuin kaikki muutkin yhtiöt tai yritykset, jotka saavat verotettavia tuloja taloudellisesta toiminnasta. |
| --- | --- |

(92)

Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella komissio katsoo, että CIR:n 180 §:n 2 momentti on ainoa oikeusperusta Belgian satamien yhtiöveron maksamatta jättämiselle ja että mikäli tällaista säännöstä ei olisi, satamat suorittaisivat yhtiöveroa samoin kuin kaikki muutkin yhtiöt tai yritykset, jotka saavat verotettavia tuloja taloudellisesta toiminnasta.

5.1.4.2.1   Viitejärjestelmä ja poikkeus viitejärjestelmästä

Viitejärjestelmä ja poikkeus viitejärjestelmästä

| (93) | Komissio katsoo, että tässä nimenomaisessa tapauksessa viitejärjestelmä muodostuu CIR:n 1 ja 2 §:ään perustuvista yleisistä verosäännöistä. CIR:n 1 §:ssä vahvistetaan, että Belgiaan sijoittautuneisiin oikeushenkilöihin sovelletaan kaksijakoista tuloverojärjestelmää: ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, ja muut ”oikeushenkilöt”, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. CIR:n 2 §:ssä esitetään kriteerit, joilla ”yhtiöt” määritellään ja joiden avulla voidaan siten määrittää, mitkä oikeushenkilöt ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa ja mitkä oikeushenkilöt jäävät yhtiöveron ulkopuolelle ja maksavat näin ollen oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. CIR:n 179 §:ssä vahvistetaan, että yhtiöveroa suorittavia verovelvollisia ovat maahan sijoittautuneet yhtiöt. |
| --- | --- |

(93)

Komissio katsoo, että tässä nimenomaisessa tapauksessa viitejärjestelmä muodostuu CIR:n 1 ja 2 §:ään perustuvista yleisistä verosäännöistä. CIR:n 1 §:ssä vahvistetaan, että Belgiaan sijoittautuneisiin oikeushenkilöihin sovelletaan kaksijakoista tuloverojärjestelmää: ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, ja muut ”oikeushenkilöt”, jotka eivät ole ”yhtiöitä”, ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. CIR:n 2 §:ssä esitetään kriteerit, joilla ”yhtiöt” määritellään ja joiden avulla voidaan siten määrittää, mitkä oikeushenkilöt ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa ja mitkä oikeushenkilöt jäävät yhtiöveron ulkopuolelle ja maksavat näin ollen oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. CIR:n 179 §:ssä vahvistetaan, että yhtiöveroa suorittavia verovelvollisia ovat maahan sijoittautuneet yhtiöt.

viitejärjestelmä

| (94) | CIR:n 180 §:n 2 momentti on poikkeus näistä yleisistä verosäännöistä. Kyseisessä momentissa satamat nimittäin vapautetaan yhtiöverosta ehdoitta ja soveltamatta CIR:n 1 ja 2 §:ssä määriteltyjä yleisiä kriteereitä, joiden perusteella erotetaan toisistaan yhtiöveron piiriin ja oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvat oikeushenkilöt, eli toisin sanoen ottamatta huomioon sitä, ovatko kyseiset satamat luonteeltaan ”yhtiöitä” (vai eivät) (80). |
| --- | --- |

(94)

CIR:n 180 §:n 2 momentti on poikkeus näistä yleisistä verosäännöistä. Kyseisessä momentissa satamat nimittäin vapautetaan yhtiöverosta ehdoitta ja soveltamatta CIR:n 1 ja 2 §:ssä määriteltyjä yleisiä kriteereitä, joiden perusteella erotetaan toisistaan yhtiöveron piiriin ja oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvat oikeushenkilöt, eli toisin sanoen ottamatta huomioon sitä, ovatko kyseiset satamat luonteeltaan ”yhtiöitä” (vai eivät) (80).

poikkeus

80

| (95) | Sikäli kuin satamat ovat – johdanto-osan 86 kappaleessa esitetyin perustein – CIR:n 1 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, satamien tuloverotuksen viitejärjestelmä voidaan määritellä myös suppeammin siten, että siihen kuuluvat kaikki yhtiöverotusta koskevat säännöt, nimittäin CIR:n 1 ja 179 §, joissa säädetään, että maahan sijoittautuneet ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, joka määritellään ”kokonaistuloista suoritettavaksi veroksi”. |
| --- | --- |

(95)

Sikäli kuin satamat ovat – johdanto-osan 86 kappaleessa esitetyin perustein – CIR:n 1 §:ssä tarkoitettuja ”yhtiöitä”, satamien tuloverotuksen viitejärjestelmä voidaan määritellä myös suppeammin siten, että siihen kuuluvat kaikki yhtiöverotusta koskevat säännöt, nimittäin CIR:n 1 ja 179 §, joissa säädetään, että maahan sijoittautuneet ”yhtiöt” ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa, joka määritellään ”kokonaistuloista suoritettavaksi veroksi”.

| (96) | CIR:n 180 §:n 2 momentti poikkeaa nimenomaisesti tästä viitejärjestelmästä (tämä poikkeaminen on syy kyseisen momentin olemassaololle), sillä sen nojalla satamat jätetään 179 §:n ja yhtiöveron soveltamisalan ulkopuolelle, joskin ne velvoitetaan suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa jäljempänä CIR:n 220 §:n 2 momentissa. Jollei CIR:n 180 §:n 2 momenttiin olisi kirjattu nimenomaista ja erityistä vapautusta, Belgian satamat olisivat tosiasiallisesti – muiden maahan sijoittautuneiden yhtiöiden tavoin – lain nojalla velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. |
| --- | --- |

(96)

CIR:n 180 §:n 2 momentti poikkeaa nimenomaisesti tästä viitejärjestelmästä (tämä poikkeaminen on syy kyseisen momentin olemassaololle), sillä sen nojalla satamat jätetään 179 §:n ja yhtiöveron soveltamisalan ulkopuolelle, joskin ne velvoitetaan suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa jäljempänä CIR:n 220 §:n 2 momentissa. Jollei CIR:n 180 §:n 2 momenttiin olisi kirjattu nimenomaista ja erityistä vapautusta, Belgian satamat olisivat tosiasiallisesti – muiden maahan sijoittautuneiden yhtiöiden tavoin – lain nojalla velvollisia suorittamaan yhtiöveroa.

5.1.4.2.2   Poikkeaminen viitejärjestelmästä tavalla, joka johtaa erotteluun sellaisten talouden toimijoiden välillä, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa

Poikkeaminen viitejärjestelmästä tavalla, joka johtaa erotteluun sellaisten talouden toimijoiden välillä, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa

| (97) | Edellä todetun perusteella CIR:n 180 §:n 2 momentti poikkeaa ”yhtiöiden” tuloverotuksen yleisistä säännöistä (sekä CIR:n 1 ja 2 §:n yleisiin sääntöihin nähden että CIR:n 179 §:n hieman suppeampaa soveltamisalaa koskeviin sääntöihin nähden) ja johtaa erotteluun sellaisten talouden toimijoiden välillä, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Oli viitejärjestelmä mikä hyvänsä (yhtiövero tai yleinen oikeushenkilöiltä kannettava vero), tuloveron tavoitteena on verottaa tuloja, ja tähän tavoitteeseen nähden kaikki yritykset ovat taloudellisesta toiminnastaan saamiensa voittojen osalta samassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. |
| --- | --- |

(97)

Edellä todetun perusteella CIR:n 180 §:n 2 momentti poikkeaa ”yhtiöiden” tuloverotuksen yleisistä säännöistä (sekä CIR:n 1 ja 2 §:n yleisiin sääntöihin nähden että CIR:n 179 §:n hieman suppeampaa soveltamisalaa koskeviin sääntöihin nähden) ja johtaa erotteluun sellaisten talouden toimijoiden välillä, jotka ovat viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Oli viitejärjestelmä mikä hyvänsä (yhtiövero tai yleinen oikeushenkilöiltä kannettava vero), tuloveron tavoitteena on verottaa tuloja, ja tähän tavoitteeseen nähden kaikki yritykset ovat taloudellisesta toiminnastaan saamiensa voittojen osalta samassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

| (98) | Se, että satamat eivät tavoittelisi voittoa tai kiinnittäisivät vähemmän huomiota investointien lyhyen aikavälin tuottoon, ei muuta tätä arviota millään tavalla. Oikeuskäytännössä on vahvistettu, että verovapautus, joka myönnetään voittoa tavoittelemattomille yrityksille, jotka harjoittavat taloudellista toimintaa, katsotaan yleensä valikoivaksi toimenpiteeksi, vaikka myönnetty vapautus perustuisi kansallisen lainsäätäjän tavoitteeseen suosia yhteiskunnallisesti hyödyllisinä pidettyjä toimijoita (81). Se, että Belgian satamat ovat julkisten viranomaisten hallinnassa ja valvonnassa, tai harjoittavat – taloudellisen toimintansa ohella – muuta kuin taloudellista toimintaa, kuten julkisen vallan käyttöön perustuvia tehtäviä, ei tarkoita sitä, että ne olisivat oikeudellisesti ja tosiasiallisesti muihin nähden erilaisessa tilanteessa silloin, kun on kyse yhtiöveron soveltamisesta niiden taloudellisesta toiminnasta syntyneisiin tuloihin. |
| --- | --- |

(98)

Se, että satamat eivät tavoittelisi voittoa tai kiinnittäisivät vähemmän huomiota investointien lyhyen aikavälin tuottoon, ei muuta tätä arviota millään tavalla. Oikeuskäytännössä on vahvistettu, että verovapautus, joka myönnetään voittoa tavoittelemattomille yrityksille, jotka harjoittavat taloudellista toimintaa, katsotaan yleensä valikoivaksi toimenpiteeksi, vaikka myönnetty vapautus perustuisi kansallisen lainsäätäjän tavoitteeseen suosia yhteiskunnallisesti hyödyllisinä pidettyjä toimijoita (81). Se, että Belgian satamat ovat julkisten viranomaisten hallinnassa ja valvonnassa, tai harjoittavat – taloudellisen toimintansa ohella – muuta kuin taloudellista toimintaa, kuten julkisen vallan käyttöön perustuvia tehtäviä, ei tarkoita sitä, että ne olisivat oikeudellisesti ja tosiasiallisesti muihin nähden erilaisessa tilanteessa silloin, kun on kyse yhtiöveron soveltamisesta niiden taloudellisesta toiminnasta syntyneisiin tuloihin.

81

| (99) | Kyseessä oleva toimenpide on näin ollen ensi näkemältä valikoiva satamien taloudellisen toiminnan osalta. |
| --- | --- |

(99)

Kyseessä oleva toimenpide on näin ollen ensi näkemältä valikoiva satamien taloudellisen toiminnan osalta.

5.1.4.3   
  Järjestelmän luonteeseen tai yleiseen rakenteeseen pohjautuva perustelu

Järjestelmän luonteeseen tai yleiseen rakenteeseen pohjautuva perustelu

| (100) | Kuten edellä on todettu, jäsenvaltion vastuulla on osoittaa, että poikkeus on perusteltu viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen vuoksi. Kolmivaiheisen analyysin viimeisessä vaiheessa ainoastaan viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän sisäiset ominaispiirteet voivat olla peruste erilaiselle kohtelulle. |
| --- | --- |

(100)

Kuten edellä on todettu, jäsenvaltion vastuulla on osoittaa, että poikkeus on perusteltu viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen vuoksi. Kolmivaiheisen analyysin viimeisessä vaiheessa ainoastaan viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän sisäiset ominaispiirteet voivat olla peruste erilaiselle kohtelulle.

| (101) | Sitä, että tietty toimenpide on kansallisen lainsäädännön vaatimusten mukainen, ei sellaisenaan voida käyttää järjestelmän rakenteeseen pohjautuvana perusteluna ennen kuin on osoitettu, että kyseinen perustelu pohjaa viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän sisäisiin ominaispiirteisiin (82). |
| --- | --- |

(101)

Sitä, että tietty toimenpide on kansallisen lainsäädännön vaatimusten mukainen, ei sellaisenaan voida käyttää järjestelmän rakenteeseen pohjautuvana perusteluna ennen kuin on osoitettu, että kyseinen perustelu pohjaa viitejärjestelmänä olevan verojärjestelmän sisäisiin ominaispiirteisiin (82).

82

| (102) | Tältä osin Belgian perustuslakituomioistuimen 1 päivänä joulukuuta 2016 tekemällä päätöksellä N:o 151/2016 ei joka tapauksessa ole vaikutusta, jonka Belgian viranomaiset haluaisivat sillä olevan. Kyseinen päätös ei näet koske satamien saamaa vapautusta yhtiöverosta valtiontukilainsäädännön kannalta vaan kuntien yhteisten julkisten laitosten, yhteistyörakenteiden ja projektiyhdistysten yhtiöverovelvollisuutta yhdenvertaisuus- ja syrjimättömyysperiaatteiden kannalta sikäli, että syrjimättömyys kansallisessa lainsäädännössä ei lähtökohtaisesti merkitse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valikoivuuden puuttumista. |
| --- | --- |

(102)

Tältä osin Belgian perustuslakituomioistuimen 1 päivänä joulukuuta 2016 tekemällä päätöksellä N:o 151/2016 ei joka tapauksessa ole vaikutusta, jonka Belgian viranomaiset haluaisivat sillä olevan. Kyseinen päätös ei näet koske satamien saamaa vapautusta yhtiöverosta valtiontukilainsäädännön kannalta vaan kuntien yhteisten julkisten laitosten, yhteistyörakenteiden ja projektiyhdistysten yhtiöverovelvollisuutta yhdenvertaisuus- ja syrjimättömyysperiaatteiden kannalta sikäli, että syrjimättömyys kansallisessa lainsäädännössä ei lähtökohtaisesti merkitse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valikoivuuden puuttumista.

| (103) | Samoin koska olennainen kriteeri yhtiöveron taikka oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisuuden määrittämisessä on se, harjoittaako tarkasteltavana oleva yksikkö ”liiketoimintaa” tai ”toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” (ks. CIR:n 2 §), väitteet, joiden mukaan satamat olisi vapautettu yhtiöverosta siksi, että ne eivät jaa tuottojaan vaan investoivat ne uudelleen, ja siksi, että ne pyrkivät niiden oman edun ylittävään päämäärään ja että niiden tavoitteeksi ei ole niiden toimintasäännöissä asetettu tuottojen aikaansaamista ja että ne käyttävät julkista valtaa ja että ne huolehtivat yleishyödyllisistä tehtävistä, eivät riitä perusteluiksi sille, että satamiin sovelletaan verojärjestelmän johtoperiaatteisiin nähden suotuisampaa verokohtelua kuin muihin maahan sijoittautuneisiin yhtiöihin. Myös muut yritykset investoivat tuottojaan ja pyrkivät tiettyihin päämääriin taikkasynnyttävät talouteen vaikutuksia, jotka ylittävät niiden oman edun (83), mutta niitä ei kuitenkaan ole näillä perusteilla vapautettu yhtiöverosta. Lisäksi yksiköt, jotka eivät käytä julkista valtaa (esimerkiksi voittoa tavoittelemattomat yhdistykset), voidaan velvoittaa suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa edellyttäen, että ne täyttävät CIR:n 2 §:ssä asetetun yleisen kriteerin, joten julkisen vallan käyttäminen ei myöskään ole olennainen tekijä kansallisten sääntöjen näkökulmasta. Näin ollen vaikka tällaiset yhdistykset eivät toimintasääntöjensä mukaan tavoittelekaan voittoja, ne voidaan kuitenkin CIR:n 1 ja 2 §:n yleisten kriteerien mukaisesti velvoittaa maksamaan yhtiöveroa, jos ne harjoittavat ”liiketoimintaa” tai ”toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia”. |
| --- | --- |

(103)

Samoin koska olennainen kriteeri yhtiöveron taikka oikeushenkilöiltä kannettavan veron alaisuuden määrittämisessä on se, harjoittaako tarkasteltavana oleva yksikkö ”liiketoimintaa” tai ”toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” (ks. CIR:n 2 §), väitteet, joiden mukaan satamat olisi vapautettu yhtiöverosta siksi, että ne eivät jaa tuottojaan vaan investoivat ne uudelleen, ja siksi, että ne pyrkivät niiden oman edun ylittävään päämäärään ja että niiden tavoitteeksi ei ole niiden toimintasäännöissä asetettu tuottojen aikaansaamista ja että ne käyttävät julkista valtaa ja että ne huolehtivat yleishyödyllisistä tehtävistä, eivät riitä perusteluiksi sille, että satamiin sovelletaan verojärjestelmän johtoperiaatteisiin nähden suotuisampaa verokohtelua kuin muihin maahan sijoittautuneisiin yhtiöihin. Myös muut yritykset investoivat tuottojaan ja pyrkivät tiettyihin päämääriin taikkasynnyttävät talouteen vaikutuksia, jotka ylittävät niiden oman edun (83), mutta niitä ei kuitenkaan ole näillä perusteilla vapautettu yhtiöverosta. Lisäksi yksiköt, jotka eivät käytä julkista valtaa (esimerkiksi voittoa tavoittelemattomat yhdistykset), voidaan velvoittaa suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa edellyttäen, että ne täyttävät CIR:n 2 §:ssä asetetun yleisen kriteerin, joten julkisen vallan käyttäminen ei myöskään ole olennainen tekijä kansallisten sääntöjen näkökulmasta. Näin ollen vaikka tällaiset yhdistykset eivät toimintasääntöjensä mukaan tavoittelekaan voittoja, ne voidaan kuitenkin CIR:n 1 ja 2 §:n yleisten kriteerien mukaisesti velvoittaa maksamaan yhtiöveroa, jos ne harjoittavat ”liiketoimintaa” tai ”toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia”.

83

| (104) | Väitettä, jonka mukaan satamien varat eivät aina kata niille koituvia kustannuksia, ei voida käyttää perusteluna niiden vapauttamiselle yhtiöverosta siksi, että tilanteessa, jossa tuottoja ei ole, vero ei normaalin tuloverojärjestelmän mukaisesti lankea maksettavaksi, ja siksi, että tappio voidaan siirtää ja vähentää taloudellisen toiminnan mahdollisista myöhemmin saatavista voitoista, joten verovapautus on turha ja merkityksetön paitsi siinä tapauksessa, että satamat tuottavat verotettavaa voittoa. Komissio toteaa, että vuosina 2004–2014 (yhdentoista varainhoitovuoden aikana) Antwerpenin, Gentin, Zeebruggen ja Oostenden satamien tulos on ollut lähes jatkuvasti positiivinen (vuonna 2011 Antwerpenin ja vuonna 2013 Oostenden tulos oli negatiivinen), joten esitetty perustelu on teoreettinen ja jopa ristiriidassa tosiseikkojen kanssa. Sitä paitsi muille ”yhtiöille” ei ole annettu satamien järjestelyyn verrattavaa vapautusta yhtiöveron maksamisesta sillä perusteella, että niiden varat eivät kata niiden kustannuksia. |
| --- | --- |

(104)

Väitettä, jonka mukaan satamien varat eivät aina kata niille koituvia kustannuksia, ei voida käyttää perusteluna niiden vapauttamiselle yhtiöverosta siksi, että tilanteessa, jossa tuottoja ei ole, vero ei normaalin tuloverojärjestelmän mukaisesti lankea maksettavaksi, ja siksi, että tappio voidaan siirtää ja vähentää taloudellisen toiminnan mahdollisista myöhemmin saatavista voitoista, joten verovapautus on turha ja merkityksetön paitsi siinä tapauksessa, että satamat tuottavat verotettavaa voittoa. Komissio toteaa, että vuosina 2004–2014 (yhdentoista varainhoitovuoden aikana) Antwerpenin, Gentin, Zeebruggen ja Oostenden satamien tulos on ollut lähes jatkuvasti positiivinen (vuonna 2011 Antwerpenin ja vuonna 2013 Oostenden tulos oli negatiivinen), joten esitetty perustelu on teoreettinen ja jopa ristiriidassa tosiseikkojen kanssa. Sitä paitsi muille ”yhtiöille” ei ole annettu satamien järjestelyyn verrattavaa vapautusta yhtiöveron maksamisesta sillä perusteella, että niiden varat eivät kata niiden kustannuksia.

| (105) | Myöskään sillä, että tietyt kustannukset, jotka eivät kiinteästi liity yrityksen tarkoitukseen, eivät ole CIR:n 49 §:n mukaisesti vähennettävissä yhtiöverosta, ei voida perustella satamien vapauttamista yhtiöveron suorittamisesta. CIR:n 49 §:ssä todetaan, että ”vähennyskelpoisia ovat sellaiset kulut, joita verovelvolliselle on syntynyt tai joita on tullut sen vastattavaksi verovuoden aikana toiminnasta, jolla verovelvollinen on hankkinut tai pyrkinyt säilyttämään verotettavat tulonsa”. Satamien vapauttaminen yhtiöverosta ei ensinnäkään liity siihen, että satamien talous kärsisi CIR:n 49 §:n soveltamisesta: vapautus yhtiöverosta koskee kaikkia saatavia tuottoja eikä ainoastaan tuottoja, jotka ovat yhteydessä siihen, että tietyt kulut eivät ehkä ole CIR:n 49 §:n mukaisesti vähennyskelpoisia. Satamien vapauttamista yhtiöverosta ei näin ollen voida perustella Belgian verojärjestelmän johtosäännöllä, vaikka oletettaisiin, että CIR:n 49 § olisi tällainen johtosääntö. Belgian viranomaiset ja asianomaiset osapuolet eivät myöskään perustele, miten tällainen säännös – kun otetaan huomioon toimenpiteen tavoite (84) ja toteutustapa – voisi tosiasiallisesti estää satamien yleishyödyllisiin muihin kuin taloudellisiin toimintoihin liittyvien kustannusten vähentämisen. Antwerpenin ja Zeebruggen satamien näkemyksen mukaan tämä ongelma on sitä paitsi pelkkä riski, ei tosiseikka. |
| --- | --- |

(105)

Myöskään sillä, että tietyt kustannukset, jotka eivät kiinteästi liity yrityksen tarkoitukseen, eivät ole CIR:n 49 §:n mukaisesti vähennettävissä yhtiöverosta, ei voida perustella satamien vapauttamista yhtiöveron suorittamisesta. CIR:n 49 §:ssä todetaan, että ”vähennyskelpoisia ovat sellaiset kulut, joita verovelvolliselle on syntynyt tai joita on tullut sen vastattavaksi verovuoden aikana toiminnasta, jolla verovelvollinen on hankkinut tai pyrkinyt säilyttämään verotettavat tulonsa”. Satamien vapauttaminen yhtiöverosta ei ensinnäkään liity siihen, että satamien talous kärsisi CIR:n 49 §:n soveltamisesta: vapautus yhtiöverosta koskee kaikkia saatavia tuottoja eikä ainoastaan tuottoja, jotka ovat yhteydessä siihen, että tietyt kulut eivät ehkä ole CIR:n 49 §:n mukaisesti vähennyskelpoisia. Satamien vapauttamista yhtiöverosta ei näin ollen voida perustella Belgian verojärjestelmän johtosäännöllä, vaikka oletettaisiin, että CIR:n 49 § olisi tällainen johtosääntö. Belgian viranomaiset ja asianomaiset osapuolet eivät myöskään perustele, miten tällainen säännös – kun otetaan huomioon toimenpiteen tavoite (84) ja toteutustapa – voisi tosiasiallisesti estää satamien yleishyödyllisiin muihin kuin taloudellisiin toimintoihin liittyvien kustannusten vähentämisen. Antwerpenin ja Zeebruggen satamien näkemyksen mukaan tämä ongelma on sitä paitsi pelkkä riski, ei tosiseikka.

84

| (106) | Myöskään se, että satamien vapauttaminen yhtiöverosta, kuten myös tiettyjen julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden julkiseen palveluun varatun julkisen taikka yksityisen omaisuuden verovapautus, perustuisi yleiseen oikeusperiaatteeseen tai peräti Belgian perustuslakiin, ei itsessään – vaikka tämä väite olisi vahvistettu (85) – välttämättä kelpaisi perusteluksi kyseiselle vapautukselle järjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen perusteella sikäli, että mahdollisilla perustuslain säätäjän tai kansallisten tuomioistuinten huomioon ottamilla näkökohdilla ei välttämättä ole merkitystä verojärjestelmän asianmukaisen toiminnan tai järjestelmän johtoperiaatteiden kannalta. |
| --- | --- |

(106)

Myöskään se, että satamien vapauttaminen yhtiöverosta, kuten myös tiettyjen julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden julkiseen palveluun varatun julkisen taikka yksityisen omaisuuden verovapautus, perustuisi yleiseen oikeusperiaatteeseen tai peräti Belgian perustuslakiin, ei itsessään – vaikka tämä väite olisi vahvistettu (85) – välttämättä kelpaisi perusteluksi kyseiselle vapautukselle järjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen perusteella sikäli, että mahdollisilla perustuslain säätäjän tai kansallisten tuomioistuinten huomioon ottamilla näkökohdilla ei välttämättä ole merkitystä verojärjestelmän asianmukaisen toiminnan tai järjestelmän johtoperiaatteiden kannalta.

85

| (107) | Belgian viranomaisten ja asianomaisten osapuolten väitteitä, jotka liittyvät niihin kriteereihin, jotka on kehitetty kansallisessa oikeuskäytännössä sen arvioimiseen, onko jokin oikeushenkilö CIR:n 1 ja 2 §:ssä tarkoitettu ”yhtiö” (erityisesti teollisten ja kaupallisten menetelmien puuttuminen), ei voida myöskään käyttää osoittamaan, että toimenpide olisi perusteltu verojärjestelmän sisäisen logiikan perusteella, sikäli kuin ne pyrkivät todellisuudessa todistamaan, että satamat eivät ole ”yhtiöitä” – asianomaisessa tapauksessa yhtiöverovelvollisuuden puuttuminen olisi valikoiva toimenpide jo pelkästään viitejärjestelmän (ks. edellä) rajojen määrittämiseen käytettyjen kriteerien valinnan perusteella eikä sen perusteella, että tähän viitejärjestelmään on tehty poikkeus, joka voisi mahdollisesti olla perusteltu. |
| --- | --- |

(107)

Belgian viranomaisten ja asianomaisten osapuolten väitteitä, jotka liittyvät niihin kriteereihin, jotka on kehitetty kansallisessa oikeuskäytännössä sen arvioimiseen, onko jokin oikeushenkilö CIR:n 1 ja 2 §:ssä tarkoitettu ”yhtiö” (erityisesti teollisten ja kaupallisten menetelmien puuttuminen), ei voida myöskään käyttää osoittamaan, että toimenpide olisi perusteltu verojärjestelmän sisäisen logiikan perusteella, sikäli kuin ne pyrkivät todellisuudessa todistamaan, että satamat eivät ole ”yhtiöitä” – asianomaisessa tapauksessa yhtiöverovelvollisuuden puuttuminen olisi valikoiva toimenpide jo pelkästään viitejärjestelmän (ks. edellä) rajojen määrittämiseen käytettyjen kriteerien valinnan perusteella eikä sen perusteella, että tähän viitejärjestelmään on tehty poikkeus, joka voisi mahdollisesti olla perusteltu.

5.1.5   KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUS KAUPPAAN

| (108) | Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen tulee vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua. Nämä kaksi kriteeriä liittyvät läheisesti toisiinsa. |
| --- | --- |

(108)

Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen tulee vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua. Nämä kaksi kriteeriä liittyvät läheisesti toisiinsa.

| (109) | Oikeuskäytännön mukaan kilpailun katsotaan yleensä vääristyvän, jos valtio antaa taloudellista etua yritykselle kilpailulle vapautetulla alalla, jolla on tai voisi olla kilpailua (86). Sitä ei voida kiistää, etteikö satamien toimialalla olisi kilpailua ja etteivätkö liikenteen, erityisesti meri- ja sisävesiliikenteen, luonne ja liikenteen ominaispiirteet kiihdyttäisi tätä kilpailua. Satamien tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin jossain määrin muiden satamien tarjoamien tai muissa satamissa tarjottujen palveluiden sekä Belgiassa ja muissa jäsenvaltioissa toimivien muiden liikennepalveluiden tarjoajien palveluiden kanssa. |
| --- | --- |

(109)

Oikeuskäytännön mukaan kilpailun katsotaan yleensä vääristyvän, jos valtio antaa taloudellista etua yritykselle kilpailulle vapautetulla alalla, jolla on tai voisi olla kilpailua (86). Sitä ei voida kiistää, etteikö satamien toimialalla olisi kilpailua ja etteivätkö liikenteen, erityisesti meri- ja sisävesiliikenteen, luonne ja liikenteen ominaispiirteet kiihdyttäisi tätä kilpailua. Satamien tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin jossain määrin muiden satamien tarjoamien tai muissa satamissa tarjottujen palveluiden sekä Belgiassa ja muissa jäsenvaltioissa toimivien muiden liikennepalveluiden tarjoajien palveluiden kanssa.

86

| (110) | Näin ollen asianomaisten osapuolten julkisessa kuulemisessa, jossa käsiteltiin satama-alaa koskevaa asetusehdotusta, ”kaikki sidosryhmät korostivat, että EU:n satamien välisen kilpailun alalla (satamien välillä käytävässä kilpailussa) on välttämätöntä huolehtia toimintaedellytysten vakaudesta ja oikeudenmukaisuudesta [...]” (87). Niin ikään satamat, erityisesti sisäsatamat ja yleisemmin vesiliikenne, jossa satamat toimivat yhtenä ketjun osana, kilpailevat muiden liikennemuotojen kanssa. Kilpailu on vieläpä erittäin kovaa Belgian ja Alankomaiden rannikkosatamien välillä (tässä yhteydessä puhutaan yleensä alueesta Amsterdam–Rotterdam–Antwerpen). |
| --- | --- |

(110)

Näin ollen asianomaisten osapuolten julkisessa kuulemisessa, jossa käsiteltiin satama-alaa koskevaa asetusehdotusta, ”kaikki sidosryhmät korostivat, että EU:n satamien välisen kilpailun alalla (satamien välillä käytävässä kilpailussa) on välttämätöntä huolehtia toimintaedellytysten vakaudesta ja oikeudenmukaisuudesta [...]” (87). Niin ikään satamat, erityisesti sisäsatamat ja yleisemmin vesiliikenne, jossa satamat toimivat yhtenä ketjun osana, kilpailevat muiden liikennemuotojen kanssa. Kilpailu on vieläpä erittäin kovaa Belgian ja Alankomaiden rannikkosatamien välillä (tässä yhteydessä puhutaan yleensä alueesta Amsterdam–Rotterdam–Antwerpen).

87

| (111) | Koska toimenpide vahvistaa edunsaajien asemaa kansainvälisessä kaupassa, se voi vaikuttaa kauppaan unionin sisällä ja vääristää kilpailua. |
| --- | --- |

(111)

Koska toimenpide vahvistaa edunsaajien asemaa kansainvälisessä kaupassa, se voi vaikuttaa kauppaan unionin sisällä ja vääristää kilpailua.

| (112) | Myöskään väitteellä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa on vastaavia valtiontukitoimenpiteitä, ja sillä, miten komissio menettelee näiden mahdollisten muiden toimenpiteiden suhteen, ei ole mitään vaikutusta siihen, että asianomainen toimenpide luokitellaan valtiontueksi – toimenpide, joka antaa etua CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainituille Belgian satamille, parantaa asianomaisten satamien kilpailutilannetta suhteessa perustilanteeseen, jossa niitä verotettaisiin yhtiöverojärjestelmän normaalien ehtojen mukaisesti (88). |
| --- | --- |

(112)

Myöskään väitteellä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa on vastaavia valtiontukitoimenpiteitä, ja sillä, miten komissio menettelee näiden mahdollisten muiden toimenpiteiden suhteen, ei ole mitään vaikutusta siihen, että asianomainen toimenpide luokitellaan valtiontueksi – toimenpide, joka antaa etua CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainituille Belgian satamille, parantaa asianomaisten satamien kilpailutilannetta suhteessa perustilanteeseen, jossa niitä verotettaisiin yhtiöverojärjestelmän normaalien ehtojen mukaisesti (88).

88

| (113) | Lisäksi todetaan, että vaikka voidaan katsoa, että satamilla on lakisääteinen monopoli palveluidensa tarjoamisessa omalla satama-alueellaan, niiden tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin joissain määrin muiden liikennepalveluiden tarjoajien, erityisesti muiden jäsenvaltioiden satamien, tarjoamien palveluiden kanssa. |
| --- | --- |

(113)

Lisäksi todetaan, että vaikka voidaan katsoa, että satamilla on lakisääteinen monopoli palveluidensa tarjoamisessa omalla satama-alueellaan, niiden tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin joissain määrin muiden liikennepalveluiden tarjoajien, erityisesti muiden jäsenvaltioiden satamien, tarjoamien palveluiden kanssa.

| (114) | Asianomaisten osapuolten mainitsema Alankomaiden kilpailuviranomaisen lausunto ei ole merkityksellinen käsillä olevan valtiontukea koskevan menettelyn kannalta. Asiassa ei näet ole kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaisen tukiohjelman arvioinnista, joka edellyttäisi kilpailua koskevan ehdon erityistä tutkintaa. Maaliskuun 2 päivänä 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 25 §:ssä annetaan sitä paitsi ymmärtää, että satamien veloittamat maksut vaikuttavat niiden kilpailutilanteeseen (89). Myös Alankomaiden julkisten satamien esittämät huomautukset vahvistavat, että eurooppalaiset satamat kilpailevat keskenään. |
| --- | --- |

(114)

Asianomaisten osapuolten mainitsema Alankomaiden kilpailuviranomaisen lausunto ei ole merkityksellinen käsillä olevan valtiontukea koskevan menettelyn kannalta. Asiassa ei näet ole kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaisen tukiohjelman arvioinnista, joka edellyttäisi kilpailua koskevan ehdon erityistä tutkintaa. Maaliskuun 2 päivänä 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 25 §:ssä annetaan sitä paitsi ymmärtää, että satamien veloittamat maksut vaikuttavat niiden kilpailutilanteeseen (89). Myös Alankomaiden julkisten satamien esittämät huomautukset vahvistavat, että eurooppalaiset satamat kilpailevat keskenään.

89

| (115) | Viittaukset 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 211, 219 ja 220 kohtaan eivät myöskään ole tässä tapauksessa merkityksellisiä, sillä ne eivät koske satamainfrastruktuureita, jotka mainitaan tiedonannon 215 kohdassa. Tässä viimeksi mainitussa kohdassa todetaan, että ”satamainfrastruktuurien julkinen rahoitus suosii taloudellista toimintaa ja kuuluu sen vuoksi periaatteessa valtiontukisääntöjen piiriin” ja että ”satamat voivat kilpailla toistensa kanssa, ja sen vuoksi on todennäköistä, että satamainfrastruktuurin rahoitus vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. Lisäksi edellä mainitun tiedonannon 219 ja 220 kohdassa todetaan,että tarkastelluilla infrastruktuurin rakentamiseen annetuilla tuilla ei välttämättä ole vaikutusta unionin sisäiseen kauppaan tai kilpailuun, kun taas nyt käsillä olevassa menettelyssä tarkasteltavana olevassa toimenpiteessä ei ole kyse infrastruktuurin rakentamiseen annetusta tuesta vaan toimintatuesta, joka on yhteydessä asianomaisesta toiminnasta saatuun tuottoon. |
| --- | --- |

(115)

Viittaukset 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 211, 219 ja 220 kohtaan eivät myöskään ole tässä tapauksessa merkityksellisiä, sillä ne eivät koske satamainfrastruktuureita, jotka mainitaan tiedonannon 215 kohdassa. Tässä viimeksi mainitussa kohdassa todetaan, että ”satamainfrastruktuurien julkinen rahoitus suosii taloudellista toimintaa ja kuuluu sen vuoksi periaatteessa valtiontukisääntöjen piiriin” ja että ”satamat voivat kilpailla toistensa kanssa, ja sen vuoksi on todennäköistä, että satamainfrastruktuurin rahoitus vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. Lisäksi edellä mainitun tiedonannon 219 ja 220 kohdassa todetaan,että tarkastelluilla infrastruktuurin rakentamiseen annetuilla tuilla ei välttämättä ole vaikutusta unionin sisäiseen kauppaan tai kilpailuun, kun taas nyt käsillä olevassa menettelyssä tarkasteltavana olevassa toimenpiteessä ei ole kyse infrastruktuurin rakentamiseen annetusta tuesta vaan toimintatuesta, joka on yhteydessä asianomaisesta toiminnasta saatuun tuottoon.

5.1.6   PÄÄTELMÄ

| (116) | Edellä esitettyjen huomioiden perusteella todetaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentissa Belgian satamille myönnetty verovapautus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea sikäli kuin verosta vapautetut tulot ovat peräisin satamien harjoittamasta taloudellisesta toiminnasta. |
| --- | --- |

(116)

Edellä esitettyjen huomioiden perusteella todetaan, että CIR:n 180 §:n 2 momentissa Belgian satamille myönnetty verovapautus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea sikäli kuin verosta vapautetut tulot ovat peräisin satamien harjoittamasta taloudellisesta toiminnasta.

5.2   TOIMENPITEEN SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE

TOIMENPITEEN SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE

| (117) | Asianomaisen jäsenvaltion velvollisuus on osoittaa, että valtiontukitoimenpiteiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Belgian viranomaiset ovat esittäneet erilaisia kannanottoja, vastauksia ja huomautuksia, mutta niihin ei ole sisältynyt yhtäkään väitettä toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Vallonia ja Vallonian satamat katsovat, että SEUT-sopimuksen 93 artikla ja 106 artiklan 2 kohta voisivat luoda riittävät perusteet toimenpiteen soveltuvuudelle. Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset yhtyvät tähän näkemykseen SEUT-sopimuksen 93 artiklan osalta. |
| --- | --- |

(117)

Asianomaisen jäsenvaltion velvollisuus on osoittaa, että valtiontukitoimenpiteiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Belgian viranomaiset ovat esittäneet erilaisia kannanottoja, vastauksia ja huomautuksia, mutta niihin ei ole sisältynyt yhtäkään väitettä toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Vallonia ja Vallonian satamat katsovat, että SEUT-sopimuksen 93 artikla ja 106 artiklan 2 kohta voisivat luoda riittävät perusteet toimenpiteen soveltuvuudelle. Antwerpenin ja Zeebruggen satamaviranomaiset yhtyvät tähän näkemykseen SEUT-sopimuksen 93 artiklan osalta.

| (118) | Ensinnäkin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että julkisen palvelun tehtävien toteuttamisesta suoritettava korvaus voidaan julistaa sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos se täyttää tietyt ehdot (90). Komissio kuitenkin huomauttaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä, jossa tuen määrä on yhteydessä saatuihin tuottoihin, ei ole sidottu eikä rajattu julkisen palvelun tehtävien nettokustannuksiin (91), mikä puolestaan on välttämätön edellytys sille, että tuki voidaan todeta SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella soveltuvaksi sisämarkkinoille. Näin ollen toimenpidettä ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana korvauksena julkisesta palvelusta, eikä se sovellu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella. |
| --- | --- |

(118)

Ensinnäkin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että julkisen palvelun tehtävien toteuttamisesta suoritettava korvaus voidaan julistaa sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos se täyttää tietyt ehdot (90). Komissio kuitenkin huomauttaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä, jossa tuen määrä on yhteydessä saatuihin tuottoihin, ei ole sidottu eikä rajattu julkisen palvelun tehtävien nettokustannuksiin (91), mikä puolestaan on välttämätön edellytys sille, että tuki voidaan todeta SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella soveltuvaksi sisämarkkinoille. Näin ollen toimenpidettä ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana korvauksena julkisesta palvelusta, eikä se sovellu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella.

90

91

| (119) | Toiseksi SEUT-sopimuksen 93 artiklassa todetaan, että tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai jotka ovat korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, voidaan myös julistaa soveltuviksi sisämarkkinoille. Vaikka satamilla on keskeinen asema monivälinekuljetusten kehityksessä, kaikki satamien investoinnit eivät kuitenkaan kuulu SEUT-sopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan vaan ainoastaan ne tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi. Yhtiöverosta vapauttaminen ei myöskään ole investointitukea vaan toimintatukea, jota ei kohdenneta mihinkään tiettyihin investointeihin. Toimenpide suosii kaikkein tuottoisimpia yrityksiä, joilla on näin ollen jo lähtökohtaisesti muita paremmat sisäiset valmiudet investointien rahoittamiseen. Toimenpidettä ei myöskään ole kohdennettu niin, että se olisi korvausta – kuten edellä mainittiin – tiettyjen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden aiheuttamista kustannuksista. Lisäksi toimenpide eli verovapautus antaa etua ilman ylärajaa riippumatta siitä, mistä kustannuksista on kyse. Kyseistä toimenpidettä ei siis ole rajattu määrään, joka on tarpeen liikenteen yhteensovittamisen varmistamiseksi, eikä korvaukseen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, eikä näin ollen voida taata, että suhteellisuusperiaatetta noudatetaan. Toimenpiteellä ei myöskään ole havaittu kannustavaa vaikutusta. SEUT-sopimuksen 93 artiklaa ei näin ollen voida soveltaa. |
| --- | --- |

(119)

Toiseksi SEUT-sopimuksen 93 artiklassa todetaan, että tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai jotka ovat korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, voidaan myös julistaa soveltuviksi sisämarkkinoille. Vaikka satamilla on keskeinen asema monivälinekuljetusten kehityksessä, kaikki satamien investoinnit eivät kuitenkaan kuulu SEUT-sopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan vaan ainoastaan ne tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi. Yhtiöverosta vapauttaminen ei myöskään ole investointitukea vaan toimintatukea, jota ei kohdenneta mihinkään tiettyihin investointeihin. Toimenpide suosii kaikkein tuottoisimpia yrityksiä, joilla on näin ollen jo lähtökohtaisesti muita paremmat sisäiset valmiudet investointien rahoittamiseen. Toimenpidettä ei myöskään ole kohdennettu niin, että se olisi korvausta – kuten edellä mainittiin – tiettyjen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden aiheuttamista kustannuksista. Lisäksi toimenpide eli verovapautus antaa etua ilman ylärajaa riippumatta siitä, mistä kustannuksista on kyse. Kyseistä toimenpidettä ei siis ole rajattu määrään, joka on tarpeen liikenteen yhteensovittamisen varmistamiseksi, eikä korvaukseen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, eikä näin ollen voida taata, että suhteellisuusperiaatetta noudatetaan. Toimenpiteellä ei myöskään ole havaittu kannustavaa vaikutusta. SEUT-sopimuksen 93 artiklaa ei näin ollen voida soveltaa.

| (120) | Kolmanneksi komissio tarkastelee, onko kyseessä oleva toimenpide luonteeltaan sellainen, että sitä voitaisiin pitää tukena ”tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen” muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, huolimatta siitä, että Belgia ja muut asianomaiset osapuolet eivät ole vedonneet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan. Edellä esiin tuoduista syistä (suhteellisuuden puuttuminen, kannustavan vaikutuksen puuttuminen ja yhteyden puuttuminen johonkin tiettyyn yleistä etua palvelevaan tavoitteeseen) komissio kuitenkin toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa. |
| --- | --- |

(120)

Kolmanneksi komissio tarkastelee, onko kyseessä oleva toimenpide luonteeltaan sellainen, että sitä voitaisiin pitää tukena ”tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen” muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, huolimatta siitä, että Belgia ja muut asianomaiset osapuolet eivät ole vedonneet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan. Edellä esiin tuoduista syistä (suhteellisuuden puuttuminen, kannustavan vaikutuksen puuttuminen ja yhteyden puuttuminen johonkin tiettyyn yleistä etua palvelevaan tavoitteeseen) komissio kuitenkin toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa.

5.3   VOIMASSA OLEVA VAI UUSI TUKI?

VOIMASSA OLEVA VAI UUSI TUKI?

| (121) | Belgian viranomaiset ovat selittäneet, että satamat ovat suorittaneet oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa 1960-luvulta saakka ja ennen sitä ne suorittivat tulolajeittain määräytyvää veroa (impôt cédulaire), joka on oikeushenkilöiltä kannettavaa veroon verrattavissa oleva vero. Satamien osakseen saama verokohtelu on niin ikään ollut sidoksissa satamien oikeudelliseen asemaan, joka on vaihdellut eri aikoina. Belgian viranomaisten mukaan oikeushenkilöiltä kannettavaan veroon perustuvaa järjestelmää sovellettiin satamiin jo ennen Rooman sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958. Komission saamien tietojen perusteella näyttäisi siis siltä, että satamat ovat aina olleet vapautettuja yhtiöverosta. |
| --- | --- |

(121)

Belgian viranomaiset ovat selittäneet, että satamat ovat suorittaneet oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa 1960-luvulta saakka ja ennen sitä ne suorittivat tulolajeittain määräytyvää veroa (impôt cédulaire), joka on oikeushenkilöiltä kannettavaa veroon verrattavissa oleva vero. Satamien osakseen saama verokohtelu on niin ikään ollut sidoksissa satamien oikeudelliseen asemaan, joka on vaihdellut eri aikoina. Belgian viranomaisten mukaan oikeushenkilöiltä kannettavaan veroon perustuvaa järjestelmää sovellettiin satamiin jo ennen Rooman sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958. Komission saamien tietojen perusteella näyttäisi siis siltä, että satamat ovat aina olleet vapautettuja yhtiöverosta.

| (122) | Menettelyasetuksen 1 artiklan b kohdan i alakohdan mukaisesti tukiohjelmat, jotka on pantu täytäntöön ennen sopimuksen voimaantuloa, ovat voimassa olevia tukiohjelmia. |
| --- | --- |

(122)

Menettelyasetuksen 1 artiklan b kohdan i alakohdan mukaisesti tukiohjelmat, jotka on pantu täytäntöön ennen sopimuksen voimaantuloa, ovat voimassa olevia tukiohjelmia.

| (123) | Käytettävissä olevien tietojen perusteella satamiin on sovellettu vapautusta yhtiöverosta jo ennen vuotta 1958 eikä tukiohjelma ole olennaisesti muuttunut sen jälkeen. Näin ollen toimenpiteen katsotaan olevan voimassa oleva tukiohjelma. |
| --- | --- |

(123)

Käytettävissä olevien tietojen perusteella satamiin on sovellettu vapautusta yhtiöverosta jo ennen vuotta 1958 eikä tukiohjelma ole olennaisesti muuttunut sen jälkeen. Näin ollen toimenpiteen katsotaan olevan voimassa oleva tukiohjelma.

6.   BELGIAN VIRANOMAISTEN PYYNNÖSTÄ, JOKA KOSKEE SIIRTYMÄKAUDEN MYÖNTÄMISTÄ BELGIAN SATAMILLE

BELGIAN VIRANOMAISTEN PYYNNÖSTÄ, JOKA KOSKEE SIIRTYMÄKAUDEN MYÖNTÄMISTÄ BELGIAN SATAMILLE

| (124) | Belgian viranomaisten esittämän siirtymäkautta koskevan pyynnön osalta komissio muistuttaa, että voimassa olevaan tukeen liittyvän menettelyn tässä vaiheessa siirtymäkautta ei periaatteessa voida myöntää paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. Lopullisessa päätöksessä komissio voi myöntää asianomaiselle jäsenvaltiolle vain kohtuullisen määräajan vaadittujen muutosten toteuttamiseen. |
| --- | --- |

(124)

Belgian viranomaisten esittämän siirtymäkautta koskevan pyynnön osalta komissio muistuttaa, että voimassa olevaan tukeen liittyvän menettelyn tässä vaiheessa siirtymäkautta ei periaatteessa voida myöntää paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. Lopullisessa päätöksessä komissio voi myöntää asianomaiselle jäsenvaltiolle vain kohtuullisen määräajan vaadittujen muutosten toteuttamiseen.

| (125) | Komissio panee niin ikään merkille, että sen jälkeen, kun yhteistoimintamenettely aloitettiin 9 päivänä heinäkuuta 2014, Belgian viranomaisille on jo annettu aikaa pohtia mahdollisia lainsäädännöllisiä muutoksia. Lisäksi komissio huomauttaa, että satamia ei ole tarkoitus velvoittaa suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 lukien, kuten Belgian viranomaiset pelkäsivät. |
| --- | --- |

(125)

Komissio panee niin ikään merkille, että sen jälkeen, kun yhteistoimintamenettely aloitettiin 9 päivänä heinäkuuta 2014, Belgian viranomaisille on jo annettu aikaa pohtia mahdollisia lainsäädännöllisiä muutoksia. Lisäksi komissio huomauttaa, että satamia ei ole tarkoitus velvoittaa suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 lukien, kuten Belgian viranomaiset pelkäsivät.

| (126) | Komissiolle SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklassa annetun keskeisen tehtävän mukaisesti sen tulee pitää huolta siitä, että sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetut valtiontuet lopetetaan, ja luoda uudelleen edellytykset reilulle kilpailulle. Jos komissio menettelyn tässä vaiheessa toteaa, että joillekin yrityksille myönnetään sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, se ei periaatteessa voi keskeyttää kyseessä olevaa valtiontukea koskevaa menettelyä tai myöntää siirtymäkautta, sillä tämä tarkoittaisi sitä, että kyseisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin jatkaa entistä pidempään, mikä olisi puolestaan epäoikeudenmukaista niiden kilpailijoiden kannalta, jotka eivät saa tukea tai joiden tuki on asianomaisten edunsaajien tukea pienempi. Komissio panee tältä osin merkille, että Alankomaiden satamat, jotka ovat olleet velvollisia suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 saakka, ovat pyytäneet komissiota saattamaan Belgian satamat nopeasti yhtiöverovelvollisuuden piiriin. |
| --- | --- |

(126)

Komissiolle SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklassa annetun keskeisen tehtävän mukaisesti sen tulee pitää huolta siitä, että sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetut valtiontuet lopetetaan, ja luoda uudelleen edellytykset reilulle kilpailulle. Jos komissio menettelyn tässä vaiheessa toteaa, että joillekin yrityksille myönnetään sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, se ei periaatteessa voi keskeyttää kyseessä olevaa valtiontukea koskevaa menettelyä tai myöntää siirtymäkautta, sillä tämä tarkoittaisi sitä, että kyseisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin jatkaa entistä pidempään, mikä olisi puolestaan epäoikeudenmukaista niiden kilpailijoiden kannalta, jotka eivät saa tukea tai joiden tuki on asianomaisten edunsaajien tukea pienempi. Komissio panee tältä osin merkille, että Alankomaiden satamat, jotka ovat olleet velvollisia suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017 saakka, ovat pyytäneet komissiota saattamaan Belgian satamat nopeasti yhtiöverovelvollisuuden piiriin.

| (127) | Kuten edellä on todettu, se, että muiden jäsenvaltioiden muissa satamissa saattaa olla käytössä muita tukia, ei anna perustetta menettelyn keskeyttämiselle tai sille, että niiden kansallisten toimenpiteiden, joilla komission päätös pannaan täytäntöön, voimaantuloa lykättäisiin. Tällainen lykkäys pitkittäisi niiden vääristymien olemassaoloa, joita nykyisellään on Pohjois-Euroopan satamien välillä – tarkemmin sanoen vääristymiä on Belgian satamien, jo mainittujen Alankomaiden satamien ja Ranskan satamien välillä, ja siksi myös Ranskan satamista annetaan samanaikaisesti vastaava päätös, jolla satamien tämänhetkiset verovapaudet poistetaan. |
| --- | --- |

(127)

Kuten edellä on todettu, se, että muiden jäsenvaltioiden muissa satamissa saattaa olla käytössä muita tukia, ei anna perustetta menettelyn keskeyttämiselle tai sille, että niiden kansallisten toimenpiteiden, joilla komission päätös pannaan täytäntöön, voimaantuloa lykättäisiin. Tällainen lykkäys pitkittäisi niiden vääristymien olemassaoloa, joita nykyisellään on Pohjois-Euroopan satamien välillä – tarkemmin sanoen vääristymiä on Belgian satamien, jo mainittujen Alankomaiden satamien ja Ranskan satamien välillä, ja siksi myös Ranskan satamista annetaan samanaikaisesti vastaava päätös, jolla satamien tämänhetkiset verovapaudet poistetaan.

| (128) | Sillä seikalla, että komissio olisi oletettavasti antanut Alankomaille asiassa SA.25338 (92) pidemmän täytäntöönpanoajan, ei myöskään voida nyt käsiteltävässä tapauksessa perustella siirtymäkautta koskevaa pyyntöä. Komissio kohtelee kaikkia jäsenvaltioita samalla tavalla ja ottaa kussakin tapauksessa huomioon tarkasteltavan tapauksen ominaispiirteet, eikä Alankomaiden tapausta voida verrata Belgian tapaukseen. Lopullisessa päätöksessään komissio vieläpä nimenomaisesti kieltäytyi myöntämästä Alankomaille siirtymäkautta siitä huolimatta, että muissa jäsenvaltioissa oli yhä voimassa vastaavia toimenpiteitä. Lisäksi pannaan merkille, että Alankomaiden on täytynyt lopettaa kyseessä olevat veroetuudet ennen Belgiaa, mikä ei luonnollisesti ole suosinut niiden satamia. |
| --- | --- |

(128)

Sillä seikalla, että komissio olisi oletettavasti antanut Alankomaille asiassa SA.25338 (92) pidemmän täytäntöönpanoajan, ei myöskään voida nyt käsiteltävässä tapauksessa perustella siirtymäkautta koskevaa pyyntöä. Komissio kohtelee kaikkia jäsenvaltioita samalla tavalla ja ottaa kussakin tapauksessa huomioon tarkasteltavan tapauksen ominaispiirteet, eikä Alankomaiden tapausta voida verrata Belgian tapaukseen. Lopullisessa päätöksessään komissio vieläpä nimenomaisesti kieltäytyi myöntämästä Alankomaille siirtymäkautta siitä huolimatta, että muissa jäsenvaltioissa oli yhä voimassa vastaavia toimenpiteitä. Lisäksi pannaan merkille, että Alankomaiden on täytynyt lopettaa kyseessä olevat veroetuudet ennen Belgiaa, mikä ei luonnollisesti ole suosinut niiden satamia.

92

| (129) | Väitteet, joita Belgian viranomaiset ovat esittäneet vaikeuksista, joita liittyy kansallisen lainsäädännön saattamiseen unionin oikeuden mukaiseksi, eivät myöskään ole tässä asiassa osoitus sellaisista poikkeuksellisista olosuhteista, jotka tarjoaisivat perusteen siirtymäkauden myöntämiselle. Eritoten, kuten komissio on edellä todennut, jo pelkästään CIR:n 180 §:n 2 momentin poistamisen pitäisi periaatteessa johtaa siihen, että satamat saadaan yhtiöverovelvollisuuden piiriin. Myöskään se, että oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvan oikeushenkilön siirtymistä yhtiöveron piiriin ei nimenomaisesti säännellä Belgian verolainsäädännössä, ei oleriittävä perustelu: Belgian verohallinnolla on mahdollisuus (jota se myös käyttää) määritellä uudelleen oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvan yksikön toiminta niin, että se saadaan yhtiöveron piiriin, jos tätä siirtymää ei säännellä lainsäädäntötoimenpiteellä. Belgian viranomaiset eivät myöskään selitä, miten yhtiöveron ehdottoman vapautuksen poistaminen satamilta rikkoisi yhdenvertaisuusperiaatetta, mikäli oletetaan, että tämä kansallisesta lainsäädännöstä juontuva olosuhde olisi merkityksellinen siirtymäkauden myöntämisen kannalta. Tästä poiketen Belgian viranomaiset katsoivat, että hiljattain toteutettu uudistus, jolla Belgian kuntien yhteiset julkiset laitokset saatiin yhtiöveron piiriin, edisti yhdenvertaista kohtelua (93) – aikaisemmin nämä laitokset oli vapautettu yhtiöverosta ja ne suorittivat oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa (eli niiden tilanne oli sama kuin satamilla). |
| --- | --- |

(129)

Väitteet, joita Belgian viranomaiset ovat esittäneet vaikeuksista, joita liittyy kansallisen lainsäädännön saattamiseen unionin oikeuden mukaiseksi, eivät myöskään ole tässä asiassa osoitus sellaisista poikkeuksellisista olosuhteista, jotka tarjoaisivat perusteen siirtymäkauden myöntämiselle. Eritoten, kuten komissio on edellä todennut, jo pelkästään CIR:n 180 §:n 2 momentin poistamisen pitäisi periaatteessa johtaa siihen, että satamat saadaan yhtiöverovelvollisuuden piiriin. Myöskään se, että oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvan oikeushenkilön siirtymistä yhtiöveron piiriin ei nimenomaisesti säännellä Belgian verolainsäädännössä, ei oleriittävä perustelu: Belgian verohallinnolla on mahdollisuus (jota se myös käyttää) määritellä uudelleen oikeushenkilöiltä kannettavan veron piiriin kuuluvan yksikön toiminta niin, että se saadaan yhtiöveron piiriin, jos tätä siirtymää ei säännellä lainsäädäntötoimenpiteellä. Belgian viranomaiset eivät myöskään selitä, miten yhtiöveron ehdottoman vapautuksen poistaminen satamilta rikkoisi yhdenvertaisuusperiaatetta, mikäli oletetaan, että tämä kansallisesta lainsäädännöstä juontuva olosuhde olisi merkityksellinen siirtymäkauden myöntämisen kannalta. Tästä poiketen Belgian viranomaiset katsoivat, että hiljattain toteutettu uudistus, jolla Belgian kuntien yhteiset julkiset laitokset saatiin yhtiöveron piiriin, edisti yhdenvertaista kohtelua (93) – aikaisemmin nämä laitokset oli vapautettu yhtiöverosta ja ne suorittivat oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa (eli niiden tilanne oli sama kuin satamilla).

93

| (130) | Komissio ei myöskään ole koskaan hyväksynyt kyseessä olevaa toimenpidettä, eivätkä Belgian viranomaiset ole koskaan ilmoittaneet siitä komissiolle. Näin ollen oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita ei voida soveltaa tässä tapauksessa, eikä komissio voi määrätä jäsenvaltiota perimään aiemmin myönnettyjä tukia takaisin, sillä kyse on voimassa olevasta tuesta. |
| --- | --- |

(130)

Komissio ei myöskään ole koskaan hyväksynyt kyseessä olevaa toimenpidettä, eivätkä Belgian viranomaiset ole koskaan ilmoittaneet siitä komissiolle. Näin ollen oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita ei voida soveltaa tässä tapauksessa, eikä komissio voi määrätä jäsenvaltiota perimään aiemmin myönnettyjä tukia takaisin, sillä kyse on voimassa olevasta tuesta.

7.   ALANKOMAIDEN SATAMIEN PYYNNÖISTÄ

ALANKOMAIDEN SATAMIEN PYYNNÖISTÄ

| (131) | Alankomaiden satamat ovat pyytäneet, että niiden saattamisesta yhtiöverovelvollisiksi luovuttaisiin toistaiseksi – tältä osin komissio muistuttaa, että meneillään oleva menettely ei koske Alankomaiden satamia vaan Belgian satamia. Alankomaiden satamia koskevasta asiasta SA.25338 antamassaan lopullisessa päätöksessä (94) komissio sitä paitsi kieltäytyi luopumasta Alankomaiden satamien saattamisesta yhtiöverotuksen piiriin samoista periaatteellisista syistä kuin nyt käsillä olevassa päätöksessä on esitetty. Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisuus perustuu sitä paitsi Alankomaiden kansalliseen lainsäädäntöön, eikä komissio joka tapauksessa SEUT-sopimuksen 107 artiklan puitteissa voi pakottaa jäsenvaltiota muuttamaan lainsäädäntöään valtiontukien myöntämiseksi tietyille talouden toimijoille. |
| --- | --- |

(131)

Alankomaiden satamat ovat pyytäneet, että niiden saattamisesta yhtiöverovelvollisiksi luovuttaisiin toistaiseksi – tältä osin komissio muistuttaa, että meneillään oleva menettely ei koske Alankomaiden satamia vaan Belgian satamia. Alankomaiden satamia koskevasta asiasta SA.25338 antamassaan lopullisessa päätöksessä (94) komissio sitä paitsi kieltäytyi luopumasta Alankomaiden satamien saattamisesta yhtiöverotuksen piiriin samoista periaatteellisista syistä kuin nyt käsillä olevassa päätöksessä on esitetty. Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisuus perustuu sitä paitsi Alankomaiden kansalliseen lainsäädäntöön, eikä komissio joka tapauksessa SEUT-sopimuksen 107 artiklan puitteissa voi pakottaa jäsenvaltiota muuttamaan lainsäädäntöään valtiontukien myöntämiseksi tietyille talouden toimijoille.

94

8.   PÄÄTELMÄ

PÄÄTELMÄ

| (132) | CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainittujen Belgian satamien vapauttamisessa yhtiöverosta on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(132)

CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainittujen Belgian satamien vapauttamisessa yhtiöverosta on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille.

| (133) | Belgian viranomaisten tulee näin ollen poistaa kyseessä oleva vapautus yhtiöverosta ja velvoittaa asianomaiset yksiköt suorittamaan yhtiöveroa. Tämä toimenpide on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu, ja sitä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen, |
| --- | --- |

(133)

Belgian viranomaisten tulee näin ollen poistaa kyseessä oleva vapautus yhtiöverosta ja velvoittaa asianomaiset yksiköt suorittamaan yhtiöveroa. Tämä toimenpide on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu, ja sitä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

CIR:n 180 §:n 2 momentissa mainittujen Belgian satamien vapauttamisessa yhtiöverosta on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille.

2 artikla

1.   Belgian on poistettava 1 artiklassa tarkoitettu vapautus yhtiöverosta ja velvoitettava ne yksiköt suorittamaan yhtiöveroa, joihin tätä vapautusta on sovellettu.

2.   Toimenpide, jolla Belgia panee 1 kohtaan perustuvat velvoitteensa täytäntöön, on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu tiedoksi. Tätä toimenpidettä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen.

3 artikla

Belgian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 2017.

Komission puolesta

Margrethe VESTAGER

Komission jäsen

---

(1)  
  EUVL C 302, 19.8.2016, s. 5.

1

(2)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

2

(3)  
  EUVL C 156, 2.5.2016, s. 46.

3

(4)  Määräys 9.3.2016, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL ym. v. komissio, T-438/15, ECLI:EU:T:2016:142.

4

(5)  
  EUVL C 175, 17.5.2016, s. 23.

5

(6)  Määräys 27.10.2016, Port Autonome du Centre et de l'Ouest SCRL ym. v. komissio, T-116/16, ECLI:EU:T:2016:656.

6

(7)  
  EUVL C 302, 19.8.2016, s. 5.

7

(8)  CIR:n 1 §:n 1 kohta: ”Tuloveroiksi katsotaan seuraavat verot:

8

| 1. | kuningaskunnan asukkaiden kokonaistuloista suoritettava vero, jota kutsutaan luonnollisilta henkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes physiques); |
| --- | --- |

1.

kuningaskunnan asukkaiden kokonaistuloista suoritettava vero, jota kutsutaan luonnollisilta henkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes physiques);

| 2. | maahan sijoittautuneiden yhtiöiden kokonaistuloista suoritettava vero, jota kutsutaan yhtiöveroksi (impôt des sociétés); |
| --- | --- |

2.

maahan sijoittautuneiden yhtiöiden kokonaistuloista suoritettava vero, jota kutsutaan yhtiöveroksi (impôt des sociétés);

| 3. | vero, joka suoritetaan belgialaisten oikeushenkilöiden tuloista silloin, kun nämä oikeushenkilöt eivät ole yhtiöitä, ja jota kutsutaan oikeushenkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes morales); |
| --- | --- |

3.

vero, joka suoritetaan belgialaisten oikeushenkilöiden tuloista silloin, kun nämä oikeushenkilöt eivät ole yhtiöitä, ja jota kutsutaan oikeushenkilöiltä kannettavaksi veroksi (impôt des personnes morales);

| 4. | ulkomailla asuvien tuloista suoritettava vero, jota kutsutaan ulkomailla asuvilta kannettavaksi veroksi (impôt des non-résidents).” |
| --- | --- |

4.

ulkomailla asuvien tuloista suoritettava vero, jota kutsutaan ulkomailla asuvilta kannettavaksi veroksi (impôt des non-résidents).”

(9)  Tämä 1 §:ssä esitetty sääntö esitetään toistamiseen CIR:n 179 §:ssä. Yhtiöveroa koskevista säännöistä säädetään CIR:n III osaston jaksossa, joka alkaa 179 §:stä ja päättyy 219 §:n 2 momenttiin.

9

(10)  Oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa koskevista säännöistä säädetään CIR:n IV osaston 220–226 §:ssä.

10

(11)  CIR:n 180 §:n 2 momentissa viitataan seuraaviin yksiköihin: SCRL Port autonome du Centre et de l'Ouest (rajavastuuosuuskunta), Compagnie des installations maritimes de Bruges, Brysselin satama, Antwerpenin, Oostenden ja Gentin itsenäiset kunnalliset satamaviranomaiset, Liègen, Charleroin ja Namurin itsenäiset satamat ja osakeyhtiöt ”Waterwegen en Zeekanaal” ja ”De Scheepvaart”. Joukkorahoituksen tunnustamisen ja puitteiden järjestämisestä ja erinäisistä rahoitusalaa koskevista määräyksistä 18 päivänä joulukuuta 2016 säädetyn lain (Moniteur belge 20.12.2016; Numac: 2016003460) 110 §:ssä todetaan CIR:n 180 §:n 2 momentin osalta seuraavaa: ”(...) teksti ”Antwerpenin ja Oostenden itsenäiset kunnalliset satamaviranomaiset, julkisoikeudellinen osakeyhtiö Havenbedrijf Gent” korvataan tekstillä ”Oostenden itsenäinen kunnallinen satamaviranomainen, julkisoikeudelliset osakeyhtiöt Havenbedrijf Antwerpen ja Havenbedrijf Gent”.”

11

(12)  CIR:n 220 §: ”Seuraavat henkilöt ovat velvollisia suorittamaan oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa: (...) 2. oikeushenkilöt, jotka eivät 180 §:n nojalla ole yhtiöveron alaisia; (...).”

12

(13)  CIR:n 221 §: ”Oikeushenkilöiltä kannettan veron alaisia oikeushenkilöitä voidaan verottaa ainoastaan seuraavien omaisuuserien osalta:

13

| 1. | niiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallinen kiinteistötulo, (...); |
| --- | --- |

1.

niiden Belgiassa sijaitsevien kiinteistöjen laskennallinen kiinteistötulo, (...);

| 2. | pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavat tulot ja tuotot, mukaan lukien 21 §:n 5–6 ja 10 momentissa tarkoitetut ensimmäiset tuloerät ja 21 §:n 13 momentissa tarkoitetut korot sekä 90 §:n 5–7 ja 11 momentissa tarkoitetut erilaiset tulot.” |
| --- | --- |

2.

pääomista ja irtaimesta omaisuudesta saatavat tulot ja tuotot, mukaan lukien 21 §:n 5–6 ja 10 momentissa tarkoitetut ensimmäiset tuloerät ja 21 §:n 13 momentissa tarkoitetut korot sekä 90 §:n 5–7 ja 11 momentissa tarkoitetut erilaiset tulot.”

(14)  CIR:n 225 §: ”Edellä olevassa 221 §:ssä tarkoitettuihin tuloihin liittyvä vero vastaa suuruudeltaan kiinteistöveroa ja irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävää pidätystä. (...).”

14

(15)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.10.2002, Aéroports de Paris v. komissio, C-82/01, ECLI:EU:C:2002:617.

15

(16)  Perustuslakituomioistuimen tuomio nro 162/2015, 19.11.2015; Moniteur belge 5.2.2016; Numac: 2015205632.

16

(17)  Moniteur belge 8.4.1999; Numac: 1999035415. Ks. 13 §:n 3 momentti: ”Satamaviranomaiset asettavat satamamaksut itsenäisesti niin, että ne ovat kohtuullisessa suhteessa niitä vastaan suoritettavien palveluiden arvoon (...).”

17

(18)  Myös Flanderin satamakomitea mainitsee tämän seikan. Se tarkentaa, että valtio on rahoittanut merenkulun käyttöinfrastruktuureita (erityisesti kanavasulkujen toimintaa ja tiettyjen satamien läpi kulkevien kulkuväylien ruoppausta), satamien perusinfrastruktuureita ja satamakonttoripalveluita viime vuosina aiempaa vähemmän.

18

(19)  Perustuslakituomioistuimen tuomio nro 151/2016, 1.12.2016; Moniteur belge 12.1.2017; Numac: 2016206080.

19

(20)  
  EUVL C 262, 19.7.2016, s. 1.

20

(21)  Alankomaiden kilpailuviranomaisen raportti Rotterdamin satamaviranomaisesta, 2005, P_600019/255.R261, s. 2.

21

(22)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.6.1987, komissio v. Italia, 118/85, ECLI:EU:C:1987:283, 7 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18.6.1998, komissio v. Italia, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, 36 kohta.

22

(23)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.9.2000, Pavlov ym., yhdistetyt asiat C-180/98–C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, 74 kohta.

23

(24)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011, Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt ym. v. komissio, yhdistetyt asiat T-443/08 ja T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, erityisesti 93 ja 94 kohta, vahvistettu muutoksenhaun jälkeen unionin tuomioistuimen tuomiolla 19.12.2012, Mitteldeutsche Flughafen ja Flughafen Leipzig-Halle v. komissio, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, erityisesti 40–43 ja 47 kohta. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2000, Aéroports de Paris v. komissio, T-128/98, ECLI:EU:C:2000:290, 125 kohta, vahvistettu muutoksenhaun jälkeen yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla 24.10.2002, Aéroports de Paris v. komissio, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617.

24

(25)  Ks. esim. komission 15 päivänä joulukuuta 2009 tekemä päätös valtiontuesta N 385/2009 – Ventspilsin sataman satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus (EUVL C 62, 13.3.2010, s. 7); komission 15 päivänä kesäkuuta 2011 tekemä päätös valtiontuesta 44/2010 – Latvian tasavalta – Krievu salān satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 21); komission 22 päivänä helmikuuta 2012 tekemä päätös valtiontuesta SA.30742 (N/2010) – Liettua – Infrastruktuurien rakentaminen Klaipedan matkustaja- ja rahtiterminaalia varten (EUVL C 121, 26.4.2012, s. 1); komission 2 päivänä heinäkuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.35418 (2012/N) – Kreikka – Pireuksen sataman laajennus (EUVL C 256, 5.9.2013, s. 2); komission 18 päivänä syyskuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.36953 (2013/N) – Espanja – Bahía de Cádizin satamaviranomainen (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1).

25

(26)  Ks. esim. komission 18 päivänä syyskuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.36953 (2013/N) – Espanja – Bahía de Cádizin satamaviranomainen (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1).

26

(27)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.12.1991, Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, 3 ja 27 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.7.1997 asiassa C-242/95 GT-Link A/S v. de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, 52 kohta: ”Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että kauppasataman käyttö olisi aina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamista, eikä myöskään sitä, että kaikki tällaisessa satamassa suoritettavat palvelut kuuluisivat tällaisen tehtävän piiriin.”

27

(28)  Ks. esim. komission 18 päivänä joulukuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.37402 – Budapesti szabadkikötő -satama (EUVL C 141, 9.5.2014, s. 1); komission 17 päivänä lokakuuta 2012 tekemä päätös valtiontuesta SA.34501 – Königs Wusterhausenin / Wildaun sisäsatama (EUVL C 176, 21.6.2013, s. 1); komission 1 päivänä lokakuuta 2014 tekemä päätös valtiontuesta SA.38478 – Györ-Gönyün satama (EUVL C 418, 21.11.2014, s. 1).

28

(29)  Ks. 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 15 §:n 1 momentti (”yleisistä satamamaksuista”).

29

(30)  Ks. 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 15 §:n 2 momentti (”erityisistä satamamaksuista”).

30

(31)  Ks. 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 25 §:n 2 momentti (”Flanderin hallitus valtuutetaan perustamaan yhteinen yhteistoimintakomitea. Viisivuotinen toiminnan edistämissuunnitelma laaditaan teollisen talouden mallin pohjalta.”) ja 26 §:n 1 momentti (”Satamaviranomaisten keskinäiset riidat satamatoiminnan, erityisesti satamaviranomaisten kaupallisen toiminnan, alalla [...] selvitetään riita-asioiden käsittelystä vastaavassa satamakomiteassa [...]”). Ks. myös Port autonome du Centre et de l'Ouestin perustamisesta 1 päivänä huhtikuuta 1999 annetun asetuksen 3 § (”Satamatoiminnoiksi katsotaan yhtiön toimintaan liittyvät toiminnot eli kauppatavaroiden lastaus, purku, varastointi ja kuljetus sekä teolliset, kaupalliset ja huoltotoiminnot.”)

31

(32)  Ks. CIR:n huomautus nro 179/10 (ks. jäljempänä).

32

(33)  Ks. CIR:n huomautus nro 179/11 (ks. jäljempänä).

33

(34)  Ks. CIR:n huomautukset nro 2/4, nro 179/10 ja nro 179/11.

34

| — | Huomautus nro 2/4: ”Yhtiöllä tarkoitetaan mitä tahansa yhtiötä, yhdistystä, laitosta tai elintä,






  a) | joka on perustettu asianmukaisesti; |
| --- | --- | --- |

—

Huomautus nro 2/4: ”Yhtiöllä tarkoitetaan mitä tahansa yhtiötä, yhdistystä, laitosta tai elintä,

a)

joka on perustettu asianmukaisesti;

| b) | jolla on oikeushenkilöys; |
| --- | --- |

b)

jolla on oikeushenkilöys;

| c) | joka harjoittaa liiketoimintaa tai toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia (CIR92:n 2 §:n 2 momentin 1 kohdan 1 alakohta). |
| --- | --- |

c)

joka harjoittaa liiketoimintaa tai toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia (CIR92:n 2 §:n 2 momentin 1 kohdan 1 alakohta).

Kohdissa a, b ja c käytettyjä käsitteitä selostetaan tarkemmin huomautuksissa 179/6–20.”

| — | Huomautus nro 179/10: ”Ilmaisulla ’harjoittaa liiketoimintaa’ tarkoitetaan minkä tahansa teollisen, kaupallisen tai maatalouteen perustuvan yritystoiminnan harjoittamista, josta saatavat voitot olisivat työstä saatavia tuloja, joista tällä perusteella suoritettaisiin luonnollisilta henkilöiltä kannettavaa veroa, mikäli liiketoiminnan harjoittaja olisi luonnollinen henkilö tai yhtiö ym., jolla ei ole oikeushenkilöyttä” (CIR92:n 23 §:n 1 momentin 1 ja 24 kohta).” |
| --- | --- |

—

Huomautus nro 179/10: ”Ilmaisulla ’harjoittaa liiketoimintaa’ tarkoitetaan minkä tahansa teollisen, kaupallisen tai maatalouteen perustuvan yritystoiminnan harjoittamista, josta saatavat voitot olisivat työstä saatavia tuloja, joista tällä perusteella suoritettaisiin luonnollisilta henkilöiltä kannettavaa veroa, mikäli liiketoiminnan harjoittaja olisi luonnollinen henkilö tai yhtiö ym., jolla ei ole oikeushenkilöyttä” (CIR92:n 23 §:n 1 momentin 1 ja 24 kohta).”

| — | Huomautus nro 179/11: ”Ilmaisu ”harjoittaa toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” kattaa seuraavat toiminnot:






  1. | voittoa tuottavat toimet (CIR92:n 23 §:n 1 momentin 2 ja 27 kohta), joiden on oikeuskäytännössä tulkittu tarkoittavan ”voittoa tavoittelevia toimia”; |
| --- | --- | --- |

—

Huomautus nro 179/11: ”Ilmaisu ”harjoittaa toimintoja, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia” kattaa seuraavat toiminnot:

1.

voittoa tuottavat toimet (CIR92:n 23 §:n 1 momentin 2 ja 27 kohta), joiden on oikeuskäytännössä tulkittu tarkoittavan ”voittoa tavoittelevia toimia”;

| 2. | toimet, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia mutta joilla ei tavoitella voittoa ja joille on tyypillistä pysyväisluonteinen ammattimainen toiminta, johon kuuluvat






  a) | luonteeltaan teollisten, kaupallisten taikka maatalouteen liittyvien toimintojen toistuminen riittävän usein niin, että toimintoja voidaan pitää ”toimena”; |
| --- | --- | --- |

2.

toimet, jotka ovat luonteeltaan voittoa tuottavia mutta joilla ei tavoitella voittoa ja joille on tyypillistä pysyväisluonteinen ammattimainen toiminta, johon kuuluvat

a)

luonteeltaan teollisten, kaupallisten taikka maatalouteen liittyvien toimintojen toistuminen riittävän usein niin, että toimintoja voidaan pitää ”toimena”;

| b) | teollisten tai kaupallisten menetelmien käyttäminen. |
| --- | --- |

b)

teollisten tai kaupallisten menetelmien käyttäminen.

Edellä olevassa 2 kohdassa on näin ollen kyse toimista, jotka ovat yleensä perusolemukseltaan sellaisia, että ne tuottavat voittoja tai tuottoja, vaikka niitä harjoittava oikeushenkilö ei toimintasääntöjensä mukaisesti taikka tosiasiallisesti tavoittelisikaan voittoa.”

(35)  Komission 16 päivänä lokakuuta 2002 tekemä päätös valtiontuesta N 438/02 – Belgia – Tuki satamaviranomaisille julkisten viranomaisten tehtävien suorittamiseksi (EYVL C 284, 21.11.2002, s. 2).

35

(36)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18.3.1997, Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, 22 kohta.

36

(37)  Pöytäkirja (N:o 26) yleistä etua koskevista palveluista (SEUT-sopimuksen liite).

37

(38)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.11.1995, FFSA ym., C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, 21 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 1.7.2008, MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 27 ja 28 kohta.

38

(39)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 14 kohta.

39

(40)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 1.7.2008, MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 25 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.10.2002, Aéroports de Paris, C-82/01 P, 74 ja 77 kohta.

40

(41)  Komissio huomauttaa erityisesti, että Belgian viranomaisten mukaan tietyt Belgian satamat siirtävät osan voitoistaan omistajalleen.

41

(42)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 29.10.1980, Van Landewyck, yhdistetyt asiat 209/78–215/78 ja 218/78, ECLI:EU:C:1980:248, 88 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.11.1995, FFSA ym., C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, 21 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 1.7.2008, MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, 27 ja 28 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.1.2006, Cassa di Risparmio di Firenze ym., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 122 ja 123 kohta.

42

(43)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.10.2002, Aéroports de Paris v. komissio, C-82/01, ECLI:EU:C:2002:617, 78 kohta.

43

(44)  Yleistä taloudellista etua koskevilla palveluilla tarkoitetaan ”sellaisten palvelujen tarjoamista, joita yritys ei omien taloudellisten etujensa kannalta katsoen ottaisi hoitaakseen tai ei hoitaisi samassa määrin tai samoilla ehdoilla” erityisesti hinnan ja laadun osalta (ks. komission tiedonanto Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen (EUVL C 8, 11.1.2012, s. 4, 47 ja 48 kohta).

44

(45)  Antwerpenin satamassa vuonna 2015 erilaiset käyttömaksut ja satamamaksut tuottivat 290,3 miljoonaa euroa eli noin 84 prosenttia liiketoiminnan tuloista (joihin lasketaan niin ikään kuuluvaksi Flanderin hallituksen maksamat toiminta-avustukset) ja kattoivat 113 prosenttia liiketoiminnan kuluista (ks. Vuoden 2015 vuosikertomus, s. 61–62).

45

(46)  
  Maaliskuun 2 päivänä 1999 annetun Flanderin satama-asetuksen 25 §:n 3 momentissa todetaan, että ”Flanderin hallitus ja satamaviranomaiset laativat aloitteita, joilla pyritään luomaan [...] Flanderin merisatamiin yhdenmukaiset maksurakenteet, jotta Flanderin merisatamille voidaan taata reilu kilpailutilanne”. Myös Brysselin sataman toimittamiin huomautuksiin (s. 102) liitetyistä asiakirjoista käy ilmi, että hintoja (ja alennuksia) pidetään välineenä, jolla voidaan vaikuttaa kysyntäkäyttäytymiseen: ”Satama pyrkii aktiivisesti kehittämään vesiliikennettä ja vahvistamaan tavarankuljetusten siirtymistä vesiliikenteeseen seuraavilla toimenpiteillä: Satama toteuttaa vesiliikennettä edistävää hintapolitiikkaa, mikä tarkoittaa muiden muassa sitä, että merenkulusta peritään 0,00025 euron maksu tonnikilometriä kohti, ja sitä, että meriliikenne, uudet liikennemuodot ja kasvussa olevat liikennemuodot vapautetaan laiturimaksuista. Alue korvaa satamalle tähän toimenpiteeseen liittyvät tuloerien menetykset. [...] Tältä osin satama myöntää vesitietä ahkerimmin käyttäville yrityksille alennuksia sen maa-alueiden käyttöoikeusmaksuista [...].”

46

(47)  Perustuslakituomioistuimen tuomio nro 162/2015, 19.11.2015, A.2.2 kohta.

47

(48)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 220 kohta.

48

(49)  Sisävesiliikenteen satamamaksuista suoritetaan arvonlisäveroa. Ks. Antwerpenin sataman sisävesiliikenteen maksuja koskevien sääntöjen 5 § (Sisävesiliikenteen maksuja koskevat säännöt, s. 11). Sitä vastoin arvonlisäverodirektiivin (yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annettu direktiivi 2006/112/EY, EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1) 139 artiklaan sisältyvän ja Belgian arvonlisäverolain 42 §:n 1 momentin 5 kohtaan kirjatun erityisen vapautuksen nojalla kansainväliseen liikenteeseen liittyvät satamamaksut on nimenomaisesti vapautettu arvonlisäverosta (arvonlisäveroa ei mainita Antwerpenin meriliikennettä koskevassa hintaluettelossa). Erityisen vapautuksen tarpeellisuus osoittaa, että kyseiset palveluiden suoritukset kuuluisivat tavallisesti arvonlisäveron piiriin arvonlisäverodirektiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuina palveluiden suorituksina.

49

(50)  Komission 10 päivänä joulukuuta 2008 tekemä päätös (EUVL C 137, 17.6.2009).

50

(51)  Komission 4 päivänä heinäkuuta 2006 tekemä päätös (EUVL C 276, 14.11.2006).

51

(52)  Komission 7 päivänä kesäkuuta 2006 tekemä päätös (EUVL C 207, 31.8.2006).

52

(53)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011 yhdistetyissä asioissa T-443/08 ja T-455/08, Freistaat Sachsen ym. v. komissio, ks. edellä.

53

(54)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22.5.2003, Korhonen, C-18/01, ECLI:EU:C:2003:300.

54

(55)  Neuvoston direktiivi 92/50/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1).

55

(56)  Komission 27 päivänä maaliskuuta 2014 antama päätös – GRW-maankäyttöohjelma teollista ja kaupallista käyttöä varten (EUVL C 141, 9.5.2014, s. 1).

56

(57)  Ks. komission päätös Bahía de Cádizin satamaa koskevasta valtiontuesta SA.36953 (2013/N) (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1), johdanto-osan 29 kappale; komission päätös Klaipėdaa koskevasta valtiontuesta SA.30742 (N/2010) (EUVL C 121, 26.4.2012, s. 1), johdanto-osan 8 ja 9 kappale; komission päätös Krievu Salan satamaa koskevasta valtiontuesta N 44/2010 (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 21), johdanto-osan 67 kappale; komission päätös Ventspilsin satamaa koskevasta valtiontuesta C 39/2009 (ex N 385/2009) (EUVL C 62, 13.3.2010, s. 7), johdanto-osan 30, 57 ja 58 kappale.

57

(58)  Ks. esim. kohta 2.7 asiakirjassa Käyttöoikeuksia koskevat yleiset ehdot Antwerpenin satama-alueella. Ks. myös Liègen sataman maksuihin sovellettavat ehdot.

58

(59)  Vastaus parlamentin jäsenen Willem-Frederik Schiltzin 7 päivänä toukokuuta 2013 esittämään kysymykseen nro 397 (Chambre des représentants, kysymykset ja vastaukset, 2012–2013, QRVA 53/128, 9.9.2013, s. 86); vastaus parlamentin jäsenen Servais Verherstraetenin 11 päivänä toukokuuta 2011 esittämään suulliseen kysymykseen nro 4288 (analyyttinen selonteko 53, finanssi- ja budjettivaliokunnan asiakirja 229, 11.5.2011, s. 22). Unionin tuomioistuin katsoo niin ikään, että tämä toiminta on arvonlisäverodirektiivissä tarkoitettua taloudellista toimintaa (ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007, Ministero delle Finanze – Ufficio IVA di Milano contre CO.GE.P. Srl, C-174/06, ECLI:EU:C:2007:634, 31–35 kohta).

59

(60)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 207 kohta.

60

(61)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8.11.2001, Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598.

61

(62)  Ks. CIR:n 221 §.

62

(63)  Ks. CIR:n 225 §.

63

(64)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 206 kohta ja yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden osalta yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, 87–95 kohta.

64

(65)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2000, Ranska v. Ladbroke Racing Ltd ja komissio, C-83/98 P, ECLI:EU:C:2000:248, 48–51 kohta.

65

(66)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22.6.2006, Belgia ja Forum 187 v. komissio, yhdistetyt asiat C-182/03 ja C-217/03, EU:C:2006:416, 128 kohta.

66

(67)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15.12.2005, Italia v. komissio, C-66/02, EU:C:2005:768, 94 kohta.

67

(68)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006, Portugali v. komissio, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 56 kohta; unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 49 kohta.

68

(69)  Tämä tarkoittaa tilannetta, jossa toimenpide perustuu suoraan viitejärjestelmän sisäisiin perus- tai johtoperiaatteisiin tai järjestelmälle ominaisiin ja järjestelmän toiminnan ja tehokkuuden kannalta välttämättömiin mekanismeihin, ks. unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 69 kohta.

69

(70)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006, Portugali v. komissio, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 81 kohta; unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 65 kohta.

70

(71)  Ks. huomautus nro 179/2: ”Jo tässä vaiheessa kiinnitetään huomiota siihen seikkaan, että vaikka niitä voitaisiin periaatteessa pitää yhtiöverovelvollisina, ne on suljettu yhtiöverotuksen ulkopuolelle CIR92:n 180–182 §:n nojalla: satamat kuuluvat kategoriaan 1 eli oikeushenkilöihin, jotka on ”ehdoitta” suljettu yhtiöverotuksen ulkopuolelle (Ks. CIR92:n 180 §:n huomautus); [...].”

71

(72)  Ks. huomautus nro 179/16: ”Belgian liikeyritykset (osakeyhtiöt (SA), osakepääomalliset kommandiittiyhtiöt (SCA), avoimet yhtiöt (SNC), kommandiittiyhtiöt (SCS, SC), rajavastuuyhtiöt (SPRL) ja yhteisvastuulliset rajoittamattoman vastuun osuuskunnat (SCRIS)) perustetaan yleensä voittoa tuottavan toiminnan harjoittamista varten. Yleensä ne siis harjoittavat tosiasiallisesti mitä tahansa teollista, kaupallista tai maatalouteen perustuvaa yritystoimintaa tai voittoa tuottavaa toimea tai kahta näistä samanaikaisesti ja kaikkien niiden saamien voittojen ja tuottojen katsotaan syntyneen tästä toiminnasta.” Ks. myös perustuslakituomioistuimen 6 päivänä joulukuuta 2012 antaman tuomion nro 148/2012 (Moniteur belge, 29.1.2013) A.2.1 ja B.3.1 kohta. Vastauksessaan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen valtiovarainministeri totesi, että itsenäisten kunnallisten viranomaisten osalta olisi tutkittava tapauskohtaisesti, ovatko ne harjoittamansa toiminnan perusteella velvollisia suorittamaan yhtiöveroa vai oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa. Koska näitä toimintoja pidetään 10 päivänä huhtikuuta 1995 annetun kuninkaallisen asetuksen nojalla luonteeltaan teollisina tai kaupallisina, voidaan ministerin mukaan katsoa, että itsenäiset kunnalliset viranomaiset ovat periaatteessa velvollisia suorittamaan yhtiöveroa (QRVA, Chambre des représentants, 1996–1997, nro 86, 16.6.1997, s. 11749–11750; QRVA, Chambre des représentants, 2001–2002, 26.3.2002, CRIV 50 COM 702, s. 8–9).

72

(73)  Ks. 25 §:n 2 momentti: ”Flanderin hallitus valtuutetaan perustamaan yhteinen yhteistoimintakomitea. Viisivuotinen toiminnan edistämissuunnitelma laaditaan teollisen talouden mallin pohjalta.”

73

(74)  Ks. 26 §:n 1 momentti: ”Satamaviranomaisten keskinäiset riidat satamatoiminnan, erityisesti satamaviranomaisten kaupallisen toiminnan, alalla [...] selvitetään riita-asioiden käsittelystä vastaavassa satamakomiteassa [...].”

74

(75)  Ks. Perustuslakituomioistuimen 16 päivänä joulukuuta 1998 antama tuomio nro 136/98 (Moniteur belge, 6.1.1999, s. 261), A.7.1 kohta: ”Ministerineuvoston mukaan CIR:n 220 §:n 2 momentissa tarkoitetut yhtiöt ja oikeushenkilöt ovat hyvinkin samankaltaisissa tilanteissa. Vaikka CIR:n 180 §:ssä edellä mainitut oikeushenkilöt jätetään yhtiöverotuksen ulkopuolelle, ne ovat tosiasiassa oikeushenkilöitä, jotka harjoittavat liiketoimintaa tai voittoa tuottavia toimintoja CIR:n 2 §:n 2 momentin 1 ja 2 kohdan mukaisesti.” Ks. myös A.7.2 kohta: ”CIR:n 220 §:n 1 ja 3 momentissa tarkoitettujen oikeushenkilöiden ja 220 §:n 2 momentissa tarkoitettujen oikeushenkilöiden [toisin sanoen satamien] erottamiseen toisistaan on olemassa objektiivinen kriteeri, nimittäin se, että ainoastaan viimeksi mainittuun kategoriaan kuuluvat oikeushenkilöt harjoittavat luonteeltaan voittoa tuottavia toimintoja. [...]”

75

(76)  Julkinen istunto keskiviikkona 29 päivänä tammikuuta 1997, finanssi- ja budjettivaliokunta, parlamentin jäsenen Jacques Simonet'n varapääministerille ja valtiovarain- ja ulkomaankauppaministerille esittämä välikysymys Belgian satamien velvollisuudesta suorittaa oikeushenkilöiltä kannettavaa veroa (nro 1017). Ks. http://www3.dekamer.be/digidocanha/K0112/K01120466/K01120466.PDF, s. 5.

76

(77)  Unionin tuomioistuin toteaa 8 päivänä syyskuuta 2011 antamassaan tuomiossa (tuomio Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 55 kohta ja sitä seuraavat kohdat), että erityisiä toimintaperiaatteita ovat yksilön korostamista koskeva periaate, ”yksi henkilö, yksi ääni” -sääntö sekä varojen käyttö kyseessä olevan yksikön jäsenten etujen mukaisesti – tällaisia piirteitä ei voida liittää satamiin.

77

(78)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.1.2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA ym., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 136 ja 137 kohta.

78

(79)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 15.11.2011, komissio ja Espanja v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, yhdistetyt asiat C-106/09 P ja C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, 101 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

79

(80)  Tulkintatapaa, jonka mukaan CIR:n 180 §:n 2 momentissa ainoastaan sovelletaan asianomaisia yleisiä sääntöjä satamiin ja katsotaan, että satamat eivät ole ”yhtiöitä”, tarkastellaan jäljempänä.

80

(81)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.1.2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA ym., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 136 ja 137 kohta.

81

(82)  Kansallisessa lainsäädännössä voidaan päättää siitä, onko toimenpide ylemmän tason normien vaatimusten mukainen muiden kriteerien kuin verojärjestelmän asianmukaisen toiminnan osalta.

82

(83)  Tietyt yksiköt, eritoten Belgiassa hiljattain yhtiöveron piiriin otetut kuntien yhteiset julkiset laitokset, huolehtivat niin ikään yleishyödyllisistä tehtävistä. Ks. Belgian perustuslakituomioistuimen 1 päivänä joulukuuta 2016 antamassa tuomiossa nro 151/2016 oleva 19.1 kohta, jossa muistutetaan, että kuntien yhteiset julkiset laitokset on ”perustettu palvelemaan julkista etua” ja ne ”huolehtivat kunnallisen velvoitteen täyttämisestä”.

83

(84)  CIR:n 49 §:n virallisten huomautusten 11 kohdan mukaan pykälän nojalla ”selkeästi yksityiset toiminnot” eivät ole vähennyskelpoisia, kun taas nyt käsillä olevassa menettelyssä väitetään, että yleishyödyllisiin tarkoituksiin liittyvät kulut eivät olisi vähennyskelpoisia.

84

(85)  Komission vastaanottamat huomautukset koskevat CIR:n 220 §:n 1 momentissa tarkoitettua julkisten hallintojen ”luonnollista” omaisuutta, nimittäin omaisuutta, joka kuuluu ”valtiolle, yhteisöille, alueille, maakunnille, taajamille, kuntaliitoille, kunnille, kuntien yhteisille julkisille sosiaalikeskuksille, julkisille kulttuurilaitoksille sekä pengerrysalueille ja vesiasiain hoitokunnille” – huomautuksissa ei käsitellä satamaomaisuutta: asianomainen pykälä ei koske johdanto-osan 13 kappaleessa ja alaviitteessä nro 12 tarkoitettuja itsenäisiä kunnallisia satamaviranomaisia eikä muita Belgian satamia.

85

(86)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

86

(87)  Ks. ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskevista puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta, COM(2013) 296 final (EUVL C 327, 12.11.2013, s. 111), 2.1 kohta. Ks. myös komission tiedonanto Euroopan satamapolitiikasta {SEC(2007)1339} {SEC(2007)1340}, COM(2007) 616 final, II.4.2 kohta.

87

(88)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.12.1969, komissio v. Ranska, yhdistetyt asiat 6/69 ja 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, 21 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22.3.1977, Steinike & Weinlig, 78/76, ECLI:EU:C:1977:52, 24 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 30.4.1998, Vlaamse Gewest v. komissio, T-214/95, ECLI:EU:T:1998:77, 54 kohta; ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19.5.1999, Italia v. komissio, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, 21 kohta.

88

(89)  Flanderin satama-asetuksen 25 §:n 3 momentti: ”Flanderin hallitus ja satamaviranomaiset laativat aloitteita, joilla pyritään luomaan [...] Flanderin merisatamiin yhdenmukaiset maksurakenteet, jotta Flanderin merisatamille voidaan taata reilu kilpailutilanne.” Flanderin satama-asetuksen 25 §:n 4 momentti: ”Mikäli maksut [...] ovat selvästi yleisen edun vastaisia tai hankaloittavat satamaviranomaisten välistä reilua kilpailua, sataman aluekomissaarin on esitettävä nämä päätökset yhteistoimintakomitealle [...].”

89

(90)  Ks. komission tiedonanto Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen (2012/C 8/02) (EUVL C 8, 11.1.2012, s. 4). Ks. myös komission päätös 2012/21/EU, annettu 20 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 7, 11.1.2012, s. 3).

90

(91)  Ks. julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus asiassa C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania v. Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, 75 kohta.

91

(92)  Ks. komission päätös (EU) 2016/634, annettu 21 päivänä tammikuuta 2016, valtiontuesta SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 ja ex CP 115/2004), jonka Alankomaat on toteuttanut – Julkisten yritysten vapauttaminen yhtiöverosta (EUVL L 113, 27.4.2016, s. 148).

92

(93)  Ks. parlamentaarinen asiakirja, Chambre no 54 0672/001, s. 8–9.

93

o

(94)  Ks. alaviite 92.

94

---

| 14.12.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 332/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 332/24

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/2116,

annettu 27 päivänä heinäkuuta 2017,

tukiohjelmasta SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), jonka Ranska on toteuttanut – Satamien verotus Ranskassa

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 5176)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja on ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

| (1) | Komission yksiköt lähettivät 3 päivänä heinäkuuta 2013 kaikille jäsenvaltioille niiden satamien toimintaa ja verotusta koskevan kyselyn saadakseen yleiskuvan tilanteesta ja selkeyttääkseen satamien asemaa suhteessa unionin valtiontukisäännöstöön. Ranskan viranomaiset vastasivat 25 päivänä lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt pyysivät lisätietoja Ranskan satamiin soveltaman yhtiöverotuksen säännöistä 3 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset antoivat vastauksen 1 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä. |
| --- | --- |

(1)

Komission yksiköt lähettivät 3 päivänä heinäkuuta 2013 kaikille jäsenvaltioille niiden satamien toimintaa ja verotusta koskevan kyselyn saadakseen yleiskuvan tilanteesta ja selkeyttääkseen satamien asemaa suhteessa unionin valtiontukisäännöstöön. Ranskan viranomaiset vastasivat 25 päivänä lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt pyysivät lisätietoja Ranskan satamiin soveltaman yhtiöverotuksen säännöistä 3 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset antoivat vastauksen 1 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä.

| (2) | Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2), jäljempänä ’menettelyasetus’, 21 artiklan mukaisesti alustavan arvionsa Ranskan satamien verotusta koskevista säännöistä. Kirjeessä todettiin komission katsovan, että asianomaisissa valtiontukisäännöissä oli kyse voimassa olevasta tuesta, ja tarkennettiin, mistä syistä komissio katsoi, että kyseiset säännöt eivät soveltuneet sisämarkkinoille. Komissio tarjosi Ranskan viranomaisille mahdollisuuden esittää huomautuksensa tästä alustavasta arviosta. Ranskan viranomaiset esittivät huomautuksensa 7 päivänä marraskuuta 2014 päivätyssä kirjeessä. Komission yksiköiden ja Ranskan viranomaisten välillä pidettiin kokous 12 päivänä joulukuuta 2014. Ranskan viranomaiset lähettivät komissiolle lisähuomautuksia 15 päivänä tammikuuta 2015. Komission yksiköt ilmoittivat 1 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille, että komission kanta oli edelleen tässä vaiheessa sama kuin 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyn kirjeen alustavassa arviossa. |
| --- | --- |

(2)

Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2), jäljempänä ’menettelyasetus’, 21 artiklan mukaisesti alustavan arvionsa Ranskan satamien verotusta koskevista säännöistä. Kirjeessä todettiin komission katsovan, että asianomaisissa valtiontukisäännöissä oli kyse voimassa olevasta tuesta, ja tarkennettiin, mistä syistä komissio katsoi, että kyseiset säännöt eivät soveltuneet sisämarkkinoille. Komissio tarjosi Ranskan viranomaisille mahdollisuuden esittää huomautuksensa tästä alustavasta arviosta. Ranskan viranomaiset esittivät huomautuksensa 7 päivänä marraskuuta 2014 päivätyssä kirjeessä. Komission yksiköiden ja Ranskan viranomaisten välillä pidettiin kokous 12 päivänä joulukuuta 2014. Ranskan viranomaiset lähettivät komissiolle lisähuomautuksia 15 päivänä tammikuuta 2015. Komission yksiköt ilmoittivat 1 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille, että komission kanta oli edelleen tässä vaiheessa sama kuin 9 päivänä heinäkuuta 2014 päivätyn kirjeen alustavassa arviossa.

2

| (3) | Komissio vahvisti kantansa 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä ja ehdotti aiheellisina toimenpiteinä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 1 kohdan ja menettelyasetuksen 22 artiklan mukaisesti, että Ranskan viranomaiset poistavat yhtiöverosta (impôt sur les sociétés, IS) annetun vapautuksen, josta satamat saavat etua kilpailussa taloudellisesta toiminnasta saatavista tuloista, verovuoden 2017 alusta alkaen. Ranskan viranomaisia kehotettiin hyväksymään komission ehdotus ehdoitta ja yksiselitteisesti seuraavien kahden kuukauden kuluessa menettelyasetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(3)

Komissio vahvisti kantansa 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä ja ehdotti aiheellisina toimenpiteinä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 1 kohdan ja menettelyasetuksen 22 artiklan mukaisesti, että Ranskan viranomaiset poistavat yhtiöverosta (impôt sur les sociétés, IS) annetun vapautuksen, josta satamat saavat etua kilpailussa taloudellisesta toiminnasta saatavista tuloista, verovuoden 2017 alusta alkaen. Ranskan viranomaisia kehotettiin hyväksymään komission ehdotus ehdoitta ja yksiselitteisesti seuraavien kahden kuukauden kuluessa menettelyasetuksen 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

| (4) | Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle huomautuksensa 11 päivänä huhtikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaisten ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 27 päivänä kesäkuuta 2016. |
| --- | --- |

(4)

Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle huomautuksensa 11 päivänä huhtikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaisten ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 27 päivänä kesäkuuta 2016.

| (5) | Koska Ranskan viranomaiset eivät vastauksessaan hyväksyneet ehdotusta aiheellisiksi toimenpiteiksi ehdoitta ja yksiselitteisesti, komissio päätti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessä aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti Ranskaa esittämään huomautuksensa päätöksen sisällöstä. Lisäksi se kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä. |
| --- | --- |

(5)

Koska Ranskan viranomaiset eivät vastauksessaan hyväksyneet ehdotusta aiheellisiksi toimenpiteiksi ehdoitta ja yksiselitteisesti, komissio päätti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessä aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti Ranskaa esittämään huomautuksensa päätöksen sisällöstä. Lisäksi se kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

3

| (6) | Ranska toimitti huomautuksensa komissiolle 19 päivänä syyskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(6)

Ranska toimitti huomautuksensa komissiolle 19 päivänä syyskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä.

| (7) | Komissio vastaanotti huomautuksia seuraavilta asianomaisilta osapuolilta: suuret merisatamat Manner-Ranskassa (Le Havre, Rouen, Dunkerque) ja merentakaisilla alueilla (Ranskan Guayana, Guadeloupe), teollisuus- ja kauppakamarit, satamien hallintoelimet (Brestin teollisuus- ja kauppakamari, Baskimaan Bayonnen teollisuus- ja kauppakamari), ammatilliset yhdistykset ja satamia ja yleisesti merenkulkualaa edustavat tahot (Ranskan sisäsatamia edustava yhdistys Association française des ports intérieurs, AFPI; vesiliikenteen edistämisen yhdyskomitea Provoideau; Ranskan satamien liitto Union des ports de France, UPF; Ranskan meri-instituutti Institut français de la mer), alueelliset yhteisöt (Guadeloupen departementti, Guadeloupen alue, Bretagnen alue) ja viittä Alankomaiden julkista merisatamaa edustava Rotterdamin satama. |
| --- | --- |

(7)

Komissio vastaanotti huomautuksia seuraavilta asianomaisilta osapuolilta: suuret merisatamat Manner-Ranskassa (Le Havre, Rouen, Dunkerque) ja merentakaisilla alueilla (Ranskan Guayana, Guadeloupe), teollisuus- ja kauppakamarit, satamien hallintoelimet (Brestin teollisuus- ja kauppakamari, Baskimaan Bayonnen teollisuus- ja kauppakamari), ammatilliset yhdistykset ja satamia ja yleisesti merenkulkualaa edustavat tahot (Ranskan sisäsatamia edustava yhdistys Association française des ports intérieurs, AFPI; vesiliikenteen edistämisen yhdyskomitea Provoideau; Ranskan satamien liitto Union des ports de France, UPF; Ranskan meri-instituutti Institut français de la mer), alueelliset yhteisöt (Guadeloupen departementti, Guadeloupen alue, Bretagnen alue) ja viittä Alankomaiden julkista merisatamaa edustava Rotterdamin satama.

| (8) | Komissio toimitti nämä huomautukset Ranskalle tarjoten sille mahdollisuuden kommentoida niitä. Komissio vastaanotti Ranskan huomautukset 3 päivänä marraskuuta 2016 päivätyssä kirjeessä. Ranskan viranomaisten ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 16 päivänä marraskuuta 2016. |
| --- | --- |

(8)

Komissio toimitti nämä huomautukset Ranskalle tarjoten sille mahdollisuuden kommentoida niitä. Komissio vastaanotti Ranskan huomautukset 3 päivänä marraskuuta 2016 päivätyssä kirjeessä. Ranskan viranomaisten ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 16 päivänä marraskuuta 2016.

2.   TOIMENPITEEN JA SEN TAUSTAN KUVAUS

TOIMENPITEEN JA SEN TAUSTAN KUVAUS

2.1   Ranskan satamien omistus ja ylläpito

Ranskan satamien omistus ja ylläpito

| (9) | Ranskan satamajärjestelmän satamista (kalastussatamista, kauppasatamista ja venesatamista) osa kuuluu valtiolle (yhtäältä suuret merisatamat, joista aiemmin käytettiin nimitystä ”itsenäiset satamat”, toisaalta suuret jokisatamat, erityisesti Pariisin ja Strasbourgin itsenäiset satamat) ja osa alueellisille yhteisöille. Vaikka Ranska katsoo, että riidanalainen toimenpide koskee ensi sijassa kalastus- ja kauppasatamia, yhtiöverovapautuksen piiriin kuuluvat yksiköt (kuten teollisuus- ja kauppakamarit) voivat ylläpitää myös venesatamia, joten ne kuuluvat niin ikään tämän menettelyn alaan. |
| --- | --- |

(9)

Ranskan satamajärjestelmän satamista (kalastussatamista, kauppasatamista ja venesatamista) osa kuuluu valtiolle (yhtäältä suuret merisatamat, joista aiemmin käytettiin nimitystä ”itsenäiset satamat”, toisaalta suuret jokisatamat, erityisesti Pariisin ja Strasbourgin itsenäiset satamat) ja osa alueellisille yhteisöille. Vaikka Ranska katsoo, että riidanalainen toimenpide koskee ensi sijassa kalastus- ja kauppasatamia, yhtiöverovapautuksen piiriin kuuluvat yksiköt (kuten teollisuus- ja kauppakamarit) voivat ylläpitää myös venesatamia, joten ne kuuluvat niin ikään tämän menettelyn alaan.

| (10) | Suuret merisatamat, joita nimitettiin vuoden 2008 uudistukseen asti ”itsenäisiksi satamiksi” (4), ovat valtion julkisia laitoksia. Ne hoitavat yli 80 prosenttia tavaran merikuljetuksista Ranskassa. Ranskan mukaan suurilla merisatamilla on seuraavat tehtävät: satamakonttorien välityksellä hoidettava meriliikenteen ohjaus ja poliisitoimi satama-alueilla ja niiden sisääntuloväylillä, satamainfrastruktuurien kunnostus ja ylläpito, satamaomaisuuden hallinnointi ja hyödyntäminen, sataman toiminnan yleinen edistäminen, satamapalveluiden tarjonnan kehittäminen ja sataman yhteyksien kehittäminen sisämaan rautatie- ja jokiliikenteeseen. Tällaisilla satamilla on taloudellinen autonomia. |
| --- | --- |

(10)

Suuret merisatamat, joita nimitettiin vuoden 2008 uudistukseen asti ”itsenäisiksi satamiksi” (4), ovat valtion julkisia laitoksia. Ne hoitavat yli 80 prosenttia tavaran merikuljetuksista Ranskassa. Ranskan mukaan suurilla merisatamilla on seuraavat tehtävät: satamakonttorien välityksellä hoidettava meriliikenteen ohjaus ja poliisitoimi satama-alueilla ja niiden sisääntuloväylillä, satamainfrastruktuurien kunnostus ja ylläpito, satamaomaisuuden hallinnointi ja hyödyntäminen, sataman toiminnan yleinen edistäminen, satamapalveluiden tarjonnan kehittäminen ja sataman yhteyksien kehittäminen sisämaan rautatie- ja jokiliikenteeseen. Tällaisilla satamilla on taloudellinen autonomia.

4

| (11) | Suurten merisatamien ylläpito kuuluu valtiolle. Niillä on julkinen tilinpitäjä, ja valtion edustajat valvovat niiden toimintaa. Ranska toteaa, että sen jälkeen, kun ahtaustoiminnot siirrettiin yksityisen sektorin vastuulle vuoden 2008 uudistuksessa, suurten merisatamien tärkeimmät tehtävät ovat kohdistuneet yhtäältä sataman turvallisuustoimintoihin ja satamapoliisin toimintaan ja toisaalta satamaomaisuuden kunnostustoimiin. Uudistuksesta saakka satamaomaisuus on ollut satamien omassa omistuksessa. |
| --- | --- |

(11)

Suurten merisatamien ylläpito kuuluu valtiolle. Niillä on julkinen tilinpitäjä, ja valtion edustajat valvovat niiden toimintaa. Ranska toteaa, että sen jälkeen, kun ahtaustoiminnot siirrettiin yksityisen sektorin vastuulle vuoden 2008 uudistuksessa, suurten merisatamien tärkeimmät tehtävät ovat kohdistuneet yhtäältä sataman turvallisuustoimintoihin ja satamapoliisin toimintaan ja toisaalta satamaomaisuuden kunnostustoimiin. Uudistuksesta saakka satamaomaisuus on ollut satamien omassa omistuksessa.

| (12) | Valtion julkiset laitokset ylläpitävät itsenäisiä jokisatamia eli Pariisin itsenäistä satamaa ja Strasbourgin itsenäistä satamaa. Muita jokisatamia hallinnoivat käyttöoikeuden saaneet toimijat (yleensä teollisuus- ja kauppakamarit). |
| --- | --- |

(12)

Valtion julkiset laitokset ylläpitävät itsenäisiä jokisatamia eli Pariisin itsenäistä satamaa ja Strasbourgin itsenäistä satamaa. Muita jokisatamia hallinnoivat käyttöoikeuden saaneet toimijat (yleensä teollisuus- ja kauppakamarit).

| (13) | Alueellisille yhteisöille kuuluvat paikalliset satamat – joista käytetään nimitystä ”ports décentralisés” – toimivat yhteisöjen valvonnassa, ja niiden ylläpito on yleensä annettu teollisuus- ja kauppakamarien tai merenkulun kauppakamarien (5) tehtäväksi. Ranskan mukaan nämä satamat ovat yleensä pienikokoisia ja niiden toiminta on paikallista. |
| --- | --- |

(13)

Alueellisille yhteisöille kuuluvat paikalliset satamat – joista käytetään nimitystä ”ports décentralisés” – toimivat yhteisöjen valvonnassa, ja niiden ylläpito on yleensä annettu teollisuus- ja kauppakamarien tai merenkulun kauppakamarien (5) tehtäväksi. Ranskan mukaan nämä satamat ovat yleensä pienikokoisia ja niiden toiminta on paikallista.

5

2.2   Satamiin sovellettavat yhtiöverosäännöt

Satamiin sovellettavat yhtiöverosäännöt

| (14) | Ranskan yleisen verolain (code général des impôts, CGI) 205 §:n, 206 §:n 1 momentin ja 1654 §:n säännösten mukaisesti yksityisoikeudelliset ja julkisoikeudelliset oikeushenkilöt, jotka harjoittavat liiketoimintaa tai tuottoisaa toimintaa, ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Lisäksi yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n mukaan julkiset laitokset, jotka ovat luonteeltaan teollisia tai kaupallisia, ovat velvollisia suorittamaan kaikkia niitä välittömiä veroja ja muita vastaavia veroja, joita sovelletaan samankaltaisiin yksityisiin yrityksiin. Saman lain liitteessä 4 olevassa 167 §:ssä tarkennetaan, että nämä säännökset koskevat erityisesti ”teollisuus- ja kauppakamareita” ja ”itsenäisiä satamia” (joista on vuodesta 2008 alkaen käytetty nimitystä ”suuret merisatamat” tiettyjä satamia, kuten Pariisin ja Strasbourgin itsenäisiä satamia, lukuun ottamatta). |
| --- | --- |

(14)

Ranskan yleisen verolain (code général des impôts, CGI) 205 §:n, 206 §:n 1 momentin ja 1654 §:n säännösten mukaisesti yksityisoikeudelliset ja julkisoikeudelliset oikeushenkilöt, jotka harjoittavat liiketoimintaa tai tuottoisaa toimintaa, ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Lisäksi yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n mukaan julkiset laitokset, jotka ovat luonteeltaan teollisia tai kaupallisia, ovat velvollisia suorittamaan kaikkia niitä välittömiä veroja ja muita vastaavia veroja, joita sovelletaan samankaltaisiin yksityisiin yrityksiin. Saman lain liitteessä 4 olevassa 167 §:ssä tarkennetaan, että nämä säännökset koskevat erityisesti ”teollisuus- ja kauppakamareita” ja ”itsenäisiä satamia” (joista on vuodesta 2008 alkaen käytetty nimitystä ”suuret merisatamat” tiettyjä satamia, kuten Pariisin ja Strasbourgin itsenäisiä satamia, lukuun ottamatta).

| (15) | Kahden 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyn ministeriön päätöksen (6) nojalla seuraavat tahot on kuitenkin vapautettu yhtiöverosta: ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen”. Tämä vapautus koskee yleisesti kaikkia ”satamatoiminnassa tarvittavia tai tästä toiminnasta suoraan riippuvaisia kiinteistöjä ja palveluita”. Veroasiakirjoissa tarkennetaan, ”että edellä mainittua päätöstä [11 päivänä elokuuta 1942 tehtyä päätöstä] on aiheellista soveltaa vapaasti ja vapauttaa verosta ei ainoastaan ne palvelut, jotka ovat kiistatta merenkulun palveluita, vaan myös sellaiset merenkulun kauppakamareiden laitteet, jotka eivät ole varsinaisia satamalaitteita mutta liittyvät kuitenkin satamatoimintaan eivätkä olisi olemassa ilman sitä” ja että ”rahoitustuotot, joita itsenäiset satamat ja merenkulun teollisuus- ja kauppakamarit saavat merenkulun teollisten ja kaupallisten laitteiden hyödyntämisestä peräisin olevien summien sijoittamisesta” vapautetaan niin ikään yhtiöverosta. |
| --- | --- |

(15)

Kahden 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyn ministeriön päätöksen (6) nojalla seuraavat tahot on kuitenkin vapautettu yhtiöverosta: ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen”. Tämä vapautus koskee yleisesti kaikkia ”satamatoiminnassa tarvittavia tai tästä toiminnasta suoraan riippuvaisia kiinteistöjä ja palveluita”. Veroasiakirjoissa tarkennetaan, ”että edellä mainittua päätöstä [11 päivänä elokuuta 1942 tehtyä päätöstä] on aiheellista soveltaa vapaasti ja vapauttaa verosta ei ainoastaan ne palvelut, jotka ovat kiistatta merenkulun palveluita, vaan myös sellaiset merenkulun kauppakamareiden laitteet, jotka eivät ole varsinaisia satamalaitteita mutta liittyvät kuitenkin satamatoimintaan eivätkä olisi olemassa ilman sitä” ja että ”rahoitustuotot, joita itsenäiset satamat ja merenkulun teollisuus- ja kauppakamarit saavat merenkulun teollisten ja kaupallisten laitteiden hyödyntämisestä peräisin olevien summien sijoittamisesta” vapautetaan niin ikään yhtiöverosta.

6

3.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

| (16) | Komissio huomautti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessään, että Ranskan viranomaiset eivät olleet hyväksyneet komission 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä esittämää aiheellisten toimenpiteiden toteutusaikataulua. Vaikka Ranskan viranomaiset totesivatkin lähtökohtaisesti, että ne eivät periaatteessa vastusta komission ehdottamia toimenpiteitä, ne vaikuttivat asettavan pienten satamien osalta kyseenalaiseksi komission tekemän luokittelun, jonka mukaan kyse on valtiontuesta. Komissio katsoi, että Ranskan viranomaiset eivät olleet hyväksyneet ehdoitta, yksiselitteisesti ja kokonaisuudessaan komission 21 päivänä tammikuuta 2016 ehdottamia aiheellisia toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(16)

Komissio huomautti 8 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyssä kirjeessään, että Ranskan viranomaiset eivät olleet hyväksyneet komission 21 päivänä tammikuuta 2016 päivätyssä kirjeessä esittämää aiheellisten toimenpiteiden toteutusaikataulua. Vaikka Ranskan viranomaiset totesivatkin lähtökohtaisesti, että ne eivät periaatteessa vastusta komission ehdottamia toimenpiteitä, ne vaikuttivat asettavan pienten satamien osalta kyseenalaiseksi komission tekemän luokittelun, jonka mukaan kyse on valtiontuesta. Komissio katsoi, että Ranskan viranomaiset eivät olleet hyväksyneet ehdoitta, yksiselitteisesti ja kokonaisuudessaan komission 21 päivänä tammikuuta 2016 ehdottamia aiheellisia toimenpiteitä.

| (17) | Koska komissio yhä katsoi, että satamien nauttimassa vapautuksessa yhtiöverosta oli kyse – sikäli kuin satamilla on taloudellista toimintaa – voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta ja että sillä oli epäilyksiä tukiohjelman soveltuvuudesta sisämarkkinoille, se päätti aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(17)

Koska komissio yhä katsoi, että satamien nauttimassa vapautuksessa yhtiöverosta oli kyse – sikäli kuin satamilla on taloudellista toimintaa – voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta ja että sillä oli epäilyksiä tukiohjelman soveltuvuudesta sisämarkkinoille, se päätti aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn menettelyasetuksen 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

4.   RANSKAN VIRANOMAISTEN JA ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN JOHDOSTA

RANSKAN VIRANOMAISTEN JA ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN JOHDOSTA

4.1   Yritykset / taloudellinen toiminta

Yritykset / taloudellinen toiminta

| (18) | Tietyt Ranskan merisatamien ylläpitäjät ja satamien hallintoelinten edustajat, erityisesti Le Havren suuri merisatama, Brestin teollisuus- ja kauppakamari ja Ranskan satamien liitto, katsovat, että satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä”. Ranskan viranomaiset jakavat tämän näkemyksen ja lisäävät, että satamat ”eivät ole tavanomaisia yrityksiä” vaan ”muita yrityksiä palvelevia toimijoita” ja että ”se, että Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen sisällytettiin erillinen artikla [93 artikla] kuljetusalan valtiontukien käsittelystä, osoittaa, että Euroopan lainsäätäjä halusi ottaa huomioon tämän alan erityisluonteen”. |
| --- | --- |

(18)

Tietyt Ranskan merisatamien ylläpitäjät ja satamien hallintoelinten edustajat, erityisesti Le Havren suuri merisatama, Brestin teollisuus- ja kauppakamari ja Ranskan satamien liitto, katsovat, että satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä”. Ranskan viranomaiset jakavat tämän näkemyksen ja lisäävät, että satamat ”eivät ole tavanomaisia yrityksiä” vaan ”muita yrityksiä palvelevia toimijoita” ja että ”se, että Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen sisällytettiin erillinen artikla [93 artikla] kuljetusalan valtiontukien käsittelystä, osoittaa, että Euroopan lainsäätäjä halusi ottaa huomioon tämän alan erityisluonteen”.

4.1.1   Yleishyödyllinen tai valtion keskeisiin tehtäviin kuuluva toiminta

Yleishyödyllinen tai valtion keskeisiin tehtäviin kuuluva toiminta

| (19) | Brestin teollisuus- ja kauppakamarin mukaan satamilla on yleishyödyllistä palvelutoimintaa, joka ei ole taloudellista, ja julkisella viranomaisella on yksinomainen toimivalta määritellä yleishyödyllisen toiminnan laajuus. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta silloin, kun valtio ”käyttää julkista valtaa”, ja tämä pätee satamiin, sillä niillä on täytäntöönpanotoimintaa, jonka valtio on lain nojalla niille siirtänyt. Brestin teollisuus- ja kauppakamarin mukaan 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä sovelletaan Ranskan yleisen verolain liitteessä 4 olevaa 165 §:ää ja todetaan, että satamatoiminta ei ole tuottoisaa. |
| --- | --- |

(19)

Brestin teollisuus- ja kauppakamarin mukaan satamilla on yleishyödyllistä palvelutoimintaa, joka ei ole taloudellista, ja julkisella viranomaisella on yksinomainen toimivalta määritellä yleishyödyllisen toiminnan laajuus. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta silloin, kun valtio ”käyttää julkista valtaa”, ja tämä pätee satamiin, sillä niillä on täytäntöönpanotoimintaa, jonka valtio on lain nojalla niille siirtänyt. Brestin teollisuus- ja kauppakamarin mukaan 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä sovelletaan Ranskan yleisen verolain liitteessä 4 olevaa 165 §:ää ja todetaan, että satamatoiminta ei ole tuottoisaa.

| (20) | Ranskan satamien liitto ja Le Havren suuri merisatama lisäävät, että tietyt Ranskan satamat ovat elintärkeitä rakenteita, ”joiden toimintakyvyttömyys uhkaisi heikentää olennaisesti kansakunnan taisteluvalmiutta tai taloudellista potentiaalia, turvallisuutta tai selviytymiskykyä” Ranskan maanpuolustuslain L. 1332-1 §:ssä tarkoitetulla tavalla, joten ne ovat valtion keskeisiin tehtäviin kuuluvaan toimintaan tarkoitettuja infrastruktuureita. |
| --- | --- |

(20)

Ranskan satamien liitto ja Le Havren suuri merisatama lisäävät, että tietyt Ranskan satamat ovat elintärkeitä rakenteita, ”joiden toimintakyvyttömyys uhkaisi heikentää olennaisesti kansakunnan taisteluvalmiutta tai taloudellista potentiaalia, turvallisuutta tai selviytymiskykyä” Ranskan maanpuolustuslain L. 1332-1 §:ssä tarkoitetulla tavalla, joten ne ovat valtion keskeisiin tehtäviin kuuluvaan toimintaan tarkoitettuja infrastruktuureita.

| (21) | Le Havren suuri merisatama nostaa esiin asian C-276/97 ja korostaa, että suuret merisatamat ovat julkisoikeudellisia elimiä, jotka harjoittavat toimintaansa omassa erityisessä järjestelmässään, jonka syntyprosessi, valvonta, hallinto ja tuloerät eroavat muista järjestelmistä. Koska suuret merisatamat ovat ”julkisoikeudellisia elimiä”, jotka harjoittavat toimintaansa ”julkisina viranomaisina”, ne täyttäisivät ehdot, joiden nojalla ne voitaisiin vapauttaa arvonlisäverosta kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(21)

Le Havren suuri merisatama nostaa esiin asian C-276/97 ja korostaa, että suuret merisatamat ovat julkisoikeudellisia elimiä, jotka harjoittavat toimintaansa omassa erityisessä järjestelmässään, jonka syntyprosessi, valvonta, hallinto ja tuloerät eroavat muista järjestelmistä. Koska suuret merisatamat ovat ”julkisoikeudellisia elimiä”, jotka harjoittavat toimintaansa ”julkisina viranomaisina”, ne täyttäisivät ehdot, joiden nojalla ne voitaisiin vapauttaa arvonlisäverosta kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

| (22) | Tämän lisäksi Ranskan viranomaiset ja monet satamien hallintoelimet katsovat, että ruoppaustoimet – sekä satamissa että niiden ulkopuolella – ovat muuta kuin taloudellista toimintaa ja että komissio on todennut tämän 20 päivänä lokakuuta 2004 asiassa N 520/200[3] (***) (7) tekemässään päätöksessä, jäljempänä ’20 päivänä lokakuuta 2004 tehty päätös’. Ne selittävät, että tämä toiminta mahdollistaa liikennöinnin kaikissa terminaaleissa ja on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että kaikilla toimijoilla on tarvittaessa turvallinen pääsy sataman laivaväyliin ja satama-altaisiin, ja mahdollistaa näin ollen kaikkien alusten vapaan liikkumisen. Ruoppaus hyödyttäisi erotuksetta kaikkia asianomaisen liikennöintialueen toimijoita ja siten koko merenkulkuyhteisöä. |
| --- | --- |

(22)

Tämän lisäksi Ranskan viranomaiset ja monet satamien hallintoelimet katsovat, että ruoppaustoimet – sekä satamissa että niiden ulkopuolella – ovat muuta kuin taloudellista toimintaa ja että komissio on todennut tämän 20 päivänä lokakuuta 2004 asiassa N 520/200[3] (***) (7) tekemässään päätöksessä, jäljempänä ’20 päivänä lokakuuta 2004 tehty päätös’. Ne selittävät, että tämä toiminta mahdollistaa liikennöinnin kaikissa terminaaleissa ja on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että kaikilla toimijoilla on tarvittaessa turvallinen pääsy sataman laivaväyliin ja satama-altaisiin, ja mahdollistaa näin ollen kaikkien alusten vapaan liikkumisen. Ruoppaus hyödyttäisi erotuksetta kaikkia asianomaisen liikennöintialueen toimijoita ja siten koko merenkulkuyhteisöä.

***

7

4.1.2   Muu kuin taloudellinen toiminta

Muu kuin taloudellinen toiminta

| (23) | Le Havren suuri merisatama huomauttaa, että satamamaksujen rakenteesta päätetään kansallisella tasolla ja että yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-343/95 painottanut erityisesti sitä seikkaa, että julkinen viranomainen hyväksyy käyttömaksut. Se katsoo, että kaikki suurille merisatamille Ranskan liikennelain L. 5312-2 §:llä annetut tehtävät ovat komission päätöskäytännön mukaan luonteeltaan muita kuin taloudellisia – se viittaa erityisesti 20 päivänä lokakuuta 2004 tehtyyn päätökseen ja päätöksiin, jotka mainitaan komission valtiontuen käsitteestä 19 päivänä heinäkuuta 2016 antaman tiedonannon (8), jäljempänä ’19 päivänä heinäkuuta 2016 annettu tiedonanto’, 17 kohdan a ja f alakohdassa. Se toteaa, että vuoden 2008 uudistuksen jälkeen suuret merisatamat eivät ole voineet hyödyntää julkista välineistöä muuta kuin poikkeustapauksissa ja että vain kyseinen toiminta olisi ollut luonteeltaan sellaista, että sitä olisi voitu pitää taloudellisena toimintana. |
| --- | --- |

(23)

Le Havren suuri merisatama huomauttaa, että satamamaksujen rakenteesta päätetään kansallisella tasolla ja että yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-343/95 painottanut erityisesti sitä seikkaa, että julkinen viranomainen hyväksyy käyttömaksut. Se katsoo, että kaikki suurille merisatamille Ranskan liikennelain L. 5312-2 §:llä annetut tehtävät ovat komission päätöskäytännön mukaan luonteeltaan muita kuin taloudellisia – se viittaa erityisesti 20 päivänä lokakuuta 2004 tehtyyn päätökseen ja päätöksiin, jotka mainitaan komission valtiontuen käsitteestä 19 päivänä heinäkuuta 2016 antaman tiedonannon (8), jäljempänä ’19 päivänä heinäkuuta 2016 annettu tiedonanto’, 17 kohdan a ja f alakohdassa. Se toteaa, että vuoden 2008 uudistuksen jälkeen suuret merisatamat eivät ole voineet hyödyntää julkista välineistöä muuta kuin poikkeustapauksissa ja että vain kyseinen toiminta olisi ollut luonteeltaan sellaista, että sitä olisi voitu pitää taloudellisena toimintana.

8

| (24) | Le Havren suuri merisatama ja Brestin teollisuus- ja kauppakamari katsovat, että mikäli satamilla olisi muun toimintansa ohella vielä jonkinlaista taloudellista toimintaa, se luokiteltaisiin joka tapauksessa oheistoiminnaksi, joten tällaista toimintaa ei pitäisi katsoa 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 18 ja 207 kohdan mukaisesti taloudelliseksi toiminnaksi. |
| --- | --- |

(24)

Le Havren suuri merisatama ja Brestin teollisuus- ja kauppakamari katsovat, että mikäli satamilla olisi muun toimintansa ohella vielä jonkinlaista taloudellista toimintaa, se luokiteltaisiin joka tapauksessa oheistoiminnaksi, joten tällaista toimintaa ei pitäisi katsoa 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 18 ja 207 kohdan mukaisesti taloudelliseksi toiminnaksi.

| (25) | Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI toteaa, että satamilla investointien tuoton varmistaminen, joka on perinteisissä yrityksissä investointipäätösten tärkein päämäärä, on toissijainen tavoite, sillä ne tavoittelevat ensi sijassa yleistä etua. AFPI katsoo, että komissio on itse todennut 20 päivänä lokakuuta 2004 tehdyssä päätöksessä, että satamainfrastruktuurihankkeisiin ”ei koskaan ryhdyttäisi pelkästään kaupallisin perustein”. Se lisää, että kilpailulainsäädäntöä tulee soveltaa ainoastaan tuottoa tavoitteleviin taikka kaupallisiin yrityksiin ja että sisäsatamien (jokisatamien) – joilla ei ole osakkeenomistajia – saamat voitot investoidaan järjestelmällisesti uudelleen. |
| --- | --- |

(25)

Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI toteaa, että satamilla investointien tuoton varmistaminen, joka on perinteisissä yrityksissä investointipäätösten tärkein päämäärä, on toissijainen tavoite, sillä ne tavoittelevat ensi sijassa yleistä etua. AFPI katsoo, että komissio on itse todennut 20 päivänä lokakuuta 2004 tehdyssä päätöksessä, että satamainfrastruktuurihankkeisiin ”ei koskaan ryhdyttäisi pelkästään kaupallisin perustein”. Se lisää, että kilpailulainsäädäntöä tulee soveltaa ainoastaan tuottoa tavoitteleviin taikka kaupallisiin yrityksiin ja että sisäsatamien (jokisatamien) – joilla ei ole osakkeenomistajia – saamat voitot investoidaan järjestelmällisesti uudelleen.

4.2   Taloudellinen etu

Taloudellinen etu

| (26) | Monet Ranskan merisatamien ylläpitäjät ja sisäsatamien ylläpitäjien edustajat katsovat, että kyseessä olevalla toimenpiteellä satamille annetaan korvausta julkisen vallan niille antamien tehtävien hoitamisesta. Dunkerquen suuri merisatama väittää, että näiden tehtävien kustannukset ylittävät järjestelmällisesti yhtiöveron teoreettisen määrän. Verovapautus ei näin ollen antaisi satamille taloudellista etua. |
| --- | --- |

(26)

Monet Ranskan merisatamien ylläpitäjät ja sisäsatamien ylläpitäjien edustajat katsovat, että kyseessä olevalla toimenpiteellä satamille annetaan korvausta julkisen vallan niille antamien tehtävien hoitamisesta. Dunkerquen suuri merisatama väittää, että näiden tehtävien kustannukset ylittävät järjestelmällisesti yhtiöveron teoreettisen määrän. Verovapautus ei näin ollen antaisi satamille taloudellista etua.

4.3   Valikoivuus

Valikoivuus

| (27) | Ranskan viranomaiset ja monet Ranskan merisatamien ylläpitäjät katsovat, että toimenpide ei ole valikoiva, sillä se koskee kaikkia Ranskan satamia ja se on ollut olennainen osa Ranskan verojärjestelmää yli 70 vuoden ajan. |
| --- | --- |

(27)

Ranskan viranomaiset ja monet Ranskan merisatamien ylläpitäjät katsovat, että toimenpide ei ole valikoiva, sillä se koskee kaikkia Ranskan satamia ja se on ollut olennainen osa Ranskan verojärjestelmää yli 70 vuoden ajan.

| (28) | Ne lisäävät, että niiden mukaan komissio ei ole todistanut, että satamat olisivat samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt. Ne myös huomauttavat, että kansallisen lainsäädännön mukaan satamat tarjoavat liikenteenharjoittajille välttämättömät toimintaedellytykset niille kuuluvien tehtävien hoitamiseen ilman, että satamat kilpailisivat liikenteenharjoittajien kanssa taikka ottaisivat hoitaakseen niiden tehtäviä. Niiden mukaan satamat hoitavat tehtäviä, joihin kuuluu julkisia velvoitteita tai jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin. Le Havren suuri merisatama tarkentaa, että satamamaksujen huomattava osuus satamien budjetissa, suurten merisatamien kuuluminen valtion valvonnan piiriin ja se seikka, että ei ole olemassa mitään sellaisia ”toimijoita, jotka toimivat normaalissa taloudellisessa tilanteessa [...], kun otetaan huomioon, että suurilla merisatamilla on lakisääteinen monopoli satamien hallinnoinnin alalla”, erottavat suuret merisatamat muista toimijoista. Bretagnen alueen osalta väitetään, että se, että tietyt pienet satamat ovat teollisuus- ja kauppakamarien hallinnassa, olisi osoitus siitä, että ne ovat eri tilanteessa. |
| --- | --- |

(28)

Ne lisäävät, että niiden mukaan komissio ei ole todistanut, että satamat olisivat samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt. Ne myös huomauttavat, että kansallisen lainsäädännön mukaan satamat tarjoavat liikenteenharjoittajille välttämättömät toimintaedellytykset niille kuuluvien tehtävien hoitamiseen ilman, että satamat kilpailisivat liikenteenharjoittajien kanssa taikka ottaisivat hoitaakseen niiden tehtäviä. Niiden mukaan satamat hoitavat tehtäviä, joihin kuuluu julkisia velvoitteita tai jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin. Le Havren suuri merisatama tarkentaa, että satamamaksujen huomattava osuus satamien budjetissa, suurten merisatamien kuuluminen valtion valvonnan piiriin ja se seikka, että ei ole olemassa mitään sellaisia ”toimijoita, jotka toimivat normaalissa taloudellisessa tilanteessa [...], kun otetaan huomioon, että suurilla merisatamilla on lakisääteinen monopoli satamien hallinnoinnin alalla”, erottavat suuret merisatamat muista toimijoista. Bretagnen alueen osalta väitetään, että se, että tietyt pienet satamat ovat teollisuus- ja kauppakamarien hallinnassa, olisi osoitus siitä, että ne ovat eri tilanteessa.

| (29) | Brestin teollisuus- ja kauppakamari, Brestin sataman hallintoelin ja Le Havren suuri merisatama toteavat, että perusta satamien vapauttamiselle yhtiöverosta olisi yleisen verolain liitteessä 4 oleva 165 § sikäli kuin satamat eivät harjoita tuottoisaa toimintaa, joka saattaisi kuulua yhtiöveron piiriin. Siten 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä vain vahvistettaisiin se, millä tavalla yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n yleisiä säännöksiä ja 205 ja 206 §:ää sovelletaan satamiin. |
| --- | --- |

(29)

Brestin teollisuus- ja kauppakamari, Brestin sataman hallintoelin ja Le Havren suuri merisatama toteavat, että perusta satamien vapauttamiselle yhtiöverosta olisi yleisen verolain liitteessä 4 oleva 165 § sikäli kuin satamat eivät harjoita tuottoisaa toimintaa, joka saattaisi kuulua yhtiöveron piiriin. Siten 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä vain vahvistettaisiin se, millä tavalla yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n yleisiä säännöksiä ja 205 ja 206 §:ää sovelletaan satamiin.

| (30) | Useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät viittaavat Ranskan perustuslakineuvoston toteamukseen, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatteesta voidaan verotuksessa poiketa sillä edellytyksellä, että lainsäätäjän säätämä erilainen kohtelu perustuu toimenpiteen tavoitteiden mukaisiin objektiivisiin ja rationaalisiin kriteereihin, ja sillä edellytyksellä, että tämä toimenpide ei johda julkisten maksujen osalta sovellettavan yhdenvertaisuuden selvään järkkymiseen (20 päivänä huhtikuuta 2012 tehty päätös nro 2012-238 QPC (9)). Ne väittävät niin ikään, että kyseessä oleva toimenpide ei johda julkisten maksujen osalta sovellettavan yhdenvertaisuuden selvään järkkymiseen. |
| --- | --- |

(30)

Useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät viittaavat Ranskan perustuslakineuvoston toteamukseen, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatteesta voidaan verotuksessa poiketa sillä edellytyksellä, että lainsäätäjän säätämä erilainen kohtelu perustuu toimenpiteen tavoitteiden mukaisiin objektiivisiin ja rationaalisiin kriteereihin, ja sillä edellytyksellä, että tämä toimenpide ei johda julkisten maksujen osalta sovellettavan yhdenvertaisuuden selvään järkkymiseen (20 päivänä huhtikuuta 2012 tehty päätös nro 2012-238 QPC (9)). Ne väittävät niin ikään, että kyseessä oleva toimenpide ei johda julkisten maksujen osalta sovellettavan yhdenvertaisuuden selvään järkkymiseen.

9

4.4   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

| (31) | Ranskan viranomaisten ja useiden Ranskan merisatamien ylläpitäjien mukaan komissio ei todista, että toimenpide vaikuttaisi kilpailuun, vaan kilpailevien liikennemuotojen asema on heikko ja sataman vetovoimaisuus riippuu hyvin monista tekijöistä (logistiikkaketjun muiden lenkkien suorituskyvystä), joihin satamien yhtiöverovelvollisuudella ei olisi mitään vaikutusta. Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI katsoo, että sisäsatamat eivät kilpaile merisatamien tavoin keskenään, sillä niiden takamaat ovat paljon pienempiä ja keskenään erilaisia. |
| --- | --- |

(31)

Ranskan viranomaisten ja useiden Ranskan merisatamien ylläpitäjien mukaan komissio ei todista, että toimenpide vaikuttaisi kilpailuun, vaan kilpailevien liikennemuotojen asema on heikko ja sataman vetovoimaisuus riippuu hyvin monista tekijöistä (logistiikkaketjun muiden lenkkien suorituskyvystä), joihin satamien yhtiöverovelvollisuudella ei olisi mitään vaikutusta. Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI katsoo, että sisäsatamat eivät kilpaile merisatamien tavoin keskenään, sillä niiden takamaat ovat paljon pienempiä ja keskenään erilaisia.

| (32) | Ranskan viranomaiset ja useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät toteavat, että pienten satamien (jotka eivät kuulu Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin) toiminta ei vaikuta kilpailuun, sillä niiden toiminta on pienimuotoista ja niiden vaikutus on ensi sijassa paikallinen. Tätä näkemystä perustellaan erityisesti sillä, että Ranskan pienten satamien toiminnan yhteenlaskettu määrä on vain 1 prosentti unionin liikenteen kokonaismäärästä. Komission itsensä katsotaan todenneen, että ”vakiintuneen käytännön mukaan infrastruktuuriin liittyvät tuet, jotka myönnetään satamille, joiden osuus matkustaja- tai tavaraliikenteestä kyseisillä markkinoilla on alle 5 prosenttia, eivät vaikuta kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan” (11 päivänä huhtikuuta 2016 tehty päätös Funchalin satamaa koskevassa asiassa SA.43975 (10)). |
| --- | --- |

(32)

Ranskan viranomaiset ja useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät toteavat, että pienten satamien (jotka eivät kuulu Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin) toiminta ei vaikuta kilpailuun, sillä niiden toiminta on pienimuotoista ja niiden vaikutus on ensi sijassa paikallinen. Tätä näkemystä perustellaan erityisesti sillä, että Ranskan pienten satamien toiminnan yhteenlaskettu määrä on vain 1 prosentti unionin liikenteen kokonaismäärästä. Komission itsensä katsotaan todenneen, että ”vakiintuneen käytännön mukaan infrastruktuuriin liittyvät tuet, jotka myönnetään satamille, joiden osuus matkustaja- tai tavaraliikenteestä kyseisillä markkinoilla on alle 5 prosenttia, eivät vaikuta kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan” (11 päivänä huhtikuuta 2016 tehty päätös Funchalin satamaa koskevassa asiassa SA.43975 (10)).

10

| (33) | Useat asianomaiset osapuolet katsovat, että merentakaisilla satamilla ei ole mahdollisuutta kilpailla muiden jäsenvaltioiden satamien kanssa. |
| --- | --- |

(33)

Useat asianomaiset osapuolet katsovat, että merentakaisilla satamilla ei ole mahdollisuutta kilpailla muiden jäsenvaltioiden satamien kanssa.

| (34) | Jos Ranskan satamat velvoitettaisiin nyt suorittamaan yhtiöveroa, se johtaisi Ranskan viranomaisten ja useiden asianomaisten osapuolten mukaan tosiasiassa eurooppalaisten satamien välisen kilpailun vääristymiseen, sillä kussakin valtiossa sovelletaan erilaisia veroasteita. Ne lisäävät, että suuri osa valtioista tukee satamiaan taloudellisesti useilla erilaisilla – verotuksellisilla ja muunlaisilla – keinoilla. |
| --- | --- |

(34)

Jos Ranskan satamat velvoitettaisiin nyt suorittamaan yhtiöveroa, se johtaisi Ranskan viranomaisten ja useiden asianomaisten osapuolten mukaan tosiasiassa eurooppalaisten satamien välisen kilpailun vääristymiseen, sillä kussakin valtiossa sovelletaan erilaisia veroasteita. Ne lisäävät, että suuri osa valtioista tukee satamiaan taloudellisesti useilla erilaisilla – verotuksellisilla ja muunlaisilla – keinoilla.

| (35) | Rotterdamin satama katsoo, että yhtiöverosta aiheutuu Alankomaiden satamille vuonna 2017 huomattavia kustannuksia eikä Alankomaiden satamien kilpailijoille, erityisesti Dunkerquen ja Le Havren satamille, voida antaa vapautusta tästä verovelvollisuudesta. |
| --- | --- |

(35)

Rotterdamin satama katsoo, että yhtiöverosta aiheutuu Alankomaiden satamille vuonna 2017 huomattavia kustannuksia eikä Alankomaiden satamien kilpailijoille, erityisesti Dunkerquen ja Le Havren satamille, voida antaa vapautusta tästä verovelvollisuudesta.

4.5   Soveltuvuus sisämarkkinoille

Soveltuvuus sisämarkkinoille

| (36) | Ranskan viranomaisten ja useiden Ranskan satamien ylläpitäjien mukaan kyseessä oleva vapautus soveltuisi joka tapauksessa sisämarkkinoille, sillä sen avulla satamille korvataan tiettyjen sellaisten satamien rahoittamien tehtävien suorittaminen, jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin (tehtävät, jotka liittyvät satamakonttoreihin, satamien sisääntuloväylien ruoppaukseen, puolustuslaitteiden ylläpitoon, satamien maaliikenneyhteyksiin, ympäristönsuojeluun sekä turvallisuuteen). Mikäli yhtiövero, jonka suorittamisesta kukin satama on vapautettu, ei ylitä julkisen vallan piiriin kuuluvista tehtävistä aiheutuneiden kustannusten määrää tai on peräti kyseistä määrää pienempi, asianomainen vapautus soveltuu sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(36)

Ranskan viranomaisten ja useiden Ranskan satamien ylläpitäjien mukaan kyseessä oleva vapautus soveltuisi joka tapauksessa sisämarkkinoille, sillä sen avulla satamille korvataan tiettyjen sellaisten satamien rahoittamien tehtävien suorittaminen, jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin (tehtävät, jotka liittyvät satamakonttoreihin, satamien sisääntuloväylien ruoppaukseen, puolustuslaitteiden ylläpitoon, satamien maaliikenneyhteyksiin, ympäristönsuojeluun sekä turvallisuuteen). Mikäli yhtiövero, jonka suorittamisesta kukin satama on vapautettu, ei ylitä julkisen vallan piiriin kuuluvista tehtävistä aiheutuneiden kustannusten määrää tai on peräti kyseistä määrää pienempi, asianomainen vapautus soveltuu sisämarkkinoille.

| (37) | Sisäsatamien hallintoelinten edustajat korostavat, että sisäsatamilla on tärkeä tehtävä monivälinekuljetusten kehittämisessä, että satamien investoinnit kuuluvat SEUT-sopimuksen 93 artiklan (liikenteen yhteensovittaminen) soveltamisalaan ja että vapautus yhtiöverosta kuuluu niin ikään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, joka käsittää Euroopan yhteistä etua koskevat tärkeät hankkeet, kuten esimerkiksi Seine Nord Europe -kanavahankkeen ja yleiseurooppalaisiin liikennekäytäviin liittyvät hankkeet. Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI täsmentää, että SEUT-sopimuksen 93 artikla voisi olla sovellettavissa sikäli kuin tuki on ”korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä”. |
| --- | --- |

(37)

Sisäsatamien hallintoelinten edustajat korostavat, että sisäsatamilla on tärkeä tehtävä monivälinekuljetusten kehittämisessä, että satamien investoinnit kuuluvat SEUT-sopimuksen 93 artiklan (liikenteen yhteensovittaminen) soveltamisalaan ja että vapautus yhtiöverosta kuuluu niin ikään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, joka käsittää Euroopan yhteistä etua koskevat tärkeät hankkeet, kuten esimerkiksi Seine Nord Europe -kanavahankkeen ja yleiseurooppalaisiin liikennekäytäviin liittyvät hankkeet. Ranskan sisäsatamien yhdistys AFPI täsmentää, että SEUT-sopimuksen 93 artikla voisi olla sovellettavissa sikäli kuin tuki on ”korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä”.

| (38) | Ranskan viranomaisten ja useiden merentakaisten alueiden asianomaisten osapuolten mukaan toimenpiteen soveltuvuutta olisi merentakaisilla alueilla sijaitsevien satamien osalta tarkasteltava erikseen SEUT-sopimuksen 349 artiklan mukaisesti. Koska alueiden markkinat ovat kapea-alaiset ja alueet sijaitsevat saaristossa taikka syrjäseuduilla ja etäällä kaikista muista eurooppalaisista satamista, kyseessä olevalla toimenpiteellä ei näytä olevan vaikutusta kilpailuun. Guadeloupen suuri merisatama mainitsee ehdotuksen merentakaiselle liikenteelle myönnettävien toimintatukien integroimisesta komission asetukseen (EU) N:o 651/2014 (11), jäljempänä ’yleinen ryhmäpoikkeusasetus’. Guayanan suuri merisatama katsoo toteuttavansa yleishyödyllistä tehtävää (yleinen turvallisuus, kansallinen puolustus, tavarantoimitukset) muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä, sillä asianomainen satama on ainoa toimitusväylä. Tavarankuljetus alueelle lentoteitse on nimittäin niin kallista, että sen osuus alueen koko tavaraliikenteestä on vain 1 prosentti. Asianomaiset osapuolet katsovat, että yhtiöverovapautuksen poistaminen johtaisi siihen, että alueen tavarantoimitukset kallistuisivat – mikä puolestaan nostaisi tavaroiden loppukäyttäjiltä veloitettavia hintoja – ja investointikyky heikkenisi. Ne korostavat, että poisto olisi ristiriidassa komission hyväksymien muiden verotusta koskevien poikkeusmääräysten kanssa – tällaisia poikkeuksia ovat esimerkiksi investointi- ja kehittämisavustuksia koskevat toimenpiteet ja arvonlisäveron nollaverokanta, jonka avulla madalletaan kulutushyödykekaupan kustannuksia. |
| --- | --- |

(38)

Ranskan viranomaisten ja useiden merentakaisten alueiden asianomaisten osapuolten mukaan toimenpiteen soveltuvuutta olisi merentakaisilla alueilla sijaitsevien satamien osalta tarkasteltava erikseen SEUT-sopimuksen 349 artiklan mukaisesti. Koska alueiden markkinat ovat kapea-alaiset ja alueet sijaitsevat saaristossa taikka syrjäseuduilla ja etäällä kaikista muista eurooppalaisista satamista, kyseessä olevalla toimenpiteellä ei näytä olevan vaikutusta kilpailuun. Guadeloupen suuri merisatama mainitsee ehdotuksen merentakaiselle liikenteelle myönnettävien toimintatukien integroimisesta komission asetukseen (EU) N:o 651/2014 (11), jäljempänä ’yleinen ryhmäpoikkeusasetus’. Guayanan suuri merisatama katsoo toteuttavansa yleishyödyllistä tehtävää (yleinen turvallisuus, kansallinen puolustus, tavarantoimitukset) muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä, sillä asianomainen satama on ainoa toimitusväylä. Tavarankuljetus alueelle lentoteitse on nimittäin niin kallista, että sen osuus alueen koko tavaraliikenteestä on vain 1 prosentti. Asianomaiset osapuolet katsovat, että yhtiöverovapautuksen poistaminen johtaisi siihen, että alueen tavarantoimitukset kallistuisivat – mikä puolestaan nostaisi tavaroiden loppukäyttäjiltä veloitettavia hintoja – ja investointikyky heikkenisi. Ne korostavat, että poisto olisi ristiriidassa komission hyväksymien muiden verotusta koskevien poikkeusmääräysten kanssa – tällaisia poikkeuksia ovat esimerkiksi investointi- ja kehittämisavustuksia koskevat toimenpiteet ja arvonlisäveron nollaverokanta, jonka avulla madalletaan kulutushyödykekaupan kustannuksia.

11

4.6   Menettelyn toteutusaikataulu

Menettelyn toteutusaikataulu

| (39) | Useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät vaativat komissiota keskeyttämään käynnissä olevan menettelyn siihen saakka, kunnes saadaan päätökseen tämänhetkinen Euroopan satamia koskeva toimintaohjelma, erityisesti yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen tarkistus ja ehdotus asetukseksi satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskevista puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta, jäljempänä ’ehdotus satamapalveluja koskevaksi asetukseksi’ (12). Ne ovat hämmästyneitä Ranskaa vastaan toteutetun menettelyn nopeudesta, kun komissio kävi sitä vastoin Alankomaiden kanssa neuvotteluja parisenkymmentä vuotta ennen lopullisen päätöksen antamista. |
| --- | --- |

(39)

Useat Ranskan merisatamien ylläpitäjät vaativat komissiota keskeyttämään käynnissä olevan menettelyn siihen saakka, kunnes saadaan päätökseen tämänhetkinen Euroopan satamia koskeva toimintaohjelma, erityisesti yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen tarkistus ja ehdotus asetukseksi satamapalvelujen markkinoille pääsyä koskevista puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta, jäljempänä ’ehdotus satamapalveluja koskevaksi asetukseksi’ (12). Ne ovat hämmästyneitä Ranskaa vastaan toteutetun menettelyn nopeudesta, kun komissio kävi sitä vastoin Alankomaiden kanssa neuvotteluja parisenkymmentä vuotta ennen lopullisen päätöksen antamista.

12

| (40) | Rotterdamin satama pyytää komissiota luopumaan Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisiksi saattamisesta siihen saakka, kunnes toimialatutkinta valmistuu ja kunnes kaikki Pohjanmeren eteläpuolisella rannikolla sijaitsevat merisatamat (niin sanottu Range nord-européen) voidaan samanaikaisesti velvoittaa suorittamaan veroa, taikka vähintään saattamaan Belgian ja Ranskan satamat nopeasti ja samaan aikaan yhtiöverovelvollisiksi. |
| --- | --- |

(40)

Rotterdamin satama pyytää komissiota luopumaan Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisiksi saattamisesta siihen saakka, kunnes toimialatutkinta valmistuu ja kunnes kaikki Pohjanmeren eteläpuolisella rannikolla sijaitsevat merisatamat (niin sanottu Range nord-européen) voidaan samanaikaisesti velvoittaa suorittamaan veroa, taikka vähintään saattamaan Belgian ja Ranskan satamat nopeasti ja samaan aikaan yhtiöverovelvollisiksi.

5.   TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

5.1   SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolon arviointi

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen olemassaolon arviointi

| (41) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(41)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

5.1.1   Yritykset / taloudellinen toiminta

Yritykset / taloudellinen toiminta

5.1.1.1   Yleiset huomautukset

Yleiset huomautukset

| (42) | Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”käsite ’yritys’ tarkoittaa jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta” (13). Unionin tuomioistuimen mukaan ”taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla” (14). |
| --- | --- |

(42)

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”käsite ’yritys’ tarkoittaa jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta” (13). Unionin tuomioistuimen mukaan ”taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla” (14).

13

14

| (43) | Komissio on vahvistanut useissa päätöksissään oikeuskäytännön (15) mukaisesti, että satamainfrastruktuurien kaupallinen käyttäminen ja rakentaminen ovat taloudellista toimintaa (16). Esimerkiksi käyttäjille käyttömaksua vastaan tarjotun satamaterminaalin kaupallinen käyttäminen on taloudellista toimintaa (17). Unionin tuomioistuin on niin ikään jo epäsuorasti mutta varmasti todennut, että tietyt satamatoiminnot, erityisesti ”lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa” (18), ovat luonteeltaan taloudellisia. Näitä sääntöjä sovelletaan sekä merisatamiin että sisäsatamiin (19). |
| --- | --- |

(43)

Komissio on vahvistanut useissa päätöksissään oikeuskäytännön (15) mukaisesti, että satamainfrastruktuurien kaupallinen käyttäminen ja rakentaminen ovat taloudellista toimintaa (16). Esimerkiksi käyttäjille käyttömaksua vastaan tarjotun satamaterminaalin kaupallinen käyttäminen on taloudellista toimintaa (17). Unionin tuomioistuin on niin ikään jo epäsuorasti mutta varmasti todennut, että tietyt satamatoiminnot, erityisesti ”lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa” (18), ovat luonteeltaan taloudellisia. Näitä sääntöjä sovelletaan sekä merisatamiin että sisäsatamiin (19).

15

16

17

lastaus, purku, uudelleen lastaaminen, varastointi ja kaikenlaisten tavaroiden käsittely yleensä satamassa

18

19

| (44) | Komissio ei kiistä sitä, että satamille voidaan siirtää tiettyjä julkisen vallan tehtäviä tai tehtäviä, jotka eivät ole luonteeltaan taloudellisia, kuten meriliikenteen valvonta ja turvallisuus (20) tai saastumisen estämiseen liittyvä valvonta (21), eikä myöskään sitä, että tällaisia tehtäviä suorittaessaan satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä. Komissio tarkentaa tältä osin, että tämän menettelyn kohteena oleva yhtiöverovapautus voidaan katsoa valtiontueksi vain siinä tapauksessa, että se koskee taloudellisesta toiminnasta saatavia tuloja. Sitä vastoin se, että yksikkö harjoittaa yhtä tai useampaa kuninkaan määräykseen perustuvaa tai muuta kuin taloudellista toimintaa, ei vielä sinänsä yleensä tarkoita, etteikö sitä voitaisi luokitella ”yritykseksi”. Satama katsotaan näin ollen ”yritykseksi”, jos – ja sikäli kuin – se tosiasiallisesti harjoittaa yhtä tai useampaa taloudellista toimintaa. |
| --- | --- |

(44)

Komissio ei kiistä sitä, että satamille voidaan siirtää tiettyjä julkisen vallan tehtäviä tai tehtäviä, jotka eivät ole luonteeltaan taloudellisia, kuten meriliikenteen valvonta ja turvallisuus (20) tai saastumisen estämiseen liittyvä valvonta (21), eikä myöskään sitä, että tällaisia tehtäviä suorittaessaan satamat eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä. Komissio tarkentaa tältä osin, että tämän menettelyn kohteena oleva yhtiöverovapautus voidaan katsoa valtiontueksi vain siinä tapauksessa, että se koskee taloudellisesta toiminnasta saatavia tuloja. Sitä vastoin se, että yksikkö harjoittaa yhtä tai useampaa kuninkaan määräykseen perustuvaa tai muuta kuin taloudellista toimintaa, ei vielä sinänsä yleensä tarkoita, etteikö sitä voitaisi luokitella ”yritykseksi”. Satama katsotaan näin ollen ”yritykseksi”, jos – ja sikäli kuin – se tosiasiallisesti harjoittaa yhtä tai useampaa taloudellista toimintaa.

20

21

| (45) | Ranskan satamat voivat harjoittaa useita erityyppisiä taloudellisia toimintoja, jotka vastaavat eri palveluiden tarjoamista useilla eri markkinoilla (22). Ensinnäkin satamat tarjoavat aluksille yleistä palvelua antamalla niille oikeuden käyttää satamainfrastruktuuria korvausta vastaan. Toiseksi tietyt satamat tarjoavat aluksille erityisiä palveluita, eritoten luotsipalveluita, nostopalveluita, ahtauspalveluita ja kiinnityspalveluita, niin ikään korvausta vastaan. Näissä kahdessa ensimmäisessä tapauksessa sataman perimää korvausta kutsutaan yleensä ”satamamaksuksi” (23). Kolmanneksi satamat tarjoavat korvausta vastaan tiettyjä infrastruktuureita taikka tiettyjä maa-alueita yritysten käyttöön, ja yritykset käyttävät näitä tiloja omiin tarpeisiinsa tai tarjotakseen aluksille joitain edellä mainituista satamapalveluista (24). |
| --- | --- |

(45)

Ranskan satamat voivat harjoittaa useita erityyppisiä taloudellisia toimintoja, jotka vastaavat eri palveluiden tarjoamista useilla eri markkinoilla (22). Ensinnäkin satamat tarjoavat aluksille yleistä palvelua antamalla niille oikeuden käyttää satamainfrastruktuuria korvausta vastaan. Toiseksi tietyt satamat tarjoavat aluksille erityisiä palveluita, eritoten luotsipalveluita, nostopalveluita, ahtauspalveluita ja kiinnityspalveluita, niin ikään korvausta vastaan. Näissä kahdessa ensimmäisessä tapauksessa sataman perimää korvausta kutsutaan yleensä ”satamamaksuksi” (23). Kolmanneksi satamat tarjoavat korvausta vastaan tiettyjä infrastruktuureita taikka tiettyjä maa-alueita yritysten käyttöön, ja yritykset käyttävät näitä tiloja omiin tarpeisiinsa tai tarjotakseen aluksille joitain edellä mainituista satamapalveluista (24).

22

23

24

| (46) | Kaikki Ranskan satamat eivät välttämättä harjoita kaikkia edellä mainittuja toimintoja. Eritoten suuret merisatamat – kuten osa niistä mainitsee – eivät periaatteessa voi enää hyödyntää ”välineistöä, jota käytetään aluksiin liittyvissä lastaus-, purku-, ahtaus- ja varastointitoiminnoissa” (Ranskan liikennelain L. 5312-4 §). Vaikuttaa kuitenkin siltä, että tietyt suuret merisatamat hyödyntävät edelleen tätä välineistöä ja tarjoavat vastaavia palveluja (25). |
| --- | --- |

(46)

Kaikki Ranskan satamat eivät välttämättä harjoita kaikkia edellä mainittuja toimintoja. Eritoten suuret merisatamat – kuten osa niistä mainitsee – eivät periaatteessa voi enää hyödyntää ”välineistöä, jota käytetään aluksiin liittyvissä lastaus-, purku-, ahtaus- ja varastointitoiminnoissa” (Ranskan liikennelain L. 5312-4 §). Vaikuttaa kuitenkin siltä, että tietyt suuret merisatamat hyödyntävät edelleen tätä välineistöä ja tarjoavat vastaavia palveluja (25).

25

| (47) | Vaikka julkisella viranomaisella onkin paljon harkintavaltaa sen määrittelemisessä, mitkä taloudelliset toiminnat voidaan luokitella yleistä taloudellista etua koskeviksi palveluiksi, tämä ei kuitenkaan sulje pois sitä, etteivätkö nämä toiminnat olisi luonteeltaan taloudellisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan itse ”taloudellisen toiminnan” käsite perustuu kuitenkin tosiseikkoihin, eritoten siihen, että kyseisille palveluille on olemassa markkinat, eikä se riipu kansallisista valinnoista tai näkemyksistä. Näin ollen se, että satamatoiminta ei olisi yleisen verolain säännöksissä tarkoitetulla tavalla tuottoisaa, ei vielä riitä – vaikka näin oletettaisiinkin olevan – perusteluksi sille, että tällä toiminnalla ei olisi valtiontukilainsäädännössä tarkoitettua taloudellista luonnetta. Myöskään se seikka, että valtio on siirtänyt satamien vastuulle niiden hoitamat tehtävät, ei vielä yksin anna riittävää perustetta sille, että kyseessä olevaa toimintaa pidettäisiin muuna kuin taloudellisena. Itse asiassa kaikki yleistä taloudellista etua koskevat palvelut ovat tehtäviä, jotka valtio on siirtänyt yrityksille, mutta yleistä taloudellista etua koskevissa palveluissa on hyvinkin kyse taloudellisen toiminnan harjoittamisesta. |
| --- | --- |

(47)

Vaikka julkisella viranomaisella onkin paljon harkintavaltaa sen määrittelemisessä, mitkä taloudelliset toiminnat voidaan luokitella yleistä taloudellista etua koskeviksi palveluiksi, tämä ei kuitenkaan sulje pois sitä, etteivätkö nämä toiminnat olisi luonteeltaan taloudellisia. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan itse ”taloudellisen toiminnan” käsite perustuu kuitenkin tosiseikkoihin, eritoten siihen, että kyseisille palveluille on olemassa markkinat, eikä se riipu kansallisista valinnoista tai näkemyksistä. Näin ollen se, että satamatoiminta ei olisi yleisen verolain säännöksissä tarkoitetulla tavalla tuottoisaa, ei vielä riitä – vaikka näin oletettaisiinkin olevan – perusteluksi sille, että tällä toiminnalla ei olisi valtiontukilainsäädännössä tarkoitettua taloudellista luonnetta. Myöskään se seikka, että valtio on siirtänyt satamien vastuulle niiden hoitamat tehtävät, ei vielä yksin anna riittävää perustetta sille, että kyseessä olevaa toimintaa pidettäisiin muuna kuin taloudellisena. Itse asiassa kaikki yleistä taloudellista etua koskevat palvelut ovat tehtäviä, jotka valtio on siirtänyt yrityksille, mutta yleistä taloudellista etua koskevissa palveluissa on hyvinkin kyse taloudellisen toiminnan harjoittamisesta.

| (48) | Myöskään se, että tietyt satamat voidaan luokitella Ranskan maanpuolustuslain L. 1332-1 §:ssä tarkoitetuiksi elintärkeiksi rakenteiksi, ei vielä sinänsä tarkoita, että satamatoimintaa tulisi pitää valtiontukilainsäädännössä tarkoitettuna valtion keskeisiin tehtäviin kuuluvana toimintana. Monet taloudelliset toiminnat energian, tietoliikenteen ja liikenteen alalla ovat sellaisia, että ne voivat osoittautua elintärkeiksi kansakunnan selviytymisen kannalta, mutta tämä ei kuitenkaan poista niiden taloudellista luonnetta. Komissio huomauttaa niin ikään, että maanpuolustuslaissa (ks. L. 1332-4, L. 1332-5 ja L. 1332-6 §) mainitaan nimenomaisesti ainakin joidenkin toimijoiden osalta, että nämä ovat luonteeltaan ”yrityksiä”. |
| --- | --- |

(48)

Myöskään se, että tietyt satamat voidaan luokitella Ranskan maanpuolustuslain L. 1332-1 §:ssä tarkoitetuiksi elintärkeiksi rakenteiksi, ei vielä sinänsä tarkoita, että satamatoimintaa tulisi pitää valtiontukilainsäädännössä tarkoitettuna valtion keskeisiin tehtäviin kuuluvana toimintana. Monet taloudelliset toiminnat energian, tietoliikenteen ja liikenteen alalla ovat sellaisia, että ne voivat osoittautua elintärkeiksi kansakunnan selviytymisen kannalta, mutta tämä ei kuitenkaan poista niiden taloudellista luonnetta. Komissio huomauttaa niin ikään, että maanpuolustuslaissa (ks. L. 1332-4, L. 1332-5 ja L. 1332-6 §) mainitaan nimenomaisesti ainakin joidenkin toimijoiden osalta, että nämä ovat luonteeltaan ”yrityksiä”.

| (49) | Väite, jonka mukaan suuret merisatamat täyttäisivät kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdassa esitetyt kriteerit (26), joita unionin tuomioistuin on tarkastellut asiassa C-276/97, ei myöskään ole merkityksellinen tässä asiassa. Asianomaisessa arvonlisäverodirektiivin artiklassa määrätään, että ”valtioita, hallinnollisia alueita, kuntia ja muita julkisoikeudellisia yhteisöjä ei niiden viranomaisen ominaisuudessa harjoittaman toiminnan tai suorittamien liiketoimien osalta ole pidettävä verovelvollisina, vaikka ne tämän toiminnan tai liiketoimien yhteydessä kantaisivat maksun, lupamaksun, jäsenmaksun tai korvauksen”, ja unionin tuomioistuin toteaa, että ”kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu viranomaisen ominaisuudessa harjoitettu toiminta on sellaista toimintaa, jota julkisoikeudelliset yhteisöt harjoittavat niitä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä” (27). Vaikka voitaisiin olettaa, että satamat toimivat niitä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä, tämä ominaispiirre ei vielä yksin vapauta niitä arvonlisäverovelvollisuudesta (28). Verovapautukseen vetoamalla ei suinkaan kiistetä harjoitetun toiminnan taloudellista luonnetta, vaan se pikemminkin vahvistaa, että harjoitettu toiminta on taloudellista, sillä vapautuksella (jolla on suora vaikutus verovelvollisuuteen) ei ole merkitystä, ellei harjoitettu toiminta ole taloudellista (29). Ennen kaikkea unionin tuomioistuin on kehittänyt kyseisen kriteerin (toiminnan harjoittaminen julkisia yhteisöjä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä) liittyen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohtaan, eikä sille ole vastinetta valtiontukilainsäädännössä. Johdanto-osan 43 kappaleessa mainitun oikeuskäytännön mukaan oikeudellinen järjestelmä, jonka piiriin toimijat kuuluvat, ei päinvastoin riitä sulkemaan pois SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan mahdollisuutta. |
| --- | --- |

(49)

Väite, jonka mukaan suuret merisatamat täyttäisivät kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdassa esitetyt kriteerit (26), joita unionin tuomioistuin on tarkastellut asiassa C-276/97, ei myöskään ole merkityksellinen tässä asiassa. Asianomaisessa arvonlisäverodirektiivin artiklassa määrätään, että ”valtioita, hallinnollisia alueita, kuntia ja muita julkisoikeudellisia yhteisöjä ei niiden viranomaisen ominaisuudessa harjoittaman toiminnan tai suorittamien liiketoimien osalta ole pidettävä verovelvollisina, vaikka ne tämän toiminnan tai liiketoimien yhteydessä kantaisivat maksun, lupamaksun, jäsenmaksun tai korvauksen”, ja unionin tuomioistuin toteaa, että ”kuudennen direktiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu viranomaisen ominaisuudessa harjoitettu toiminta on sellaista toimintaa, jota julkisoikeudelliset yhteisöt harjoittavat niitä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä” (27). Vaikka voitaisiin olettaa, että satamat toimivat niitä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä, tämä ominaispiirre ei vielä yksin vapauta niitä arvonlisäverovelvollisuudesta (28). Verovapautukseen vetoamalla ei suinkaan kiistetä harjoitetun toiminnan taloudellista luonnetta, vaan se pikemminkin vahvistaa, että harjoitettu toiminta on taloudellista, sillä vapautuksella (jolla on suora vaikutus verovelvollisuuteen) ei ole merkitystä, ellei harjoitettu toiminta ole taloudellista (29). Ennen kaikkea unionin tuomioistuin on kehittänyt kyseisen kriteerin (toiminnan harjoittaminen julkisia yhteisöjä erityisesti koskevan oikeudellisen järjestelmän piirissä) liittyen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohtaan, eikä sille ole vastinetta valtiontukilainsäädännössä. Johdanto-osan 43 kappaleessa mainitun oikeuskäytännön mukaan oikeudellinen järjestelmä, jonka piiriin toimijat kuuluvat, ei päinvastoin riitä sulkemaan pois SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetun taloudellisen toiminnan mahdollisuutta.

26

27

28

29

| (50) | Myöskään se, toimivatko satamat puhtaasti kaupallisin tuottojen maksimointiin tähtäävin perustein, se, asettavatko ne yleisen edun investoinneista saatavan tuoton edelle, se, tavoittelevatko ne tuottoa, ja se, investoivatko ne kerryttämänsä tuotot järjestelmällisesti uudelleen, eivät riitä sulkemaan pois sitä mahdollisuutta, että toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla, olisi luonteeltaan taloudellista (30). Lisäksi komissio huomauttaa, että tietyt Ranskan satamat ovat tuottoisia ja maksavat osinkoja valtiolle (31) eivätkä näin ollen investoi tuottojaan järjestelmällisesti uudelleen infrastruktuuriin. |
| --- | --- |

(50)

Myöskään se, toimivatko satamat puhtaasti kaupallisin tuottojen maksimointiin tähtäävin perustein, se, asettavatko ne yleisen edun investoinneista saatavan tuoton edelle, se, tavoittelevatko ne tuottoa, ja se, investoivatko ne kerryttämänsä tuotot järjestelmällisesti uudelleen, eivät riitä sulkemaan pois sitä mahdollisuutta, että toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla, olisi luonteeltaan taloudellista (30). Lisäksi komissio huomauttaa, että tietyt Ranskan satamat ovat tuottoisia ja maksavat osinkoja valtiolle (31) eivätkä näin ollen investoi tuottojaan järjestelmällisesti uudelleen infrastruktuuriin.

30

31

| (51) | Edelleen todetaan, että Ranskan viranomaisten esittämä väite, jonka mukaan SEUT-sopimuksessa on erillinen artikla (93 artikla) liikenteen valtiontukien käsittelyyn, ainoastaan vahvistaa päätelmän siitä, että liikennetoiminta on taloudellista toimintaa (jos näin ei olisi, kyseessä ei olisi valtiontuki). |
| --- | --- |

(51)

Edelleen todetaan, että Ranskan viranomaisten esittämä väite, jonka mukaan SEUT-sopimuksessa on erillinen artikla (93 artikla) liikenteen valtiontukien käsittelyyn, ainoastaan vahvistaa päätelmän siitä, että liikennetoiminta on taloudellista toimintaa (jos näin ei olisi, kyseessä ei olisi valtiontuki).

5.1.1.2   Satamainfrastruktuurin käytöstä yleisesti

Satamainfrastruktuurin käytöstä yleisesti

| (52) | Niiden palveluiden osalta, joita satamat nimenomaisesti tarjoavat satamamaksuja vastaan, todetaan, ettei se vielä yksin riitä poistamaan näiden palveluiden taloudellista luonnetta, että satamamaksujen rakenteesta päätetään kansallisella tasolla ja julkinen viranomainen hyväksyy käyttömaksut (32). Erityisesti huomautetaan, että Le Havren mainitsemassa asiassa C-343/95 yhteisöjen tuomioistuin perusti arvionsa toiminnan taloudellisesta luonteesta ensi sijassa harjoitetun toiminnan laatuun (ks. johdanto-osan 18 ja 23 kappale) ja toissijaisesti maksujen hyväksymiseen kansallisella tasolla. Ranskan liikennelain (33) mukaan vastuu maksujen asettamisesta on sitä paitsi satamilla itsellään. |
| --- | --- |

(52)

Niiden palveluiden osalta, joita satamat nimenomaisesti tarjoavat satamamaksuja vastaan, todetaan, ettei se vielä yksin riitä poistamaan näiden palveluiden taloudellista luonnetta, että satamamaksujen rakenteesta päätetään kansallisella tasolla ja julkinen viranomainen hyväksyy käyttömaksut (32). Erityisesti huomautetaan, että Le Havren mainitsemassa asiassa C-343/95 yhteisöjen tuomioistuin perusti arvionsa toiminnan taloudellisesta luonteesta ensi sijassa harjoitetun toiminnan laatuun (ks. johdanto-osan 18 ja 23 kappale) ja toissijaisesti maksujen hyväksymiseen kansallisella tasolla. Ranskan liikennelain (33) mukaan vastuu maksujen asettamisesta on sitä paitsi satamilla itsellään.

32

33

| (53) | Le Havren suuri merisatama viittaa komission 20 päivänä lokakuuta 2004 asiassa N 520/200[3] (***) tekemään päätökseen. Sen osalta komissio toteaa, että komission päätöskäytäntö on muuttunut vuoden 2004 jälkeen samalla, kun myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö on muuttunut. Satamien kulkuinfrastruktuurien rakentamista ja ylläpitoa pidetään tavallisesti yleisinä toimenpiteinä, jotka valtio ottaa hoitaakseen meriliikenteen kehittämisvastuunsa puitteissa, silloin, kun asianomaiset infrastruktuurit ovat kaikkien käyttäjien käytettävissä ketään syrjimättä ja ilman vastiketta. Elleivät asian tietyt erityispiirteet johda päinvastaiseen päätelmään, komission kanta on periaatteessa se, että sataman ulkopuolella sijaitsevat kulkuinfrastruktuurit hyödyttävät koko merenkulkuyhteisöä eikä niiden julkinen rahoitus ole valtiontukea. Sitä vastoin sataman sisäpuolella sijaitsevien kulkuinfrastruktuurien julkisen rahoituksen oletetaan periaatteessa hyödyttävän nimenomaan itse sataman toimintaa, ja näin ollen se olisi valtiontukea (34). |
| --- | --- |

(53)

Le Havren suuri merisatama viittaa komission 20 päivänä lokakuuta 2004 asiassa N 520/200[3] (***) tekemään päätökseen. Sen osalta komissio toteaa, että komission päätöskäytäntö on muuttunut vuoden 2004 jälkeen samalla, kun myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö on muuttunut. Satamien kulkuinfrastruktuurien rakentamista ja ylläpitoa pidetään tavallisesti yleisinä toimenpiteinä, jotka valtio ottaa hoitaakseen meriliikenteen kehittämisvastuunsa puitteissa, silloin, kun asianomaiset infrastruktuurit ovat kaikkien käyttäjien käytettävissä ketään syrjimättä ja ilman vastiketta. Elleivät asian tietyt erityispiirteet johda päinvastaiseen päätelmään, komission kanta on periaatteessa se, että sataman ulkopuolella sijaitsevat kulkuinfrastruktuurit hyödyttävät koko merenkulkuyhteisöä eikä niiden julkinen rahoitus ole valtiontukea. Sitä vastoin sataman sisäpuolella sijaitsevien kulkuinfrastruktuurien julkisen rahoituksen oletetaan periaatteessa hyödyttävän nimenomaan itse sataman toimintaa, ja näin ollen se olisi valtiontukea (34).

34

5.1.1.3   Tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien tarjoamisesta yritysten käyttöön korvausta vastaan

Tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien tarjoamisesta yritysten käyttöön korvausta vastaan

| (54) | Komission asiassa SA.36346 (35) tekemästä päätöksestä, joka mainitaan 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 17 kohdan f alakohdassa, ei voida päätellä, että satamaomaisuuden hallinnointi tai hyödyntäminen ja erityisesti tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen tai käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan eivät olisi taloudellista toimintaa. Asiassa SA.36346 oli itse asiassa kyse julkisten maa-alueiden elvyttämiseen annettavasta tuesta eikä maa-alueiden vuokrauksesta korvausta vastaan. |
| --- | --- |

(54)

Komission asiassa SA.36346 (35) tekemästä päätöksestä, joka mainitaan 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 17 kohdan f alakohdassa, ei voida päätellä, että satamaomaisuuden hallinnointi tai hyödyntäminen ja erityisesti tiettyjen maa-alueiden ja infrastruktuurien vuokraaminen tai käyttöön tarjoaminen korvausta vastaan eivät olisi taloudellista toimintaa. Asiassa SA.36346 oli itse asiassa kyse julkisten maa-alueiden elvyttämiseen annettavasta tuesta eikä maa-alueiden vuokrauksesta korvausta vastaan.

35

| (55) | Yleensä julkisen omaisuuden vuokraaminen korvausta vastaan on taloudellista toimintaa – erityisesti silloin, kun sataman sopimuskumppani tarjoaa satamapalveluita asiakkailleen (36). Ranskan hallinto on sitä paitsi jo itse katsonut, että maa-alueiden vuokrauksesta saatavista tuloista (valtion omaisuuden käyttömaksuista) on myös kansallisen lainsäädännön mukaan suoritettava yhtiöveroa (37). Ranskan julkisen talouden pääosaston julkaisemista verolainsäädäntöä koskevista huomautuksista (Ranskan verohallinnon virallisista toimintaperiaatteista) (38) käy niin ikään ilmi, että koko sataman taikka jonkin sen osan (esimerkiksi julkisen välineistön) käyttöoikeudesta perittävistä maksuista suoritetaan arvonlisäveroa, mikä myös viittaa siihen, että toiminta on luonteeltaan taloudellista. |
| --- | --- |

(55)

Yleensä julkisen omaisuuden vuokraaminen korvausta vastaan on taloudellista toimintaa – erityisesti silloin, kun sataman sopimuskumppani tarjoaa satamapalveluita asiakkailleen (36). Ranskan hallinto on sitä paitsi jo itse katsonut, että maa-alueiden vuokrauksesta saatavista tuloista (valtion omaisuuden käyttömaksuista) on myös kansallisen lainsäädännön mukaan suoritettava yhtiöveroa (37). Ranskan julkisen talouden pääosaston julkaisemista verolainsäädäntöä koskevista huomautuksista (Ranskan verohallinnon virallisista toimintaperiaatteista) (38) käy niin ikään ilmi, että koko sataman taikka jonkin sen osan (esimerkiksi julkisen välineistön) käyttöoikeudesta perittävistä maksuista suoritetaan arvonlisäveroa, mikä myös viittaa siihen, että toiminta on luonteeltaan taloudellista.

36

37

38

5.1.1.4   Ruoppaustoimista

Ruoppaustoimista

| (56) | Satamien kulkuinfrastruktuurien rakentamista ja ylläpitoa, erityisesti jokien, sisääntuloväylien ja kanavien ruoppausta, pidetään tavallisesti yleisinä toimenpiteinä, jotka valtio ottaa hoitaakseen meriliikenteen kehittämisvastuunsa puitteissa, silloin, kun nämä infrastruktuurit ovat kaikkien käyttäjien käytettävissä ketään syrjimättä ja ilman vastiketta. Yleensä komissio erottaa infrastruktuurit toisistaan sen mukaan, sijaitsevatko infrastruktuurit sataman sisä- vai ulkopuolella ja ovatko ne yleisessä käytössä. Elleivät asian tietyt erityispiirteet johda päinvastaiseen päätelmään, komission kanta on periaatteessa se, että sataman ulkopuolella sijaitsevat kulkuinfrastruktuurit hyödyttävät koko merenkulkuyhteisöä eikä niiden julkinen rahoitus ole valtiontukea. Sitä vastoin sataman sisäpuolella sijaitsevien kulkuinfrastruktuurien julkisen rahoituksen oletetaan periaatteessa hyödyttävän nimenomaan itse sataman toimintaa, ja näin ollen se on valtiontukea (39). |
| --- | --- |

(56)

Satamien kulkuinfrastruktuurien rakentamista ja ylläpitoa, erityisesti jokien, sisääntuloväylien ja kanavien ruoppausta, pidetään tavallisesti yleisinä toimenpiteinä, jotka valtio ottaa hoitaakseen meriliikenteen kehittämisvastuunsa puitteissa, silloin, kun nämä infrastruktuurit ovat kaikkien käyttäjien käytettävissä ketään syrjimättä ja ilman vastiketta. Yleensä komissio erottaa infrastruktuurit toisistaan sen mukaan, sijaitsevatko infrastruktuurit sataman sisä- vai ulkopuolella ja ovatko ne yleisessä käytössä. Elleivät asian tietyt erityispiirteet johda päinvastaiseen päätelmään, komission kanta on periaatteessa se, että sataman ulkopuolella sijaitsevat kulkuinfrastruktuurit hyödyttävät koko merenkulkuyhteisöä eikä niiden julkinen rahoitus ole valtiontukea. Sitä vastoin sataman sisäpuolella sijaitsevien kulkuinfrastruktuurien julkisen rahoituksen oletetaan periaatteessa hyödyttävän nimenomaan itse sataman toimintaa, ja näin ollen se on valtiontukea (39).

39

| (57) | Komissio on esimerkiksi todennut, että ruoppaus jokisuistossa parantaa pääsyä joelle ja hyödyttää erotuksetta kaikkia suistoalueella ja sisävesiväylien varrella olevia toimijoita, joten sitä pidetään yleisenä toimenpiteenä, joka hyödyttää koko merenkulkuyhteisöä. Näin ollen komissio katsoi kyseisessä tapauksessa, että ruoppaus ei ollut taloudellista toimintaa (40). |
| --- | --- |

(57)

Komissio on esimerkiksi todennut, että ruoppaus jokisuistossa parantaa pääsyä joelle ja hyödyttää erotuksetta kaikkia suistoalueella ja sisävesiväylien varrella olevia toimijoita, joten sitä pidetään yleisenä toimenpiteenä, joka hyödyttää koko merenkulkuyhteisöä. Näin ollen komissio katsoi kyseisessä tapauksessa, että ruoppaus ei ollut taloudellista toimintaa (40).

40

5.1.1.5   Taloudellisesta toiminnasta oheistoimintana tai pääasiallisena toimintana

Taloudellisesta toiminnasta oheistoimintana tai pääasiallisena toimintana

| (58) | Se, että yksikön taloudellinen toiminta on vähäistä tai vähäpätöistä sen muuhun kuin taloudelliseen toimintaan verrattuna, ei yleensä tarkoita sitä, että valtiontukisääntöjä voitaisiin olla soveltamatta kyseiseen taloudelliseen toimintaan. |
| --- | --- |

(58)

Se, että yksikön taloudellinen toiminta on vähäistä tai vähäpätöistä sen muuhun kuin taloudelliseen toimintaan verrattuna, ei yleensä tarkoita sitä, että valtiontukisääntöjä voitaisiin olla soveltamatta kyseiseen taloudelliseen toimintaan.

| (59) | Lisäksi edellä esille tuoduista seikoista ilmenee, että hyvin olennainen osa toiminnoista, joita tietyt asianomaiset osapuolet ja Ranskan viranomaiset pitävät muina kuin taloudellisina, on luonteeltaan taloudellista – tämä voidaan todeta ilman, että olisi tarpeen suorittaa satamakohtaista arviointia eri taloudellisten toimintojen osuuksista. Niin ikään selvästi suurin osa suurten merisatamien tuloista saadaan satamamaksuista ja käyttöoikeusmaksuista (41), joten nämä maksut vaikuttavat olennaisesti satamien positiivisen yhtiöveropohjan muodostumiseen. |
| --- | --- |

(59)

Lisäksi edellä esille tuoduista seikoista ilmenee, että hyvin olennainen osa toiminnoista, joita tietyt asianomaiset osapuolet ja Ranskan viranomaiset pitävät muina kuin taloudellisina, on luonteeltaan taloudellista – tämä voidaan todeta ilman, että olisi tarpeen suorittaa satamakohtaista arviointia eri taloudellisten toimintojen osuuksista. Niin ikään selvästi suurin osa suurten merisatamien tuloista saadaan satamamaksuista ja käyttöoikeusmaksuista (41), joten nämä maksut vaikuttavat olennaisesti satamien positiivisen yhtiöveropohjan muodostumiseen.

41

| (60) | Komissio hyväksyy sen näkökannan, että infrastruktuurin rahoitus voidaan kokonaisuudessaan jättää valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle silloin, kun kyseistä infrastruktuuria käytetään lähes yksinomaan muuhun kuin taloudelliseen toimintaan ja kun infrastruktuurin taloudellinen käyttö on puhtaasti oheistoimintaa (42). Se, että satamat harjoittavat muuta kuin taloudellista toimintaa hallussaan pitämällä alueella, ei kuitenkaan tarkoita sitä, että itse satamainfrastruktuuria käytettäisiin lähes yksinomaan muuhun kuin taloudelliseen toimintaan, eikä sitä, että taloudellinen toiminta olisi muun kuin taloudellisen toiminnan oheistoimintaa. |
| --- | --- |

(60)

Komissio hyväksyy sen näkökannan, että infrastruktuurin rahoitus voidaan kokonaisuudessaan jättää valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle silloin, kun kyseistä infrastruktuuria käytetään lähes yksinomaan muuhun kuin taloudelliseen toimintaan ja kun infrastruktuurin taloudellinen käyttö on puhtaasti oheistoimintaa (42). Se, että satamat harjoittavat muuta kuin taloudellista toimintaa hallussaan pitämällä alueella, ei kuitenkaan tarkoita sitä, että itse satamainfrastruktuuria käytettäisiin lähes yksinomaan muuhun kuin taloudelliseen toimintaan, eikä sitä, että taloudellinen toiminta olisi muun kuin taloudellisen toiminnan oheistoimintaa.

42

5.1.1.6   Päätelmä

Päätelmä

| (61) | Itsenäiset satamat (joista suurimmasta osasta on tullut suuria merisatamia lukuun ottamatta erityisesti Pariisin ja Strasbourgin itsenäisiä jokisatamia), merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen, jotka hyödyntävät infrastruktuureita suoraan tai jotka tarjoavat palveluita satamassa, ovat taloudellisen toimintansa – erityisesti johdanto-osan 45 kappaleessa mainitun taloudellisen toimintansa – perusteella SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä”. |
| --- | --- |

(61)

Itsenäiset satamat (joista suurimmasta osasta on tullut suuria merisatamia lukuun ottamatta erityisesti Pariisin ja Strasbourgin itsenäisiä jokisatamia), merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen, jotka hyödyntävät infrastruktuureita suoraan tai jotka tarjoavat palveluita satamassa, ovat taloudellisen toimintansa – erityisesti johdanto-osan 45 kappaleessa mainitun taloudellisen toimintansa – perusteella SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”yrityksiä”.

5.1.2   Valtion varat ja toimenpiteen katsominen valtion toiminnaksi

Valtion varat ja toimenpiteen katsominen valtion toiminnaksi

| (62) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ainoastaan valtioiden myöntämät taikka valtion varoista myönnetyt toimenpiteet voidaan katsoa valtiontuiksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luopuminen varoista, jotka olisi yleensä pitänyt siirtää valtion budjettiin, katsotaan tässä säännöksessä tarkoitetuksi valtion varojen siirtämiseksi (43). |
| --- | --- |

(62)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ainoastaan valtioiden myöntämät taikka valtion varoista myönnetyt toimenpiteet voidaan katsoa valtiontuiksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luopuminen varoista, jotka olisi yleensä pitänyt siirtää valtion budjettiin, katsotaan tässä säännöksessä tarkoitetuksi valtion varojen siirtämiseksi (43).

43

| (63) | Myöntämällä verovapautuksen Ranskan satamien ylläpitäjien hyväksi Ranskan valtio luopuu tietyistä verotuloeristä, joten tässä vapautuksessa on kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtion varojen siirtämisestä. Koska tämä verovapautus perustuu useisiin ministeriön päätöksiin, se voidaan myös katsoa Ranskan valtion toiminnaksi. |
| --- | --- |

(63)

Myöntämällä verovapautuksen Ranskan satamien ylläpitäjien hyväksi Ranskan valtio luopuu tietyistä verotuloeristä, joten tässä vapautuksessa on kyse SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtion varojen siirtämisestä. Koska tämä verovapautus perustuu useisiin ministeriön päätöksiin, se voidaan myös katsoa Ranskan valtion toiminnaksi.

5.1.3   Taloudellinen etu

Taloudellinen etu

| (64) | Kyseessä oleva toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi sillä edellytyksellä, että se antaa taloudellista etua edunsaajalle. Edulla ei tarkoiteta yksinomaan positiivisia suorituksia vaan myös toimenpiteitä, jotka eri tavoin keventävät yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia (44). |
| --- | --- |

(64)

Kyseessä oleva toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi sillä edellytyksellä, että se antaa taloudellista etua edunsaajalle. Edulla ei tarkoiteta yksinomaan positiivisia suorituksia vaan myös toimenpiteitä, jotka eri tavoin keventävät yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia (44).

44

| (65) | Kuten edellä on todettu, Ranskan verolainsäädännön mukaan ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen” (45), ovat taloudellisen toimintansa perusteella tahoja, joiden tulisi kuulua yhtiöverovelvollisuuden piiriin, mutta ne on vapautettu tästä velvollisuudesta. Näin ollen näiden yksiköiden vastattavaksi ei koidu yhtiöverokustannuksia, joita ranskalaisille yrityksille tavallisesti aiheutuu niiden taloudellisesta toiminnasta. Ne siis nauttivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta taloudellisesta edusta. |
| --- | --- |

(65)

Kuten edellä on todettu, Ranskan verolainsäädännön mukaan ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen” (45), ovat taloudellisen toimintansa perusteella tahoja, joiden tulisi kuulua yhtiöverovelvollisuuden piiriin, mutta ne on vapautettu tästä velvollisuudesta. Näin ollen näiden yksiköiden vastattavaksi ei koidu yhtiöverokustannuksia, joita ranskalaisille yrityksille tavallisesti aiheutuu niiden taloudellisesta toiminnasta. Ne siis nauttivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta taloudellisesta edusta.

45

| (66) | Myöskään väite, jonka mukaan yhtiöverovapautuksella korvataan julkisen vallan satamille antamista yleishyödyllisistä tehtävistä niille aiheutuvat lisäkustannukset, ei antaisi aihetta asettaa kyseenalaiseksi edun määritelmää muuta kuin siinä tapauksessa, jos yhtäältä verovapautuksesta johtuvan edun määrä olisi tosiasiallisesti kohdennettu yleishyödyllisiin tehtäviin liittyvien lisäkustannusten korvaamiseen ja jos toisaalta tämä määrä olisi rajattu näiden tehtävien harjoittamiseen liittyvään nettomääräiseen lisäkustannukseen (eli liiallisten korvausten mahdollisuus olisi suljettu pois) (46). Näin ei tässä tapauksessa ole. Itse asiassa missään kansallisen lainsäädännön säännöksessä ei muodosteta minkäänlaista yhteyttä yhtiöverosta annetun vapautuksen ja mahdollisten satamille annettujen julkisen palvelun tehtävien välille (47). Kansallisessa lainsäädännössä ei myöskään taata, että korvauksen määrä (eli maksamatta jätettävä yhtiöveron määrä) rajoittuisi siihen, mikä on tarpeen julkisen palvelunvelvoitteiden täyttämisestä aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi kokonaan tai osittain. Yhtiöverovapautuksella, jonka määrä riippuu saatujen tuottojen määrästä, ei ole ylärajaa, joten se voi johtaa edun syntymiseen, sillä sitä ei ole yleispätevästi sidottu julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvaan lisäkustannukseen. Dunkerquen suuren merisataman väitettä, jonka mukaan julkisen palvelun tehtävien kustannukset ylittävät järjestelmällisesti yhtiöveron teoreettisen määrän, ei myöskään ole osoitettu todeksi millään tilastotiedoilla tai historiallista kehitystä kuvaavilla tiedoilla. Vaikka osoitettaisiinkin, että tämä väite on historiallisesti pitänyt paikkansa, se ei riittäisi täyttämään ehtoa liiallisten korvausten mahdollisuuden poissulkemisesta, sillä liiallisten korvausten poissulkemista ei taata lainsäädännössä (mikä tarkoittaisi, että liialliset korvaukset eivät olisi mahdollisia myöskään tulevaisuudessa). |
| --- | --- |

(66)

Myöskään väite, jonka mukaan yhtiöverovapautuksella korvataan julkisen vallan satamille antamista yleishyödyllisistä tehtävistä niille aiheutuvat lisäkustannukset, ei antaisi aihetta asettaa kyseenalaiseksi edun määritelmää muuta kuin siinä tapauksessa, jos yhtäältä verovapautuksesta johtuvan edun määrä olisi tosiasiallisesti kohdennettu yleishyödyllisiin tehtäviin liittyvien lisäkustannusten korvaamiseen ja jos toisaalta tämä määrä olisi rajattu näiden tehtävien harjoittamiseen liittyvään nettomääräiseen lisäkustannukseen (eli liiallisten korvausten mahdollisuus olisi suljettu pois) (46). Näin ei tässä tapauksessa ole. Itse asiassa missään kansallisen lainsäädännön säännöksessä ei muodosteta minkäänlaista yhteyttä yhtiöverosta annetun vapautuksen ja mahdollisten satamille annettujen julkisen palvelun tehtävien välille (47). Kansallisessa lainsäädännössä ei myöskään taata, että korvauksen määrä (eli maksamatta jätettävä yhtiöveron määrä) rajoittuisi siihen, mikä on tarpeen julkisen palvelunvelvoitteiden täyttämisestä aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi kokonaan tai osittain. Yhtiöverovapautuksella, jonka määrä riippuu saatujen tuottojen määrästä, ei ole ylärajaa, joten se voi johtaa edun syntymiseen, sillä sitä ei ole yleispätevästi sidottu julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvaan lisäkustannukseen. Dunkerquen suuren merisataman väitettä, jonka mukaan julkisen palvelun tehtävien kustannukset ylittävät järjestelmällisesti yhtiöveron teoreettisen määrän, ei myöskään ole osoitettu todeksi millään tilastotiedoilla tai historiallista kehitystä kuvaavilla tiedoilla. Vaikka osoitettaisiinkin, että tämä väite on historiallisesti pitänyt paikkansa, se ei riittäisi täyttämään ehtoa liiallisten korvausten mahdollisuuden poissulkemisesta, sillä liiallisten korvausten poissulkemista ei taata lainsäädännössä (mikä tarkoittaisi, että liialliset korvaukset eivät olisi mahdollisia myöskään tulevaisuudessa).

46

47

5.1.4   Valikoivuus

Valikoivuus

| (67) | Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valikoiva, mikä tarkoittaa, että sen on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti suosittava joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja (48). |
| --- | --- |

(67)

Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valikoiva, mikä tarkoittaa, että sen on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti suosittava joitakin yrityksiä tai tuotannonaloja (48).

48

| (68) | Vakiintuneen oikeuskäytännön (49) mukaan yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia keventävän verotoimenpiteen aineellisen valikoivuuden arvioinnissa on kolme vaihetta. Ensimmäiseksi on tarpeen määrittää asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa oleva yleinen taikka ”normaali” verojärjestelmä (josta käytetään nimitystä ”viitejärjestelmä”). Toiseksi on selvitettävä, poikkeaako kyseessä oleva toimenpide viitejärjestelmästä sikäli, että siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka ovat mainitun järjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos näin on, toimenpide on lähtökohtaisesti valikoiva. Kolmanneksi on syytä selvittää, onko viitejärjestelmästä poikkeava toimenpide perusteltu viitejärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen perusteella. Kolmannessa vaiheessa jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että erilainen verokohtelu perustuu suoraan viitejärjestelmäksi määritellyn verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteisiin (50). |
| --- | --- |

(68)

Vakiintuneen oikeuskäytännön (49) mukaan yrityksen vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia keventävän verotoimenpiteen aineellisen valikoivuuden arvioinnissa on kolme vaihetta. Ensimmäiseksi on tarpeen määrittää asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa oleva yleinen taikka ”normaali” verojärjestelmä (josta käytetään nimitystä ”viitejärjestelmä”). Toiseksi on selvitettävä, poikkeaako kyseessä oleva toimenpide viitejärjestelmästä sikäli, että siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka ovat mainitun järjestelmän tavoitteeseen nähden samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos näin on, toimenpide on lähtökohtaisesti valikoiva. Kolmanneksi on syytä selvittää, onko viitejärjestelmästä poikkeava toimenpide perusteltu viitejärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen perusteella. Kolmannessa vaiheessa jäsenvaltion tehtävänä on osoittaa, että erilainen verokohtelu perustuu suoraan viitejärjestelmäksi määritellyn verojärjestelmän perus- tai pääperiaatteisiin (50).

49

50

Viitejärjestelmä

Viitejärjestelmä

| (69) | Viitejärjestelmä on Ranskan yhtiövero, joka periaatteessa kannetaan kaikista yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden saamista voitoista tai tuloista (Ranskan yleisen verolain 205 §). Yleisen verolain 206 §:n 1 momentin ja 1654 §:n säännösten mukaan yksityisoikeudelliset ja julkisoikeudelliset oikeushenkilöt, jotka harjoittavat liiketoimintaa tai tuottoisaa toimintaa, ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n säännösten mukaan julkiset laitokset, jotka ovat luonteeltaan teollisia tai kaupallisia, ovat velvollisia suorittamaan kaikkia niitä välittömiä veroja ja muita vastaavia veroja, joita sovelletaan samankaltaisiin yksityisiin yrityksiin. Saman lain liitteessä 4 olevassa 167 §:ssä täsmennetään, että näitä säännöksiä sovelletaan erityisesti teollisuus- ja kauppakamareihin ja itsenäisiin satamiin. Ranskan viranomaiset ja asianomaiset kolmannet osapuolet eivät ole esittäneet tästä seikasta mitään huomautuksia tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen. |
| --- | --- |

(69)

Viitejärjestelmä on Ranskan yhtiövero, joka periaatteessa kannetaan kaikista yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden saamista voitoista tai tuloista (Ranskan yleisen verolain 205 §). Yleisen verolain 206 §:n 1 momentin ja 1654 §:n säännösten mukaan yksityisoikeudelliset ja julkisoikeudelliset oikeushenkilöt, jotka harjoittavat liiketoimintaa tai tuottoisaa toimintaa, ovat velvollisia suorittamaan yhtiöveroa. Yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n säännösten mukaan julkiset laitokset, jotka ovat luonteeltaan teollisia tai kaupallisia, ovat velvollisia suorittamaan kaikkia niitä välittömiä veroja ja muita vastaavia veroja, joita sovelletaan samankaltaisiin yksityisiin yrityksiin. Saman lain liitteessä 4 olevassa 167 §:ssä täsmennetään, että näitä säännöksiä sovelletaan erityisesti teollisuus- ja kauppakamareihin ja itsenäisiin satamiin. Ranskan viranomaiset ja asianomaiset kolmannet osapuolet eivät ole esittäneet tästä seikasta mitään huomautuksia tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen.

Poikkeus viitejärjestelmästä

Poikkeus viitejärjestelmästä

| (70) | Edellä mainittujen vuonna 1942 ja vuonna 1943 tehtyjen ministeriön päätösten nojalla seuraavat tahot on vapautettu yhtiöverosta: ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen”. Toisin kuin tietyt Ranskan satamat väittävät, yhtiöverovapautus, josta satamat hyötyvät, ei näin ollen perustu yleisen verolain (erityisesti yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n) yleisiin säännöksiin ja siihen, että satamatoiminta ei olisi luonteeltaan tuottoisaa, vaan pikemminkin vuoden 1942 ja vuoden 1943 ministeriön päätöksiin, joissa poiketaan selvästi näistä yleisistä säännöksistä ja joissa katsotaan epäsuorasti, että satamilla on tuottoisaa toimintaa (51). Asianomaisten osapuolten mainitsema Conseil d'État'n päätös (52) vahvistaa tämän näkemyksen. |
| --- | --- |

(70)

Edellä mainittujen vuonna 1942 ja vuonna 1943 tehtyjen ministeriön päätösten nojalla seuraavat tahot on vapautettu yhtiöverosta: ”itsenäiset satamat, merenkulun kauppakamarit, satamalaitteita hallinnoivat teollisuus- ja kauppakamarit, kunnat, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yritykset, joille ne ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen”. Toisin kuin tietyt Ranskan satamat väittävät, yhtiöverovapautus, josta satamat hyötyvät, ei näin ollen perustu yleisen verolain (erityisesti yleisen verolain liitteessä 4 olevan 165 §:n) yleisiin säännöksiin ja siihen, että satamatoiminta ei olisi luonteeltaan tuottoisaa, vaan pikemminkin vuoden 1942 ja vuoden 1943 ministeriön päätöksiin, joissa poiketaan selvästi näistä yleisistä säännöksistä ja joissa katsotaan epäsuorasti, että satamilla on tuottoisaa toimintaa (51). Asianomaisten osapuolten mainitsema Conseil d'État'n päätös (52) vahvistaa tämän näkemyksen.

51

52

| (71) | Siihen nähden, että viitejärjestelmän tavoitteena on verottaa yhtiöiden ja oikeushenkilöiden saamia voittoja, vuoden 1942 ja vuoden 1943 ministeriön päätöksissä tarkoitetut yksiköt ovat kuitenkin samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt tai oikeushenkilöt, jotka ovat velvollisia suorittamaan asianomaista veroa, sikäli, että kaikki nämä yritykset tuottavat voittoja. Kyseessä oleva vapautus on näin ollen poikkeus viitejärjestelmänä olevassa verojärjestelmässä määritellyistä säännöistä. |
| --- | --- |

(71)

Siihen nähden, että viitejärjestelmän tavoitteena on verottaa yhtiöiden ja oikeushenkilöiden saamia voittoja, vuoden 1942 ja vuoden 1943 ministeriön päätöksissä tarkoitetut yksiköt ovat kuitenkin samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt tai oikeushenkilöt, jotka ovat velvollisia suorittamaan asianomaista veroa, sikäli, että kaikki nämä yritykset tuottavat voittoja. Kyseessä oleva vapautus on näin ollen poikkeus viitejärjestelmänä olevassa verojärjestelmässä määritellyistä säännöistä.

| (72) | Näin ollen komissio katsoo, että verovapautus edellä mainittujen yksiköiden hyväksi on ensi näkemältä valikoiva. |
| --- | --- |

(72)

Näin ollen komissio katsoo, että verovapautus edellä mainittujen yksiköiden hyväksi on ensi näkemältä valikoiva.

| (73) | Se seikka, että tämä toimenpide koskee kaikkia Ranskan satamia (olettaen, että tämä pitää todella paikkansa (53)), ei aseta kyseenalaiseksi tätä päätelmää. Kyseessä oleva toimenpide ei nimittäin ole viitejärjestelmään nähden yleinen, sillä sitä sovelletaan vain tiettyihin yrityksiin (satamien ylläpitäjiin), jotka ovat kuitenkin samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt tai oikeushenkilöt, jotka ovat velvollisia suorittamaan asianomaista veroa, eli samassa tilanteessa kuin kaikki voittoja tuottavat yritykset. Toimenpide olisi yleinen ainoastaan siinä tapauksessa, että huomioon otettavaa viitejärjestelmää supistettaisiin niin, että se sisältäisi vain itse satamat (eli viitejärjestelmä perustuisi vuosien 1942 ja 1943 ministeriön päätöksiin), vaikka edellä on osoitettu, että viitejärjestelmänä ovat yhtiöverosta annetut yleiset säännökset, joita kaikkien alojen yritysten on noudatettava. |
| --- | --- |

(73)

Se seikka, että tämä toimenpide koskee kaikkia Ranskan satamia (olettaen, että tämä pitää todella paikkansa (53)), ei aseta kyseenalaiseksi tätä päätelmää. Kyseessä oleva toimenpide ei nimittäin ole viitejärjestelmään nähden yleinen, sillä sitä sovelletaan vain tiettyihin yrityksiin (satamien ylläpitäjiin), jotka ovat kuitenkin samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa kuin muut yhtiöt tai oikeushenkilöt, jotka ovat velvollisia suorittamaan asianomaista veroa, eli samassa tilanteessa kuin kaikki voittoja tuottavat yritykset. Toimenpide olisi yleinen ainoastaan siinä tapauksessa, että huomioon otettavaa viitejärjestelmää supistettaisiin niin, että se sisältäisi vain itse satamat (eli viitejärjestelmä perustuisi vuosien 1942 ja 1943 ministeriön päätöksiin), vaikka edellä on osoitettu, että viitejärjestelmänä ovat yhtiöverosta annetut yleiset säännökset, joita kaikkien alojen yritysten on noudatettava.

53

| (74) | Siihen nähden, että viitejärjestelmän tavoitteena on saattaa kaikkien oikeushenkilöiden tuottamat voitot tuloverotuksen piiriin, Ranskan viranomaisten ja asianomaisten osapuolten mainitsemilla ominaispiirteillä (satamille asetetut tehtävät, jotka palvelevat muita yrityksiä, erityiset velvoitteet, teollisuus- ja kauppakamarien toimiminen ylläpitäjinä, kilpailun puuttuminen, satamamaksuihin perustuva rahoitus ja julkisen vallan käyttö) ei myöskään ole merkitystä silloin, kun pyritään vahvistamaan, että satamien tosiasiallinen ja oikeudellinen tilanne eroaa muista yrityksistä. Vaikka näillä olosuhteilla voidaan tarvittaessa selittää, miksi yleishyödyllisiä tehtäviä hoitavien satamien ylläpitäjien toiminnan kannattavuus on muita heikompaa ja miksi niiden veronalaiset voitot ovat näin ollen muita pienemmät, niiden avulla ei voida perustella sitä, että näihin yleishyödyllisiin tehtäviin liittyvistä kustannuksista huolimatta saadut voitot on vapautettu yhtiöverosta. |
| --- | --- |

(74)

Siihen nähden, että viitejärjestelmän tavoitteena on saattaa kaikkien oikeushenkilöiden tuottamat voitot tuloverotuksen piiriin, Ranskan viranomaisten ja asianomaisten osapuolten mainitsemilla ominaispiirteillä (satamille asetetut tehtävät, jotka palvelevat muita yrityksiä, erityiset velvoitteet, teollisuus- ja kauppakamarien toimiminen ylläpitäjinä, kilpailun puuttuminen, satamamaksuihin perustuva rahoitus ja julkisen vallan käyttö) ei myöskään ole merkitystä silloin, kun pyritään vahvistamaan, että satamien tosiasiallinen ja oikeudellinen tilanne eroaa muista yrityksistä. Vaikka näillä olosuhteilla voidaan tarvittaessa selittää, miksi yleishyödyllisiä tehtäviä hoitavien satamien ylläpitäjien toiminnan kannattavuus on muita heikompaa ja miksi niiden veronalaiset voitot ovat näin ollen muita pienemmät, niiden avulla ei voida perustella sitä, että näihin yleishyödyllisiin tehtäviin liittyvistä kustannuksista huolimatta saadut voitot on vapautettu yhtiöverosta.

| (75) | Pyynnöstä, joka koski verotuksellisen poikkeusjärjestelmän perustamista venesatamien itsenäisten viranomaisten hyväksi, Ranskan hallinto on sitä paitsi jo todennut, että ”eurooppalainen sääntely kilpailusääntöjen alalla ei anna mahdollisuutta verotusta koskevien poikkeustoimenpiteiden myöntämiseen tietyn toiminnan hyväksi” (54). |
| --- | --- |

(75)

Pyynnöstä, joka koski verotuksellisen poikkeusjärjestelmän perustamista venesatamien itsenäisten viranomaisten hyväksi, Ranskan hallinto on sitä paitsi jo todennut, että ”eurooppalainen sääntely kilpailusääntöjen alalla ei anna mahdollisuutta verotusta koskevien poikkeustoimenpiteiden myöntämiseen tietyn toiminnan hyväksi” (54).

54

Järjestelmän luonteeseen ja rakenteeseen pohjautuva perustelu

Järjestelmän luonteeseen ja rakenteeseen pohjautuva perustelu

| (76) | Ranskan viranomaiset toteavat, että toimenpide on ollut olennainen osa Ranskan verojärjestelmää yli 70 vuoden ajan, mutta ajan kuluminen ei ole riittävä peruste sille, että poikkeamista asianomaisen järjestelmän normaaleista säännöistä voitaisiin pitää perusteltuna tämän järjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella. Ajan kuluminen voi päinvastoin antaa perusteen voimassa olevia tukia koskevan menettelyn (ks. jäljempänä) soveltamiselle. Komissio sitä paitsi katsoo, että tässä tapauksessa viitejärjestelmän sisäisenä toimintaperiaatteena on verottaa voittoja. Näin ollen verovapautus, joka perustuu yksinomaan tiettyyn yrityskategoriaan kuulumiseen taikka joka myönnetään vain tietyille laissa määritellyille yksiköille, ei noudata tätä toimintaperiaatetta. |
| --- | --- |

(76)

Ranskan viranomaiset toteavat, että toimenpide on ollut olennainen osa Ranskan verojärjestelmää yli 70 vuoden ajan, mutta ajan kuluminen ei ole riittävä peruste sille, että poikkeamista asianomaisen järjestelmän normaaleista säännöistä voitaisiin pitää perusteltuna tämän järjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella. Ajan kuluminen voi päinvastoin antaa perusteen voimassa olevia tukia koskevan menettelyn (ks. jäljempänä) soveltamiselle. Komissio sitä paitsi katsoo, että tässä tapauksessa viitejärjestelmän sisäisenä toimintaperiaatteena on verottaa voittoja. Näin ollen verovapautus, joka perustuu yksinomaan tiettyyn yrityskategoriaan kuulumiseen taikka joka myönnetään vain tietyille laissa määritellyille yksiköille, ei noudata tätä toimintaperiaatetta.

| (77) | Tietyt asianomaiset osapuolet ovat lisäksi väittäneet, että kyseessä oleva toimenpide ei johtaisi ”yhdenvertaisuusperiaatteen selvään järkkymiseen”. Tämän väitteen osalta komissio toteaa, että vaikka toimenpide ei johtaisi Ranskan lainsäädännön mukaan ”yhdenvertaisuusperiaatteen selvään järkkymiseen”, tämä ei tarkoita sitä, että toimenpide olisi valtiontukilainsäädännössä tarkoitetulla tavalla suora seuraus viitejärjestelmän perus- tai pääperiaatteista tai tulosta järjestelmään olennaisena osana kuuluvista ja sen toiminnan ja vaikuttavuuden kannalta tarpeellisista mekanismeista (***) (55). Näin ollen, kuten Ranskan perustuslakineuvoston päätöksestä (56) ilmenee, Ranskan lainsäädännössä yhdenvertaisuusperiaatteen arvioinnissa otetaan huomioon ne tavoitteet, jotka poikkeustoimenpiteellä pyritään saavuttamaan, toisin sanoen verojärjestelmän ulkopuoliset yleishyödylliset päämäärät, joihin eivoida vedota siinä vaiheessa, kun toimenpidettä pyritään perustelemaan verojärjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella. Vaikka järjestelmän ulkopuoliset päämäärät voidaankin mahdollisesti ottaa huomioon siinä vaiheessa, kun arvioidaan tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, niiden avulla ei voida perustella poikkeuksen valikoivuutta eikä näin ollen osoittaa, että kysymys ei ole valtiontuesta. Asianomaisten osapuolten mainitsema perustuslakineuvoston päätös ei myöskään koske ministeriön päätöksiä, joilla satamat on vapautettu yhtiöverosta, vaan säädöstä, jolla tietyt urheilukilpailut vapautetaan verosta, joka eroaa sisäiseltä toimintaperiaatteeltaan yhtiöverosta. |
| --- | --- |

(77)

Tietyt asianomaiset osapuolet ovat lisäksi väittäneet, että kyseessä oleva toimenpide ei johtaisi ”yhdenvertaisuusperiaatteen selvään järkkymiseen”. Tämän väitteen osalta komissio toteaa, että vaikka toimenpide ei johtaisi Ranskan lainsäädännön mukaan ”yhdenvertaisuusperiaatteen selvään järkkymiseen”, tämä ei tarkoita sitä, että toimenpide olisi valtiontukilainsäädännössä tarkoitetulla tavalla suora seuraus viitejärjestelmän perus- tai pääperiaatteista tai tulosta järjestelmään olennaisena osana kuuluvista ja sen toiminnan ja vaikuttavuuden kannalta tarpeellisista mekanismeista (***) (55). Näin ollen, kuten Ranskan perustuslakineuvoston päätöksestä (56) ilmenee, Ranskan lainsäädännössä yhdenvertaisuusperiaatteen arvioinnissa otetaan huomioon ne tavoitteet, jotka poikkeustoimenpiteellä pyritään saavuttamaan, toisin sanoen verojärjestelmän ulkopuoliset yleishyödylliset päämäärät, joihin eivoida vedota siinä vaiheessa, kun toimenpidettä pyritään perustelemaan verojärjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella. Vaikka järjestelmän ulkopuoliset päämäärät voidaankin mahdollisesti ottaa huomioon siinä vaiheessa, kun arvioidaan tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, niiden avulla ei voida perustella poikkeuksen valikoivuutta eikä näin ollen osoittaa, että kysymys ei ole valtiontuesta. Asianomaisten osapuolten mainitsema perustuslakineuvoston päätös ei myöskään koske ministeriön päätöksiä, joilla satamat on vapautettu yhtiöverosta, vaan säädöstä, jolla tietyt urheilukilpailut vapautetaan verosta, joka eroaa sisäiseltä toimintaperiaatteeltaan yhtiöverosta.

55

56

| (78) | Näin ollen komissio katsoo, että yhtiöverovapautusta ei voida perustella Ranskan verojärjestelmän luonteella ja rakenteella. |
| --- | --- |

(78)

Näin ollen komissio katsoo, että yhtiöverovapautusta ei voida perustella Ranskan verojärjestelmän luonteella ja rakenteella.

5.1.5   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

| (79) | Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen tulee vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua. Nämä kaksi kriteeriä liittyvät läheisesti toisiinsa. |
| --- | --- |

(79)

Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen tulee vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua. Nämä kaksi kriteeriä liittyvät läheisesti toisiinsa.

| (80) | Unionin tuomioistuin toteaa asiassa Eventech (57) antamassaan tuomiossa eritoten seuraavaa:






  ”65 | [...] vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että määriteltäessä kansallista toimenpidettä valtiontueksi ei ole tarpeen osoittaa, että asianomainen tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se tosiasiallisesti vääristää kilpailua, vaan on ainoastaan tutkittava, saattaako tämä tuki vaikuttaa tähän kauppaan ja vääristää kilpailua (tuomio Libert ym., C-197/11 ja C-203/11, EU:C:2013:288, 76 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). |
| --- | --- | --- |

(80)

Unionin tuomioistuin toteaa asiassa Eventech (57) antamassaan tuomiossa eritoten seuraavaa:

57

”65

[...] vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että määriteltäessä kansallista toimenpidettä valtiontueksi ei ole tarpeen osoittaa, että asianomainen tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se tosiasiallisesti vääristää kilpailua, vaan on ainoastaan tutkittava, saattaako tämä tuki vaikuttaa tähän kauppaan ja vääristää kilpailua (tuomio Libert ym., C-197/11 ja C-203/11, EU:C:2013:288, 76 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

| 66 | Erityisesti silloin, kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa tiettyjen yritysten asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (ks. vastaavasti tuomio Libert ym., EU:C:2013:288, 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). |
| --- | --- |

66

Erityisesti silloin, kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa tiettyjen yritysten asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (ks. vastaavasti tuomio Libert ym., EU:C:2013:288, 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

| 67 | Tältä osin ei ole tarpeen, että tuensaajayritykset itse osallistuvat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kun jäsenvaltio myöntää tuen yrityksille, jäsenvaltion sisäinen liiketoiminta voi tämän johdosta pysyä ennallaan tai lisääntyä sillä seurauksella, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet päästä tuon jäsenvaltion markkinoille vähentyvät (ks. vastaavasti tuomio Libert ym., EU:C:2013:288, 78 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). |
| --- | --- |

67

Tältä osin ei ole tarpeen, että tuensaajayritykset itse osallistuvat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kun jäsenvaltio myöntää tuen yrityksille, jäsenvaltion sisäinen liiketoiminta voi tämän johdosta pysyä ennallaan tai lisääntyä sillä seurauksella, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet päästä tuon jäsenvaltion markkinoille vähentyvät (ks. vastaavasti tuomio Libert ym., EU:C:2013:288, 78 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

| 68 | Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ei myöskään ole olemassa tiettyä rajaa tai prosenttilukua, jonka alittavan toimenpiteen osalta voitaisiin katsoa, että sillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tuen suhteellisen vähäinen merkitys tai tukea saavan yrityksen suhteellisen vaatimaton koko ei nimittäin sulje ensi arviolta pois sitä mahdollisuutta, että se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (tuomio Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, 81 kohta). |
| --- | --- |

68

Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ei myöskään ole olemassa tiettyä rajaa tai prosenttilukua, jonka alittavan toimenpiteen osalta voitaisiin katsoa, että sillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tuen suhteellisen vähäinen merkitys tai tukea saavan yrityksen suhteellisen vaatimaton koko ei nimittäin sulje ensi arviolta pois sitä mahdollisuutta, että se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (tuomio Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, 81 kohta).

| 69 | Soveltamisedellytys, jonka mukaan tuen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei näin ollen riipu siitä, ovatko tuotetut liikennepalvelut paikallisia tai alueellisia, tai siitä, kuinka merkittävä kyseinen toiminta-ala on (tuomio Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, 82 kohta).” |
| --- | --- |

69

Soveltamisedellytys, jonka mukaan tuen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei näin ollen riipu siitä, ovatko tuotetut liikennepalvelut paikallisia tai alueellisia, tai siitä, kuinka merkittävä kyseinen toiminta-ala on (tuomio Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415, 82 kohta).”

| (81) | Asiassa Wam (58) antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin painottaa erityisesti seuraavaa:






  ”53 | [...] se seikka, että jokin talouden ala on ollut yhteisön vapauttamistoimien kohteena, voi riittää sen toteamiseen, että tuet vaikuttavat tosiasiallisesti tai potentiaalisesti kilpailuun ja että niillä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (em. asia Cassa di Risparmio di Firenze ym., tuomion 142 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). |
| --- | --- | --- |

(81)

Asiassa Wam (58) antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin painottaa erityisesti seuraavaa:

58

”53

[...] se seikka, että jokin talouden ala on ollut yhteisön vapauttamistoimien kohteena, voi riittää sen toteamiseen, että tuet vaikuttavat tosiasiallisesti tai potentiaalisesti kilpailuun ja että niillä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (em. asia Cassa di Risparmio di Firenze ym., tuomion 142 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).

| 54 | Kilpailun vääristymistä koskevasta edellytyksestä on todettava, että tuilla, joilla pyritään vapauttamaan yritys kustannuksista, joista sen olisi muuten vastattava liikkeenjohdossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan, vääristetään lähtökohtaisesti kilpailuolosuhteita (asia C-156/98, Saksa v. komissio, tuomio 19.9.2000, Kok., s. I-6857, 30 kohta, ja em. asia Heiser, tuomion 55 kohta).” |
| --- | --- |

54

Kilpailun vääristymistä koskevasta edellytyksestä on todettava, että tuilla, joilla pyritään vapauttamaan yritys kustannuksista, joista sen olisi muuten vastattava liikkeenjohdossaan tai tavanomaisessa toiminnassaan, vääristetään lähtökohtaisesti kilpailuolosuhteita (asia C-156/98, Saksa v. komissio, tuomio 19.9.2000, Kok., s. I-6857, 30 kohta, ja em. asia Heiser, tuomion 55 kohta).”

| (82) | Tässä tapauksessa asianomaisten satamien saama veroetuus vapauttaa ne liiketoimintakuluista, joista niiden olisi tavanomaisesti muuten vastattava. Veroetuus on luonteeltaan sellainen, että se suosii asianomaisia satamia verrattuna muihin Ranskan satamiin ja Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden satamiin, joilla tällaista etuutta ei ole. Näin ollen se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua. |
| --- | --- |

(82)

Tässä tapauksessa asianomaisten satamien saama veroetuus vapauttaa ne liiketoimintakuluista, joista niiden olisi tavanomaisesti muuten vastattava. Veroetuus on luonteeltaan sellainen, että se suosii asianomaisia satamia verrattuna muihin Ranskan satamiin ja Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden satamiin, joilla tällaista etuutta ei ole. Näin ollen se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.

| (83) | Satamien toimialalla on nimittäin kilpailua, ja liikenteen, erityisesti meri- ja sisävesiliikenteen, luonne ja liikenteen ominaispiirteet kiihdyttävät tätä kilpailua. Vaikka voidaankin katsoa, että satamilla on lakisääteinen monopoli satamapalveluiden tarjoamisessa omalla satama-alueellaan, niiden tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin jossain määrin muiden satamien tai muissa satamissa tarjottavien palveluiden kanssa sekä niiden palveluiden kanssa, joita muut liikennepalveluiden tarjoajat tarjoavat niin Ranskassa (59) kuin myös muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

(83)

Satamien toimialalla on nimittäin kilpailua, ja liikenteen, erityisesti meri- ja sisävesiliikenteen, luonne ja liikenteen ominaispiirteet kiihdyttävät tätä kilpailua. Vaikka voidaankin katsoa, että satamilla on lakisääteinen monopoli satamapalveluiden tarjoamisessa omalla satama-alueellaan, niiden tarjoamat liikennepalvelut kilpailevat ainakin jossain määrin muiden satamien tai muissa satamissa tarjottavien palveluiden kanssa sekä niiden palveluiden kanssa, joita muut liikennepalveluiden tarjoajat tarjoavat niin Ranskassa (59) kuin myös muissa jäsenvaltioissa.

59

| (84) | Näin ollen asianomaisten osapuolten julkisessa kuulemisessa, jossa käsiteltiin satama-alaa koskevaa asetusehdotusta, ”kaikki sidosryhmät korostivat, että EU:n ’satamien välisen’ kilpailun alalla (satamien välillä käytävässä kilpailussa) on välttämätöntä huolehtia toimintaedellytysten vakaudesta ja oikeudenmukaisuudesta [...]” (60). Niin ikään satamat, erityisesti sisäsatamat ja yleisemmin vesiliikenne, jossa satamat toimivat yhtenä lenkkinä, kilpailevat muiden liikennemuotojen kanssa. Sikäli kuin on olemassa tai voisi olla olemassa muita ratkaisuja tavaroiden kuljettamiseen merentakaisille alueille, tämä toimenpide voi johtaa kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan myös niiden satamien osalta, jotka sijaitsevat etäällä Manner-Ranskasta, tai muiden eurooppalaisten satamien osalta. |
| --- | --- |

(84)

Näin ollen asianomaisten osapuolten julkisessa kuulemisessa, jossa käsiteltiin satama-alaa koskevaa asetusehdotusta, ”kaikki sidosryhmät korostivat, että EU:n ’satamien välisen’ kilpailun alalla (satamien välillä käytävässä kilpailussa) on välttämätöntä huolehtia toimintaedellytysten vakaudesta ja oikeudenmukaisuudesta [...]” (60). Niin ikään satamat, erityisesti sisäsatamat ja yleisemmin vesiliikenne, jossa satamat toimivat yhtenä lenkkinä, kilpailevat muiden liikennemuotojen kanssa. Sikäli kuin on olemassa tai voisi olla olemassa muita ratkaisuja tavaroiden kuljettamiseen merentakaisille alueille, tämä toimenpide voi johtaa kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan myös niiden satamien osalta, jotka sijaitsevat etäällä Manner-Ranskasta, tai muiden eurooppalaisten satamien osalta.

60

| (85) | Vaikka onkin totta, että sataman vetovoimaisuus riippuu useista tekijöistä, erityisesti sen yhteyksistä takamaahan (61), hinnat, joita satamat perivät tarjoamistaan palveluista (satamamaksut ja muut laivanvarustajien suorittamat käyttömaksut), ovat kuitenkin selvästi yksi satamien suhteelliseen kilpailukykyyn vaikuttava osatekijä (62). Toisin kuin Ranskan viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet väittävät, sen perusteella, onko asianomaisen osatekijän merkittävyys pieni taikka suuri suhteessa satamien kilpailukyvyn muihin osatekijöihin, ei voida päätellä, että kyseessä oleva toimenpide ei vaikuta kilpailuun. Tämä toimenpide voi nimittäin vaikuttaa satamien veloittamiin hintoihin, ja mikäli kaikki muut osatekijät olisivat kauttaaltaan samat, tämä hinta ratkaisisi sen, minkä sataman kautta kulkevan reitin tai logistisen ratkaisun laivanvarustaja valitsisi. |
| --- | --- |

(85)

Vaikka onkin totta, että sataman vetovoimaisuus riippuu useista tekijöistä, erityisesti sen yhteyksistä takamaahan (61), hinnat, joita satamat perivät tarjoamistaan palveluista (satamamaksut ja muut laivanvarustajien suorittamat käyttömaksut), ovat kuitenkin selvästi yksi satamien suhteelliseen kilpailukykyyn vaikuttava osatekijä (62). Toisin kuin Ranskan viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet väittävät, sen perusteella, onko asianomaisen osatekijän merkittävyys pieni taikka suuri suhteessa satamien kilpailukyvyn muihin osatekijöihin, ei voida päätellä, että kyseessä oleva toimenpide ei vaikuta kilpailuun. Tämä toimenpide voi nimittäin vaikuttaa satamien veloittamiin hintoihin, ja mikäli kaikki muut osatekijät olisivat kauttaaltaan samat, tämä hinta ratkaisisi sen, minkä sataman kautta kulkevan reitin tai logistisen ratkaisun laivanvarustaja valitsisi.

61

62

| (86) | Tämän lisäksi on syytä mainita, että eurooppalaiset satamat kilpailevat niin ikään houkutellakseen satamiin toimijoita (tai käyttöoikeuksien käyttäjiä), jotka tarjoaisivat laivanvarustajille tiettyjä satamapalveluita silloin, kun satamaviranomainen ei suoraan huolehdi tällaisista palveluista. Se, miten korkeaa käyttömaksua satamat vaativat vastineeksi maa-alueiden ja infrastruktuurien (satamavälineistön) tarjoamisesta käyttöoikeuden saaneiden toimijoiden käyttöön, vaikuttaa niin ikään siihen, että viimeksi mainitut toimijat päättävät sijoittautua juuri tiettyyn satamaan, ja siihen, millaista toimintaa ne päättävät siellä harjoittaa. Yleisemmin voidaan todeta, että satamat kilpailevat toisten talouden toimijoiden kanssa rahoitus- ja investointimarkkinoilla. Mikäli kaikki muut osatekijät olisivat kauttaaltaan samat, kyseinen toimenpide antaisi satamille etua kilpailussa sijoittajista verrattuna muihin toimijoihin, jotka eivät hyödy kyseisestä toimenpiteestä (satamat olisivat siis kiinnostavampi sijoituskohde). |
| --- | --- |

(86)

Tämän lisäksi on syytä mainita, että eurooppalaiset satamat kilpailevat niin ikään houkutellakseen satamiin toimijoita (tai käyttöoikeuksien käyttäjiä), jotka tarjoaisivat laivanvarustajille tiettyjä satamapalveluita silloin, kun satamaviranomainen ei suoraan huolehdi tällaisista palveluista. Se, miten korkeaa käyttömaksua satamat vaativat vastineeksi maa-alueiden ja infrastruktuurien (satamavälineistön) tarjoamisesta käyttöoikeuden saaneiden toimijoiden käyttöön, vaikuttaa niin ikään siihen, että viimeksi mainitut toimijat päättävät sijoittautua juuri tiettyyn satamaan, ja siihen, millaista toimintaa ne päättävät siellä harjoittaa. Yleisemmin voidaan todeta, että satamat kilpailevat toisten talouden toimijoiden kanssa rahoitus- ja investointimarkkinoilla. Mikäli kaikki muut osatekijät olisivat kauttaaltaan samat, kyseinen toimenpide antaisi satamille etua kilpailussa sijoittajista verrattuna muihin toimijoihin, jotka eivät hyödy kyseisestä toimenpiteestä (satamat olisivat siis kiinnostavampi sijoituskohde).

| (87) | Koska asianomaisessa toimenpiteessä on kyse tukiohjelmasta, jota sovelletaan satamiin, jotka ovat kooltaan, maantieteelliseltä sijainniltaan, tyypiltään (sisäsatamat, merisatamat) ja toiminnaltaan hyvin erilaisia, ei myöskään ole välttämätöntä osoittaa kunkin sataman osalta erikseen, että asianomainen toimenpide johtaa kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa kauppaan, jotta voidaan todeta, että tutkinnan kohteena olevassa toimenpiteessä on kyse valtiontuesta. |
| --- | --- |

(87)

Koska asianomaisessa toimenpiteessä on kyse tukiohjelmasta, jota sovelletaan satamiin, jotka ovat kooltaan, maantieteelliseltä sijainniltaan, tyypiltään (sisäsatamat, merisatamat) ja toiminnaltaan hyvin erilaisia, ei myöskään ole välttämätöntä osoittaa kunkin sataman osalta erikseen, että asianomainen toimenpide johtaa kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa kauppaan, jotta voidaan todeta, että tutkinnan kohteena olevassa toimenpiteessä on kyse valtiontuesta.

| (88) | Tältä osin riittää maininta siitä, että Ranskan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet myöntävät, että tietyt suuret satamat, kuten Le Havren, Rouenin ja Marseillen satamat, kilpailevat Euroopan unionin muiden satamien kanssa, joten toimenpide vaikuttaa kaupankäyntiin ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Rotterdamin sataman huomautukset tukevat niin ikään tätä päätelmää. |
| --- | --- |

(88)

Tältä osin riittää maininta siitä, että Ranskan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet myöntävät, että tietyt suuret satamat, kuten Le Havren, Rouenin ja Marseillen satamat, kilpailevat Euroopan unionin muiden satamien kanssa, joten toimenpide vaikuttaa kaupankäyntiin ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Rotterdamin sataman huomautukset tukevat niin ikään tätä päätelmää.

| (89) | Myöskään väitteellä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa on vastaavia valtiontukitoimenpiteitä, ja sillä, miten komissio menettelee näiden mahdollisten muiden toimenpiteiden suhteen, ei ole mitään vaikutusta siihen, että asianomainen toimenpide luokitellaan valtiontueksi (63). Ranskan satamien vapauttaminen yhtiöverosta johtaa näet ilman muuta niille edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa perustilanteeseen, jossa niitä verotettaisiin yhtiöverojärjestelmän normaalien ehtojen mukaisesti (64). Myös se, että jäsenvaltioissa yhtiöveroasteet vaihtelevat, on yksinkertaisesti seurausta siitä, että välitöntä verotusta ei ole yhdenmukaistettu jäsenvaltioiden välillä, ja ilmentää jäsenvaltioiden tekemiä itsenäisiä päätöksiä rahoittaa tietyt veronmaksajille tarjottavat palvelut – tai tietty osuus palveluista – verotuloilla. |
| --- | --- |

(89)

Myöskään väitteellä, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa on vastaavia valtiontukitoimenpiteitä, ja sillä, miten komissio menettelee näiden mahdollisten muiden toimenpiteiden suhteen, ei ole mitään vaikutusta siihen, että asianomainen toimenpide luokitellaan valtiontueksi (63). Ranskan satamien vapauttaminen yhtiöverosta johtaa näet ilman muuta niille edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa perustilanteeseen, jossa niitä verotettaisiin yhtiöverojärjestelmän normaalien ehtojen mukaisesti (64). Myös se, että jäsenvaltioissa yhtiöveroasteet vaihtelevat, on yksinkertaisesti seurausta siitä, että välitöntä verotusta ei ole yhdenmukaistettu jäsenvaltioiden välillä, ja ilmentää jäsenvaltioiden tekemiä itsenäisiä päätöksiä rahoittaa tietyt veronmaksajille tarjottavat palvelut – tai tietty osuus palveluista – verotuloilla.

63

64

| (90) | Kilpailun vääristymisen tai vaikutuksen kauppaan ei sitä paitsi tarvitse olla merkittävää tai olennaista. Näin ollen väite siitä, että kilpailevien liikennemuotojen asema on heikko, ei niinkään ole omiaan osoittamaan, että kilpailu ei ole vääristynyt, vaan pikemminkin todistaa, että Ranskan satamien ja unionin muiden satamien välillä todellakin käydään – enemmän tai vähemmän kiivasta – kilpailua. Se seikka, että Ranskan pienten satamien toiminnan yhteenlaskettu määrä on ainoastaan 1 prosentti unionin liikenteen kokonaismäärästä, ei myöskään tarkoita sitä, että niiden osuus yksistä taikka useammista merkityksellisistä markkinoista – joka on otettava huomioon kilpailun vääristymien analyysissa – olisi samaa tasoa. Tämän lisäksi 11 päivänä huhtikuuta 2016 tehty päätös, jonka Ranskan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet mainitsevat, koskee investointitukitoimenpiteen soveltuvuutta, mikä merkitsee sitä, että kyseessä olevan toimenpiteen on todettu olevan valtiontukea, joka vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(90)

Kilpailun vääristymisen tai vaikutuksen kauppaan ei sitä paitsi tarvitse olla merkittävää tai olennaista. Näin ollen väite siitä, että kilpailevien liikennemuotojen asema on heikko, ei niinkään ole omiaan osoittamaan, että kilpailu ei ole vääristynyt, vaan pikemminkin todistaa, että Ranskan satamien ja unionin muiden satamien välillä todellakin käydään – enemmän tai vähemmän kiivasta – kilpailua. Se seikka, että Ranskan pienten satamien toiminnan yhteenlaskettu määrä on ainoastaan 1 prosentti unionin liikenteen kokonaismäärästä, ei myöskään tarkoita sitä, että niiden osuus yksistä taikka useammista merkityksellisistä markkinoista – joka on otettava huomioon kilpailun vääristymien analyysissa – olisi samaa tasoa. Tämän lisäksi 11 päivänä huhtikuuta 2016 tehty päätös, jonka Ranskan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet mainitsevat, koskee investointitukitoimenpiteen soveltuvuutta, mikä merkitsee sitä, että kyseessä olevan toimenpiteen on todettu olevan valtiontukea, joka vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (91) | Lisäksi todetaan, että vaikka Ranskan määritelmän (65) mukaiset ”pienet satamat” vastaavatkin vain pienestä osasta unionin liikennettä, se seikka, että edunsaajayritys on pienikokoinen, ei sinänsä sulje pois sitä mahdollisuutta, että kilpailu sisämarkkinoilla vääristyy tai uhkaa vääristyä, erityisesti silloin, kun edunsaajat toimivat raja-alueilla. Baskimaan Bayonnen teollisuus- ja kauppakamari, jolla on oikeus käyttää Bayonnen kauppasatamaa ja Saint-Jean-de-Luzin / Cibouren kalastussatamaa (jotka ovat Ranskan ehdottaman määritelmän mukaan ”pieniä satamia”), on esittänyt huomautuksia, joista käy niin ikään ilmi, että tällaiset lähellä rajaa sijaitsevat satamat katsovat rajatylittävän kilpailun olevan todellista (66). Mikäli komissio tietyissä tapauksissa (67) toteaa, että etua tuottava toimenpide ei välttämättä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, se ei perusta tällaista näkemystään vain edunsaajayrityksen kokoon vaan useiden eri kriteerien erilliseen arviointiin (68). |
| --- | --- |

(91)

Lisäksi todetaan, että vaikka Ranskan määritelmän (65) mukaiset ”pienet satamat” vastaavatkin vain pienestä osasta unionin liikennettä, se seikka, että edunsaajayritys on pienikokoinen, ei sinänsä sulje pois sitä mahdollisuutta, että kilpailu sisämarkkinoilla vääristyy tai uhkaa vääristyä, erityisesti silloin, kun edunsaajat toimivat raja-alueilla. Baskimaan Bayonnen teollisuus- ja kauppakamari, jolla on oikeus käyttää Bayonnen kauppasatamaa ja Saint-Jean-de-Luzin / Cibouren kalastussatamaa (jotka ovat Ranskan ehdottaman määritelmän mukaan ”pieniä satamia”), on esittänyt huomautuksia, joista käy niin ikään ilmi, että tällaiset lähellä rajaa sijaitsevat satamat katsovat rajatylittävän kilpailun olevan todellista (66). Mikäli komissio tietyissä tapauksissa (67) toteaa, että etua tuottava toimenpide ei välttämättä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, se ei perusta tällaista näkemystään vain edunsaajayrityksen kokoon vaan useiden eri kriteerien erilliseen arviointiin (68).

65

66

67

68

| (92) | Komissio ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että tiettyjä satamia – erityisesti satamia, jotka täyttävät komission päätöskäytännössä määritellyt edellytykset – koskevissa erityistapauksissa voidaan katsoa, että kyseessä olevalla toimenpiteellä ei ole vaikutusta kauppaan. |
| --- | --- |

(92)

Komissio ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että tiettyjä satamia – erityisesti satamia, jotka täyttävät komission päätöskäytännössä määritellyt edellytykset – koskevissa erityistapauksissa voidaan katsoa, että kyseessä olevalla toimenpiteellä ei ole vaikutusta kauppaan.

| (93) | Edellä esitetyin johdonmukaisin perustein komissio kuitenkin katsoo, että tutkinnan kohteena oleva toimenpide – sikäli kuin kyseessä on tukiohjelma, jossa kaikille vuosien 1942 ja 1943 ministeriön päätöksissä mainituille edunsaajille myönnetään yleinen vapautus yhtiöverosta – vaikuttaa unionin sisäiseen kauppaan ja vääristää tai saattaa vääristää kilpailua. |
| --- | --- |

(93)

Edellä esitetyin johdonmukaisin perustein komissio kuitenkin katsoo, että tutkinnan kohteena oleva toimenpide – sikäli kuin kyseessä on tukiohjelma, jossa kaikille vuosien 1942 ja 1943 ministeriön päätöksissä mainituille edunsaajille myönnetään yleinen vapautus yhtiöverosta – vaikuttaa unionin sisäiseen kauppaan ja vääristää tai saattaa vääristää kilpailua.

5.1.6   Päätelmä

Päätelmä

| (94) | Näin ollen komissio päättelee, että verovapautus, joka on myönnetty itsenäisille satamille (joista osa on nykyään suuria merisatamia), merenkulun kauppakamareille, satamalaitteita hallinnoiville teollisuus- ja kauppakamareille, kunnille, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yrityksille, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(94)

Näin ollen komissio päättelee, että verovapautus, joka on myönnetty itsenäisille satamille (joista osa on nykyään suuria merisatamia), merenkulun kauppakamareille, satamalaitteita hallinnoiville teollisuus- ja kauppakamareille, kunnille, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yrityksille, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

5.2   Toimenpiteen soveltuvuus sisämarkkinoille

Toimenpiteen soveltuvuus sisämarkkinoille

| (95) | Asianomaisen jäsenvaltion velvollisuus on osoittaa, että valtiontukitoimenpiteiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Ranskan viranomaiset esittävät toimenpiteen sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteluksi yhtäältä tietyistä satamien hoitamista tehtävistä myönnettävää korvausta, joka liittyy SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaan, ja toisaalta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohtaa, mutta tietyt asianomaiset osapuolet vetoavat tämän lisäksi SEUT-sopimuksen 93 artiklaan (liikenteen yhteensovittaminen) ja 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaan (Euroopan yhteistä etua koskevat tärkeät hankkeet). |
| --- | --- |

(95)

Asianomaisen jäsenvaltion velvollisuus on osoittaa, että valtiontukitoimenpiteiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille. Ranskan viranomaiset esittävät toimenpiteen sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteluksi yhtäältä tietyistä satamien hoitamista tehtävistä myönnettävää korvausta, joka liittyy SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaan, ja toisaalta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohtaa, mutta tietyt asianomaiset osapuolet vetoavat tämän lisäksi SEUT-sopimuksen 93 artiklaan (liikenteen yhteensovittaminen) ja 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaan (Euroopan yhteistä etua koskevat tärkeät hankkeet).

| (96) | Ensinnäkin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että julkisen palvelun tehtävien toteuttamisesta suoritettava korvaus voidaan todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi, mikäli se täyttää tietyt ehdot (69). Tältä osin Ranskan viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet katsovat, että kyseinen toimenpide soveltuu sisämarkkinoille, sillä sen avulla satamille korvataan tiettyjen sellaisten satamien rahoittamien tehtävien suorittaminen, jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin. Komissio kuitenkin huomauttaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä, jossa tuen määrä on sidoksissa saatujen tuottojen määrään, ei ole sidottu tai rajattu julkisen palvelun tehtävistä aiheutuviin nettokustannuksiin (70). Toimenpide ei myöskään perustu selkeään toimeksiantoon, jonka nojalla toimenpiteen edunsaajat olisi velvoitettu hoitamaan tiettyjä tehtäviä (71). Näin ollen toimenpidettä ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana korvauksena julkisesta palvelusta, eikä se sovellu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella. |
| --- | --- |

(96)

Ensinnäkin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että julkisen palvelun tehtävien toteuttamisesta suoritettava korvaus voidaan todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi, mikäli se täyttää tietyt ehdot (69). Tältä osin Ranskan viranomaiset ja tietyt asianomaiset osapuolet katsovat, että kyseinen toimenpide soveltuu sisämarkkinoille, sillä sen avulla satamille korvataan tiettyjen sellaisten satamien rahoittamien tehtävien suorittaminen, jotka kuuluvat julkisen vallan piiriin. Komissio kuitenkin huomauttaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä, jossa tuen määrä on sidoksissa saatujen tuottojen määrään, ei ole sidottu tai rajattu julkisen palvelun tehtävistä aiheutuviin nettokustannuksiin (70). Toimenpide ei myöskään perustu selkeään toimeksiantoon, jonka nojalla toimenpiteen edunsaajat olisi velvoitettu hoitamaan tiettyjä tehtäviä (71). Näin ollen toimenpidettä ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana korvauksena julkisesta palvelusta, eikä se sovellu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella.

69

70

71

| (97) | Toiseksi SEUT-sopimuksen 93 artiklassa todetaan, että tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai jotka ovat korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, voidaan myös todeta soveltuviksi sisämarkkinoille. Vaikka sisäsatamilla on – kuten Ranskan sisäsatamien hallintoelinten edustajat korostavat – tärkeä asema monivälinekuljetusten kehittämisessä, kaikki satamien investoinnit eivät kuitenkaan kuulu SEUT-sopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan vaan ainoastaan tuet, jotka ovat välttämättömiä liikenteen yhteensovittamiseksi. Yhtiöverosta vapauttaminen ei myöskään ole investointitukea vaan toimintatukea, jota ei ole kohdennettu investointeihin. Toimenpide suosii kaikkein tuottoisimpia yrityksiä, joilla on näin ollen muita paremmat valmiudet tuottojen kerryttämiseen ja siten investointien rahoittamiseen. Toimenpidettä ei myöskään ole kohdennettu niin, että se olisi korvausta – kuten edellä mainittiin – tiettyjen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä. Verovapautuksesta suoraan koituvan edun määrää ei myöskään ole rajattu määrään, joka on tarpeen liikenteen yhteensovittamisen varmistamiseksi, eikä korvaukseen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, eikä näin ollen voida taata, että suhteellisuusperiaatetta noudatetaan. Toimenpiteellä ei myöskään ole selvästi havaittavaa kannustavaa vaikutusta erityisesti siksi, että vapautus hyödyttää muita enemmän kaikkein kannattavimpia satamia, joilla on näin ollen käytettävissään eniten resursseja – ja jotka tarvitsevat kannustimia kaikkein vähiten. SEUT-sopimuksen 93 artiklaa ei näin ollen voida soveltaa. |
| --- | --- |

(97)

Toiseksi SEUT-sopimuksen 93 artiklassa todetaan, että tuet, jotka ovat tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai jotka ovat korvausta julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, voidaan myös todeta soveltuviksi sisämarkkinoille. Vaikka sisäsatamilla on – kuten Ranskan sisäsatamien hallintoelinten edustajat korostavat – tärkeä asema monivälinekuljetusten kehittämisessä, kaikki satamien investoinnit eivät kuitenkaan kuulu SEUT-sopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan vaan ainoastaan tuet, jotka ovat välttämättömiä liikenteen yhteensovittamiseksi. Yhtiöverosta vapauttaminen ei myöskään ole investointitukea vaan toimintatukea, jota ei ole kohdennettu investointeihin. Toimenpide suosii kaikkein tuottoisimpia yrityksiä, joilla on näin ollen muita paremmat valmiudet tuottojen kerryttämiseen ja siten investointien rahoittamiseen. Toimenpidettä ei myöskään ole kohdennettu niin, että se olisi korvausta – kuten edellä mainittiin – tiettyjen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä. Verovapautuksesta suoraan koituvan edun määrää ei myöskään ole rajattu määrään, joka on tarpeen liikenteen yhteensovittamisen varmistamiseksi, eikä korvaukseen julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä, eikä näin ollen voida taata, että suhteellisuusperiaatetta noudatetaan. Toimenpiteellä ei myöskään ole selvästi havaittavaa kannustavaa vaikutusta erityisesti siksi, että vapautus hyödyttää muita enemmän kaikkein kannattavimpia satamia, joilla on näin ollen käytettävissään eniten resursseja – ja jotka tarvitsevat kannustimia kaikkein vähiten. SEUT-sopimuksen 93 artiklaa ei näin ollen voida soveltaa.

| (98) | Kolmanneksi tuet, jotka on tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen, voidaan niin ikään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan todeta soveltuviksi sisämarkkinoille. Tältä osin Ranskan sisäsatamien hallintoelinten edustajat katsovat yleensä, että yhtiöverovapautus kuuluu tämän artiklan piiriin. Samoin perustein kuin edellä tätä näkemystä ei kuitenkaan voida hyväksyä. Kyseessä olevaa toimenpidettä ei ole kohdennettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen toteuttamiseen, eikä tuen määrää ole sidottu tällaisen hankkeen kustannuksiin. Kyse on näin ollen edusta, josta satamat hyötyvät yksinkertaisesti siitä syystä, että niiden toiminta on tuottoisaa. Sillä seikalla, että ne osallistuvat Euroopan yhteistä etua koskevaan tärkeään hankkeeseen, ei ole tässä yhteydessä merkitystä. |
| --- | --- |

(98)

Kolmanneksi tuet, jotka on tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen, voidaan niin ikään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan todeta soveltuviksi sisämarkkinoille. Tältä osin Ranskan sisäsatamien hallintoelinten edustajat katsovat yleensä, että yhtiöverovapautus kuuluu tämän artiklan piiriin. Samoin perustein kuin edellä tätä näkemystä ei kuitenkaan voida hyväksyä. Kyseessä olevaa toimenpidettä ei ole kohdennettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen toteuttamiseen, eikä tuen määrää ole sidottu tällaisen hankkeen kustannuksiin. Kyse on näin ollen edusta, josta satamat hyötyvät yksinkertaisesti siitä syystä, että niiden toiminta on tuottoisaa. Sillä seikalla, että ne osallistuvat Euroopan yhteistä etua koskevaan tärkeään hankkeeseen, ei ole tässä yhteydessä merkitystä.

| (99) | Neljänneksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan sisämarkkinoille soveltuvina voidaan erityisesti pitää sellaisia tukia, jotka on tarkoitettu ”taloudellisen kehityksen edistämiseen [...] SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla, niiden rakenteellinen, taloudellinen ja sosiaalinen tilanne huomioon ottaen”. Ranskan viranomaiset ja useat merentakaisten alueiden asianomaiset osapuolet vetoavat tähän säännökseen merentakaisilla alueilla sijaitsevien satamien osalta. Kyseessä olevaa toimenpidettä ei kuitenkaan ole kohdennettu asianomaisille alueille. |
| --- | --- |

(99)

Neljänneksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan sisämarkkinoille soveltuvina voidaan erityisesti pitää sellaisia tukia, jotka on tarkoitettu ”taloudellisen kehityksen edistämiseen [...] SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla, niiden rakenteellinen, taloudellinen ja sosiaalinen tilanne huomioon ottaen”. Ranskan viranomaiset ja useat merentakaisten alueiden asianomaiset osapuolet vetoavat tähän säännökseen merentakaisilla alueilla sijaitsevien satamien osalta. Kyseessä olevaa toimenpidettä ei kuitenkaan ole kohdennettu asianomaisille alueille.

| (100) | Vaikka toimenpide hyödyttäisi vain SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla sijaitsevia satamia, sen tavoitteena ei kuitenkaan ole näiden alueiden taloudellisen kehityksen edistäminen eikä korvauksen suorittaminen niiden rakenteellisesti epäedullisen tilanteen perusteella, sillä toimenpiteellä rajoitutaan antamaan toimialakohtaista etua tietyntyyppisille liikennealan yrityksille siitä riippumatta, minkälaista toimintaa nämä yritykset harjoittavat. Ranska ei osoita, että toimenpide vaikuttaisi tavaroiden tuontiin liittyviin kustannuksiin, ja tältä osin voidaan panna merkille, että tietyt merentakaisten alueiden satamat tekevät voittoja ja maksavat osinkoja valtiolle (72), joten niillä olisi lähtökohtaisesti varaa alentaa satamamaksujen määrää, jos maksujen katsottaisiin haittaavan kyseessä olevien alueiden taloudellista kehitystä; yhtiöverosta vapauttaminen voi siis vaikuttaa useisiin eri rahavirtoihin (erityisesti osinkoihin) eikä välttämättä ainoastaan tavaroiden tuontiin liittyviin kustannuksiin. Ranska ei tältä osin väitä, että satamat olisivat erityisen epäedullisessa tilanteessa muihin 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla sijaitseviin yrityksiin nähden. Jo toimenpiteen luonne ja sen toteutustapa (vain tietyille yrityksille varattu etu, jonka myöntämisessä ei oteta huomioon yritysten toimintaa ja jonka määrä riippuu saaduista voitoista eikä niinkään tarpeista ja jota ei ole rajattu johonkin tiettyyn tarkasti määriteltyyn tavoitteeseen, jonka saavuttaminen muodostaisi taloudellisen kannustimen) osoittavat, että se on selvästi ristiriidassa niiden toimintatukea koskevien veromääräysten kanssa, joita asianomaiset osapuolet ovat maininneet ja joille komissio on antanut hyväksyntänsä. Verotuksellisia investointiavustuksia koskevat toimenpiteet ja arvonlisäveron nollaverokanta ovat itse asiassa yleisiä toimenpiteitä, joiden soveltamisala kattaa syrjimättä yritykset, jotka sijaitsevat SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla. |
| --- | --- |

(100)

Vaikka toimenpide hyödyttäisi vain SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla sijaitsevia satamia, sen tavoitteena ei kuitenkaan ole näiden alueiden taloudellisen kehityksen edistäminen eikä korvauksen suorittaminen niiden rakenteellisesti epäedullisen tilanteen perusteella, sillä toimenpiteellä rajoitutaan antamaan toimialakohtaista etua tietyntyyppisille liikennealan yrityksille siitä riippumatta, minkälaista toimintaa nämä yritykset harjoittavat. Ranska ei osoita, että toimenpide vaikuttaisi tavaroiden tuontiin liittyviin kustannuksiin, ja tältä osin voidaan panna merkille, että tietyt merentakaisten alueiden satamat tekevät voittoja ja maksavat osinkoja valtiolle (72), joten niillä olisi lähtökohtaisesti varaa alentaa satamamaksujen määrää, jos maksujen katsottaisiin haittaavan kyseessä olevien alueiden taloudellista kehitystä; yhtiöverosta vapauttaminen voi siis vaikuttaa useisiin eri rahavirtoihin (erityisesti osinkoihin) eikä välttämättä ainoastaan tavaroiden tuontiin liittyviin kustannuksiin. Ranska ei tältä osin väitä, että satamat olisivat erityisen epäedullisessa tilanteessa muihin 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla sijaitseviin yrityksiin nähden. Jo toimenpiteen luonne ja sen toteutustapa (vain tietyille yrityksille varattu etu, jonka myöntämisessä ei oteta huomioon yritysten toimintaa ja jonka määrä riippuu saaduista voitoista eikä niinkään tarpeista ja jota ei ole rajattu johonkin tiettyyn tarkasti määriteltyyn tavoitteeseen, jonka saavuttaminen muodostaisi taloudellisen kannustimen) osoittavat, että se on selvästi ristiriidassa niiden toimintatukea koskevien veromääräysten kanssa, joita asianomaiset osapuolet ovat maininneet ja joille komissio on antanut hyväksyntänsä. Verotuksellisia investointiavustuksia koskevat toimenpiteet ja arvonlisäveron nollaverokanta ovat itse asiassa yleisiä toimenpiteitä, joiden soveltamisala kattaa syrjimättä yritykset, jotka sijaitsevat SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla.

72

| (101) | Toisin kuin Guadeloupen suuri merisatama väittää, tarkistettua yleistä ryhmäpoikkeusasetusta (73), joka kattaa tietyssä määrin merentakaisten alueiden kuljetuksiin myönnettävät toimintatuet, ei ole mahdollista soveltaa kyseessä olevaan toimenpiteeseen. Asetuksen 15 artiklan 4 kohtaa voidaan nimittäin soveltaa vain toimenpiteisiin, joiden tukimäärä on rajattu tiettyjen indikaattorien (bruttomääräisen arvonlisän, työvoimakustannusten, liikevaihdon) perusteella – yhtiöverovapautuksen kohdalla näin ei kuitenkaan ole. |
| --- | --- |

(101)

Toisin kuin Guadeloupen suuri merisatama väittää, tarkistettua yleistä ryhmäpoikkeusasetusta (73), joka kattaa tietyssä määrin merentakaisten alueiden kuljetuksiin myönnettävät toimintatuet, ei ole mahdollista soveltaa kyseessä olevaan toimenpiteeseen. Asetuksen 15 artiklan 4 kohtaa voidaan nimittäin soveltaa vain toimenpiteisiin, joiden tukimäärä on rajattu tiettyjen indikaattorien (bruttomääräisen arvonlisän, työvoimakustannusten, liikevaihdon) perusteella – yhtiöverovapautuksen kohdalla näin ei kuitenkaan ole.

73

| (102) | Tästä seuraa, että tutkinnan kohteena olevaa toimenpidettä ei voida todeta soveltuvaksi sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella. |
| --- | --- |

(102)

Tästä seuraa, että tutkinnan kohteena olevaa toimenpidettä ei voida todeta soveltuvaksi sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella.

| (103) | Viidenneksi komissio tarkastelee, onko kyseessä oleva toimenpide luonteeltaan sellainen, että sitä voitaisiin pitää tukena ”tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen” muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, huolimatta siitä, että Ranska ja muut asianomaiset osapuolet eivät ole vedonneet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan. Jo edellä esiin tuoduista syistä (suhteellisuuden puuttuminen, kannustavan vaikutuksen puuttuminen ja yhteyden puuttuminen johonkin tiettyyn yleistä etua palvelevaan tavoitteeseen) komissio kuitenkin toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa. |
| --- | --- |

(103)

Viidenneksi komissio tarkastelee, onko kyseessä oleva toimenpide luonteeltaan sellainen, että sitä voitaisiin pitää tukena ”tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen” muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, huolimatta siitä, että Ranska ja muut asianomaiset osapuolet eivät ole vedonneet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan. Jo edellä esiin tuoduista syistä (suhteellisuuden puuttuminen, kannustavan vaikutuksen puuttuminen ja yhteyden puuttuminen johonkin tiettyyn yleistä etua palvelevaan tavoitteeseen) komissio kuitenkin toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa.

| (104) | Tietyt asianomaiset osapuolet katsovat, että toimenpiteen lakkauttaminen vaikuttaisi satamien investointikykyyn, mutta komissio painottaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä ei ole kohdennettu investointeihin (74). |
| --- | --- |

(104)

Tietyt asianomaiset osapuolet katsovat, että toimenpiteen lakkauttaminen vaikuttaisi satamien investointikykyyn, mutta komissio painottaa, että kyseessä olevaa toimenpidettä ei ole kohdennettu investointeihin (74).

74

5.3   Voimassa oleva vai uusi tuki

Voimassa oleva vai uusi tuki

| (105) | Menettelyasetuksen 1 artiklan b kohdan i alakohdan mukaisesti tukiohjelmat, jotka on pantu täytäntöön ennen sopimuksen voimaantuloa, ovat voimassa olevia tukiohjelmia. |
| --- | --- |

(105)

Menettelyasetuksen 1 artiklan b kohdan i alakohdan mukaisesti tukiohjelmat, jotka on pantu täytäntöön ennen sopimuksen voimaantuloa, ovat voimassa olevia tukiohjelmia.

| (106) | Kun otetaan huomioon, että kyseessä oleva verovapautus on tullut voimaan vuonna 1942 ja että se on sen jälkeen pysynyt olennaisilta osin muuttumattomana, komissio katsoo, että tämä toimenpide on voimassa oleva tukiohjelma. |
| --- | --- |

(106)

Kun otetaan huomioon, että kyseessä oleva verovapautus on tullut voimaan vuonna 1942 ja että se on sen jälkeen pysynyt olennaisilta osin muuttumattomana, komissio katsoo, että tämä toimenpide on voimassa oleva tukiohjelma.

6.   MENETTELYN KESKEYTTÄMISTÄ KOSKEVISTA PYYNNÖISTÄ

MENETTELYN KESKEYTTÄMISTÄ KOSKEVISTA PYYNNÖISTÄ

| (107) | Komissiolle SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklassa annetun keskeisen tehtävän mukaisesti sen tulee pitää huolta siitä, että sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetut valtiontuet lopetetaan, ja luoda uudelleen edellytykset reilulle kilpailulle. |
| --- | --- |

(107)

Komissiolle SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklassa annetun keskeisen tehtävän mukaisesti sen tulee pitää huolta siitä, että sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetut valtiontuet lopetetaan, ja luoda uudelleen edellytykset reilulle kilpailulle.

| (108) | Menettelyasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaan komission on hyväksyttävä lopullinen päätös heti, kun tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitut epäilykset on voitu osoittaa aiheettomiksi. Jos komissio menettelyn tässä vaiheessa toteaa, että joillekin yrityksille myönnetään sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, se ei periaatteessa voi keskeyttää kyseessä olevaa valtiontukea koskevaa menettelyä tai myöntää siirtymäkautta. Tämä tarkoittaisi sitä paitsi sitä, että kyseisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin jatkaa entistä pidempään, mikä olisi puolestaan epäoikeudenmukaista niiden kilpailijoiden kannalta, jotka eivät saa tukea tai joiden tuki on asianomaisten edunsaajien tukea pienempi. Komissio panee tältä osin merkille, että Alankomaiden satamat, jotka ovat olleet velvollisia suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017, ovat pyytäneet komissiota saattamaan Ranskan satamat nopeasti yhtiöverovelvollisuuden piiriin. |
| --- | --- |

(108)

Menettelyasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaan komission on hyväksyttävä lopullinen päätös heti, kun tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitut epäilykset on voitu osoittaa aiheettomiksi. Jos komissio menettelyn tässä vaiheessa toteaa, että joillekin yrityksille myönnetään sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, se ei periaatteessa voi keskeyttää kyseessä olevaa valtiontukea koskevaa menettelyä tai myöntää siirtymäkautta. Tämä tarkoittaisi sitä paitsi sitä, että kyseisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin jatkaa entistä pidempään, mikä olisi puolestaan epäoikeudenmukaista niiden kilpailijoiden kannalta, jotka eivät saa tukea tai joiden tuki on asianomaisten edunsaajien tukea pienempi. Komissio panee tältä osin merkille, että Alankomaiden satamat, jotka ovat olleet velvollisia suorittamaan yhtiöveroa 1 päivästä tammikuuta 2017, ovat pyytäneet komissiota saattamaan Ranskan satamat nopeasti yhtiöverovelvollisuuden piiriin.

| (109) | Kuten edellä on todettu, se, että muiden jäsenvaltioiden muissa satamissa saattaa olla käytössä muita tukia, ei anna perustetta menettelyn keskeyttämiselle, jolloin sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin edelleen jatkaa. On syytä korostaa, että ”monien kilpailun vääristymien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei tasaannu, vaan päinvastoin kasautuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa, mikä lisää yhteismarkkinoihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia” (75). Mikäli Ranskan satamien verovapaudet poistava menettely keskeytettäisiin, se myös pitkittäisi niiden vääristymien olemassaoloa, joita Pohjois-Euroopan satamien välillä nykyisin on, sillä Alankomaiden satamissa nämä veroetuudet on poistettu 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen. |
| --- | --- |

(109)

Kuten edellä on todettu, se, että muiden jäsenvaltioiden muissa satamissa saattaa olla käytössä muita tukia, ei anna perustetta menettelyn keskeyttämiselle, jolloin sisämarkkinoille soveltumattoman tuen maksamista voitaisiin edelleen jatkaa. On syytä korostaa, että ”monien kilpailun vääristymien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei tasaannu, vaan päinvastoin kasautuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa, mikä lisää yhteismarkkinoihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia” (75). Mikäli Ranskan satamien verovapaudet poistava menettely keskeytettäisiin, se myös pitkittäisi niiden vääristymien olemassaoloa, joita Pohjois-Euroopan satamien välillä nykyisin on, sillä Alankomaiden satamissa nämä veroetuudet on poistettu 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen.

75

| (110) | Myöskään sillä seikalla, että komission menettely Alankomaiden satamien verojärjestelmää koskevassa tapauksessa (76) on saattanut kestää pidempään kuin menettely Ranskan satamia koskevassa tapauksessa, ei voida nyt tarkasteltavassa tapauksessa perustella siirtymäkautta koskevaa pyyntöä. Komissio käsittelee kaikkia tapauksia samalla tavalla ja ottaa kussakin asiassa huomioon tarkasteltavan asian ominaispiirteet. Siksi komissio näkee vaivaa määritelläkseen päätöstensä täytäntöönpanolle sellaisen määräajan, että jäsenvaltiolla on sen puitteissa vallitseviin olosuhteisiin nähden kohtuullisesti aikaa panna päätös täytäntöön ja että asianomaiset yritykset eivät voisi enää pidempään hyötyä sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetuista tuista. |
| --- | --- |

(110)

Myöskään sillä seikalla, että komission menettely Alankomaiden satamien verojärjestelmää koskevassa tapauksessa (76) on saattanut kestää pidempään kuin menettely Ranskan satamia koskevassa tapauksessa, ei voida nyt tarkasteltavassa tapauksessa perustella siirtymäkautta koskevaa pyyntöä. Komissio käsittelee kaikkia tapauksia samalla tavalla ja ottaa kussakin asiassa huomioon tarkasteltavan asian ominaispiirteet. Siksi komissio näkee vaivaa määritelläkseen päätöstensä täytäntöönpanolle sellaisen määräajan, että jäsenvaltiolla on sen puitteissa vallitseviin olosuhteisiin nähden kohtuullisesti aikaa panna päätös täytäntöön ja että asianomaiset yritykset eivät voisi enää pidempään hyötyä sisämarkkinoille soveltumattomiksi todetuista tuista.

76

| (111) | Ranska ei myöskään tarkenna sitä, millä tavalla tarkistettu yleinen ryhmäpoikkeusasetus ja ehdotus satamapalveluja koskevaksi asetukseksi pakottaisivat keskeyttämään menettelyn. Joka tapauksessa yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen tarkistettu versio – joka ei kata toimenpiteitä, joissa on puhtaasti kyse yhtiöverovapautuksista – hyväksyttiin 17 päivänä toukokuuta 2017. Satamapalveluja koskeva asetus puolestaan hyväksyttiin 15 päivänä helmikuuta 2017 (77), ja tämän osalta todetaan, ettei sillä vaikuteta eikä edes pyritä vaikuttamaan SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan perustuvaan komission toimintaan. |
| --- | --- |

(111)

Ranska ei myöskään tarkenna sitä, millä tavalla tarkistettu yleinen ryhmäpoikkeusasetus ja ehdotus satamapalveluja koskevaksi asetukseksi pakottaisivat keskeyttämään menettelyn. Joka tapauksessa yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen tarkistettu versio – joka ei kata toimenpiteitä, joissa on puhtaasti kyse yhtiöverovapautuksista – hyväksyttiin 17 päivänä toukokuuta 2017. Satamapalveluja koskeva asetus puolestaan hyväksyttiin 15 päivänä helmikuuta 2017 (77), ja tämän osalta todetaan, ettei sillä vaikuteta eikä edes pyritä vaikuttamaan SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan perustuvaan komission toimintaan.

77

| (112) | Näin ollen menettelyn keskeyttämiselle ei ole perusteita. |
| --- | --- |

(112)

Näin ollen menettelyn keskeyttämiselle ei ole perusteita.

7.   ALANKOMAIDEN SATAMIEN PYYNNÖISTÄ

ALANKOMAIDEN SATAMIEN PYYNNÖISTÄ

| (113) | Alankomaiden satamat ovat pyytäneet, että niiden saattamisesta yhtiöverovelvollisiksi luovuttaisiin toistaiseksi. Tältä osin komissio muistuttaa, että meneillään oleva menettely ei koske Alankomaiden satamia vaan [Ranskan] (***) satamia. Alankomaiden satamia koskevasta asiasta SA.25338 antamassaan lopullisessa päätöksessä (78) komissio sitä paitsi kieltäytyi luopumasta Alankomaiden satamien saattamisesta yhtiöverotuksen piiriin samoista periaatteellisista syistä kuin nyt käsillä olevassa päätöksessä on esitetty. Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisuus perustuu sitä paitsi Alankomaiden kansalliseen lainsäädäntöön, eikä komissio joka tapauksessa SEUT-sopimuksen 107 artiklan puitteissa voi pakottaa jäsenvaltiota muuttamaan lainsäädäntöään valtiontukien myöntämiseksi tietyille talouden toimijoille. |
| --- | --- |

(113)

Alankomaiden satamat ovat pyytäneet, että niiden saattamisesta yhtiöverovelvollisiksi luovuttaisiin toistaiseksi. Tältä osin komissio muistuttaa, että meneillään oleva menettely ei koske Alankomaiden satamia vaan [Ranskan] (***) satamia. Alankomaiden satamia koskevasta asiasta SA.25338 antamassaan lopullisessa päätöksessä (78) komissio sitä paitsi kieltäytyi luopumasta Alankomaiden satamien saattamisesta yhtiöverotuksen piiriin samoista periaatteellisista syistä kuin nyt käsillä olevassa päätöksessä on esitetty. Alankomaiden satamien yhtiöverovelvollisuus perustuu sitä paitsi Alankomaiden kansalliseen lainsäädäntöön, eikä komissio joka tapauksessa SEUT-sopimuksen 107 artiklan puitteissa voi pakottaa jäsenvaltiota muuttamaan lainsäädäntöään valtiontukien myöntämiseksi tietyille talouden toimijoille.

78

8.   PÄÄTELMÄ

PÄÄTELMÄ

| (114) | Yhtiöverovapautuksessa, joka on myönnetty 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä mainituille yksiköille (eli itsenäisille satamille, joista osa on nykyään suuria merisatamia, merenkulun kauppakamareille, satamalaitteita hallinnoiville teollisuus- ja kauppakamareille, kunnille, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yrityksille, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen), on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(114)

Yhtiöverovapautuksessa, joka on myönnetty 11 päivänä elokuuta 1942 ja 27 päivänä huhtikuuta 1943 tehdyissä ministeriön päätöksissä mainituille yksiköille (eli itsenäisille satamille, joista osa on nykyään suuria merisatamia, merenkulun kauppakamareille, satamalaitteita hallinnoiville teollisuus- ja kauppakamareille, kunnille, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yrityksille, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen), on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille.

| (115) | Ranskan viranomaisten tulee näin ollen poistaa kyseessä oleva vapautus yhtiöverosta ja velvoittaa asianomaiset yksiköt suorittamaan yhtiöveroa. Tämä toimenpide on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu, ja sitä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen, |
| --- | --- |

(115)

Ranskan viranomaisten tulee näin ollen poistaa kyseessä oleva vapautus yhtiöverosta ja velvoittaa asianomaiset yksiköt suorittamaan yhtiöveroa. Tämä toimenpide on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu, ja sitä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Yhtiöverovapautuksessa, joka on myönnetty itsenäisille satamille (joista osa on nykyään suuria merisatamia), merenkulun kauppakamareille, satamalaitteita hallinnoiville teollisuus- ja kauppakamareille, kunnille, joilla on oikeus käyttää merisatamien valtion omistuksessa olevaa julkista välineistöä, sekä yrityksille, joille kunnat ovat voineet luovuttaa oikeutensa tämän välineistön hyödyntämiseen, on kyse voimassa olevasta valtiontukiohjelmasta, joka ei sovellu sisämarkkinoille.

2 artikla

1.   Ranskan on poistettava 1 artiklassa tarkoitettu vapautus yhtiöverosta ja velvoitettava ne yksiköt suorittamaan yhtiöveroa, joihin tätä vapautusta on sovellettu.

2.   Toimenpide, jolla Ranska panee 1 kohtaan perustuvat velvoitteensa täytäntöön, on hyväksyttävä ennen sen kalenterivuoden päättymistä, jonka aikana tämä päätös on annettu tiedoksi. Tätä toimenpidettä on sovellettava taloudellisesta toiminnasta saataviin tuloihin viimeistään sen hyväksymistä seuraavan verovuoden alusta alkaen.

3 artikla

Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 2017.

Komission puolesta

Margrethe VESTAGER

Komission jäsen

---

(1)  
  EUVL C 302, 19.8.2016, s. 23.

1

(2)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

2

(3)  
  EUVL C 302, 19.8.2016, s. 23.

3

(4)  Ks. komission päätös, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2011, toimenpiteestä SA.27106 (C 13/09 – ex N 614/08), jonka Ranska aikoo toteuttaa satama-alalla (EUVL L 221, 27.8.2011, s. 8).

4

(5)  Tällä tarkoitetaan kauppakamareita, jotka sijaitsevat merenrantakaupungeissa, ja kauppakamareita, jotka ovat saaneet oikeuden käyttää jonkin merisataman välineistöä, olipa niiden maantieteellinen sijainti mikä tahansa.

5

(6)  Ks. Ranskan veroasiakirjat BOI-IS-CHAMP-30-60, 230 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

6

(***)  Olennaisen virheen korjaus.

***

(7)  Komission 20 päivänä lokakuuta 2004 tekemä päätös valtiontuesta N 520/2003 – Belgia – Rahoitustuki Flanderin satamien infrastruktuuritöille (EUVL C 176, 16.7.2005, s. 11), johdanto-osan 35 kappale.

7

(8)  
  EUVL C 262, 19.7.2016, s. 1.

8

(9)  Virallinen lehti, 21.4.2012, s. 7198.

9

(10)  Komission 11 päivänä huhtikuuta 2016 tekemä päätös valtiontuesta SA.43975 (2016/NN) – Portugali – Funchalin satamalle myönnettävä investointituki (EUVL C 183, 11.5.2016, s. 1).

10

(11)  Komission asetus (EU) N:o 651/2014, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 187, 26.6.2014, s. 1).

11

(12)  COM(2013) 296 final – 2013/0157 (COD), EUVL C 327, 12.11.2013, s. 111. Tällä välin on annettu seuraava säädös: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/352, annettu 15 päivänä helmikuuta 2017, satamapalvelujen tarjoamisen puitteista ja satamien rahoituksen läpinäkyvyyttä koskevista yhteisistä säännöistä (EUVL L 57, 3.3.2017, s. 1).

12

(13)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.9.2000, Pavlov ym., yhdistetyt asiat C-180/98–C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, 74 kohta.

13

(14)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.6.1987, komissio v. Italia, C-118/85, ECLI:EU:C:1987:283, 7 kohta, ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18.6.1998, komissio v. Italia, C-35/96, ECLI:EU:C:1998:303, 36 kohta.

14

(15)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2000, Aéroports de Paris v. komissio, T-128/98, ECLI:EU:[T] (***):2000:290, 125 kohta, vahvistettu muutoksenhaussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla 24.10.2002, Aéroports de Paris v. komissio, C-82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617. Ks. myös yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.12.2008, Ryanair v. komissio, T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585, 88 kohta. Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.3.2011, Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt ym. v. komissio, yhdistetyt asiat T-443/08 ja T-455/08, ECLI:EU:T:2011:117, erityisesti 93 ja 94 kohta, vahvistettu muutoksenhaussa unionin tuomioistuimen tuomiolla 19.12.2012, Mitteldeutsche Flughafen ja Flughafen Leipzig-Halle v. komissio, C-288/11 P, ECLI:EU:C:2012:821, erityisesti 40–43 ja 47 kohta.

15

(16)  Ks. esim. komission 15 päivänä joulukuuta 2009 tekemä päätös valtiontuesta N 385/2009 – Ventspilsin sataman satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus (EUVL C 62, 13.3.2010, s. 7); komission 15 päivänä kesäkuuta 2011 tekemä päätös valtiontuesta 44/2010 – Latvian tasavalta – Krievu salān satamainfrastruktuurin julkinen rahoitus (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 21); komission 22 päivänä helmikuuta 2012 antama päätös valtiontuesta SA.30742 (N/2010) – Liettua – Infrastruktuurien rakentaminen Klaipėdan matkustaja- ja rahtiterminaalia varten (EUVL C 121, 26.4.2012, s. 1); komission 2 päivänä heinäkuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.35418 (2012/N) – Kreikka – Pireuksen sataman laajennus (EUVL C 256, 5.9.2013, s. 2; komission 18 päivänä syyskuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.36953 (2013/N) – Espanja – Bahía de Cádizin satamaviranomainen (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1).

16

(17)  Ks. esim. komission 18 päivänä syyskuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.36953 (2013/N) – Espanja – Bahía de Cádizin satamaviranomainen (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1).

17

(18)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.12.1991, Merci Convenzionali Porto di Genova, C-179/90, ECLI:EU:C:1991:464, 3 ja 27 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.7.1997 asiassa C-242/95 GT-Link A/S v. de Danske Statsbaner, ECLI:EU:C:1997:376, 52 kohta: ”Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että kauppasataman käyttö olisi aina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamista, eikä myöskään sitä, että kaikki tällaisessa satamassa suoritettavat palvelut kuuluisivat tällaisen tehtävän piiriin.”

18

(19)  Ks. esim. komission 18 päivänä joulukuuta 2013 tekemä päätös valtiontuesta SA.37402 – Budapesti szabadkikötő -satama (EUVL C 141, 9.5.2014, s. 1); komission 17 päivänä lokakuuta 2012 tekemä päätös valtiontuesta SA.34501 – Königs Wusterhausenin / Wildaun sisäsatama (EUVL C 176, 21.6.2013, s. 1); komission 1 päivänä lokakuuta 2014 tekemä päätös valtiontuesta SA.38478 – Györ-Gönyün satama (EUVL C 418, 21.11.2014, s. 1).

19

(20)  Komission 16 päivänä lokakuuta 2002 tekemä päätös valtiontuesta N 438/02 – Belgia – Tuki satamaviranomaisille julkisten viranomaisten tehtävien suorittamiseksi (EYVL C 284, 21.11.2002, s. 2).

20

(21)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18.3.1997, Calì & Figli, C-343/95, ECLI:EU:C:1997:160, 22 kohta.

21

(22)  Nämä toiminnat liittyvät satamatoiminnassa tarvittaviin kiinteistöihin ja palveluihin, joten ne on näin ollen vapautettu yhtiöverosta.

22

(23)  Ranskan liikennelain L. 5321-1 §:ssä todetaan, että ”satamamaksu voidaan periä valtiolle, alueellisille yhteisöille tai niiden yhteenliittymille kuuluvissa merisatamissa satamassa toteutettujen kaupallisten toimintojen tai alusten satamassa oleskelun perusteella” ja että tämä maksu ”voi koostua useista eri osatekijöistä” tai ”käyttömaksuista” (saman lain L. 5321-3 §:n mukaan). Lain L. 4323-1 §:n mukaan näitä säännöksiä sovelletaan myös jokisatamiin. Ranskan perustuslakineuvosto totesi 6 päivänä lokakuuta 1976 tekemässään päätöksessä nro 76-92 L, että kyseessä olevilla säännöksillä ”otetaan käyttöön alusten satamissa oleskeluun ja satamissa toteutettaviin toimintoihin perustuvia maksuja, joiden määrä varataan kokonaisuudessaan sataman kulujen rahoittamiseen [...] ja joiden vastineena maksun suorittajalle annetaan samassa yhteydessä oikeus käyttää julkista omaisuutta ja maksun suorittajalle tarjotaan palveluita, [ja että nämä maksut] ovat luonteeltaan tarjotuista palveluista perittäviä käyttömaksuja”.

23

(24)  Liikennelain L. 5312-2 §:n mukaan suuret merisatamat ovat erityisesti vastuussa ”sen omaisuuden hallinnoinnista ja hyödyntämisestä, jonka se omistaa tai joka sille on osoitettu”. Ks. myös itsenäisten satamien osalta L. 5313-2 § ja Pariisin itsenäisen sataman osalta L. 4322-1 §.

24

(25)  Ks. Ranskan tilintarkastustuomioistuin, Le bilan de la réforme des grands ports maritimes (Arvio suurten merisatamien uudistamisesta), vuoden 2017 julkinen vuosikertomus – helmikuu 2017, La Documentation française: Le maintien d'activités de manutention dans certains ports (Ahtaustoimintojen jatkaminen tietyissä satamissa).

25

(26)  
  ”Valtioita, hallinnollisia alueita, kuntia ja muita julkisoikeudellisia yhteisöjä ei niiden viranomaisen ominaisuudessa harjoittaman toiminnan tai suorittamien liiketoimien osalta ole pidettävä verovelvollisina, vaikka ne tämän toiminnan tai liiketoimien yhteydessä kantaisivat maksun, lupamaksun, jäsenmaksun tai korvauksen.” Tämän säännöksen sisältö toistetaan yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1) 13 artiklassa.

26

(27)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.9.2000, Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta, C-276/97, ECLI:EU:C:2000:424, 40 kohta.

27

(28)  Sen lisäksi, että edellytetään, että verovelvollisuuden ulkopuolelle jättäminen ei saa johtaa ”huomattavaan kilpailun vääristymiseen”, arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdassa todetaan, että ”julkisoikeudellisia yhteisöjä on joka tapauksessa pidettävä verovelvollisina liitteessä I luetelluista toimista, jos nämä eivät ole merkitykseltään vähäisiä”. Satamapalvelut sisältyvät liitteeseen I.

28

(29)  Asiassa C-276/97 yhteisöjen tuomioistuin määrittelee kyseessä olevan toiminnan (tieinfrastruktuurin tarjoaminen käyttäjille korvausta vastaan) taloudelliseksi toiminnaksi (32 kohta), ennen kuin se ryhtyy selvittämään, voidaanko arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdassa säädettyä vapautusta soveltaa (37 kohta).

29

(30)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.1.2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA ym., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 122 ja 123 kohta.

30

(31)  Pariisin itsenäinen satama maksoi 8 miljoonaa euroa varainhoitovuodelta 2014 ja 11 miljoonaa euroa varainhoitovuodelta 2016. Dunkerquen suuri merisatama maksoi puolestaan 5 miljoonaa euroa varainhoitovuodelta 2014 ja 4 miljoonaa euroa varainhoitovuodelta 2016. Ks. 18 päivänä helmikuuta 2016 ja 23 päivänä helmikuuta 2017 annetut määräykset, joissa määritetään osinkojen määrä, joka Pariisin itsenäisen sataman ja suurten merisatamien on maksettava, JORF nro 0048, 26.2.2016, ja JORF nro 53, 3.3.2017. Maksettujen osinkojen määrä vaihtelee melko suuresti vuodesta toiseen sataman nettotuloksen mukaan (vuosina 2008–2013 osinkojen osuus oli 14–33 prosenttia Le Havren suuren merisataman nettotuloksesta, ja Marseillen suurella merisatamalla osinkojen osuus oli 22–35 prosenttia nettotuloksesta vuosina 2009–2014).

31

(32)  Ks. komission 22 päivänä helmikuuta 2012 tekemä päätös valtiontuesta SA.30742 (N/2010) – Liettua – Klaipėdan satama (EUVL C 121, 26.4.2012, s. 1), johdanto-osan 9 kappale.

32

(33)  Ks. erityisesti R. 5321-2 ja R. 5321-11 §.

33

(34)  Ks. kohdat 5 ja 7 satamainfrastruktuurien analyysikehyksessä (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf) ja komission 30 päivänä huhtikuuta 2015 tekemä päätös valtiontuesta SA.39608 – Wismarin sataman laajennus (EUVL C 203, 19.6.2015, s. 3), johdanto-osan 31 kappale.

34

(35)  Komission 27 päivänä maaliskuuta 2014 tekemä päätös toimenpiteestä SA.36346 (2013/N) – GRW-maankäyttöohjelma teollista ja kaupallista käyttöä varten (EUVL C 141, 9.5.2014, s. 1).

35

(36)  Ks. komission päätös Bahía de Cádizin satamaa koskevasta valtiontuesta SA.36953 (2013/N) (EUVL C 335, 16.11.2013, s. 1), johdanto-osan 29 kappale; komission päätös Klaipėdaa koskevasta valtiontuesta SA.30742 (N/2010) (EUVL C 121, 26.4.2012, s. 1), johdanto-osan 8 ja 9 kappale; komission päätös Krievu Salan satamaa koskevasta valtiontuesta N 44/2010 (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 21), johdanto-osan 67 kappale; komission päätös Ventspilsin satamaa koskevasta valtiontuesta C 39/2009 (ex N 385/2009) (EUVL C 62, 13.3.2010, s. 7), johdanto-osan 30, 57 ja 58 kappale.

36

(37)  Ks. julkisen talouden tarkastusyksikön (nro 2007-M-031-01) ja tien rakentamis- ja kunnossapitolaitoksen yleisneuvoston (nro 005126-01) raportti itsenäisten satamien uudenaikaistamisesta, heinäkuu 2008, sivu 53 (”Välineistöstä tällä hetkellä perittävät käyttömaksut kuuluvat tuottoisan ja veronalaisen toiminnan piiriin, mutta ehdotetun uudistuksen myötä asianomaisia maksuja ei enää keskipitkällä aikavälillä ole tarkoitus suorittaa sataman varoihin. Näin ollen satamien veronalaisen toiminnan keskeisenä ja pysyvänä lähteenä tulisivat keskipitkällä aikavälillä olemaan valtion omaisuuden käytöstä perittävät käyttömaksut.”) (http://www.ladocumentationfrancaise.fr/var/storage/rapports-publics/084000035.pdf).

37

(38)  Ks. BOI-TVA-BASE-10-20-40-10, 230–270 § (http://bofip.impots.gouv.fr/bofip/1474-PGP.html). Ks. myös vastaus senaatin jäsenen Jean Arthuisin kirjalliseen kysymykseen nro 17487, joka on julkaistu Ranskan senaatin virallisessa lehdessä 10.3.2011, sivu 573 (http://www.senat.fr/questions/base/2011/qSEQ110317487.html).

38

(39)  Ks. kohdat 5 ja 7 satamainfrastruktuurien analyysikehyksessä (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/grid_ports_en.pdf).

39

(40)  Ks. komission 11 päivänä maaliskuuta 2014 tekemä päätös valtiontuesta SA.35720 (2014/NN) – Yhdistynyt kuningaskunta – Liverpoolin kaupunginvaltuuston risteilyalusterminaalihanke, johdanto-osan 64–69 kappale (EUVL C 120, 23.4.2014, s. 4).

40

(41)  Esimerkiksi Bordeaux'n suuressa merisatamassa satamamaksujen osuus liikevaihdosta on ollut 42 prosenttia ja valtion omaisuuden käytöstä kertyneiden tuloerien osuus liikevaihdosta on ollut 34 prosenttia (yhteenlaskettuna tämä vastaa 55:tä prosenttia käyttökustannuksista) (tiedot ovat vuodelta 2013, ks. tilintarkastusviranomaisen 8 päivänä maaliskuuta 2016 julkaisema erityiskertomus, s. 60 ja 64). Le Havren suuressa merisatamassa satamamaksujen osuus liikevaihdosta on ollut 62 prosenttia ja valtion omaisuuden käytöstä kertyneiden tuloerien osuus liikevaihdosta on ollut 18 prosenttia (yhteenlaskettuna tämä vastaa 76:ta prosenttia käyttökustannuksista) (tiedot ovat vuodelta 2013, ks. tilintarkastusviranomaisen 30 päivänä maaliskuuta 2016 julkaisema erityiskertomus, s. 112 ja 113).

41

(42)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 207 kohta.

42

(43)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2000, Ranska v. Ladbroke Racing Ltd ja komissio, C-83/98 [P] (***), ECLI:EU:C:2000:248, 48–51 kohta.

43

(44)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8.11.2001, Adria-Wien Pipeline, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598, 38 kohta.

44

(45)  Myös näiden seuraajat (erityisesti suuret merisatamat) on verohallinnon mukaan vapautettu yhtiöverosta tällä samalla perusteella.

45

(46)  Ks. 19 päivänä heinäkuuta 2016 annetun tiedonannon 206 kohta ja yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden osalta yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, 87–95 kohta.

46

(47)  Vuonna 1942 myönnetyllä verovapautuksella pyrittiin nopeuttamaan sodassa tuhoutuneiden satamien jälleenrakentamista, eikä kyse ollut julkisen palvelun tehtävien suorittamisesta annettavasta korvauksesta.

47

(48)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15.12.2005, Italia v. komissio, C-66/02, EU:C:2005:768, 94 kohta.

48

(49)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 49 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006, Portugali v. komissio, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 56 kohta.

49

(50)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 65 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6.9.2006, Portugali v. komissio, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, 81 kohta.

50

(51)  Ks. Bulletin officiel des finances publiques – Impôts (verohallinnon viralliset tiedotukset) – BOI-IS-CHAMP-30-60, II (240 kohta): ”[...] satamat on vapautettu välittömistä veroista peräkkäin tehdyillä ministeriön päätöksillä [...]”.

51

Bulletin officiel des finances publiques – Impôts

(52)  Conseil d'État, 2.7.2014, budjetista vastaava ministeri, nro 374807, ECLI:FR:CESSR:2014:374807.20140702.

52

(53)  Tiettyjen satamien ylläpitäjinä on oikeushenkilöitä, joita vuosien 1942 ja 1943 päätöksissä ei mainita: tällaisia ovat esimerkiksi Sèten kauppa- ja kalastussatama (satamaa ylläpitää alueellinen julkinen laitos – ks. Marseillen kamarioikeuden tuomio 19.1.2016, nro 13MA03445), Lorientin satama (satamaa hallinnoi sekaomistuksessa oleva yhtiö, ks. parlamentin jäsenen kysymys nro 23815, JORF, 9.4.2013, s. 3694) ja Saint-Cyprienin venesatama (satamaa ylläpitää Saint-Cyprienin sataman julkinen laitos, kunnallinen viranomainen, jolla on oikeushenkilöys – ks. Marseillen kamarioikeuden tuomio 27.11.2012, nro 12MA01312).

53

(54)  Vastaus parlamentin jäsenen kysymykseen nro 18664, JORF, 3.3.2009, s. 2040.

54

(55)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 8.9.2011, Paint Graphos ym., yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 69 kohta.

55

(56)  Päätös nro 2012-238 QPC, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2012, JORF, 21.4.2012, s. 7198.

56

(57)  Unionin tuomioistuimen tuomio 14.1.2015, Eventech, asia C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, 65–69 kohta.

57

(58)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 30.4.2009, komissio v. Italia, ja Wam SpA, asia C-494/06, ECLI:EU:C:2009:272, 53 ja 54 kohta.

58

(59)  Erityisesti on otettava huomioon ne Ranskan satamat, joita ei ole vapautettu yhtiöverosta. Ks. tämän päätöksen alaviite nro 48.

59

(60)  Ks. satamapalveluja koskevaksi asetukseksi tehdyn ehdotuksen 2.1 kohta. Ks. myös komission tiedonanto Euroopan satamapolitiikasta, COM(2007) 616 final, II.4.2 kohta.

60

(61)  Ks. komission tiedonanto Euroopan satamapolitiikasta, KOM/2007/0616 lopullinen, II.1 kohta.

61

(62)  Usein merkittävä osa kuljetusten kokonaiskustannuksista muodostuu satamien tarjoamien liikennepalveluiden hinnasta. Ks. Euroopan merisatamien tavoitteet vuodeksi 2030, Euroopan komission taustatiedote, 23.5.2013. ”Satamapalvelujen kustannukset ja laatu ovat liiketoiminnan kannalta tärkeitä tekijöitä. Satamakustannusten osuus logistiikkaketjun kokonaiskustannuksista voi olla hyvinkin suuri. Lähimerenkulkua tavaroiden kuljettamisessa käyttävien yritysten ovelta ovelle -kokonaislogistiikkakustannuksista voi tavarankäsittelyn, satamamaksujen ja satamien merenkulkupalvelujen osuus olla jopa 40–60 prosenttia.”

62

(63)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.12.1969, komissio v. Ranska, yhdistetyt asiat 6/69 ja 11/69, ECLI:EU:C:1969:68, 21 kohta. Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19.5.1999, Italia v. komissio, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, 21 kohta.

63

(64)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 2.7.1974, Italia v. komissio, 173/73, ECLI:EU:C:1974:71, 36 kohta.

64

(65)  Satamat, joiden liikennemäärä alittaa tason, joka on määritelty unionin suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi ja päätöksen N:o 661/2010/EU kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1315/2013 (EUVL L 348, 20.12.2013, s. 1) 20 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (tämä viitetaso on 0,1 prosenttia unionin kaikissa merisatamissa vuosittain käsitellystä kokonaislastimäärästä).

65

(66)  Teollisuus- ja kauppakamari toteaa, että jos se velvoitettaisiin maksamaan yhtiöveroa, sen hallinnoimien satamien toiminta vaarantuisi, sillä ne sijaitsevat maantieteellisesti Ranskan ja Espanjan välisellä raja-alueella ja lähellä espanjalaisia satamia.

66

(67)  Ks. erityisesti Euroopan komission 29 päivänä huhtikuuta 2015 tekemät päätökset asiassa SA.37432 Tšekki – Hradec Královén julkiset sairaalat (EUVL C 203, 19.6.2015, s. 1), asiassa SA.37904 Saksa – Durmersheimin lääkärikeskus (EUVL C 188, 26.6.2015, s. 1) ja asiassa SA.33149 Saksa – Städtische Projektgesellschaft ”Wirtschaftsbüro Gaarden – Kiel” (EUVL C 188, 5.6.2015, s. 1).

67

(68)  Edunsaajana olevan sataman toiminnan tulee yhtäältä olla aidosti paikallista. Toiminta on paikallista esimerkiksi silloin, kun satama tarjoaa tavaroita tai palveluita jäsenvaltion alueen sisäpuolisella rajatulla alueella eikä pyri houkuttelemaan asiakkaita muista jäsenvaltioista. Toimenpiteellä ei toisaalta saa olla ennakoitavissa olevia vaikutuksia – tai vaikutusten on oltava vain vähäisiä – rajatylittäviin investointeihin asianomaisilla markkinoilla tai yritysten perustamiseen sisämarkkinoilla.

68

(69)  Ks. komission tiedonanto Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen – 2012/C 8/02 (EUVL C 8, 11.1.2012, s. 4). Ks. myös komission päätös 2012/21/EU, annettu 20 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 7, 11.1.2012, s. 3).

69

(70)  Ks. julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus asiassa C-74/16, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania v. Ayuntamiento de Getafe, ECLI:EU:C:2017:135, 75 kohta.

70

(71)  Liikennelain L. 5312-2 §, joka sisältää luettelon satamien vastuulla olevista tehtävistä, koskee ainoastaan suuria merisatamia. Pykälässä ei määritellä korvauslaskelmassa käytettäviä parametreja eikä suojatoimia, joilla vältetään liiallisten korvausten maksaminen.

71

(72)  Guadeloupen suuren merisataman oli vuonna 2016 määrä maksaa 1,196 miljoonaa euroa osinkoja (ks. 18 päivänä helmikuuta 2016 annettu määräys, JORF nro 0048, 26.2.2016).

72

(73)  Tarkistettu asetus julkaistiin 20 päivänä kesäkuuta 2017, ks. asetuksen (EU) N:o 651/2014 muuttamisesta satama- ja lentoasemainfrastruktuurille myönnettävän tuen, kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen ja urheiluinfrastruktuurille ja monikäyttöiselle vapaa-ajan infrastruktuurille myönnettävään tukeen sovellettavien ilmoituskynnysarvojen sekä syrjäisimmillä alueilla sovellettavien alueellisten toimintatukiohjelmien osalta ja asetuksen (EU) N:o 702/2014 muuttamisesta tukikelpoisten kustannusten laskennan osalta 14 päivänä kesäkuuta 2017 annettu komission asetus (EU) 2017/1084 (EUVL L 156, 20.6.2017, s. 1).

73

(74)  Sitä vastoin toisenlaiset investointeihin kohdennetut toimenpiteet, jotka täyttävät soveltuvuudelle asetetut kriteerit (joita ovat erityisesti yleisen edun olemassaolo ja toimenpiteen asianmukaisuus ja suhteellisuus), voitaisiin tietyin ehdoin todeta sisämarkkinoille soveltuviksi.

74

(75)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22.3.1977 asiassa 78/76, Steinike & Weinlig v. Saksan liittotasavalta, ECLI:EU:C:1977:52, 24 kohta.

75

(76)  Ks. lopullinen päätös valtiontuesta SA.25338 (EUVL L 113, 27.4.2016, s. 148).

76

(77)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/352, annettu 15 päivänä helmikuuta 2017, satamapalvelujen tarjoamisen puitteista ja satamien rahoituksen läpinäkyvyyttä koskevista yhteisistä säännöistä (EUVL L 57, 3.3.2017, s. 1).

77

(78)  Komission 21 päivänä tammikuuta 2016 tekemä päätös tuesta SA.25338 (2014/C ex E 3/2008 ex CP 115/2004) – Alankomaat – Julkisten yritysten vapauttaminen yhtiöverosta (EUVL L 113, 27.4.2016, s. 148).

78

---