# Euroopan unionin L 339/2017

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 339 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 60. vuosikerta19. joulukuuta 2017 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 339

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

60. vuosikerta19. joulukuuta 2017

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | * | Komission päätös (EU) 2017/2336, annettu 7 päivänä helmikuuta 2017, väitetystä valtiontuesta SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ja SA.31149 (2012/C), jonka Saksa on myöntänyt yrityksille Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited ja Ryanair sekä muille lentoasemaa käyttäville lentoyhtiöille
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 602)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission päätös (EU) 2017/2337, annettu 29 päivänä toukokuuta 2017, teknisen tuen antamiseen maatalousalalla ja laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen maito- ja rasvalain nojalla valtiontuesta SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) myönnetyistä määristä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 3487) | 50 |
| | | SUOSITUKSET |
| | * | Komission suositus (EU) 2017/2338, annettu 16 päivänä marraskuuta 2017, palauttamistoimenpiteitä varten laaditusta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitetusta yhteisestä palauttamiskäsikirjasta | 83 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

PÄÄTÖKSET

*

Komission päätös (EU) 2017/2336, annettu 7 päivänä helmikuuta 2017, väitetystä valtiontuesta SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ja SA.31149 (2012/C), jonka Saksa on myöntänyt yrityksille Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited ja Ryanair sekä muille lentoasemaa käyttäville lentoyhtiöille
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 602)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 602)

1

1

*

Komission päätös (EU) 2017/2337, annettu 29 päivänä toukokuuta 2017, teknisen tuen antamiseen maatalousalalla ja laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen maito- ja rasvalain nojalla valtiontuesta SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) myönnetyistä määristä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 3487)

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 3487)

50

SUOSITUKSET

*

Komission suositus (EU) 2017/2338, annettu 16 päivänä marraskuuta 2017, palauttamistoimenpiteitä varten laaditusta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitetusta yhteisestä palauttamiskäsikirjasta

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

PÄÄTÖKSET

| 19.12.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 339/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 339/1

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/2336,

annettu 7 päivänä helmikuuta 2017,

väitetystä valtiontuesta SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) ja SA.31149 (2012/C), jonka Saksa on myöntänyt yrityksille Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited ja Ryanair sekä muille lentoasemaa käyttäville lentoyhtiöille

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 602)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (2) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

1.1   MENETTELY SA.21877

MENETTELY SA.21877

| (1) | Komissio sai vuosina 2002, 2003, 2004, 2005 ja 2006 Air Berlin -lentoyhtiöltä, eräältä ympäristöalan kansalaisjärjestöltä (Bund Umwelt und Naturschutz) ja yksityishenkilöiltä useita kanteluja väitetystä valtiontuesta Flughafen Lübeck GmbH:lle, jäljempänä ’FLG’, Infratil Limitedille, jäljempänä ’Infratil’ (3) ja Ryanair-lentoyhtiölle (4). |
| --- | --- |

(1)

Komissio sai vuosina 2002, 2003, 2004, 2005 ja 2006 Air Berlin -lentoyhtiöltä, eräältä ympäristöalan kansalaisjärjestöltä (Bund Umwelt und Naturschutz) ja yksityishenkilöiltä useita kanteluja väitetystä valtiontuesta Flughafen Lübeck GmbH:lle, jäljempänä ’FLG’, Infratil Limitedille, jäljempänä ’Infratil’ (3) ja Ryanair-lentoyhtiölle (4).

3

4

| (2) | Komissio pyysi 7 päivänä marraskuuta 2005 Saksalta tietoja, jotka Saksa toimitti 7 päivänä helmikuuta 2006. Lisätietoja pyydettiin 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, johon Saksa vastasi 12 päivänä kesäkuuta 2006. Komission yksiköiden, lentoaseman toiminnasta vastaavan yrityksen enemmistöosakkaan Infratilin ja Lyypekin hansakaupungin, jäljempänä ’Lyypekin kaupunki’, välillä järjestettiin kokoukset 14 päivänä lokakuuta ja 4 päivänä joulukuuta 2006. Näiden kokousten jälkeen Infratil toimitti lisätietoja 16 ja 31 päivänä lokakuuta 2006, 6 päivänä marraskuuta 2006 sekä 4, 6 ja 21 päivänä joulukuuta 2006 päivätyillä sähköpostiviesteillä ja fakseilla. |
| --- | --- |

(2)

Komissio pyysi 7 päivänä marraskuuta 2005 Saksalta tietoja, jotka Saksa toimitti 7 päivänä helmikuuta 2006. Lisätietoja pyydettiin 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, johon Saksa vastasi 12 päivänä kesäkuuta 2006. Komission yksiköiden, lentoaseman toiminnasta vastaavan yrityksen enemmistöosakkaan Infratilin ja Lyypekin hansakaupungin, jäljempänä ’Lyypekin kaupunki’, välillä järjestettiin kokoukset 14 päivänä lokakuuta ja 4 päivänä joulukuuta 2006. Näiden kokousten jälkeen Infratil toimitti lisätietoja 16 ja 31 päivänä lokakuuta 2006, 6 päivänä marraskuuta 2006 sekä 4, 6 ja 21 päivänä joulukuuta 2006 päivätyillä sähköpostiviesteillä ja fakseilla.

| (3) | Saksa pyysi 18 päivänä tammikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä komissiota keskeyttämään asian alustavan tutkinnan. Komissio hylkäsi pyynnön 2 päivänä toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(3)

Saksa pyysi 18 päivänä tammikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä komissiota keskeyttämään asian alustavan tutkinnan. Komissio hylkäsi pyynnön 2 päivänä toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.

| (4) | Saksa lähetti 24 päivänä huhtikuuta 2007 komissiolle lisähuomautuksia. Saksan ja komission yksiköiden välinen kokous järjestettiin 21 päivänä kesäkuuta 2007. |
| --- | --- |

(4)

Saksa lähetti 24 päivänä huhtikuuta 2007 komissiolle lisähuomautuksia. Saksan ja komission yksiköiden välinen kokous järjestettiin 21 päivänä kesäkuuta 2007.

| (5) | Komissio ilmoitti 10 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Saksalle päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee Lyypekin lentoaseman rahoitusta, Lyypekin kaupungin ja Infratilin välisiä rahoitussuhteita sekä lentoaseman rahoitussuhteita Ryanairin kanssa, jäljempänä ’vuoden 2007 aloittamispäätös’. Muodollinen tutkintamenettely kirjattiin rekisteriin viitteellä SA.21877 (C 24/2007). |
| --- | --- |

(5)

Komissio ilmoitti 10 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Saksalle päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee Lyypekin lentoaseman rahoitusta, Lyypekin kaupungin ja Infratilin välisiä rahoitussuhteita sekä lentoaseman rahoitussuhteita Ryanairin kanssa, jäljempänä ’vuoden 2007 aloittamispäätös’. Muodollinen tutkintamenettely kirjattiin rekisteriin viitteellä SA.21877 (C 24/2007).

| (6) | Vuoden 2007 aloittamispäätökseen hyväksyttiin oikaisu 24 päivänä lokakuuta 2007. |
| --- | --- |

(6)

Vuoden 2007 aloittamispäätökseen hyväksyttiin oikaisu 24 päivänä lokakuuta 2007.

| (7) | Vuoden 2007 aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5)29 päivänä marraskuuta 2007. Oikaisu julkaistiin 7 päivänä joulukuuta 2007 (6). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa julkaisusta. |
| --- | --- |

(7)

Vuoden 2007 aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5)29 päivänä marraskuuta 2007. Oikaisu julkaistiin 7 päivänä joulukuuta 2007 (6). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa julkaisusta.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

5

6

| (8) | Komissio sai huomautuksia Ryanairilta, Air Berliniltä, Infratililta, FLG:ltä, kahdelta kansalaisjärjestöltä (7), Lyypekin teollisuus- ja kauppakamarilta, jäljempänä ’IHK Lübeck’ (8), Saksan lentoyhtiöiden liitolta (Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, jäljempänä ’BDF’) ja yksityishenkilöiltä (9). Saksa vastasi näihin huomautuksiin 17 päivänä huhtikuuta 2008. |
| --- | --- |

(8)

Komissio sai huomautuksia Ryanairilta, Air Berliniltä, Infratililta, FLG:ltä, kahdelta kansalaisjärjestöltä (7), Lyypekin teollisuus- ja kauppakamarilta, jäljempänä ’IHK Lübeck’ (8), Saksan lentoyhtiöiden liitolta (Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, jäljempänä ’BDF’) ja yksityishenkilöiltä (9). Saksa vastasi näihin huomautuksiin 17 päivänä huhtikuuta 2008.

7

8

9

| (9) | Komission riippumaton konsulttiyritys Ecorys pyysi 24 päivänä heinäkuuta 2008 Saksalta tietoja laatiakseen raportin asiasta. Saksa otti 1 päivänä elokuuta 2008 yhteyttä komissioon ja kyseenalaisti Ecorysin oikeuden saada tietoja ja asiakirjoja. Komissio vastasi tähän 8 päivänä elokuuta 2008 ja vahvisti, että komissio on siirtänyt toimivaltuutensa Ecorysille tässä asiassa. Tämän jälkeen pyydetyt tiedot saatiin 18 päivänä syyskuuta 2008. |
| --- | --- |

(9)

Komission riippumaton konsulttiyritys Ecorys pyysi 24 päivänä heinäkuuta 2008 Saksalta tietoja laatiakseen raportin asiasta. Saksa otti 1 päivänä elokuuta 2008 yhteyttä komissioon ja kyseenalaisti Ecorysin oikeuden saada tietoja ja asiakirjoja. Komissio vastasi tähän 8 päivänä elokuuta 2008 ja vahvisti, että komissio on siirtänyt toimivaltuutensa Ecorysille tässä asiassa. Tämän jälkeen pyydetyt tiedot saatiin 18 päivänä syyskuuta 2008.

| (10) | Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 16 päivänä huhtikuuta 2009. Saksa pyysi määräajan jatkamista 21 päivänä huhtikuuta 2009 ja uudelleen 7 päivänä heinäkuuta 2009. Pyydetyt tiedot toimitettiin 30 päivänä lokakuuta 2009. Komissio pyysi 29 päivänä lokakuuta 2009 lisätietoja, jotka Saksa toimitti 16 päivänä joulukuuta 2009. |
| --- | --- |

(10)

Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 16 päivänä huhtikuuta 2009. Saksa pyysi määräajan jatkamista 21 päivänä huhtikuuta 2009 ja uudelleen 7 päivänä heinäkuuta 2009. Pyydetyt tiedot toimitettiin 30 päivänä lokakuuta 2009. Komissio pyysi 29 päivänä lokakuuta 2009 lisätietoja, jotka Saksa toimitti 16 päivänä joulukuuta 2009.

| (11) | Komissio sai tietoja Air Berliniltä 17 päivänä lokakuuta 2010. |
| --- | --- |

(11)

Komissio sai tietoja Air Berliniltä 17 päivänä lokakuuta 2010.

| (12) | Komissio pyysi Saksalta 28 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Saksa pyysi määräajan jatkamista 15 päivänä huhtikuuta 2011. Komissio suostui Saksan jatkamispyyntöön 20 päivänä huhtikuuta 2011. Saksa pyysi 21 päivänä huhtikuuta 2011 määräajan jatkamista edelleen, ja komissio suostui tähän 27 päivänä huhtikuuta 2011. Saksa toimitti ensimmäisen osan pyydetyistä tiedoista 16 päivänä toukokuuta 2011. Komissio katsoi 20 päivänä toukokuuta 2011 päivätyssä kirjeessä, että toimitetut tiedot olivat puutteellisia, ja pyysi puuttuvia tietoja. Saksa kyseenalaisti tämän 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessä. Komissio vastasi 15 päivänä kesäkuuta 2011 ja pyysi puuttuvia tietoja. |
| --- | --- |

(12)

Komissio pyysi Saksalta 28 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Saksa pyysi määräajan jatkamista 15 päivänä huhtikuuta 2011. Komissio suostui Saksan jatkamispyyntöön 20 päivänä huhtikuuta 2011. Saksa pyysi 21 päivänä huhtikuuta 2011 määräajan jatkamista edelleen, ja komissio suostui tähän 27 päivänä huhtikuuta 2011. Saksa toimitti ensimmäisen osan pyydetyistä tiedoista 16 päivänä toukokuuta 2011. Komissio katsoi 20 päivänä toukokuuta 2011 päivätyssä kirjeessä, että toimitetut tiedot olivat puutteellisia, ja pyysi puuttuvia tietoja. Saksa kyseenalaisti tämän 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessä. Komissio vastasi 15 päivänä kesäkuuta 2011 ja pyysi puuttuvia tietoja.

| (13) | Komissio lähetti 8 päivänä huhtikuuta 2011 Ryanairille kyselylomakkeen. Vastaukset palautettiin komissiolle 4 päivään heinäkuuta 2011 mennessä. Komissio toimitti nämä vastaukset Saksalle 18 päivänä heinäkuuta 2011 ja kehotti sitä esittämään huomautuksensa 18 päivään elokuuta 2011 mennessä. Komissio lähetti 8 päivänä elokuuta 2011 Saksalle käännetyn toisinnon Ryanairin vastauksista ja pidensi Saksan huomautusten esittämisen määräaikaa 9 päivään syyskuuta 2011. Saksan huomautukset lähetettiin komissiolle lopulta 8 päivänä syyskuuta 2011. Komissio pyysi 7 päivänä helmikuuta 2012 Ryanairilta lisätietoja Ryanairin 4 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamasta Oxeran tutkimuksesta. Ryanair pyysi 13 päivänä helmikuuta 2012 vastausmääräajan jatkamista. Oxera pyysi 16 päivänä 2012 komissiolta selvennystä yhteen esitetyistä kysymyksistä. Komissio toimitti selvennyksen 17 päivänä helmikuuta 2012. Ryanair lähetti huomautuksensa 13 päivänä huhtikuuta 2012. Komissio lähetti nämä huomautukset Saksalle 27 päivänä kesäkuuta 2012. Saksa esitti Ryanairin toimittamia tietoja koskevia huomautuksia 10 päivänä syyskuuta 2012 päivätyssä kirjeessä. |
| --- | --- |

(13)

Komissio lähetti 8 päivänä huhtikuuta 2011 Ryanairille kyselylomakkeen. Vastaukset palautettiin komissiolle 4 päivään heinäkuuta 2011 mennessä. Komissio toimitti nämä vastaukset Saksalle 18 päivänä heinäkuuta 2011 ja kehotti sitä esittämään huomautuksensa 18 päivään elokuuta 2011 mennessä. Komissio lähetti 8 päivänä elokuuta 2011 Saksalle käännetyn toisinnon Ryanairin vastauksista ja pidensi Saksan huomautusten esittämisen määräaikaa 9 päivään syyskuuta 2011. Saksan huomautukset lähetettiin komissiolle lopulta 8 päivänä syyskuuta 2011. Komissio pyysi 7 päivänä helmikuuta 2012 Ryanairilta lisätietoja Ryanairin 4 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamasta Oxeran tutkimuksesta. Ryanair pyysi 13 päivänä helmikuuta 2012 vastausmääräajan jatkamista. Oxera pyysi 16 päivänä 2012 komissiolta selvennystä yhteen esitetyistä kysymyksistä. Komissio toimitti selvennyksen 17 päivänä helmikuuta 2012. Ryanair lähetti huomautuksensa 13 päivänä huhtikuuta 2012. Komissio lähetti nämä huomautukset Saksalle 27 päivänä kesäkuuta 2012. Saksa esitti Ryanairin toimittamia tietoja koskevia huomautuksia 10 päivänä syyskuuta 2012 päivätyssä kirjeessä.

| (14) | Ecorysin 29 päivänä maaliskuuta 2011 julkaisema loppuraportti lähetettiin Saksalle 29 päivänä kesäkuuta 2011 ja Saksaa kehotettiin esittämään siitä huomautuksia. Raportin käännös lähetettiin Saksalle 24 päivänä elokuuta 2011 ja Saksaa kehotettiin esittämään huomautuksia 26 päivään syyskuuta 2011 mennessä. Saksa lähetti huomautuksensa 10 päivänä lokakuuta 2011. |
| --- | --- |

(14)

Ecorysin 29 päivänä maaliskuuta 2011 julkaisema loppuraportti lähetettiin Saksalle 29 päivänä kesäkuuta 2011 ja Saksaa kehotettiin esittämään siitä huomautuksia. Raportin käännös lähetettiin Saksalle 24 päivänä elokuuta 2011 ja Saksaa kehotettiin esittämään huomautuksia 26 päivään syyskuuta 2011 mennessä. Saksa lähetti huomautuksensa 10 päivänä lokakuuta 2011.

| (15) | Saksa lähetti toisen osan komission pyytämistä tiedoista 30 päivänä kesäkuuta 2011. Saksa vastasi komission 15 päivänä kesäkuuta 2011 päivättyyn kirjeeseen 29 päivänä kesäkuuta 2011. Komissio pyysi 5 päivänä heinäkuuta 2011 Saksaa lähettämään puuttuvat tiedot. Saksa lähetti puuttuvat tiedot 15 päivänä heinäkuuta 2011. |
| --- | --- |

(15)

Saksa lähetti toisen osan komission pyytämistä tiedoista 30 päivänä kesäkuuta 2011. Saksa vastasi komission 15 päivänä kesäkuuta 2011 päivättyyn kirjeeseen 29 päivänä kesäkuuta 2011. Komissio pyysi 5 päivänä heinäkuuta 2011 Saksaa lähettämään puuttuvat tiedot. Saksa lähetti puuttuvat tiedot 15 päivänä heinäkuuta 2011.

| (16) | Ryanair lähetti 4 päivänä heinäkuuta 2011 komissiolle huomautuksia, jotka toimitettiin Saksalle 8 päivänä elokuuta 2011. Saksa esitti 8 päivänä lokakuuta 2011 huomautuksia näistä tiedoista. |
| --- | --- |

(16)

Ryanair lähetti 4 päivänä heinäkuuta 2011 komissiolle huomautuksia, jotka toimitettiin Saksalle 8 päivänä elokuuta 2011. Saksa esitti 8 päivänä lokakuuta 2011 huomautuksia näistä tiedoista.

| (17) | Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 20 päivänä helmikuuta 2012. Saksa pyysi 19 päivänä maaliskuuta 2012 tietojen toimittamisen määräajan jatkamista 17 päivään huhtikuuta 2012. Komissio suostui tähän 21 päivänä maaliskuuta 2012. Saksa vastasi 17 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä komission 24 päivänä helmikuuta 2012 lähettämiin kysymyksiin. Komissio pyysi 18 päivänä huhtikuuta 2012 Saksaa lähettämään puuttuvat tiedot 28 päivään huhtikuuta 2012 mennessä ilman määräajan jatkamismahdollisuutta. Komissio ilmoitti lisäksi, että ellei pyyntöä noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (10) 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio ja Saksa pitivät kokouksen 2 päivänä toukokuuta 2012. Komissio suostui 3 päivänä toukokuuta 2012 jatkamaan määräaikaa 11 päivään toukokuuta 2012. Saksa viittasi 7 päivänä toukokuuta 2012 komission menettelyvirheisiin ja kieltäytyi toimittamasta lisätietoja. |
| --- | --- |

(17)

Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 20 päivänä helmikuuta 2012. Saksa pyysi 19 päivänä maaliskuuta 2012 tietojen toimittamisen määräajan jatkamista 17 päivään huhtikuuta 2012. Komissio suostui tähän 21 päivänä maaliskuuta 2012. Saksa vastasi 17 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä komission 24 päivänä helmikuuta 2012 lähettämiin kysymyksiin. Komissio pyysi 18 päivänä huhtikuuta 2012 Saksaa lähettämään puuttuvat tiedot 28 päivään huhtikuuta 2012 mennessä ilman määräajan jatkamismahdollisuutta. Komissio ilmoitti lisäksi, että ellei pyyntöä noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (10) 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio ja Saksa pitivät kokouksen 2 päivänä toukokuuta 2012. Komissio suostui 3 päivänä toukokuuta 2012 jatkamaan määräaikaa 11 päivään toukokuuta 2012. Saksa viittasi 7 päivänä toukokuuta 2012 komission menettelyvirheisiin ja kieltäytyi toimittamasta lisätietoja.

10

| (18) | Ryanair lähetti 10 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyssä kirjeessä komissiolle raportin Oxeran lähestymistavasta markkinataloustoimijaperiaatteeseen. Raportti lähetettiin Saksalle 3 päivänä toukokuuta 2013. Ryanair lähetti lisähuomautuksia komissiolle 20 päivänä joulukuuta 2013. |
| --- | --- |

(18)

Ryanair lähetti 10 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyssä kirjeessä komissiolle raportin Oxeran lähestymistavasta markkinataloustoimijaperiaatteeseen. Raportti lähetettiin Saksalle 3 päivänä toukokuuta 2013. Ryanair lähetti lisähuomautuksia komissiolle 20 päivänä joulukuuta 2013.

| (19) | Komissio kehotti 24 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä Ryanairia esittämään huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen (11) soveltamisesta. Komissio kehotti 21 päivänä maaliskuuta 2014 Infratiliä esittämään huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen soveltamisesta. Muodollinen kehotus kaikille asianosaisille esittää huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoista julkaistiin EU:n virallisessa lehdessä 15 päivänä huhtikuuta 2014 (12). Saksa lähetti huomautuksensa 12 päivänä toukokuuta 2014. Air Berlin, Infratil ja Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV, jäljempänä ’SGF’ (13), esittivät täydentäviä huomautuksia. |
| --- | --- |

(19)

Komissio kehotti 24 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä Ryanairia esittämään huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen (11) soveltamisesta. Komissio kehotti 21 päivänä maaliskuuta 2014 Infratiliä esittämään huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen soveltamisesta. Muodollinen kehotus kaikille asianosaisille esittää huomautuksia vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoista julkaistiin EU:n virallisessa lehdessä 15 päivänä huhtikuuta 2014 (12). Saksa lähetti huomautuksensa 12 päivänä toukokuuta 2014. Air Berlin, Infratil ja Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV, jäljempänä ’SGF’ (13), esittivät täydentäviä huomautuksia.

11

12

13

1.2   MENETTELYT SA.27585 JA SA.31149

MENETTELYT SA.27585 JA SA.31149

| (20) | SGF lähetti 28 päivänä tammikuuta 2009 kantelun asiasta SA.21877. Tämä kantelu kirjattiin valtiontukiasiana CP 31/2009 (SA.27585). |
| --- | --- |

(20)

SGF lähetti 28 päivänä tammikuuta 2009 kantelun asiasta SA.21877. Tämä kantelu kirjattiin valtiontukiasiana CP 31/2009 (SA.27585).

| (21) | Komissio pyysi 5 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Saksalta tietoja Lyypekin lentoasemaa koskevista lehtiartikkeleista. Saksa vastasi 5 ja 12 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyillä kirjeillä. |
| --- | --- |

(21)

Komissio pyysi 5 päivänä helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Saksalta tietoja Lyypekin lentoasemaa koskevista lehtiartikkeleista. Saksa vastasi 5 ja 12 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyillä kirjeillä.

| (22) | Komissio pyysi Saksalta 16 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Saksa vastasi pyyntöön 9 päivänä heinäkuuta 2009. |
| --- | --- |

(22)

Komissio pyysi Saksalta 16 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Saksa vastasi pyyntöön 9 päivänä heinäkuuta 2009.

| (23) | SGF toimitti 22 ja 30 päivänä kesäkuuta 2010 uuden kantelun, jonka mukaan Saksa myönsi FLG:lle ja Infratilille lisää sääntöjenvastaista valtiontukea. Tämä kantelu kirjattiin valtiontukiasiana CP 162/2010 (SA.31149). |
| --- | --- |

(23)

SGF toimitti 22 ja 30 päivänä kesäkuuta 2010 uuden kantelun, jonka mukaan Saksa myönsi FLG:lle ja Infratilille lisää sääntöjenvastaista valtiontukea. Tämä kantelu kirjattiin valtiontukiasiana CP 162/2010 (SA.31149).

| (24) | Komissio toimitti tämän kantelun Saksalle 7 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä ja pyysi tietoja asiasta. Saksa pyysi 13 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista. Komissio suostui pyyntöön 14 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(24)

Komissio toimitti tämän kantelun Saksalle 7 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä ja pyysi tietoja asiasta. Saksa pyysi 13 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista. Komissio suostui pyyntöön 14 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.

| (25) | Komissio pyysi Saksalta 28 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Komissio pyysi 8 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Ryanairilta tietoja sen sopimuksista FLG:n kanssa. |
| --- | --- |

(25)

Komissio pyysi Saksalta 28 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. Komissio pyysi 8 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Ryanairilta tietoja sen sopimuksista FLG:n kanssa.

| (26) | Saksa pyysi määräajan jatkamista 15 päivään heinäkuuta 2011. Komissio pyysi 20 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksaa vastaamaan kanteluita koskeviin kysymyksiin 28 päivään huhtikuuta 2011 mennessä. Saksa pyysi 21 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista edelleen. Komissio myönsi 27 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa 16 päivään toukokuuta 2011 saakka. Saksa lähetti tiedot 16 päivänä toukokuuta 2011. |
| --- | --- |

(26)

Saksa pyysi määräajan jatkamista 15 päivään heinäkuuta 2011. Komissio pyysi 20 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksaa vastaamaan kanteluita koskeviin kysymyksiin 28 päivään huhtikuuta 2011 mennessä. Saksa pyysi 21 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista edelleen. Komissio myönsi 27 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa 16 päivään toukokuuta 2011 saakka. Saksa lähetti tiedot 16 päivänä toukokuuta 2011.

| (27) | Komissio lähetti 20 päivänä toukokuuta 2011 asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen, jossa se totesi lähetettyjen tietojen olevan puutteellisia. Vastauksen määräaika oli 7 päivä kesäkuuta 2011. Saksa vastasi 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, jossa se kiisti, että 20 päivänä toukokuuta 2011 lähetetty kirje oli asetuksessa (EY) N:o 659/1999 tarkoitettu muistutus, koska kahden kysymyksen sanamuotoa oli ilmeisesti muutettu ja yksi kysymys oli Saksan näkemyksen mukaan uusi. |
| --- | --- |

(27)

Komissio lähetti 20 päivänä toukokuuta 2011 asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen, jossa se totesi lähetettyjen tietojen olevan puutteellisia. Vastauksen määräaika oli 7 päivä kesäkuuta 2011. Saksa vastasi 7 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, jossa se kiisti, että 20 päivänä toukokuuta 2011 lähetetty kirje oli asetuksessa (EY) N:o 659/1999 tarkoitettu muistutus, koska kahden kysymyksen sanamuotoa oli ilmeisesti muutettu ja yksi kysymys oli Saksan näkemyksen mukaan uusi.

| (28) | Komissio lähetti 15 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle toisen asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen ja antoi mahdollisuuden toimittaa tietoja 29 päivään kesäkuuta 2011 mennessä. Mikäli tätä muistutusta ei noudatettaisi, komissio harkitsisi tietojen antamista koskevan välipäätöksen antamista. Saksa vastasi joihinkin kysymyksiin 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä ja ilmoitti komissiolle, että vastaukset muihin kysymyksiin toimitettaisiin heinäkuun 2011 kuluessa. |
| --- | --- |

(28)

Komissio lähetti 15 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle toisen asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen ja antoi mahdollisuuden toimittaa tietoja 29 päivään kesäkuuta 2011 mennessä. Mikäli tätä muistutusta ei noudatettaisi, komissio harkitsisi tietojen antamista koskevan välipäätöksen antamista. Saksa vastasi joihinkin kysymyksiin 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä ja ilmoitti komissiolle, että vastaukset muihin kysymyksiin toimitettaisiin heinäkuun 2011 kuluessa.

| (29) | Komissio sai Ryanairilta lisätietoja 4 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessä. |
| --- | --- |

(29)

Komissio sai Ryanairilta lisätietoja 4 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessä.

| (30) | Komissio lähetti 5 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle kolmannen asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen ja antoi mahdollisuuden toimittaa jäljellä olevia kysymyksiä koskevia tietoja 15 päivään heinäkuuta 2011 mennessä. Saksa vastasi 15 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(30)

Komissio lähetti 5 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle kolmannen asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisen muistutuksen ja antoi mahdollisuuden toimittaa jäljellä olevia kysymyksiä koskevia tietoja 15 päivään heinäkuuta 2011 mennessä. Saksa vastasi 15 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.

| (31) | Komissio toimitti Ryanairin 4 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamat huomautukset 18 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle ja kehotti sitä esittämään huomautuksia. Saksa pyysi Ryanairin huomautusten kääntämistä saksaksi. Komissio lähetti Ryanairin huomautusten saksankielisen toisinnon Saksalle 8 päivänä elokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(31)

Komissio toimitti Ryanairin 4 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamat huomautukset 18 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Saksalle ja kehotti sitä esittämään huomautuksia. Saksa pyysi Ryanairin huomautusten kääntämistä saksaksi. Komissio lähetti Ryanairin huomautusten saksankielisen toisinnon Saksalle 8 päivänä elokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä.

| (32) | Saksa esitti 8 päivänä syyskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä huomautuksia Ryanairin toimittamista huomautuksista. Komissio pyysi 7 päivänä helmikuuta 2012 Ryanairilta lisätietoja Oxeran tutkimuksesta. Ryanair pyysi 13 päivänä helmikuuta 2012 vastausmääräajan jatkamista. Se pyysi selvennystä yhteen komission esittämistä kysymyksistä 16 päivänä helmikuuta 2012. Komissio toimitti selvennyksen 17 päivänä helmikuuta 2012. |
| --- | --- |

(32)

Saksa esitti 8 päivänä syyskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä huomautuksia Ryanairin toimittamista huomautuksista. Komissio pyysi 7 päivänä helmikuuta 2012 Ryanairilta lisätietoja Oxeran tutkimuksesta. Ryanair pyysi 13 päivänä helmikuuta 2012 vastausmääräajan jatkamista. Se pyysi selvennystä yhteen komission esittämistä kysymyksistä 16 päivänä helmikuuta 2012. Komissio toimitti selvennyksen 17 päivänä helmikuuta 2012.

| (33) | Komissio ilmoitti 22 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä Saksalle päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee Infratilille, FLG:lle, Ryanairille ja muille Lyypekin lentoasemalta liikennöiville lentoyhtiöille mahdollisesti myönnettyä valtiontukea, jäljempänä ’vuoden 2012 aloittamispäätös’ (14). Vastauksena Saksa pyysi 14 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä peittämään tietyt vuoden 2012 aloittamispäätökseen sisältyvät tiedot. Komissio suostui pyyntöön osittain 20 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä ja selitti, ettei se voinut hyväksyä tiettyjen tietojen peittämistä. Saksa kyseenalaisti edelleen tietojen luottamuksellisuutta koskevan komission kannan 3 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Komissio lähetti 25 päivänä huhtikuuta 2012 Saksalle tätä asiaa koskevan kirjeen, jossa se toimitti toisen version vuoden 2012 aloittamispäätöksestä sekä lisäperusteluja. |
| --- | --- |

(33)

Komissio ilmoitti 22 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä Saksalle päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee Infratilille, FLG:lle, Ryanairille ja muille Lyypekin lentoasemalta liikennöiville lentoyhtiöille mahdollisesti myönnettyä valtiontukea, jäljempänä ’vuoden 2012 aloittamispäätös’ (14). Vastauksena Saksa pyysi 14 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä peittämään tietyt vuoden 2012 aloittamispäätökseen sisältyvät tiedot. Komissio suostui pyyntöön osittain 20 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä ja selitti, ettei se voinut hyväksyä tiettyjen tietojen peittämistä. Saksa kyseenalaisti edelleen tietojen luottamuksellisuutta koskevan komission kannan 3 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Komissio lähetti 25 päivänä huhtikuuta 2012 Saksalle tätä asiaa koskevan kirjeen, jossa se toimitti toisen version vuoden 2012 aloittamispäätöksestä sekä lisäperusteluja.

14

| (34) | Ryanair lähetti 2 päivänä maaliskuuta 2012 komissiolle pyynnön saada tarkastaa vuoden 2012 aloittamispäätös ennen sen julkaisemista, jotta luottamuksellisia tietoja ei julkistettaisi. Komissio vastasi pyyntöön 6 päivänä maaliskuuta 2012 ja huomautti, että tällaisten tietojen toimittaminen Ryanairille kuuluu jäsenvaltiolle. Ryanairin, komission ja Saksan välillä käydyn runsaan kirjeenvaihdon jälkeen Ryanair toimitti 27 päivänä huhtikuuta 2012 luettelon luottamuksellisten tietojen poistamispyynnöistä ja arvosteli menettelyyn liittyviä seikkoja. Lisäksi Saksa toimitti 30 päivänä huhtikuuta komissiolle 2012 Ryanairin tekemiä lisäpyyntöjä tiettyjen tietojen peittämisestä. Vuoden 2012 aloittamispäätöksestä lähetettiin 29 päivänä kesäkuuta 2012 Ryanairille versio, jossa tietoja oli peitetty. |
| --- | --- |

(34)

Ryanair lähetti 2 päivänä maaliskuuta 2012 komissiolle pyynnön saada tarkastaa vuoden 2012 aloittamispäätös ennen sen julkaisemista, jotta luottamuksellisia tietoja ei julkistettaisi. Komissio vastasi pyyntöön 6 päivänä maaliskuuta 2012 ja huomautti, että tällaisten tietojen toimittaminen Ryanairille kuuluu jäsenvaltiolle. Ryanairin, komission ja Saksan välillä käydyn runsaan kirjeenvaihdon jälkeen Ryanair toimitti 27 päivänä huhtikuuta 2012 luettelon luottamuksellisten tietojen poistamispyynnöistä ja arvosteli menettelyyn liittyviä seikkoja. Lisäksi Saksa toimitti 30 päivänä huhtikuuta komissiolle 2012 Ryanairin tekemiä lisäpyyntöjä tiettyjen tietojen peittämisestä. Vuoden 2012 aloittamispäätöksestä lähetettiin 29 päivänä kesäkuuta 2012 Ryanairille versio, jossa tietoja oli peitetty.

| (35) | Kuten komissio oli 7 päivänä helmikuuta 2012 pyytänyt, Ryanair toimitti huomautuksia 13 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Komissio välitti nämä huomautukset Saksalle 27 päivänä kesäkuuta 2012. Saksa esitti Ryanairin toimittamia tietoja koskevia huomautuksia 10 päivänä syyskuuta 2012 päivätyssä kirjeessä. |
| --- | --- |

(35)

Kuten komissio oli 7 päivänä helmikuuta 2012 pyytänyt, Ryanair toimitti huomautuksia 13 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Komissio välitti nämä huomautukset Saksalle 27 päivänä kesäkuuta 2012. Saksa esitti Ryanairin toimittamia tietoja koskevia huomautuksia 10 päivänä syyskuuta 2012 päivätyssä kirjeessä.

| (36) | Komissio pyysi 24 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä Saksaa toimittamaan lisätietoja asioista 20 päivän kuluessa. Saksa pyysi 19 päivänä maaliskuuta 2012 määräajan jatkamista 20 päivään huhtikuuta 2012. Komissio suostui 21 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä jatkamaan määräaikaa 17 päivään huhtikuuta 2012. Saksa toimitti pyydetyt tiedot 17 päivänä huhtikuuta 2012. Komissio totesi 18 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyssä kirjeessä, että Saksan toimittamat tiedot olivat puutteellisia ja pyysi sitä toimittamaan puuttuvat tiedot 28 päivään huhtikuuta 2012 mennessä. Komissio lisäsi, että ellei pyyntöä noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio lähetti 3 päivänä toukokuuta 2012 Saksalle toisen kirjeen, jossa se kehotti sitä toimittamaan puuttuvat tiedot 11 päivään toukokuuta 2012 mennessä. |
| --- | --- |

(36)

Komissio pyysi 24 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä Saksaa toimittamaan lisätietoja asioista 20 päivän kuluessa. Saksa pyysi 19 päivänä maaliskuuta 2012 määräajan jatkamista 20 päivään huhtikuuta 2012. Komissio suostui 21 päivänä maaliskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä jatkamaan määräaikaa 17 päivään huhtikuuta 2012. Saksa toimitti pyydetyt tiedot 17 päivänä huhtikuuta 2012. Komissio totesi 18 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyssä kirjeessä, että Saksan toimittamat tiedot olivat puutteellisia ja pyysi sitä toimittamaan puuttuvat tiedot 28 päivään huhtikuuta 2012 mennessä. Komissio lisäsi, että ellei pyyntöä noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio lähetti 3 päivänä toukokuuta 2012 Saksalle toisen kirjeen, jossa se kehotti sitä toimittamaan puuttuvat tiedot 11 päivään toukokuuta 2012 mennessä.

| (37) | Saksa toimitti 14 päivänä toukokuuta 2012 komissiolle huomautuksia vuoden 2012 aloittamispäätöksestä. |
| --- | --- |

(37)

Saksa toimitti 14 päivänä toukokuuta 2012 komissiolle huomautuksia vuoden 2012 aloittamispäätöksestä.

| (38) | Vuoden 2012 aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä10 päivänä elokuuta 2012 (15). Kaikille asianosaisille annettiin mahdollisuus esittää päätöksestä huomautuksia yhden kuukauden kuluessa. Ryanair pyysi 16 ja 22 päivänä elokuuta 2012 päivätyillä kahdella kirjeellä määräajan jatkamista 24 päivään syyskuuta 2012. Wizz Air pyysi 24 päivänä elokuuta 2012 määräajan jatkamista 24 päivään syyskuuta 2012. Infratil pyysi 31 päivänä elokuuta 2012 määräajan jatkamista 10 päivään lokakuuta 2012. Lyypekin kaupunki ja FLG pyysivät 5 päivänä syyskuuta 2012 komissiota jatkamaan määräaikaa 10 päivään lokakuuta 2012. Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen, jäljempänä ’ADV’ (16), pyysi 7 päivänä syyskuuta 2012 määräajan jatkamista 10 päivään lokakuuta 2012. Samana päivänä komissio hyväksyi Ryanairin, Wizz Airin, ADV:n, Lyypekin kaupungin, FLG:n ja Infratilin pyynnöt määräajan jatkamisesta. |
| --- | --- |

(38)

Vuoden 2012 aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä10 päivänä elokuuta 2012 (15). Kaikille asianosaisille annettiin mahdollisuus esittää päätöksestä huomautuksia yhden kuukauden kuluessa. Ryanair pyysi 16 ja 22 päivänä elokuuta 2012 päivätyillä kahdella kirjeellä määräajan jatkamista 24 päivään syyskuuta 2012. Wizz Air pyysi 24 päivänä elokuuta 2012 määräajan jatkamista 24 päivään syyskuuta 2012. Infratil pyysi 31 päivänä elokuuta 2012 määräajan jatkamista 10 päivään lokakuuta 2012. Lyypekin kaupunki ja FLG pyysivät 5 päivänä syyskuuta 2012 komissiota jatkamaan määräaikaa 10 päivään lokakuuta 2012. Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen, jäljempänä ’ADV’ (16), pyysi 7 päivänä syyskuuta 2012 määräajan jatkamista 10 päivään lokakuuta 2012. Samana päivänä komissio hyväksyi Ryanairin, Wizz Airin, ADV:n, Lyypekin kaupungin, FLG:n ja Infratilin pyynnöt määräajan jatkamisesta.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

15

16

| (39) | Pro Airport Lübeck e.V. toimitti huomautuksensa 9 päivänä syyskuuta 2012. |
| --- | --- |

(39)

Pro Airport Lübeck e.V. toimitti huomautuksensa 9 päivänä syyskuuta 2012.

| (40) | Flughafen Hamburg GmbH, jäljempänä ’Hampurin lentoasema’, ja Schleswig-Holsteinin osavaltion hallitus pyysivät 10 päivänä syyskuuta 2012 komissiota jatkamaan huomautusten tekemisen määräaikaa 10 päivään lokakuuta 2012. Komissio suostui tähän seuraavana päivänä. SGF toimitti huomautuksensa komissiolle 10 päivänä syyskuuta 2012. |
| --- | --- |

(40)

Flughafen Hamburg GmbH, jäljempänä ’Hampurin lentoasema’, ja Schleswig-Holsteinin osavaltion hallitus pyysivät 10 päivänä syyskuuta 2012 komissiota jatkamaan huomautusten tekemisen määräaikaa 10 päivään lokakuuta 2012. Komissio suostui tähän seuraavana päivänä. SGF toimitti huomautuksensa komissiolle 10 päivänä syyskuuta 2012.

| (41) | Ryanair toimitti 24 päivänä syyskuuta 2012 komissiolle huomautuksensa, joihin sisältyi Oxeran laatima raportti. Lyypekin kaupunki toimitti huomautuksensa komissiolle 8 päivänä lokakuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. ADV, FLG, Infratil ja Wizz Air toimittivat 10 päivänä lokakuuta 2012 komissiolle huomautuksia, joihin sisältyi Oxeran laatima raportti. Samana päivänä Ryanair lisäsi huomautuksiinsa useita Oxeran laatimia raportteja. |
| --- | --- |

(41)

Ryanair toimitti 24 päivänä syyskuuta 2012 komissiolle huomautuksensa, joihin sisältyi Oxeran laatima raportti. Lyypekin kaupunki toimitti huomautuksensa komissiolle 8 päivänä lokakuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. ADV, FLG, Infratil ja Wizz Air toimittivat 10 päivänä lokakuuta 2012 komissiolle huomautuksia, joihin sisältyi Oxeran laatima raportti. Samana päivänä Ryanair lisäsi huomautuksiinsa useita Oxeran laatimia raportteja.

| (42) | Komissio toimitti 3 päivänä toukokuuta 2014 ei-luottamukselliset versiot Oxeran raporteista Saksalle ja kehotti sitä esittämään huomautuksia. |
| --- | --- |

(42)

Komissio toimitti 3 päivänä toukokuuta 2014 ei-luottamukselliset versiot Oxeran raporteista Saksalle ja kehotti sitä esittämään huomautuksia.

| (43) | Ryanair toimitti lisätietoja 15 päivänä toukokuuta 2013, 17 päivänä tammikuuta 2014 ja 31 päivänä tammikuuta 2014. |
| --- | --- |

(43)

Ryanair toimitti lisätietoja 15 päivänä toukokuuta 2013, 17 päivänä tammikuuta 2014 ja 31 päivänä tammikuuta 2014.

| (44) | Komissio pyysi 11 päivänä helmikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Saksaa toimittamaan kaikki Lyypekin lentoaseman yksityistämiseen liittyvät sopimukset 20 päivän kuluessa. Saksa kieltäytyi 28 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä paljastamasta tällaisia tietoja komissiolle, koska Lyypekin lentoaseman yksityistäminen ei kuulunut meneillään olevan menettelyn piiriin. Komission ja Saksan välisten neuvottelujen jälkeen Saksa lähetti Lyypekin lentoaseman yksityistämistä koskevat tiedot 13 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(44)

Komissio pyysi 11 päivänä helmikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Saksaa toimittamaan kaikki Lyypekin lentoaseman yksityistämiseen liittyvät sopimukset 20 päivän kuluessa. Saksa kieltäytyi 28 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä paljastamasta tällaisia tietoja komissiolle, koska Lyypekin lentoaseman yksityistäminen ei kuulunut meneillään olevan menettelyn piiriin. Komission ja Saksan välisten neuvottelujen jälkeen Saksa lähetti Lyypekin lentoaseman yksityistämistä koskevat tiedot 13 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä.

| (45) | Komissio ilmoitti Saksalle 24 päivänä helmikuuta 2013 ja 17 päivänä maaliskuuta 2014 vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen käyttöönotosta ja niiden merkityksestä nykyisten menettelyjen kannalta ja kehotti Saksaa esittämään huomautuksia. Vastauksena Saksa toimitti tietoja 27 päivänä maaliskuuta 2014. Lisähuomautuksia esittivät Wizz Air 30 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä ja Saksa 12 päivänä toukokuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(45)

Komissio ilmoitti Saksalle 24 päivänä helmikuuta 2013 ja 17 päivänä maaliskuuta 2014 vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen käyttöönotosta ja niiden merkityksestä nykyisten menettelyjen kannalta ja kehotti Saksaa esittämään huomautuksia. Vastauksena Saksa toimitti tietoja 27 päivänä maaliskuuta 2014. Lisähuomautuksia esittivät Wizz Air 30 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä ja Saksa 12 päivänä toukokuuta 2014 päivätyllä kirjeellä.

| (46) | Ryanair toimitti 2, 12 ja 26 päivänä syyskuuta 2014 päivätyillä kirjeillä Oxeran laatimia lisäraportteja komission markkinataloustoimijaperiaatteeseen äskettäin soveltamasta lähestymistavasta. |
| --- | --- |

(46)

Ryanair toimitti 2, 12 ja 26 päivänä syyskuuta 2014 päivätyillä kirjeillä Oxeran laatimia lisäraportteja komission markkinataloustoimijaperiaatteeseen äskettäin soveltamasta lähestymistavasta.

1.3   YHTEINEN MENETTELY, JOKA KOSKEE ASIOITA SA.21877, SA.27585 JA SA.31149

YHTEINEN MENETTELY, JOKA KOSKEE ASIOITA SA.21877, SA.27585 JA SA.31149

| (47) | Komissio yhdisti menettelyt SA.21877, SA.27585 ja SA.31149 vuonna 2014. |
| --- | --- |

(47)

Komissio yhdisti menettelyt SA.21877, SA.27585 ja SA.31149 vuonna 2014.

| (48) | Se pyysi Saksalta 30 päivänä syyskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä lisätietoja. |
| --- | --- |

(48)

Se pyysi Saksalta 30 päivänä syyskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä lisätietoja.

| (49) | Saksa pyysi 6 päivänä lokakuuta 2014 komissiota jatkamaan pyydettyjen tietojen toimittamisen määräaikaa 30 päivään marraskuuta 2014. Komissio jatkoi määräaikaa 17 päivään marraskuuta 2014. Komissio lähetti 21 päivänä marraskuuta 2014 Saksalle muistutuksen, jossa se kehotti sitä toimittamaan pyydetyt tiedot 3 päivään joulukuuta 2014 mennessä. Komissio totesi, että ellei muistutusta noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Saksa toimitti pyydetyt tiedot 3 päivänä joulukuuta 2014. Joulukuun 18 päivänä 2014 järjestetyn puhelinneuvottelun jälkeen Saksa toimitti lisätietoja 12 ja 14 päivänä tammikuuta 2015. |
| --- | --- |

(49)

Saksa pyysi 6 päivänä lokakuuta 2014 komissiota jatkamaan pyydettyjen tietojen toimittamisen määräaikaa 30 päivään marraskuuta 2014. Komissio jatkoi määräaikaa 17 päivään marraskuuta 2014. Komissio lähetti 21 päivänä marraskuuta 2014 Saksalle muistutuksen, jossa se kehotti sitä toimittamaan pyydetyt tiedot 3 päivään joulukuuta 2014 mennessä. Komissio totesi, että ellei muistutusta noudateta, annettaisiin tietojen antamista koskeva välipäätös asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Saksa toimitti pyydetyt tiedot 3 päivänä joulukuuta 2014. Joulukuun 18 päivänä 2014 järjestetyn puhelinneuvottelun jälkeen Saksa toimitti lisätietoja 12 ja 14 päivänä tammikuuta 2015.

| (50) | Komissio sai Ryanairilta huomautuksia 26 päivänä tammikuuta ja 9 ja 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyillä sähköpostiviesteillä. |
| --- | --- |

(50)

Komissio sai Ryanairilta huomautuksia 26 päivänä tammikuuta ja 9 ja 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyillä sähköpostiviesteillä.

| (51) | Air Berlin ilmaisi 30 päivänä tammikuuta 2015 kiinnostuksensa Ryanairille myönnettyä väitettyä valtiontukea koskevaan komission päätökseen. |
| --- | --- |

(51)

Air Berlin ilmaisi 30 päivänä tammikuuta 2015 kiinnostuksensa Ryanairille myönnettyä väitettyä valtiontukea koskevaan komission päätökseen.

| (52) | Komissio toimitti 23 päivänä maaliskuuta 2015 päivätyllä kirjeellä kolmansien osapuolien esittämiä lisähuomautuksia ja kehotti Saksaa esittämään huomautuksia. Saksa vastasi 9 päivänä huhtikuuta 2015 toimittamalla huomautuksensa kolmansien osapuolten huomautuksista. |
| --- | --- |

(52)

Komissio toimitti 23 päivänä maaliskuuta 2015 päivätyllä kirjeellä kolmansien osapuolien esittämiä lisähuomautuksia ja kehotti Saksaa esittämään huomautuksia. Saksa vastasi 9 päivänä huhtikuuta 2015 toimittamalla huomautuksensa kolmansien osapuolten huomautuksista.

| (53) | Komissio pyysi 20 päivänä huhtikuuta 2015 päivätyllä sähköpostiviestillä lisätietoja Yasmina Flughafenmanagement GmbH:stä, jäljempänä ’Yasmina’ (17), joka oli Lyypekin lentoaseman pitäjä vuosina 2013 ja 2014. Lisäkysymyksiä Infratilin maksamasta myyntioptioiden hinnasta lähetettiin Saksalle 4 päivänä toukokuuta 2015. |
| --- | --- |

(53)

Komissio pyysi 20 päivänä huhtikuuta 2015 päivätyllä sähköpostiviestillä lisätietoja Yasmina Flughafenmanagement GmbH:stä, jäljempänä ’Yasmina’ (17), joka oli Lyypekin lentoaseman pitäjä vuosina 2013 ja 2014. Lisäkysymyksiä Infratilin maksamasta myyntioptioiden hinnasta lähetettiin Saksalle 4 päivänä toukokuuta 2015.

17

| (54) | Lyypekin kaupunki vastasi 5 päivänä toukokuuta 2015 Yasminaa koskeviin kysymyksiin. Saksa vastasi 11 päivänä toukokuuta 2015 päivätyllä kirjeellä komission pyyntöön saada lisätietoja myyntioptioiden hinnasta. |
| --- | --- |

(54)

Lyypekin kaupunki vastasi 5 päivänä toukokuuta 2015 Yasminaa koskeviin kysymyksiin. Saksa vastasi 11 päivänä toukokuuta 2015 päivätyllä kirjeellä komission pyyntöön saada lisätietoja myyntioptioiden hinnasta.

| (55) | Komissio esitti 13 päivänä toukokuuta 2015 Oxeralle kysymyksen väitetystä valtiontuesta jäänpoistomaksujen osalta. Oxera toimitti vastauksena jäänpoistoa koskevan raportin 18 päivänä toukokuuta 2015. |
| --- | --- |

(55)

Komissio esitti 13 päivänä toukokuuta 2015 Oxeralle kysymyksen väitetystä valtiontuesta jäänpoistomaksujen osalta. Oxera toimitti vastauksena jäänpoistoa koskevan raportin 18 päivänä toukokuuta 2015.

| (56) | Komissio pyysi 22 päivänä toukokuuta 2015 päivätyllä sähköpostiviestillä Oxeralta selvennystä sen syyskuussa 2014 ja helmikuussa 2015 laatimiin raportteihin Ryanairin ja FLG:n välillä vuonna 2010 tehtyjen lisäsopimusten kannattavuudesta. Komissio sai vastauksen 28 päivänä toukokuuta 2015. |
| --- | --- |

(56)

Komissio pyysi 22 päivänä toukokuuta 2015 päivätyllä sähköpostiviestillä Oxeralta selvennystä sen syyskuussa 2014 ja helmikuussa 2015 laatimiin raportteihin Ryanairin ja FLG:n välillä vuonna 2010 tehtyjen lisäsopimusten kannattavuudesta. Komissio sai vastauksen 28 päivänä toukokuuta 2015.

| (57) | Komissio esitti 23 päivänä kesäkuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä. Vastaukset saatiin 25 päivänä kesäkuuta ja 3 päivänä heinäkuuta 2015. Komissio lähetti 29 päivänä kesäkuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä, joihin saatiin vastaukset 24 päivänä heinäkuuta 2015 päivätyssä kirjeessä. |
| --- | --- |

(57)

Komissio esitti 23 päivänä kesäkuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä. Vastaukset saatiin 25 päivänä kesäkuuta ja 3 päivänä heinäkuuta 2015. Komissio lähetti 29 päivänä kesäkuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä, joihin saatiin vastaukset 24 päivänä heinäkuuta 2015 päivätyssä kirjeessä.

| (58) | Ryanair lähetti komissiolle Oxeran selittävän muistion 3 päivänä heinäkuuta 2015. |
| --- | --- |

(58)

Ryanair lähetti komissiolle Oxeran selittävän muistion 3 päivänä heinäkuuta 2015.

| (59) | Komissio esitti 4 päivänä elokuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä. Vastaukset saatiin 10 päivänä syyskuuta 2015. |
| --- | --- |

(59)

Komissio esitti 4 päivänä elokuuta 2015 Saksalle lisäkysymyksiä. Vastaukset saatiin 10 päivänä syyskuuta 2015.

| (60) | Ryanair toimitti 30 päivänä marraskuuta 2015 komissiolle toisen Oxeran muistion, joka koski lentoaseman ja lentoyhtiöiden välisten sopimusten markkinataloustoimija-arviointeja lentoaseman yleisen kannattavuuden yhteydessä. Lyypekin kaupunki toimitti lisätietoja 20 päivänä tammikuuta 2016 ja Saksa teki samoin 19 päivänä helmikuuta 2016. |
| --- | --- |

(60)

Ryanair toimitti 30 päivänä marraskuuta 2015 komissiolle toisen Oxeran muistion, joka koski lentoaseman ja lentoyhtiöiden välisten sopimusten markkinataloustoimija-arviointeja lentoaseman yleisen kannattavuuden yhteydessä. Lyypekin kaupunki toimitti lisätietoja 20 päivänä tammikuuta 2016 ja Saksa teki samoin 19 päivänä helmikuuta 2016.

1.4   MUUTOKSENHAKU VUODEN 2012 ALOITTAMISPÄÄTÖKSEEN LENTOASEMAMAKSUTAULUKON OSALTA

MUUTOKSENHAKU VUODEN 2012 ALOITTAMISPÄÄTÖKSEEN LENTOASEMAMAKSUTAULUKON OSALTA

| (61) | Lyypekin kaupunki haki vuoden 2012 aloittamispäätöksen osittaista kumoamista. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2012 aloittamispäätöksen Lyypekin lentoaseman vuonna 2006 hyväksymän lentoasemamaksutaulukon, jäljempänä ’vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukko’, osalta (18). Komissio valitti tästä tuomiosta unionin tuomioistuimeen, joka vahvisti unionin yleisen tuomioistuimen tuomion (19). Näin ollen vuoden 2012 aloittamispäätös kumottiin lopullisesti vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukon osalta. Tästä syystä vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukkoa ei arvioida tässä päätöksessä. |
| --- | --- |

(61)

Lyypekin kaupunki haki vuoden 2012 aloittamispäätöksen osittaista kumoamista. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2012 aloittamispäätöksen Lyypekin lentoaseman vuonna 2006 hyväksymän lentoasemamaksutaulukon, jäljempänä ’vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukko’, osalta (18). Komissio valitti tästä tuomiosta unionin tuomioistuimeen, joka vahvisti unionin yleisen tuomioistuimen tuomion (19). Näin ollen vuoden 2012 aloittamispäätös kumottiin lopullisesti vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukon osalta. Tästä syystä vuoden 2006 lentoasemamaksutaulukkoa ei arvioida tässä päätöksessä.

18

19

2.   YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ

YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ

2.1   TUTKINNAN TAUSTA JA TOIMENPITEIDEN ASIAYHTEYS

TUTKINNAN TAUSTA JA TOIMENPITEIDEN ASIAYHTEYS

2.1.1   
  Vaikutusalue, matkustajamäärien kehitys ja lentoasemalta liikennöivät lentoyhtiöt

Vaikutusalue, matkustajamäärien kehitys ja lentoasemalta liikennöivät lentoyhtiöt

| (62) | Lyypekin lentoasema sijaitsee noin 73 kilometrin päässä Hampurin kaupungista Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Saksassa. |
| --- | --- |

(62)

Lyypekin lentoasema sijaitsee noin 73 kilometrin päässä Hampurin kaupungista Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Saksassa.

| (63) | Lentoasema itse määrittelee vaikutusalueeksi Hampurin ja Öresundin (Kööpenhaminan suuralue / Malmö) suurkaupunkialueen. Tälle alueelle voidaan liikennöidä seuraavien lentoasemien kautta:






  — | Hampurin lentoasema (~ 78 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 65 minuutin ajomatka) |
| --- | --- | --- |

(63)

Lentoasema itse määrittelee vaikutusalueeksi Hampurin ja Öresundin (Kööpenhaminan suuralue / Malmö) suurkaupunkialueen. Tälle alueelle voidaan liikennöidä seuraavien lentoasemien kautta:

—

Hampurin lentoasema (~ 78 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 65 minuutin ajomatka)

| — | Rostockin lentoasema (~ 134 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 1 tunnin ja 19 minuutin ajomatka) |
| --- | --- |

—

Rostockin lentoasema (~ 134 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 1 tunnin ja 19 minuutin ajomatka)

| — | Bremenin lentoasema (~ 185 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 1 tunnin ja 56 minuutin ajomatka) |
| --- | --- |

—

Bremenin lentoasema (~ 185 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 1 tunnin ja 56 minuutin ajomatka)

| — | Hannoverin lentoasema (~ 208 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 2 tunnin ja 8 minuutin ajomatka) ja |
| --- | --- |

—

Hannoverin lentoasema (~ 208 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 2 tunnin ja 8 minuutin ajomatka) ja

| — | Kööpenhaminan lentoasema (~ 280 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 3 tunnin ajo- ja lauttamatka). |
| --- | --- |

—

Kööpenhaminan lentoasema (~ 280 kilometriä Lyypekin lentoasemasta, ~ 3 tunnin ajo- ja lauttamatka).

| (64) | Lentoaseman vuonna 2009 teettämän markkinatutkimuksen mukaan suurin osa (47,20 prosenttia) Lyypekin lentoaseman (lähtevistä) matkustajista tuli Hampurista. Lentoasema odotti tanskalaisten lähtevien matkustajien määrän kasvavan Saksan ja Tanskan välisen Fehmarninsalmen kiinteän yhteyden valmistuttua. Kaaviossa 1 esitetään yhteenveto Lyypekin lentoaseman matkustajien alkuperästä.

  Kaavio 1


  Lyypekin lentoaseman lähtevien matkustajien alkuperä (markkinatutkimus 2009)




  Hampuri; 47 %
  Schleswig-Holstein; 33 %
  Bremen; 14 %
  Tanska; 5 % |
| --- | --- |

(64)

Lentoaseman vuonna 2009 teettämän markkinatutkimuksen mukaan suurin osa (47,20 prosenttia) Lyypekin lentoaseman (lähtevistä) matkustajista tuli Hampurista. Lentoasema odotti tanskalaisten lähtevien matkustajien määrän kasvavan Saksan ja Tanskan välisen Fehmarninsalmen kiinteän yhteyden valmistuttua. Kaaviossa 1 esitetään yhteenveto Lyypekin lentoaseman matkustajien alkuperästä.

Kaavio 1

Kaavio 1

Lyypekin lentoaseman lähtevien matkustajien alkuperä (markkinatutkimus 2009)

Lyypekin lentoaseman lähtevien matkustajien alkuperä (markkinatutkimus 2009)

Hampuri; 47 %

Schleswig-Holstein; 33 %

Bremen; 14 %

Tanska; 5 %

| (65) | Lentoaseman matkustajaliikenne oli kasvanut 48 652 matkustajasta 546 146 matkustajaan vuosien 1999 ja 2010 välillä (ks. taulukko 1). Lentoasema odotti matkustajamääränsä kasvavan 2,2 miljoonaan vuoteen 2015 mennessä. Tämä kehitys ei kuitenkaan toteutunut.

  Taulukko 1


  Lyypekin lentoaseman matkustajamäärien kehitys vuosina 1999–2013
   (20)







  Vuosi | Matkustajamäärä |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 48 652 |
| 2000 | 142 586 |
| 2001 | 192 726 |
| 2002 | 244 768 |
| 2003 | 514 560 |
| 2004 | 578 475 |
| 2005 | 710 788 |
| 2006 | 677 638 |
| 2007 | 612 858 |
| 2008 | 544 339 |
| 2009 | 697 559 |
| 2010 | 546 146 |
| 2011 | 344 068 |
| 2012 | 359 974 |
| 2013 | 367 252 |

(65)

Lentoaseman matkustajaliikenne oli kasvanut 48 652 matkustajasta 546 146 matkustajaan vuosien 1999 ja 2010 välillä (ks. taulukko 1). Lentoasema odotti matkustajamääränsä kasvavan 2,2 miljoonaan vuoteen 2015 mennessä. Tämä kehitys ei kuitenkaan toteutunut.

Taulukko 1

Taulukko 1

Lyypekin lentoaseman matkustajamäärien kehitys vuosina 1999–2013
   (20)

Lyypekin lentoaseman matkustajamäärien kehitys vuosina 1999–2013

20

Vuosi

Matkustajamäärä

1999

48 652

2000

142 586

2001

192 726

2002

244 768

2003

514 560

2004

578 475

2005

710 788

2006

677 638

2007

612 858

2008

544 339

2009

697 559

2010

546 146

2011

344 068

2012

359 974

2013

367 252

| (66) | Tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei liikennöi Lyypekistä. Tarjolla ei ole reitti- eikä tilauslentoja. |
| --- | --- |

(66)

Tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei liikennöi Lyypekistä. Tarjolla ei ole reitti- eikä tilauslentoja.

2.1.2   
  Lentoaseman omistus

Lentoaseman omistus

| (67) | Lyypekin lentoaseman toiminnasta vastasi alun perin FLG, joka oli osakeyhtiö. Tietty osa lentoasemainfrastruktuurista ja maasta oli säilynyt Lyypekin kaupungin omistuksessa. FLG voi käyttää lentoasemainfrastruktuuria vuokrasopimuksen perusteella. FLG:n omistus vaihtui useita kertoja viime vuosina. Lyypekin kaupunki oli 30 päivään marraskuuta 2005 FLG:n ainoa osakas ja omisti 100 prosenttia osakkeista. ”Vuoden 2005 osallistumissopimuksen” (Beteiligungsvertrag) mukaisesti Lyypekin kaupunki myi 90 prosenttia FLG:n osakkeistaan 1 päivänä joulukuuta 2005 Infratilille. Loput 10 prosenttia pysyivät Lyypekin kaupungin omistuksessa, josta tuli vähemmistöosakas. Vuoden 2005 osallistumissopimus sisälsi joukon ehtoja ja myynti-/osto-optioita molemmille osapuolille (lisätietoja on jaksossa 2.3.1). |
| --- | --- |

(67)

Lyypekin lentoaseman toiminnasta vastasi alun perin FLG, joka oli osakeyhtiö. Tietty osa lentoasemainfrastruktuurista ja maasta oli säilynyt Lyypekin kaupungin omistuksessa. FLG voi käyttää lentoasemainfrastruktuuria vuokrasopimuksen perusteella. FLG:n omistus vaihtui useita kertoja viime vuosina. Lyypekin kaupunki oli 30 päivään marraskuuta 2005 FLG:n ainoa osakas ja omisti 100 prosenttia osakkeista. ”Vuoden 2005 osallistumissopimuksen” (Beteiligungsvertrag) mukaisesti Lyypekin kaupunki myi 90 prosenttia FLG:n osakkeistaan 1 päivänä joulukuuta 2005 Infratilille. Loput 10 prosenttia pysyivät Lyypekin kaupungin omistuksessa, josta tuli vähemmistöosakas. Vuoden 2005 osallistumissopimus sisälsi joukon ehtoja ja myynti-/osto-optioita molemmille osapuolille (lisätietoja on jaksossa 2.3.1).

| (68) | Lyypekin kaupunki ja Infratil allekirjoittivat vuonna 2009 täydentävän sopimuksen (Ergänzungsvereinbarung 2009), jotta Infratil ei voinut käyttää myyntioptiotaan. Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaan Infratilin oli pysyttävä lentoaseman pitäjänä lokakuuhun 2009 asti, ja vastineeksi se sai korvauksen tietyistä kustannuksista (ks. taulukko 3). |
| --- | --- |

(68)

Lyypekin kaupunki ja Infratil allekirjoittivat vuonna 2009 täydentävän sopimuksen (Ergänzungsvereinbarung 2009), jotta Infratil ei voinut käyttää myyntioptiotaan. Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaan Infratilin oli pysyttävä lentoaseman pitäjänä lokakuuhun 2009 asti, ja vastineeksi se sai korvauksen tietyistä kustannuksista (ks. taulukko 3).

| (69) | Vuoden 2009 lopussa Infratil käytti myyntioptionsa ja myi osakkeensa takaisin Lyypekin kaupungille. |
| --- | --- |

(69)

Vuoden 2009 lopussa Infratil käytti myyntioptionsa ja myi osakkeensa takaisin Lyypekin kaupungille.

| (70) | Marraskuusta 2009 lähtien Lyypekin kaupunki oli taas FLG:n ainoa omistaja (100 prosenttia osakkeista). Lyypekin kaupunginvaltuusto (Bürgerschaft) (21) päätti marraskuussa 2009, että helmikuun 2010 loppuun mennessä FLG:lle olisi löydettävä uusi yksityinen sijoittaja eikä lentoasemalle olisi myönnettävä enää rahoitusta. |
| --- | --- |

(70)

Marraskuusta 2009 lähtien Lyypekin kaupunki oli taas FLG:n ainoa omistaja (100 prosenttia osakkeista). Lyypekin kaupunginvaltuusto (Bürgerschaft) (21) päätti marraskuussa 2009, että helmikuun 2010 loppuun mennessä FLG:lle olisi löydettävä uusi yksityinen sijoittaja eikä lentoasemalle olisi myönnettävä enää rahoitusta.

21

| (71) | Lyypekin kaupungin kansalaiset päättivät 25 päivänä huhtikuuta 2010 järjestetyssä kansanäänestyksessä varmistaa Lyypekin lentoaseman selviytymisen. Lyypekin kaupunki katsoi, että lisäinvestoinnit lentoasemainfrastruktuurin parantamiseksi olivat välttämättömiä lentoaseman yksityistämiseksi. |
| --- | --- |

(71)

Lyypekin kaupungin kansalaiset päättivät 25 päivänä huhtikuuta 2010 järjestetyssä kansanäänestyksessä varmistaa Lyypekin lentoaseman selviytymisen. Lyypekin kaupunki katsoi, että lisäinvestoinnit lentoasemainfrastruktuurin parantamiseksi olivat välttämättömiä lentoaseman yksityistämiseksi.

| (72) | Lyypekin kaupunki julkaisi 16 päivänä elokuuta 2012 Lyypekin lentoaseman myyntiä koskevan tarjouspyynnön Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa (22). Syyskuun 24 päivään 2012 mennessä jätettiin seitsemän kiinnostuksenilmaisua. Viisi osapuolta jätti 15 päivään lokakuuta 2012 mennessä suuntaa-antavat, ei-sitovattarjoukset. Kolme osapuolta jätti 20 päivään marraskuuta 2012 mennessä sitovat ja lopulliset tarjoukset. Näiden kolmen tarjouksen välillä suoritettiin vertailu. Siihen sisältyi pisteytysjärjestelmä, jossa otettiin huomioon sekä taloudellinen tarjous että kunkin tarjouksen liiketoiminta- ja kehittämissuunnitelmat. Frankfurtissa päätoimipaikkaansa pitävän 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH -yrityksen, jäljempänä ’3Y’, tarjous, joka merkitsi liiketoimintakauppaa (niin kutsuttu asset deal), oli selvästi edullisin. 3Y oli Lyypekin lentoaseman ostamista ja pitoa varten perustetun osakeyhtiön Yasminan hallintayhtiö. Lyypekin kaupunginvaltuusto hyväksyi 29 päivänä marraskuuta 2012 ehdot ja myynnin. Myyntisopimus allekirjoitettiin 14 päivänä joulukuuta 2012, ja se tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2013. Yasmina osti joitakin FLG:n omaisuuseristä. Omaisuuserät, joita ei myyty Yasminalle, siirrettiin Lyypekin kaupungille sulauttamalla (saksaksi Verschmelzung) FLG Lyypekin kaupunkiin. Näin ollen FLG:n olemassaolo itsenäisenä oikeushenkilönä päättyi. |
| --- | --- |

(72)

Lyypekin kaupunki julkaisi 16 päivänä elokuuta 2012 Lyypekin lentoaseman myyntiä koskevan tarjouspyynnön Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa (22). Syyskuun 24 päivään 2012 mennessä jätettiin seitsemän kiinnostuksenilmaisua. Viisi osapuolta jätti 15 päivään lokakuuta 2012 mennessä suuntaa-antavat, ei-sitovattarjoukset. Kolme osapuolta jätti 20 päivään marraskuuta 2012 mennessä sitovat ja lopulliset tarjoukset. Näiden kolmen tarjouksen välillä suoritettiin vertailu. Siihen sisältyi pisteytysjärjestelmä, jossa otettiin huomioon sekä taloudellinen tarjous että kunkin tarjouksen liiketoiminta- ja kehittämissuunnitelmat. Frankfurtissa päätoimipaikkaansa pitävän 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH -yrityksen, jäljempänä ’3Y’, tarjous, joka merkitsi liiketoimintakauppaa (niin kutsuttu asset deal), oli selvästi edullisin. 3Y oli Lyypekin lentoaseman ostamista ja pitoa varten perustetun osakeyhtiön Yasminan hallintayhtiö. Lyypekin kaupunginvaltuusto hyväksyi 29 päivänä marraskuuta 2012 ehdot ja myynnin. Myyntisopimus allekirjoitettiin 14 päivänä joulukuuta 2012, ja se tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2013. Yasmina osti joitakin FLG:n omaisuuseristä. Omaisuuserät, joita ei myyty Yasminalle, siirrettiin Lyypekin kaupungille sulauttamalla (saksaksi Verschmelzung) FLG Lyypekin kaupunkiin. Näin ollen FLG:n olemassaolo itsenäisenä oikeushenkilönä päättyi.

Euroopan unionin virallisen lehden

22

| (73) | Koska lentoasema teki jatkuvasti tappiota, Yasmina ilmoitti maksukyvyttömyydestään huhtikuussa 2014, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen 23 päivänä huhtikuuta 2014. Lyypekin lentoasema siirtyi 1 päivänä elokuuta 2014 yrityskaupalla kiinalaiselle sijoitusyhtiölle PuRen Germany GmbH:lle, jäljempänä ’PuRen’. PuRen ilmoitti maksukyvyttömyydestään syyskuussa 2015, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen 30 päivänä syyskuuta 2015. Lyypekin lentoasema siirtyi 1 päivänä heinäkuuta 2016 yrityskaupalla Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG:lle, jäljempänä ’Stöcker’. |
| --- | --- |

(73)

Koska lentoasema teki jatkuvasti tappiota, Yasmina ilmoitti maksukyvyttömyydestään huhtikuussa 2014, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen 23 päivänä huhtikuuta 2014. Lyypekin lentoasema siirtyi 1 päivänä elokuuta 2014 yrityskaupalla kiinalaiselle sijoitusyhtiölle PuRen Germany GmbH:lle, jäljempänä ’PuRen’. PuRen ilmoitti maksukyvyttömyydestään syyskuussa 2015, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen 30 päivänä syyskuuta 2015. Lyypekin lentoasema siirtyi 1 päivänä heinäkuuta 2016 yrityskaupalla Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG:lle, jäljempänä ’Stöcker’.

| (74) | Komissio tutki seuraavat toimenpiteet, jotka saattoivat olla FLG:lle, Infratilille, Ryanairille ja muille lentoasemaa käyttäneille lentoyhtiöille myönnettyä valtiontukea. |
| --- | --- |

(74)

Komissio tutki seuraavat toimenpiteet, jotka saattoivat olla FLG:lle, Infratilille, Ryanairille ja muille lentoasemaa käyttäneille lentoyhtiöille myönnettyä valtiontukea.

2.2   FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (75) | Komissio on aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn seuraavista FLG:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä:






  — | kaikkien vuosina 1978–2004 syntyneiden tappioiden siirtäminen |
| --- | --- | --- |

(75)

Komissio on aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn seuraavista FLG:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä:

—

kaikkien vuosina 1978–2004 syntyneiden tappioiden siirtäminen

| — | maan ja lentoasemainfrastruktuurin vuokrasopimus (ennen 1 päivää tammikuuta 2006), jonka hinta alitti markkinahinnan |
| --- | --- |

—

maan ja lentoasemainfrastruktuurin vuokrasopimus (ennen 1 päivää tammikuuta 2006), jonka hinta alitti markkinahinnan

| — | useiden FLG:n kaupallisilta pankeilta ottamien lainojen aiheuttamien maksamattomien velkojen siirtäminen |
| --- | --- |

—

useiden FLG:n kaupallisilta pankeilta ottamien lainojen aiheuttamien maksamattomien velkojen siirtäminen

| — | alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen (23) avulla FLG:lle myönnetty investointituki ja kyseisen päätöksen väitetty rikkominen |
| --- | --- |

—

alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen (23) avulla FLG:lle myönnetty investointituki ja kyseisen päätöksen väitetty rikkominen

23

| — | FLG:n tappioiden korvaaminen marraskuusta 2009 lähtien |
| --- | --- |

—

FLG:n tappioiden korvaaminen marraskuusta 2009 lähtien

| — | Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus vuosina 2010–2015 |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus vuosina 2010–2015

| — | Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi. |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi.

2.3   INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

2.3.1   
  FLG:n osakkeiden myynti

FLG:n osakkeiden myynti

| (76) | FLG:n toiminnan jatkuvan tappiollisuuden vuoksi Lyypekin kaupunki päätti myydä osakkeensa FLG:ssä. Parhaan ostajan löytämiseksi se käynnisti tarjouskilpailun, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä21 päivänä maaliskuuta 2003. |
| --- | --- |

(76)

FLG:n toiminnan jatkuvan tappiollisuuden vuoksi Lyypekin kaupunki päätti myydä osakkeensa FLG:ssä. Parhaan ostajan löytämiseksi se käynnisti tarjouskilpailun, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä21 päivänä maaliskuuta 2003.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

| (77) | Lyypekin kaupunki sai kiinnostuksenilmaisuja viideltä yritykseltä. Se lähetti yksityiskohtaisempia tietoja sisältäneen paketin neljälle ensimmäiselle yritykselle. Yksi yritys oli jättänyt suuntaa-antavan tarjouksensa 17 päivänä kesäkuuta 2003 eli määräajan umpeuduttua. |
| --- | --- |

(77)

Lyypekin kaupunki sai kiinnostuksenilmaisuja viideltä yritykseltä. Se lähetti yksityiskohtaisempia tietoja sisältäneen paketin neljälle ensimmäiselle yritykselle. Yksi yritys oli jättänyt suuntaa-antavan tarjouksensa 17 päivänä kesäkuuta 2003 eli määräajan umpeuduttua.

| (78) | Vain yksi yritys, Infratil, teki virallisen tarjouksen. Tästä syystä Lyypekin kaupunki aloitti neuvottelut Infratilin kanssa. Ensimmäinen myyntisopimus tehtiin maaliskuussa 2005. Sen ehtona oli kuitenkin lopullisen hyväksynnän (Planfeststellungsbeschluss) saaminen tietyssä ajassa lentoaseman kiitotien pidennystä koskevalle rakennusluvalle. Schleswigin hallintoylioikeuden (Oberverwaltungsgericht, OVG) 18 päivänä heinäkuuta 2005 antaman päätöksen (24) jälkeen tätä ehtoa ei enää voitu täyttää. |
| --- | --- |

(78)

Vain yksi yritys, Infratil, teki virallisen tarjouksen. Tästä syystä Lyypekin kaupunki aloitti neuvottelut Infratilin kanssa. Ensimmäinen myyntisopimus tehtiin maaliskuussa 2005. Sen ehtona oli kuitenkin lopullisen hyväksynnän (Planfeststellungsbeschluss) saaminen tietyssä ajassa lentoaseman kiitotien pidennystä koskevalle rakennusluvalle. Schleswigin hallintoylioikeuden (Oberverwaltungsgericht, OVG) 18 päivänä heinäkuuta 2005 antaman päätöksen (24) jälkeen tätä ehtoa ei enää voitu täyttää.

Oberverwaltungsgericht

24

| (79) | Tuomio muutti perusteellisesti kummankin osapuolen neuvotteluasemia. Koska aiempi julkinen hankintamenettely tuotti vain yhden virallisen tarjouksen, Lyypekin kaupunki piti epätodennäköisenä, että kiinnostuneita osapuolia olisi enemmän lentokentän laajentamisen keskeyttämisen jälkeen. Näin ollen se päätti olla julkaisematta toista tarjouspyyntöä. Sen sijaan Lyypekin kaupunki ja Infratil aloittivat neuvottelut uudelleen uusien tosiseikkojen pohjalta ja sopivat ehdollisesta yksityistämissopimuksesta. Osallistumissopimus tehtiin 24 päivänä lokakuuta 2005, jäljempänä ’vuoden 2005 osallistumissopimus’. Se tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2005. |
| --- | --- |

(79)

Tuomio muutti perusteellisesti kummankin osapuolen neuvotteluasemia. Koska aiempi julkinen hankintamenettely tuotti vain yhden virallisen tarjouksen, Lyypekin kaupunki piti epätodennäköisenä, että kiinnostuneita osapuolia olisi enemmän lentokentän laajentamisen keskeyttämisen jälkeen. Näin ollen se päätti olla julkaisematta toista tarjouspyyntöä. Sen sijaan Lyypekin kaupunki ja Infratil aloittivat neuvottelut uudelleen uusien tosiseikkojen pohjalta ja sopivat ehdollisesta yksityistämissopimuksesta. Osallistumissopimus tehtiin 24 päivänä lokakuuta 2005, jäljempänä ’vuoden 2005 osallistumissopimus’. Se tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2005.

| (80) | Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan 90 prosenttia FLG:n osakkeista siirrettiin Lyypekin kaupungilta Infratilille 1 päivänä joulukuuta 2005. Vastineeksi Infratil maksoi Lyypekin kaupungille niin kutsutun ”ostohinnan I”, joka oli [...] euroa (*1) sekä lisäksi [...] euroa, mikä vastasi Lyypekin kaupungin FLG:lle aiemmin myöntämää rahalainaa toimintakustannusten ja uusien investointien rahoittamiseksi. Infratilin oli myös otettava vastuulleen lentoaseman toimintatappiot vuodelta 2005. |
| --- | --- |

(80)

Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan 90 prosenttia FLG:n osakkeista siirrettiin Lyypekin kaupungilta Infratilille 1 päivänä joulukuuta 2005. Vastineeksi Infratil maksoi Lyypekin kaupungille niin kutsutun ”ostohinnan I”, joka oli [...] euroa (*1) sekä lisäksi [...] euroa, mikä vastasi Lyypekin kaupungin FLG:lle aiemmin myöntämää rahalainaa toimintakustannusten ja uusien investointien rahoittamiseksi. Infratilin oli myös otettava vastuulleen lentoaseman toimintatappiot vuodelta 2005.

*1

| (81) | Vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määrättiin lisäksi, että Infratilin oli maksettava myöhemmin [...] euron suuruinen ”ostohinta II”, mikäli seuraavat kaksi ehtoa täyttyivät:






  a) | lentoasema sai ehdottoman ja lopullisen rakennusluvan, joka koski sopimuksella määrättyä sisältöä (ks. johdanto-osan 82 kappale) ja jolla ei määrätä FLG:tä toteuttamaan aktiivisia melunhallintotoimenpiteitä, kuten yölentojen kieltoa tai melukiintiötä (Lärmkontingent), tai FLG oli tehnyt tietyn arvoiset sopimukset sopimuksella määrättyjä toimenpiteitä koskevista rakennustöistä |
| --- | --- | --- |

(81)

Vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määrättiin lisäksi, että Infratilin oli maksettava myöhemmin [...] euron suuruinen ”ostohinta II”, mikäli seuraavat kaksi ehtoa täyttyivät:

a)

lentoasema sai ehdottoman ja lopullisen rakennusluvan, joka koski sopimuksella määrättyä sisältöä (ks. johdanto-osan 82 kappale) ja jolla ei määrätä FLG:tä toteuttamaan aktiivisia melunhallintotoimenpiteitä, kuten yölentojen kieltoa tai melukiintiötä (Lärmkontingent), tai FLG oli tehnyt tietyn arvoiset sopimukset sopimuksella määrättyjä toimenpiteitä koskevista rakennustöistä

| b) | vuonna 2008 kuljetettiin vähintään [...] matkustajaa, tai jos ehto 1 oli täytetty jo vuonna 2006 tai 2007, vuonna 2006 kuljetettiin [...] matkustajaa tai vuonna 2007 [...] matkustajaa. |
| --- | --- |

b)

vuonna 2008 kuljetettiin vähintään [...] matkustajaa, tai jos ehto 1 oli täytetty jo vuonna 2006 tai 2007, vuonna 2006 kuljetettiin [...] matkustajaa tai vuonna 2007 [...] matkustajaa.

| (82) | Rakennusluvan sopimuksella määrätty sisältö kattoi seuraavat seikat:






  — | kiitoteiden pidennys |
| --- | --- | --- |

(82)

Rakennusluvan sopimuksella määrätty sisältö kattoi seuraavat seikat:

—

kiitoteiden pidennys

| — | kategorian II tai III mittarilaskeutumisjärjestelmän, jäljempänä ’ILS CAT II -järjestelmä’ tai ’ILS CAT III -järjestelmä’, asentaminen |
| --- | --- |

—

kategorian II tai III mittarilaskeutumisjärjestelmän, jäljempänä ’ILS CAT II -järjestelmä’ tai ’ILS CAT III -järjestelmä’, asentaminen

| — | pysäköintitilojen laajennus |
| --- | --- |

—

pysäköintitilojen laajennus

| — | olemassa oleva lentoasema-alue |
| --- | --- |

—

olemassa oleva lentoasema-alue

| — | asematason laajentaminen. |
| --- | --- |

—

asematason laajentaminen.

| (83) | Ostohinnasta II oli vähennettävä seuraavat erät:






  — | ostohinta I ([...] euroa) |
| --- | --- | --- |

(83)

Ostohinnasta II oli vähennettävä seuraavat erät:

—

ostohinta I ([...] euroa)

| — | lentoaseman toimintatappiot vuosilta 2005–2008 enintään [...] euron kokonaismäärältä |
| --- | --- |

—

lentoaseman toimintatappiot vuosilta 2005–2008 enintään [...] euron kokonaismäärältä

| — | Air Berlinin Saksan siviilituomioistuimissa nostaman valtiontukioikeudenkäynnin aiheuttamat kustannukset, joiden Saksa arvioi olevan [...] euroa |
| --- | --- |

—

Air Berlinin Saksan siviilituomioistuimissa nostaman valtiontukioikeudenkäynnin aiheuttamat kustannukset, joiden Saksa arvioi olevan [...] euroa

| — | jos rakennuslupa, jossa on sopimuksessa määrätty sisältö (ks. johdanto-osan 82 kappale), myönnetään, rakennuslupakustannusten (joista on vähennetty korvaavien toimenpiteiden kustannukset) ja kiinteämääräisen [...] euron määrän välinen erotus; Saksa arvioi tämän erotuksen olevan [...] euroa |
| --- | --- |

—

jos rakennuslupa, jossa on sopimuksessa määrätty sisältö (ks. johdanto-osan 82 kappale), myönnetään, rakennuslupakustannusten (joista on vähennetty korvaavien toimenpiteiden kustannukset) ja kiinteämääräisen [...] euron määrän välinen erotus; Saksa arvioi tämän erotuksen olevan [...] euroa

| — | jos rakennuslupaa, jossa on sopimuksessa määrätty sisältö (ks. johdanto-osan 82 kappale), ei myönnetä, rakennuslupakustannukset. |
| --- | --- |

—

jos rakennuslupaa, jossa on sopimuksessa määrätty sisältö (ks. johdanto-osan 82 kappale), ei myönnetä, rakennuslupakustannukset.

| (84) | Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan rakennuslupakustannukset kattavat kaikki maksuvalmiuteen vaikuttavat (liquiditätswirksam) kustannukset. Tähän sisältyvät rakennuslupamenettelyyn liittyvien, 1 päivän lokakuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välillä toteutettavien korvaavien toimien kustannukset (Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen). |
| --- | --- |

(84)

Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan rakennuslupakustannukset kattavat kaikki maksuvalmiuteen vaikuttavat (liquiditätswirksam) kustannukset. Tähän sisältyvät rakennuslupamenettelyyn liittyvien, 1 päivän lokakuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välillä toteutettavien korvaavien toimien kustannukset (Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen).

| (85) | Lisäksi vuoden 2005 osallistumissopimukseen sisältyi myyntioptio, jonka perusteella Infratil voi peruuttaa alkuperäisen FLG:n osakkeiden oston ja korvattava joitain sovittuja kustannuksia, jos






  — | rakennuslupaa ei saatu tai johdanto-osan 82 kappaleessa mainittuja toimenpiteitä koskevista rakennustöistä ei ollut tehty sopimusta 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä ja |
| --- | --- | --- |

(85)

Lisäksi vuoden 2005 osallistumissopimukseen sisältyi myyntioptio, jonka perusteella Infratil voi peruuttaa alkuperäisen FLG:n osakkeiden oston ja korvattava joitain sovittuja kustannuksia, jos

—

rakennuslupaa ei saatu tai johdanto-osan 82 kappaleessa mainittuja toimenpiteitä koskevista rakennustöistä ei ollut tehty sopimusta 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä ja

| — | tiettyä matkustajamäärää ei ollut saavutettu. |
| --- | --- |

—

tiettyä matkustajamäärää ei ollut saavutettu.

| (86) | Jos myyntioptiota käytettäisiin, Lyypekin kaupungin oli maksettava takaisin ostohinta I ja korvattava tiettyjä tappioita. Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan Lyypekin kaupungin oli maksettava [...] euroa Infratilille, jos tämä käytti myyntioption. Tämä summa laskettiin seuraavasti:

  Taulukko 2


  Myyntioptiohinta 31 päivänä joulukuuta 2008 (euroa)







  Osakaslainat 2005 | (...) |
| --- | --- | --- |
| + Seuraavia seikkoja varten myönnettyjen osakaslainojen määrät: | |
| todelliset hyväksytyt toimintatappiot | (...) |
| todelliset hyväksytyt investointikustannukset | (...) |
| – julkinen rahoitus | (...) |
| rakennuslupaprosessin kustannukset | (...) |
| Air Berlinin oikeudenkäynnin aiheuttamat kustannukset | (...) |
| = myönnettyjen osakaslainojen määrä | (...) |
| + osakaslainojen 5 prosentin vuosikorko | (...) |
| + ostohinta I | (...) |
| Yhteensä | (...) |

(86)

Jos myyntioptiota käytettäisiin, Lyypekin kaupungin oli maksettava takaisin ostohinta I ja korvattava tiettyjä tappioita. Vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan Lyypekin kaupungin oli maksettava [...] euroa Infratilille, jos tämä käytti myyntioption. Tämä summa laskettiin seuraavasti:

Taulukko 2

Taulukko 2

Myyntioptiohinta 31 päivänä joulukuuta 2008 (euroa)

Myyntioptiohinta 31 päivänä joulukuuta 2008 (euroa)

Osakaslainat 2005

(...)

- Seuraavia seikkoja varten myönnettyjen osakaslainojen määrät:

todelliset hyväksytyt toimintatappiot

(...)

todelliset hyväksytyt investointikustannukset

(...)

– julkinen rahoitus

(...)

rakennuslupaprosessin kustannukset

(...)

Air Berlinin oikeudenkäynnin aiheuttamat kustannukset

(...)

= myönnettyjen osakaslainojen määrä

= myönnettyjen osakaslainojen määrä

(...)

(...)

- osakaslainojen 5 prosentin vuosikorko

(...)

- ostohinta I

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

2.3.2   
  Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

| (87) | Infratil ilmoitti vuonna 2008 käyttävänsä myyntioptiotaan, koska rakennuslupaa ei ollut saatu, asiakasmäärät eivät olleet nousseet vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellylle tasolle ja FLG:n toimintatappiot olivat olleet odotettua suuremmat. Säilyttääkseen Infratilin lentoaseman pitäjänä Lyypekin kaupunki suostui neuvottelemaan uudelleen tietyt vuoden 2005 osallistumissopimuksen myyntioptiota koskevat ehdot. Tämän tuloksena 12 päivänä marraskuuta 2008 allekirjoitettiin vuoden 2009 täydentävä sopimus, jolla lentoaseman toimintaan vuonna 2009 liittyvät lisätappiot, investoinnit ja muut kustannukset lisättiin myyntioptiohintaan, joka Lyypekin kaupungin olisi maksettava Infratilille vuoden 2005 osallistumissopimuksen nojalla. |
| --- | --- |

(87)

Infratil ilmoitti vuonna 2008 käyttävänsä myyntioptiotaan, koska rakennuslupaa ei ollut saatu, asiakasmäärät eivät olleet nousseet vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellylle tasolle ja FLG:n toimintatappiot olivat olleet odotettua suuremmat. Säilyttääkseen Infratilin lentoaseman pitäjänä Lyypekin kaupunki suostui neuvottelemaan uudelleen tietyt vuoden 2005 osallistumissopimuksen myyntioptiota koskevat ehdot. Tämän tuloksena 12 päivänä marraskuuta 2008 allekirjoitettiin vuoden 2009 täydentävä sopimus, jolla lentoaseman toimintaan vuonna 2009 liittyvät lisätappiot, investoinnit ja muut kustannukset lisättiin myyntioptiohintaan, joka Lyypekin kaupungin olisi maksettava Infratilille vuoden 2005 osallistumissopimuksen nojalla.

| (88) | Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaan uusi myyntioption hinta laskettiin seuraavasti:

  Taulukko 3


  Myyntioptiohinta lokakuussa 2009 (euroa)







  Myyntioption hinta (31 päivänä joulukuuta 2008) | (...) |
| --- | --- | --- |
| + [...] prosentin korko vuoden 2008 myyntioptiohinnalle vuonna 2009 | (...) |
| + Seuraavia seikkoja varten myönnettyjen osakaslainojen määrät: | |
| todelliset hyväksytyt toimintatappiot vuonna 2009 | (...) |
| todelliset hyväksytyt investointikustannukset vuonna 2009 | (...) |
| rakennuslupaprosessin kustannukset vuonna 2009 | (...) |
| muut kulut vuonna 2009 | (...) |
| Air Berlinin oikeudenkäynnin vuonna 2009 aiheuttamat kustannukset | (...) |
| = myönnettyjen osakaslainojen määrä | (...) |
| + osakaslainojen [...] prosentin korko vuodelta 2009 | (...) |
| – vuonna 2009 aiheutuneet kulut, joita lainat eivät kattaneet | (...) |
| + ryhmävakuutusetuuksien korvaaminen (Infratilin ryhmävakuutusmaksujen FLG:stä johtuva osuus) | (...) |
| Yhteensä | (...) |

(88)

Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaan uusi myyntioption hinta laskettiin seuraavasti:

Taulukko 3

Taulukko 3

Myyntioptiohinta lokakuussa 2009 (euroa)

Myyntioptiohinta lokakuussa 2009 (euroa)

Myyntioption hinta (31 päivänä joulukuuta 2008)

(...)

- [...] prosentin korko vuoden 2008 myyntioptiohinnalle vuonna 2009

(...)

- Seuraavia seikkoja varten myönnettyjen osakaslainojen määrät:

todelliset hyväksytyt toimintatappiot vuonna 2009

(...)

todelliset hyväksytyt investointikustannukset vuonna 2009

(...)

rakennuslupaprosessin kustannukset vuonna 2009

(...)

muut kulut vuonna 2009

(...)

Air Berlinin oikeudenkäynnin vuonna 2009 aiheuttamat kustannukset

(...)

= myönnettyjen osakaslainojen määrä

= myönnettyjen osakaslainojen määrä

(...)

(...)

- osakaslainojen [...] prosentin korko vuodelta 2009

(...)

– vuonna 2009 aiheutuneet kulut, joita lainat eivät kattaneet

(...)

- ryhmävakuutusetuuksien korvaaminen (Infratilin ryhmävakuutusmaksujen FLG:stä johtuva osuus)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

| (89) | Lyypekin kaupunki maksoi ryhmävakuutusetuudet Infratilin FLG:lle myöntämän osakaslainan yhteydessä. Vakuutus kattoi kaikki lentoasemat, joiden toiminnasta Infratil vastasi. FLG:stä johtuva osuus kustannuksista oli [...] euroa. |
| --- | --- |

(89)

Lyypekin kaupunki maksoi ryhmävakuutusetuudet Infratilin FLG:lle myöntämän osakaslainan yhteydessä. Vakuutus kattoi kaikki lentoasemat, joiden toiminnasta Infratil vastasi. FLG:stä johtuva osuus kustannuksista oli [...] euroa.

| (90) | Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti maksettavan myyntioptiohinnan ja sen myyntioptiohinnan, joka Lyypekin kaupungin olisi maksettava vuoden 2005 osallistumissopimuksen nojalla, välinen erotus on siis [...] euroa. |
| --- | --- |

(90)

Vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti maksettavan myyntioptiohinnan ja sen myyntioptiohinnan, joka Lyypekin kaupungin olisi maksettava vuoden 2005 osallistumissopimuksen nojalla, välinen erotus on siis [...] euroa.

| (91) | Vastikkeeksi Infratil luopui oikeudestaan käyttää myyntioptiotaan ennen 22 päivää lokakuuta 2009 ja antoi Lyypekin kaupungille lisäoikeuksia osaan voitosta. Lisäksi Infratil toimitti Lyypekin kaupungille FLG:n ja Ryanairin välisen kirjallisen aiesopimuksen, jossa molemmat osapuolet vahvistivat aikomuksensa lisätä matkustajamääriä ja tehdä yhteistyötä Ryanairin tukikohdan perustamiseksi Lyypekin lentoasemalle. |
| --- | --- |

(91)

Vastikkeeksi Infratil luopui oikeudestaan käyttää myyntioptiotaan ennen 22 päivää lokakuuta 2009 ja antoi Lyypekin kaupungille lisäoikeuksia osaan voitosta. Lisäksi Infratil toimitti Lyypekin kaupungille FLG:n ja Ryanairin välisen kirjallisen aiesopimuksen, jossa molemmat osapuolet vahvistivat aikomuksensa lisätä matkustajamääriä ja tehdä yhteistyötä Ryanairin tukikohdan perustamiseksi Lyypekin lentoasemalle.

2.4   RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

2.4.1   
  Vuoden 2000 sopimus

Vuoden 2000 sopimus

| (92) | Vuoteen 2000 asti FLG:n pitämä lentoasema oli tilauslentojen ja yleisilmailun tuottamista ilmailusta saatavista tuloista riippuvainen lentoasema. Vuonna 2000 lentoasema muutti liiketoimintamallinsa halpalentoyhtiöiden lentoasemaksi, jonka tulot syntyvät ilmailu- ja muun toiminnan yhdistelmästä. |
| --- | --- |

(92)

Vuoteen 2000 asti FLG:n pitämä lentoasema oli tilauslentojen ja yleisilmailun tuottamista ilmailusta saatavista tuloista riippuvainen lentoasema. Vuonna 2000 lentoasema muutti liiketoimintamallinsa halpalentoyhtiöiden lentoasemaksi, jonka tulot syntyvät ilmailu- ja muun toiminnan yhdistelmästä.

| (93) | FLG allekirjoitti 29 päivänä toukokuuta 2000 Ryanairin kanssa lentoasemapalvelusopimuksen, jäljempänä ’vuoden 2000 sopimus’. Vuoden 2000 sopimuksessa eriteltiin Ryanairilta perittävät lentoasemamaksut sekä lentoaseman maksamat markkinointitukikannustimet. Vuoden 2000 sopimuksen oli määrä tulla voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2000 ja jatkua 31 päivään toukokuuta 2010. |
| --- | --- |

(93)

FLG allekirjoitti 29 päivänä toukokuuta 2000 Ryanairin kanssa lentoasemapalvelusopimuksen, jäljempänä ’vuoden 2000 sopimus’. Vuoden 2000 sopimuksessa eriteltiin Ryanairilta perittävät lentoasemamaksut sekä lentoaseman maksamat markkinointitukikannustimet. Vuoden 2000 sopimuksen oli määrä tulla voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2000 ja jatkua 31 päivään toukokuuta 2010.

| (94) | Lentoasema oli arvioinut Stanstedin reittiin liittyvät kustannukset ja tulot seuraavasti:

  Taulukko 4


  Vuoden 2000 sopimukseen liittyvät kustannukset ja tulot FLG:n näkökulmasta








  Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen osatekijät | < 18 ilma-aluksen kääntöä viikossa | ≥ 18 ilma-aluksen kääntöä viikossa |
| --- | --- | --- | --- |
| FLG:n kustannukset (euroa) |
| Markkinointituki – kustannukset saapuvaa matkustajaa kohti | (...) | (...) |
| | 31 päivään toukokuuta 2005 asti | 1 päivästä kesäkuuta 2005 lähtien |
| FLG:n tulot (euroa) |
| Ryanairilta perittävät maksut lentokonetta kohti | (...) | (...) |
| Ryanairilta perittävät maksut saapuvaa matkustajaa kohti | (...) | (...) |
| Ryanairilta perittävät nettomaksut saapuvaa matkustajaa kohti (maksuista on vähennetty markkinointituki) | (...) | (...) |
| Muut: |
| Liikevaihdosta perittävä maksu FLG:n myymää matkalippua kohti | [...] % | [...] % |
| Liikevaihdosta perittävä palkkio FLG:n varaamaa vuokra-autoa kohti | [...] % | [...] % |
| Turvallisuusmaksu (Ryanairilta asianomaiselle hallintoelimelle) euroina | (...) | (...) |

(94)

Lentoasema oli arvioinut Stanstedin reittiin liittyvät kustannukset ja tulot seuraavasti:

Taulukko 4

Taulukko 4

Vuoden 2000 sopimukseen liittyvät kustannukset ja tulot FLG:n näkökulmasta

Vuoden 2000 sopimukseen liittyvät kustannukset ja tulot FLG:n näkökulmasta

Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen osatekijät

< 18 ilma-aluksen kääntöä viikossa

≥ 18 ilma-aluksen kääntöä viikossa

FLG:n kustannukset (euroa)

FLG:n kustannukset (euroa)

Markkinointituki – kustannukset saapuvaa matkustajaa kohti

(...)

(...)

31 päivään toukokuuta 2005 asti

1 päivästä kesäkuuta 2005 lähtien

FLG:n tulot (euroa)

FLG:n tulot (euroa)

Ryanairilta perittävät maksut lentokonetta kohti

(...)

(...)

Ryanairilta perittävät maksut saapuvaa matkustajaa kohti

(...)

(...)

Ryanairilta perittävät nettomaksut saapuvaa matkustajaa kohti (maksuista on vähennetty markkinointituki)

Ryanairilta perittävät nettomaksut saapuvaa matkustajaa kohti (maksuista on vähennetty markkinointituki)

(...)

(...)

(...)

(...)

Muut:

Muut:

Liikevaihdosta perittävä maksu FLG:n myymää matkalippua kohti

[...] %

[...] %

Liikevaihdosta perittävä palkkio FLG:n varaamaa vuokra-autoa kohti

[...] %

[...] %

Turvallisuusmaksu (Ryanairilta asianomaiselle hallintoelimelle) euroina

(...)

(...)

2.4.2   
  Vuoden 2010 sopimukset

Vuoden 2010 sopimukset

| (95) | Ryanair ja Lyypekin lentoasema allekirjoittivat 29 päivänä maaliskuuta 2010 vuoden 2000 sopimukseen liittyvän lisäsopimuksen nro 1, joka kattoi 28 päivän maaliskuuta 2010 ja 30 päivän lokakuuta 2010 välisen ajanjakson. Tällä lisäsopimuksella jatkettiin vuoden 2000 sopimusta 30 päivään lokakuuta 2010 ja otettiin käyttöön uusi FLG:n Ryanairille maksama matkustajakohtainen [...] euron suuruinen kannustinmaksu vuoden 2000 sopimuksessa määritetyn markkinointipalvelumaksun lisäksi, joka oli [...] euroa matkustajaa kohti (alle 18 vuoroa viikossa) tai [...] matkustajaa kohti (yli 18 vuoroa viikossa). Koska Ryanair lensi yli 18 vuoroa viikossa, FLG maksoi Ryanairille yhteensä [...] euroa matkustajaa kohti. Koska kaikki muut vuoden 2000 sopimuksen ehdot pysyivät ennallaan, FLG:lle lähtöä kohti maksettavien matkustajapalvelumaksujen määrä oli [...] euroa, asematasopalvelumaksujen määrä kääntöä kohti oli [...] euroa, matkustajaa kohti perittävien käsittelymaksujen määrä oli [...] euroa ja matkustajaa kohti perittävien turvallisuusmaksujen määrä oli [...] euroa. |
| --- | --- |

(95)

Ryanair ja Lyypekin lentoasema allekirjoittivat 29 päivänä maaliskuuta 2010 vuoden 2000 sopimukseen liittyvän lisäsopimuksen nro 1, joka kattoi 28 päivän maaliskuuta 2010 ja 30 päivän lokakuuta 2010 välisen ajanjakson. Tällä lisäsopimuksella jatkettiin vuoden 2000 sopimusta 30 päivään lokakuuta 2010 ja otettiin käyttöön uusi FLG:n Ryanairille maksama matkustajakohtainen [...] euron suuruinen kannustinmaksu vuoden 2000 sopimuksessa määritetyn markkinointipalvelumaksun lisäksi, joka oli [...] euroa matkustajaa kohti (alle 18 vuoroa viikossa) tai [...] matkustajaa kohti (yli 18 vuoroa viikossa). Koska Ryanair lensi yli 18 vuoroa viikossa, FLG maksoi Ryanairille yhteensä [...] euroa matkustajaa kohti. Koska kaikki muut vuoden 2000 sopimuksen ehdot pysyivät ennallaan, FLG:lle lähtöä kohti maksettavien matkustajapalvelumaksujen määrä oli [...] euroa, asematasopalvelumaksujen määrä kääntöä kohti oli [...] euroa, matkustajaa kohti perittävien käsittelymaksujen määrä oli [...] euroa ja matkustajaa kohti perittävien turvallisuusmaksujen määrä oli [...] euroa.

| (96) | Lokakuussa 2010 allekirjoitettiin lisäsopimus nro 2, jossa ei säilytetty maaliskuussa 2010 tehdyn lisäsopimuksen ehtoja, vaan palattiin alkuperäisessä vuoden 2000 sopimuksessa esitettyyn markkinointimaksutaulukkoon. Lokakuussa 2010 tehdyllä lisäsopimuksella vuoden 2000 sopimuksen ehtojen voimassaoloa jatkettiin kolmella vuodella 1 päivään marraskuuta 2013 asti. |
| --- | --- |

(96)

Lokakuussa 2010 allekirjoitettiin lisäsopimus nro 2, jossa ei säilytetty maaliskuussa 2010 tehdyn lisäsopimuksen ehtoja, vaan palattiin alkuperäisessä vuoden 2000 sopimuksessa esitettyyn markkinointimaksutaulukkoon. Lokakuussa 2010 tehdyllä lisäsopimuksella vuoden 2000 sopimuksen ehtojen voimassaoloa jatkettiin kolmella vuodella 1 päivään marraskuuta 2013 asti.

| (97) | Lisäsopimuksen nro 1 tekopäivänä, 29 päivänä maaliskuuta 2010, FLG allekirjoitti myös markkinointipalvelusopimuksen Airport Marketing Services Limitedin, jäljempänä ’AMS’, kanssa, joka on Ryanairin kokonaan omistama tytäryhtiö. Myös tämä markkinointipalvelusopimus kattoi 29 päivän maaliskuuta 2010 ja 30 päivän lokakuuta 2010 välisen ajanjakson, ja siinä määritettiin AMS:n verkkosivustolla www.ryanair.com toimittamat markkinointipalvelut, joista FLG maksaisi [...] euroa. |
| --- | --- |

(97)

Lisäsopimuksen nro 1 tekopäivänä, 29 päivänä maaliskuuta 2010, FLG allekirjoitti myös markkinointipalvelusopimuksen Airport Marketing Services Limitedin, jäljempänä ’AMS’, kanssa, joka on Ryanairin kokonaan omistama tytäryhtiö. Myös tämä markkinointipalvelusopimus kattoi 29 päivän maaliskuuta 2010 ja 30 päivän lokakuuta 2010 välisen ajanjakson, ja siinä määritettiin AMS:n verkkosivustolla www.ryanair.com toimittamat markkinointipalvelut, joista FLG maksaisi [...] euroa.

2.5   LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

| (98) | Jäänpoistomaksut on vahvistettu kaikkiin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin sovellettavassa erityismaksujen taulukossa. Erityismaksutaulukko on lentoasemalla sovellettavasta yleisestä maksutaulukosta erillinen asiakirja. Se päivitetään muutaman vuoden välein. Erityismaksutaulukossa erotetaan useita eri kategorioita, kuten sellaisten lentokoneiden jäänpoisto, joiden suurin sallittu lentoonlähtöpaino on enintään 10 tonnia, sellaisten lentokoneiden jäänpoisto, joiden suurin sallittu lentoonlähtöpaino on yli 10 tonnia, jäänpoistoneste sekä kuuma vesi, ja vahvistetaan kunkin tällaisen kategorian hinta. |
| --- | --- |

(98)

Jäänpoistomaksut on vahvistettu kaikkiin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin sovellettavassa erityismaksujen taulukossa. Erityismaksutaulukko on lentoasemalla sovellettavasta yleisestä maksutaulukosta erillinen asiakirja. Se päivitetään muutaman vuoden välein. Erityismaksutaulukossa erotetaan useita eri kategorioita, kuten sellaisten lentokoneiden jäänpoisto, joiden suurin sallittu lentoonlähtöpaino on enintään 10 tonnia, sellaisten lentokoneiden jäänpoisto, joiden suurin sallittu lentoonlähtöpaino on yli 10 tonnia, jäänpoistoneste sekä kuuma vesi, ja vahvistetaan kunkin tällaisen kategorian hinta.

3.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

| (99) | Vuosien 2007 ja 2012 aloittamispäätöksillä komissio aloitti tutkinnat FLG:lle, Infratilille ja Ryanairille, Wizz Airille ja muille Globalis Reisen -yhtiötä palveleville tilauslentoyhtiöille mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta. |
| --- | --- |

(99)

Vuosien 2007 ja 2012 aloittamispäätöksillä komissio aloitti tutkinnat FLG:lle, Infratilille ja Ryanairille, Wizz Airille ja muille Globalis Reisen -yhtiötä palveleville tilauslentoyhtiöille mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta.

3.1   FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (100) | Komissio suhtautui epäillen 19 päivänä lokakuuta 1978 tehtyyn tappioiden siirtämistä koskevaan sopimukseen, jonka mukaan Lyypekin kaupunki maksoi FLG:n toimintatappiot vuosina 1978–2004 ja maan ja lentoasemainfrastruktuurin vuokrasopimuksen ja otti vastuulleen maksamattomat velat. Komissiolla oli lisäksi epäilyksiä, jotka koskivat alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla annettua mahdollista investointitukea ja päätöksen väitettyä rikkomista, tappioiden korvaamista marraskuusta 2009 lähtien, Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittamaa infrastruktuuri-investointien rahoitusta ja Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttamista etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi. Komissio ilmaisi näiden toimenpiteiden suhteen epäilyksiä siitä, olisiko markkinataloustoimija tavanomaisissa markkinaolosuhteissa antanut samanlaisia etuja FLG:lle. |
| --- | --- |

(100)

Komissio suhtautui epäillen 19 päivänä lokakuuta 1978 tehtyyn tappioiden siirtämistä koskevaan sopimukseen, jonka mukaan Lyypekin kaupunki maksoi FLG:n toimintatappiot vuosina 1978–2004 ja maan ja lentoasemainfrastruktuurin vuokrasopimuksen ja otti vastuulleen maksamattomat velat. Komissiolla oli lisäksi epäilyksiä, jotka koskivat alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla annettua mahdollista investointitukea ja päätöksen väitettyä rikkomista, tappioiden korvaamista marraskuusta 2009 lähtien, Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittamaa infrastruktuuri-investointien rahoitusta ja Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttamista etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi. Komissio ilmaisi näiden toimenpiteiden suhteen epäilyksiä siitä, olisiko markkinataloustoimija tavanomaisissa markkinaolosuhteissa antanut samanlaisia etuja FLG:lle.

3.2   INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (101) | Kun 90 prosenttia FLG:n osakkeista myytiin Infratilille, komissiolla oli epäilyksiä siitä, oliko yksityistämisprosessi valtiontukisääntöjen mukainen. Lisäksi komissio epäili mahdollista valtiontukea myyntioption ehtojen uudelleenneuvottelun yhteydessä vuosina 2008/2009. |
| --- | --- |

(101)

Kun 90 prosenttia FLG:n osakkeista myytiin Infratilille, komissiolla oli epäilyksiä siitä, oliko yksityistämisprosessi valtiontukisääntöjen mukainen. Lisäksi komissio epäili mahdollista valtiontukea myyntioption ehtojen uudelleenneuvottelun yhteydessä vuosina 2008/2009.

3.3   RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (102) | Komissiolla oli epäilyksiä sen suhteen, aiheuttivatko vuoden 2000 sopimus Ryanairin kanssa sekä maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyt lisäsopimukset Ryanairille valikoivan edun ja olivatko ne siten valtiontukea. |
| --- | --- |

(102)

Komissiolla oli epäilyksiä sen suhteen, aiheuttivatko vuoden 2000 sopimus Ryanairin kanssa sekä maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyt lisäsopimukset Ryanairille valikoivan edun ja olivatko ne siten valtiontukea.

3.4   LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

| (103) | Komissio epäili, että marraskuusta 2009 perityt jäänpoistomaksut saattoivat olla valtiontukea, koska oli viitteitä siitä, että jäänpoistosta perityt hinnat eivät kattaneet siitä lentoasemalle aiheutuneita kustannuksia. |
| --- | --- |

(103)

Komissio epäili, että marraskuusta 2009 perityt jäänpoistomaksut saattoivat olla valtiontukea, koska oli viitteitä siitä, että jäänpoistosta perityt hinnat eivät kattaneet siitä lentoasemalle aiheutuneita kustannuksia.

4.   SAKSAN HUOMAUTUKSET

SAKSAN HUOMAUTUKSET

4.1   FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (104) | Saksa huomautti, että FLG:tä ei enää ole olemassa. Lyypekin lentoaseman yksityistämisen yhteydessä FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin. Näin ollen Lyypekin kaupungista tuli FLG:n yleisseuraaja ja kaikki FLG:n ja Lyypekin väliset saamiset raukesivat. Tästä syystä Saksa toteaa, että kaikista Lyypekin kaupungin ja FLG:n välistä valtiontukea koskevista kysymyksistä on tullut aiheettomia. Lisäksi Saksa esitti huomautuksia erityistoimenpiteistä ja totesi, että kaikki toimenpiteet olivat valtiontukisääntöjen mukaisia, koska ne olivat joko voimassa olevaa tukea tai markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisia.






  — | Tappioiden siirtämistä koskeva sopimus: Saksan mukaan tappioiden siirtämistä koskevaa sopimusta ei voida sisällyttää tutkintamenettelyihin, koska se tehtiin vuonna 1978 ja sen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2004. Jos se luokiteltaisiin valtiontueksi, se olisi vain voimassa olevaa tukea. Saksa katsoi myös, että tappioiden siirtämistä koskeva sopimus oli yleinen talouspoliittinen toimenpide, jota ei voida pitää valtiontukena. Saksan mukaan tappioiden siirtämistä koskeva sopimus on myös markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen, koska sen mukaisilla toimenpiteillä pyrittiin houkuttelemaan lentoyhtiöitä lentoasemalle ja lisäämään matkustajamääriä. |
| --- | --- | --- |

(104)

Saksa huomautti, että FLG:tä ei enää ole olemassa. Lyypekin lentoaseman yksityistämisen yhteydessä FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin. Näin ollen Lyypekin kaupungista tuli FLG:n yleisseuraaja ja kaikki FLG:n ja Lyypekin väliset saamiset raukesivat. Tästä syystä Saksa toteaa, että kaikista Lyypekin kaupungin ja FLG:n välistä valtiontukea koskevista kysymyksistä on tullut aiheettomia. Lisäksi Saksa esitti huomautuksia erityistoimenpiteistä ja totesi, että kaikki toimenpiteet olivat valtiontukisääntöjen mukaisia, koska ne olivat joko voimassa olevaa tukea tai markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisia.

—

Tappioiden siirtämistä koskeva sopimus: Saksan mukaan tappioiden siirtämistä koskevaa sopimusta ei voida sisällyttää tutkintamenettelyihin, koska se tehtiin vuonna 1978 ja sen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2004. Jos se luokiteltaisiin valtiontueksi, se olisi vain voimassa olevaa tukea. Saksa katsoi myös, että tappioiden siirtämistä koskeva sopimus oli yleinen talouspoliittinen toimenpide, jota ei voida pitää valtiontukena. Saksan mukaan tappioiden siirtämistä koskeva sopimus on myös markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen, koska sen mukaisilla toimenpiteillä pyrittiin houkuttelemaan lentoyhtiöitä lentoasemalle ja lisäämään matkustajamääriä.

| — | Vuokrasopimus ja lainojen siirtäminen: Saksan mukaan näihin toimenpiteisiin liittyvä mahdollinen tuki olisi voimassa olevaa tukea. Lisäksi Saksa totesi, että vuokra vastasi markkinatasoa, kuten Lyypekin kaupungin ennen FLG:n myyntiä Infratilille teettämä ja Saksan komissiolle toimittama Ernst & Youngin tekemä riippumaton tutkimus todistaa. Lainojen siirtämisestä Saksa totesi, että kaikki lainantakaukset annettiin ainoastaan infrastruktuuritoimiin tehtävien investointien ennakkorahoituksen yhteydessä ja ne rahoitettiin joka tapauksessa jälkikäteen tappioiden siirtämistä koskevan sopimuksen mukaisilla maksuilla. |
| --- | --- |

—

Vuokrasopimus ja lainojen siirtäminen: Saksan mukaan näihin toimenpiteisiin liittyvä mahdollinen tuki olisi voimassa olevaa tukea. Lisäksi Saksa totesi, että vuokra vastasi markkinatasoa, kuten Lyypekin kaupungin ennen FLG:n myyntiä Infratilille teettämä ja Saksan komissiolle toimittama Ernst & Youngin tekemä riippumaton tutkimus todistaa. Lainojen siirtämisestä Saksa totesi, että kaikki lainantakaukset annettiin ainoastaan infrastruktuuritoimiin tehtävien investointien ennakkorahoituksen yhteydessä ja ne rahoitettiin joka tapauksessa jälkikäteen tappioiden siirtämistä koskevan sopimuksen mukaisilla maksuilla.

| — | Alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla FLG:lle annettu investointituki ja päätöksen väitetty rikkominen: Saksa totesi, että mitään kyseisistä toimenpiteistä ei koskaan toteutettu tai ne kuuluivat yleisen edun piiriin. |
| --- | --- |

—

Alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla FLG:lle annettu investointituki ja päätöksen väitetty rikkominen: Saksa totesi, että mitään kyseisistä toimenpiteistä ei koskaan toteutettu tai ne kuuluivat yleisen edun piiriin.

| — | FLG:n tappioiden korvaaminen marraskuusta 2009 lähtien: Saksa totesi, että Lyypekin kaupungin suorittama FLG:n rahoittaminen vuodesta 2009 lähtien oli unionin valtiontukisääntöjen mukaista, koska FLG ei harjoittanut taloudellista toimintaa, sillä sen toiminta koski yleisen edun piiriin kuuluvia palveluja tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. |
| --- | --- |

—

FLG:n tappioiden korvaaminen marraskuusta 2009 lähtien: Saksa totesi, että Lyypekin kaupungin suorittama FLG:n rahoittaminen vuodesta 2009 lähtien oli unionin valtiontukisääntöjen mukaista, koska FLG ei harjoittanut taloudellista toimintaa, sillä sen toiminta koski yleisen edun piiriin kuuluvia palveluja tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja.

| — | Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus: Saksa katsoi, että infrastruktuuri-investointien rahoitus koski yleisen edun mukaisia tai yleisen edun piiriin kuuluvia palveluja ja oli siten valtiontukisääntöjen mukaista, kuten vuoden 1994 lentoliikenteen suuntaviivoissa (25) määrättiin (sama pätee tappioiden korvaamiseen vuodesta 2009 lähtien). |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus: Saksa katsoi, että infrastruktuuri-investointien rahoitus koski yleisen edun mukaisia tai yleisen edun piiriin kuuluvia palveluja ja oli siten valtiontukisääntöjen mukaista, kuten vuoden 1994 lentoliikenteen suuntaviivoissa (25) määrättiin (sama pätee tappioiden korvaamiseen vuodesta 2009 lähtien).

25

| — | Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi: Saksa totesi, että Lyypekin kaupungin FLG:n hyväksi tekemä etuoikeusaseman huonontamista koskeva sopimus oli yleisen markkinakäytännön mukainen eikä aiheuttanut FLG:lle mitään etua. |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi: Saksa totesi, että Lyypekin kaupungin FLG:n hyväksi tekemä etuoikeusaseman huonontamista koskeva sopimus oli yleisen markkinakäytännön mukainen eikä aiheuttanut FLG:lle mitään etua.

4.2   INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

4.2.1   
  FLG:n osakkeiden myynti

FLG:n osakkeiden myynti

| (105) | Saksa katsoi, että sovittu ostohinta vastasi markkinatasoa. Saksa totesi lisäksi, että tarjouskilpailu, joka koski 90 prosentin ostamista FLG:n osakkeista, oli avoin ja syrjimätön eikä siihen liittynyt ehtoja. Saksa totesi, että sopimuksen uudelleenneuvottelu, joka johtui Schleswigin hallintoylioikeuden 18 päivänä heinäkuuta 2005 antamasta päätöksestä (26), ei muuttanut tarjouskilpailun tulosta, jonka mukaan Infratilin tarjous oli ainoa ja korkein tarjous. Saksan mukaan uusi kiinnostuksenilmaisupyyntö hallintoylioikeuden päätöksen jälkeen olisi ollut tarpeeton ja hedelmätön, koska tilanne oli tuolloin mahdollisten tarjoajien kannalta vielä vähemmän houkutteleva kuin aikaisemmin. |
| --- | --- |

(105)

Saksa katsoi, että sovittu ostohinta vastasi markkinatasoa. Saksa totesi lisäksi, että tarjouskilpailu, joka koski 90 prosentin ostamista FLG:n osakkeista, oli avoin ja syrjimätön eikä siihen liittynyt ehtoja. Saksa totesi, että sopimuksen uudelleenneuvottelu, joka johtui Schleswigin hallintoylioikeuden 18 päivänä heinäkuuta 2005 antamasta päätöksestä (26), ei muuttanut tarjouskilpailun tulosta, jonka mukaan Infratilin tarjous oli ainoa ja korkein tarjous. Saksan mukaan uusi kiinnostuksenilmaisupyyntö hallintoylioikeuden päätöksen jälkeen olisi ollut tarpeeton ja hedelmätön, koska tilanne oli tuolloin mahdollisten tarjoajien kannalta vielä vähemmän houkutteleva kuin aikaisemmin.

26

| (106) | Saksa totesi, ettei uuteen kiinnostuksenilmaisupyyntöön ollut aihetta, koska Schleswigin hallintoylioikeuden päätös muutti lentoaseman arvoa, mutta ei tarjouskilpailun varsinaista kohdetta. Lisäksi Saksa katsoo, että sopimuksia on oltava mahdollista muuttaa milloin tahansa. Näitä väitteitä perusteltiin viittaamalla Saksan julkisia hankintoja koskevaan lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

(106)

Saksa totesi, ettei uuteen kiinnostuksenilmaisupyyntöön ollut aihetta, koska Schleswigin hallintoylioikeuden päätös muutti lentoaseman arvoa, mutta ei tarjouskilpailun varsinaista kohdetta. Lisäksi Saksa katsoo, että sopimuksia on oltava mahdollista muuttaa milloin tahansa. Näitä väitteitä perusteltiin viittaamalla Saksan julkisia hankintoja koskevaan lainsäädäntöön.

| (107) | Lisäksi Saksa totesi, että Ernst & Youngin asiantuntijaraportin mukaan yksityistämisen ehdot vastasivat FLG:n tuolloista markkina-arvoa ja ylittivät selvästi mahdollisen selvitystilaan asettamisen taloudelliset tulokset. |
| --- | --- |

(107)

Lisäksi Saksa totesi, että Ernst & Youngin asiantuntijaraportin mukaan yksityistämisen ehdot vastasivat FLG:n tuolloista markkina-arvoa ja ylittivät selvästi mahdollisen selvitystilaan asettamisen taloudelliset tulokset.

4.2.2   
  Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

| (108) | Saksa totesi, että Infratilin ja Lyypekin kaupungin välistä sopimusta on arvioitava Lyypekin lentoaseman osalta vuonna 2009 vallinneen oikeudellisen ja taloudellisen tilanteen valossa. Tämä sisältää vireillä olleen rakennusluvan, vireillä olleet oikeudenkäynnit, joissa lentoasema oli osallisena sekä talous- ja finanssikriisin. |
| --- | --- |

(108)

Saksa totesi, että Infratilin ja Lyypekin kaupungin välistä sopimusta on arvioitava Lyypekin lentoaseman osalta vuonna 2009 vallinneen oikeudellisen ja taloudellisen tilanteen valossa. Tämä sisältää vireillä olleen rakennusluvan, vireillä olleet oikeudenkäynnit, joissa lentoasema oli osallisena sekä talous- ja finanssikriisin.

| (109) | Saksa kiisti väitteen siitä, että Infratilille aiheutui etua, koska myyntioption hinta oli neuvoteltu jo Infratilin kanssa vuonna 2005 tehdyn alkuperäisen sopimuksen yhteydessä julkisella, avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla. Saksa katsoi, että hinnan maltillista korotusta vuonna 2009 verrattuna vuonna 2005 sovittuun määrään on pidettävä oikeasuhteisena Infratilin vastasuorituksiin nähden. |
| --- | --- |

(109)

Saksa kiisti väitteen siitä, että Infratilille aiheutui etua, koska myyntioption hinta oli neuvoteltu jo Infratilin kanssa vuonna 2005 tehdyn alkuperäisen sopimuksen yhteydessä julkisella, avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla. Saksa katsoi, että hinnan maltillista korotusta vuonna 2009 verrattuna vuonna 2005 sovittuun määrään on pidettävä oikeasuhteisena Infratilin vastasuorituksiin nähden.

| (110) | Saksa totesi, että tappioiden siirtäminen oli taloudellisesti edullisempaa kuin Infratilin myyntioption käytön seuraukset. Saksa korosti ensinnäkin, että lentoaseman sulkeminen ei ollut mahdollinen vaihtoehto, koska lentoaseman kokoaikainen toiminta oli julkisen palvelun velvoite. Toiseksi, uuden yksityisen sijoittajan löytäminen kohtuullisessa ajassa ei olisi ollut mahdollista, koska olisi täytynyt noudattaa unionin laajuista julkista hankintamenettelyä. Tällainen menettely vie aikaa (noin 12 kuukautta) ja resursseja. |
| --- | --- |

(110)

Saksa totesi, että tappioiden siirtäminen oli taloudellisesti edullisempaa kuin Infratilin myyntioption käytön seuraukset. Saksa korosti ensinnäkin, että lentoaseman sulkeminen ei ollut mahdollinen vaihtoehto, koska lentoaseman kokoaikainen toiminta oli julkisen palvelun velvoite. Toiseksi, uuden yksityisen sijoittajan löytäminen kohtuullisessa ajassa ei olisi ollut mahdollista, koska olisi täytynyt noudattaa unionin laajuista julkista hankintamenettelyä. Tällainen menettely vie aikaa (noin 12 kuukautta) ja resursseja.

4.3   RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

4.3.1   
  Vuoden 2000 sopimus

Vuoden 2000 sopimus

| (111) | Saksan mukaan Ryanairille ei aiheutunut taloudellista etua. Saksa totesi, että FLG:hen rinnastettava yksityinen toimija olisi hyväksynyt Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen samanlaisissa olosuhteissa. Tehdessään vuoden 2000 sopimuksen FLG:n strategiana oli tulla kannattavaksi pitkällä aikavälillä. Tässä asiayhteydessä Saksa katsoi, että lentoasemien liiketoimintastrategia perustui yleensä ilmailutoimintaan sekä muuhun toimintaan, kuten myymälöiden, ravintoloiden ja pysäköintialueiden toimintaan. Tästä syystä on Saksan näkemyksen mukaan kannattavaa tarjota matalia ilmailumaksuja kaikille lentoyhtiöille matkustajamäärien kasvattamiseksi ja merkittävän kasvun aikaan saamiseksi muulla kuin ilmailualalla, koska tämä kasvu voi korvata ilmailualalta saatavien tulojen vähenemisen. |
| --- | --- |

(111)

Saksan mukaan Ryanairille ei aiheutunut taloudellista etua. Saksa totesi, että FLG:hen rinnastettava yksityinen toimija olisi hyväksynyt Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen samanlaisissa olosuhteissa. Tehdessään vuoden 2000 sopimuksen FLG:n strategiana oli tulla kannattavaksi pitkällä aikavälillä. Tässä asiayhteydessä Saksa katsoi, että lentoasemien liiketoimintastrategia perustui yleensä ilmailutoimintaan sekä muuhun toimintaan, kuten myymälöiden, ravintoloiden ja pysäköintialueiden toimintaan. Tästä syystä on Saksan näkemyksen mukaan kannattavaa tarjota matalia ilmailumaksuja kaikille lentoyhtiöille matkustajamäärien kasvattamiseksi ja merkittävän kasvun aikaan saamiseksi muulla kuin ilmailualalla, koska tämä kasvu voi korvata ilmailualalta saatavien tulojen vähenemisen.

| (112) | Saksa totesi lisäksi, että reittilentoja tarjoavien lentoyhtiöiden rekrytointi tarjosi useita etuja. Saksa katsoi erityisesti, että lentoasema saattoi odottaa, etteivät tällaiset lentoyhtiöt tekisi sopimuksia kilpailevien lentoasemien kanssa tulevaisuudessa. Lisäksi lentoaseman odotettiin houkuttelevan muita lentoyhtiöitä. |
| --- | --- |

(112)

Saksa totesi lisäksi, että reittilentoja tarjoavien lentoyhtiöiden rekrytointi tarjosi useita etuja. Saksa katsoi erityisesti, että lentoasema saattoi odottaa, etteivät tällaiset lentoyhtiöt tekisi sopimuksia kilpailevien lentoasemien kanssa tulevaisuudessa. Lisäksi lentoaseman odotettiin houkuttelevan muita lentoyhtiöitä.

| (113) | Saksa esitti markkinaehtojen noudattamista koskevan väitteensä tueksi Ernst & Youngin laatiman asiantuntijaraportin. Lisäksi Saksa huomautti, että yksityinen enemmistöosakas Infratil tuki johdanto-osan 112 kappaleessa esitettyä strategiaa edelleen lentoaseman yksityistämisen jälkeen. |
| --- | --- |

(113)

Saksa esitti markkinaehtojen noudattamista koskevan väitteensä tueksi Ernst & Youngin laatiman asiantuntijaraportin. Lisäksi Saksa huomautti, että yksityinen enemmistöosakas Infratil tuki johdanto-osan 112 kappaleessa esitettyä strategiaa edelleen lentoaseman yksityistämisen jälkeen.

| (114) | Saksa katsoi, että vuoden 2000 liiketoimintastrategia on pätevä jälkeenpäin arvioiden. Matkustajamäärät kasvoivat huomattavasti, Ryanair lisäsi uusia reittikohteita, ja Lyypekin lentoasema pystyi hankkimaan uusia lentoyhtiöitä, kuten Wizz Airin. Saksa totesi, että Ryanairin kanssa tehty sopimus oli oleellinen yksityisen sijoittajan Infratilin houkuttelemiseksi. |
| --- | --- |

(114)

Saksa katsoi, että vuoden 2000 liiketoimintastrategia on pätevä jälkeenpäin arvioiden. Matkustajamäärät kasvoivat huomattavasti, Ryanair lisäsi uusia reittikohteita, ja Lyypekin lentoasema pystyi hankkimaan uusia lentoyhtiöitä, kuten Wizz Airin. Saksa totesi, että Ryanairin kanssa tehty sopimus oli oleellinen yksityisen sijoittajan Infratilin houkuttelemiseksi.

| (115) | Saksa totesi lisäksi, että Ryanairille ei aiheutunut valikoivaa etua, koska FLG olisi tarjonnut samat ehdot mille tahansa muulle kiinnostuneelle lentoyhtiölle. |
| --- | --- |

(115)

Saksa totesi lisäksi, että Ryanairille ei aiheutunut valikoivaa etua, koska FLG olisi tarjonnut samat ehdot mille tahansa muulle kiinnostuneelle lentoyhtiölle.

| (116) | Saksa katsoo myös, että asiassa Stardust Marine annetun tuomion (27) perusteella väitettyjen etujen Ryanairin hyväksi ei voida katsoa johtuvan valtiosta. Saksan mukaan FLG toimi itsenäisesti ja ilman minkäänlaista valtion käyttämää määräysvaltaa ennen vuoden 2000 sopimuksen tekemistä, sen aikana ja sen jälkeen. Lisäksi Saksa totesi, että FLG ei sisältynyt julkishallinnon rakenteisiin. Saksa totesi myös, että FLG:n hallinnoinnin viranomaisvalvonta rajoittuu ilmailuun ja yleisen edun piiriin kuuluviin seikkoihin eikä kata liiketoiminnan johtamista. Saksa katsoi lisäksi, että Lyypekin kaupunki ja varsinkaan FLG:n hallintoneuvosto eivät osallistuneet vuoden 2000 sopimusta koskevaan päätökseen. Hallintoneuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2000 pitämän kokouksen pöytäkirja ja FLG:n entisen toimitusjohtajan kirjallinen vakuutus vahvistavat tämän. |
| --- | --- |

(116)

Saksa katsoo myös, että asiassa Stardust Marine annetun tuomion (27) perusteella väitettyjen etujen Ryanairin hyväksi ei voida katsoa johtuvan valtiosta. Saksan mukaan FLG toimi itsenäisesti ja ilman minkäänlaista valtion käyttämää määräysvaltaa ennen vuoden 2000 sopimuksen tekemistä, sen aikana ja sen jälkeen. Lisäksi Saksa totesi, että FLG ei sisältynyt julkishallinnon rakenteisiin. Saksa totesi myös, että FLG:n hallinnoinnin viranomaisvalvonta rajoittuu ilmailuun ja yleisen edun piiriin kuuluviin seikkoihin eikä kata liiketoiminnan johtamista. Saksa katsoi lisäksi, että Lyypekin kaupunki ja varsinkaan FLG:n hallintoneuvosto eivät osallistuneet vuoden 2000 sopimusta koskevaan päätökseen. Hallintoneuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2000 pitämän kokouksen pöytäkirja ja FLG:n entisen toimitusjohtajan kirjallinen vakuutus vahvistavat tämän.

27

| (117) | Saksa totesi myös, että vuoden 2000 sopimus ei vääristä tai uhkaa vääristää kilpailua eikä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska Lyypekin lentoaseman ja muiden lentoasemien välillä ei ole todellista kilpailusuhdetta. |
| --- | --- |

(117)

Saksa totesi myös, että vuoden 2000 sopimus ei vääristä tai uhkaa vääristää kilpailua eikä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska Lyypekin lentoaseman ja muiden lentoasemien välillä ei ole todellista kilpailusuhdetta.

4.3.2   
  Vuoden 2010 sopimukset

Vuoden 2010 sopimukset

| (118) | Saksa esitti huomautuksissaan, että lisäsopimus nro 1 on markkinaehtojen mukainen eikä aiheuttanut Ryanairille etua. Komissio viittasi asiassa Helaba I annettuun määräykseen (28) ja katsoi, että etua ei aiheudu, jos muut alueellisten lentoasemien pitäjät tarjoavat Ryanairille samanlaisia ehtoja. Saksa väitti lisäksi, että Ryanairin vertailuanalyysi oli todistanut tämän. |
| --- | --- |

(118)

Saksa esitti huomautuksissaan, että lisäsopimus nro 1 on markkinaehtojen mukainen eikä aiheuttanut Ryanairille etua. Komissio viittasi asiassa Helaba I annettuun määräykseen (28) ja katsoi, että etua ei aiheudu, jos muut alueellisten lentoasemien pitäjät tarjoavat Ryanairille samanlaisia ehtoja. Saksa väitti lisäksi, että Ryanairin vertailuanalyysi oli todistanut tämän.

28

| (119) | Saksa katsoi, että Ryanairin ja Wizz Airin kaltaisilla halpalentoyhtiöillä on vähemmän vaatimuksia maahuolintapalvelujen ja infrastruktuuripalvelujen suhteen. Ensinnäkin tarvitaan vähemmän lähtöselvitystiskejä, koska lähtöselvitys Ryanairin lennoille voidaan tehdä verkossa ja matkatavaroita kuljetetaan vähemmän. Toiseksi, matkustajabusseja ei ole. Kolmanneksi, Ryanairin lentokoneet ovat maassa vähemmän aikaa, koska kävelyetäisyydet Lyypekin lentoasemalla ovat lyhyet. Neljänneksi, koska jatkolentoja ei ole, niitä varten ei tarvita tiloja. Lopuksi, koska lentohenkilöstö huolehtii usein siivouksesta lentokoneen sisällä, maahuolinnan siivouspalveluja tarvitaan vähemmän. |
| --- | --- |

(119)

Saksa katsoi, että Ryanairin ja Wizz Airin kaltaisilla halpalentoyhtiöillä on vähemmän vaatimuksia maahuolintapalvelujen ja infrastruktuuripalvelujen suhteen. Ensinnäkin tarvitaan vähemmän lähtöselvitystiskejä, koska lähtöselvitys Ryanairin lennoille voidaan tehdä verkossa ja matkatavaroita kuljetetaan vähemmän. Toiseksi, matkustajabusseja ei ole. Kolmanneksi, Ryanairin lentokoneet ovat maassa vähemmän aikaa, koska kävelyetäisyydet Lyypekin lentoasemalla ovat lyhyet. Neljänneksi, koska jatkolentoja ei ole, niitä varten ei tarvita tiloja. Lopuksi, koska lentohenkilöstö huolehtii usein siivouksesta lentokoneen sisällä, maahuolinnan siivouspalveluja tarvitaan vähemmän.

| (120) | Saksa katsoi, että toimenpiteen ei voida katsoa johtuvan valtiosta, samoin perustein kuin vuoden 2000 sopimuksen kohdalla. |
| --- | --- |

(120)

Saksa katsoi, että toimenpiteen ei voida katsoa johtuvan valtiosta, samoin perustein kuin vuoden 2000 sopimuksen kohdalla.

| (121) | Saksa huomautti, että lisäsopimus nro 2 on vuoden 2000 sopimuksen jatko, jolla ei oleellisesti muutettu vuoden 2000 sopimusta. Koska vuoden 2000 sopimus on markkinoiden vaatimusten mukainen, myös lisäsopimus nro 2 on Saksan mukaan sellainen. |
| --- | --- |

(121)

Saksa huomautti, että lisäsopimus nro 2 on vuoden 2000 sopimuksen jatko, jolla ei oleellisesti muutettu vuoden 2000 sopimusta. Koska vuoden 2000 sopimus on markkinoiden vaatimusten mukainen, myös lisäsopimus nro 2 on Saksan mukaan sellainen.

| (122) | Lopuksi Saksa totesi, että kielteisiä vaikutuksia kilpailuun tai kauppaan ei ole, koska Lyypekin lentoasema on pieni alueellinen lentoasema eikä kilpaile Hampurin lentoaseman kanssa. |
| --- | --- |

(122)

Lopuksi Saksa totesi, että kielteisiä vaikutuksia kilpailuun tai kauppaan ei ole, koska Lyypekin lentoasema on pieni alueellinen lentoasema eikä kilpaile Hampurin lentoaseman kanssa.

4.4   LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

| (123) | Saksa totesi, että jäänpoistomaksuja ei neuvotella erikseen, vaan ne perustuvat erityispalvelujen taulukkoon, jota sovelletaan kaikkiin lentoyhtiöihin. Se huomautti lisäksi, että tämä ei ollut valtiontukea, koska valtiontuen perustekijät puuttuivat. Ensinnäkään maksut eivät olleet valikoivia. Toiseksi, maksut eivät johtuneet valtiosta, koska Infratil ja Yasmina, kaksi yksityistä sijoittajaa, vastasivat näiden maksujen asettamisesta sinä huomattavan pitkänä aikana, jona ne vastasivat lentoaseman toiminnasta. Kolmanneksi, mitään etua ei aiheutunut. Yksityiset sijoittajat Infratil ja Yasmina päättivät olla muuttamatta erityspalvelujen taulukkoa, mikä viittaa siihen, että jäänpoistomaksut olivat markkinoiden vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

(123)

Saksa totesi, että jäänpoistomaksuja ei neuvotella erikseen, vaan ne perustuvat erityispalvelujen taulukkoon, jota sovelletaan kaikkiin lentoyhtiöihin. Se huomautti lisäksi, että tämä ei ollut valtiontukea, koska valtiontuen perustekijät puuttuivat. Ensinnäkään maksut eivät olleet valikoivia. Toiseksi, maksut eivät johtuneet valtiosta, koska Infratil ja Yasmina, kaksi yksityistä sijoittajaa, vastasivat näiden maksujen asettamisesta sinä huomattavan pitkänä aikana, jona ne vastasivat lentoaseman toiminnasta. Kolmanneksi, mitään etua ei aiheutunut. Yksityiset sijoittajat Infratil ja Yasmina päättivät olla muuttamatta erityspalvelujen taulukkoa, mikä viittaa siihen, että jäänpoistomaksut olivat markkinoiden vaatimusten mukaisia.

5.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

5.1   FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

| (124) | FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta suurin osa huomautuksia esittäneistä osapuolista, varsinkin Ryanair, FLG, IHK Lübeck ja ADV, olivat Saksan kanssa samaa mieltä. |
| --- | --- |

(124)

FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta suurin osa huomautuksia esittäneistä osapuolista, varsinkin Ryanair, FLG, IHK Lübeck ja ADV, olivat Saksan kanssa samaa mieltä.

| (125) | Eri mieltä olivat kolmansista osapuolista SGF ja BDF sekä yksityishenkilöt Peter C. Klanowski ja Horst Conrad. Nämä osapuolet katsoivat, että FLG sai Lyypekin kaupungilta valtiontukea seuraavasti:






  — | Tappioiden siirtämistä koskeva sopimus: SGF totesi, että lentoaseman pitämistä koskeva julkisen palvelun velvoite on annettu vain yleisilmailun osalta eikä sisällä kaupallista lentoliikennettä. Toisin kuin Saksa, SGF katsoi, että Saksassa sijaitsevat lentoasemat voidaan sulkea lentoaseman pitäjän pyynnöstä. SFG totesi lisäksi, että sekä FLG:n vuoteen 2006 asti että sen jälkeen maksama vuokra ovat liian alhaisia. |
| --- | --- | --- |

(125)

Eri mieltä olivat kolmansista osapuolista SGF ja BDF sekä yksityishenkilöt Peter C. Klanowski ja Horst Conrad. Nämä osapuolet katsoivat, että FLG sai Lyypekin kaupungilta valtiontukea seuraavasti:

—

Tappioiden siirtämistä koskeva sopimus: SGF totesi, että lentoaseman pitämistä koskeva julkisen palvelun velvoite on annettu vain yleisilmailun osalta eikä sisällä kaupallista lentoliikennettä. Toisin kuin Saksa, SGF katsoi, että Saksassa sijaitsevat lentoasemat voidaan sulkea lentoaseman pitäjän pyynnöstä. SFG totesi lisäksi, että sekä FLG:n vuoteen 2006 asti että sen jälkeen maksama vuokra ovat liian alhaisia.

| — | Vuokrasopimus ja lainojen siirtäminen: BDF:n mukaan se, ettei Saksa toimittanut riittäviä tietoja komissiolle, on viite tuen olemassaolosta. |
| --- | --- |

—

Vuokrasopimus ja lainojen siirtäminen: BDF:n mukaan se, ettei Saksa toimittanut riittäviä tietoja komissiolle, on viite tuen olemassaolosta.

| — | Alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla mahdollisesti annettu investointituki ja päätöksen väitetty rikkominen: SGF oli eri mieltä aloittamispäätöksessä esitettyjen lausumien kanssa ja totesi, että tuki lentoasemalle myönnettiin ennenaikaisesti, koska päätöstä rakennusluvasta ei ollut tehty. SGF:n mukaan tämä aiheutti Lyypekin lentoasemalle ajallisen edun muihin lentoasemiin nähden ja uhkasi kilpailua markkinoilla. Mahdollisesta infrastruktuuritoimenpiteille myönnetystä tuesta SGF ja Klanowski katsoivat, että eräitä toimenpiteitä (kuten turva-aitojen, valaistuksen ja mittarilaskeutumisjärjestelmän rahoitusta) on pidettävä toimintatukena. SGF totesi lisäksi, että nämä toimenpiteet eivät täytä yhteisöjen tuomioistuimen Altmark-päätöksessä (29) määriteltyjä kirjanpitoa ja tilinpäätösraportointia koskevia kriteereitä. SGF katsoi myös, että toimenpiteillä ei pyritä selvästi määriteltyyn yleistä etua koskevaan tavoitteeseen. Lisäksi infrastruktuurilla ei ollut tyydyttäviä keskipitkän aikavälin käyttönäkymiä. Lopuksi SGF totesi, että uudenkaan maksutaulukon mukaan kaikilla käyttäjillä ei ole tasavertaista ja syrjimätöntä oikeutta uuden infrastruktuurin käyttöön, koska vain Ryanair pystyy täyttämään pienimmistä maksuista hyötymisen edellyttämät vaatimukset. |
| --- | --- |

—

Alueellisia lentoasemia koskevan vuoden 2005 päätöksen avulla mahdollisesti annettu investointituki ja päätöksen väitetty rikkominen: SGF oli eri mieltä aloittamispäätöksessä esitettyjen lausumien kanssa ja totesi, että tuki lentoasemalle myönnettiin ennenaikaisesti, koska päätöstä rakennusluvasta ei ollut tehty. SGF:n mukaan tämä aiheutti Lyypekin lentoasemalle ajallisen edun muihin lentoasemiin nähden ja uhkasi kilpailua markkinoilla. Mahdollisesta infrastruktuuritoimenpiteille myönnetystä tuesta SGF ja Klanowski katsoivat, että eräitä toimenpiteitä (kuten turva-aitojen, valaistuksen ja mittarilaskeutumisjärjestelmän rahoitusta) on pidettävä toimintatukena. SGF totesi lisäksi, että nämä toimenpiteet eivät täytä yhteisöjen tuomioistuimen Altmark-päätöksessä (29) määriteltyjä kirjanpitoa ja tilinpäätösraportointia koskevia kriteereitä. SGF katsoi myös, että toimenpiteillä ei pyritä selvästi määriteltyyn yleistä etua koskevaan tavoitteeseen. Lisäksi infrastruktuurilla ei ollut tyydyttäviä keskipitkän aikavälin käyttönäkymiä. Lopuksi SGF totesi, että uudenkaan maksutaulukon mukaan kaikilla käyttäjillä ei ole tasavertaista ja syrjimätöntä oikeutta uuden infrastruktuurin käyttöön, koska vain Ryanair pystyy täyttämään pienimmistä maksuista hyötymisen edellyttämät vaatimukset.

29

| — | Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus: SGF katsoi, että tulevat investoinnit laskettiin virheellisten oletusten perusteella ja ne olivat tästä syystä liian suuria. SGF totesi, että sen lisäksi, että lentoasema ei pystynyt kasvattamaan matkustajamääriä, se ei pystynyt vähentämään tappioitaan. SFG viittaa Pohjois-Saksan ilmaliikenteen malliin (Norddeutsches Luftverkehrskonzept) ja katsoo, että kaikilla suurilla Pohjois-Saksan lentoasemilla (Hampuri mukaan luettuna) on käytettävissään runsaasti kapasiteettia. Sen mukaan käytettävissä olevaan kapasiteettiin liittyviä pullonkauloja ei synny ainakaan vuoteen 2030 asti. Lisäksi investointeja, varsinkaan mittarilaskeutumisjärjestelmää, ei voida pitää korvauksena julkisesta palvelusta. SGF:n mukaan oli FLG:n taloudellisen edun mukaista investoida tähän järjestelmään, jotta se pystyi saavuttamaan keskipitkän aikavälin taloudelliset tavoitteensa. |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin ja Schleswig-Holsteinin osavaltion suorittama infrastruktuuri-investointien rahoitus: SGF katsoi, että tulevat investoinnit laskettiin virheellisten oletusten perusteella ja ne olivat tästä syystä liian suuria. SGF totesi, että sen lisäksi, että lentoasema ei pystynyt kasvattamaan matkustajamääriä, se ei pystynyt vähentämään tappioitaan. SFG viittaa Pohjois-Saksan ilmaliikenteen malliin (Norddeutsches Luftverkehrskonzept) ja katsoo, että kaikilla suurilla Pohjois-Saksan lentoasemilla (Hampuri mukaan luettuna) on käytettävissään runsaasti kapasiteettia. Sen mukaan käytettävissä olevaan kapasiteettiin liittyviä pullonkauloja ei synny ainakaan vuoteen 2030 asti. Lisäksi investointeja, varsinkaan mittarilaskeutumisjärjestelmää, ei voida pitää korvauksena julkisesta palvelusta. SGF:n mukaan oli FLG:n taloudellisen edun mukaista investoida tähän järjestelmään, jotta se pystyi saavuttamaan keskipitkän aikavälin taloudelliset tavoitteensa.

| — | Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi: SGF katsoo, että Lyypekin lentoasema on ”vaikeuksissa oleva yritys” ja ollut sellainen vuosista 2008/2009 lähtien. Tässä suhteessa SGF pitää etuoikeusaseman huonontamista koskevaa sopimusta merkittävänä välineenä maksukyvyttömyyden estämiseksi. SGF:n mukaan osakaslainojen etuoikeusaseman huonontamisen rahallinen arvo oli [...] euroa. |
| --- | --- |

—

Lyypekin kaupungin FLG:lle myöntämien osakaslainojen muuttaminen etuoikeusasemaltaan huonommassa asemassa oleviksi lainoiksi: SGF katsoo, että Lyypekin lentoasema on ”vaikeuksissa oleva yritys” ja ollut sellainen vuosista 2008/2009 lähtien. Tässä suhteessa SGF pitää etuoikeusaseman huonontamista koskevaa sopimusta merkittävänä välineenä maksukyvyttömyyden estämiseksi. SGF:n mukaan osakaslainojen etuoikeusaseman huonontamisen rahallinen arvo oli [...] euroa.

5.2   INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

5.2.1   
  FLG:n osakkeiden myynti

FLG:n osakkeiden myynti

5.2.1.1   Infratil

Infratil

| (126) | Infratil totesi, että FLG:n osakkeet ostettiin unionin laajuisella avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla. Lisäksi ostohinta vastaa markkina-arvoa, joka oli 90 prosentilla FLG:n osakkeista tuolloisessa tilanteessa. Tästä syystä vuoden 2005 osallistumissopimukseen ei sisältynyt valtiontuen piirteitä. Infratil lisäsi, että se teki parhaan tarjouksen, eikä tätä muuta se, että Lyypekin kaupunki ja Infratil aloittivat toisen neuvottelukierroksen alkuperäisen sopimuksen ehtojen muuttamiseksi. |
| --- | --- |

(126)

Infratil totesi, että FLG:n osakkeet ostettiin unionin laajuisella avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla. Lisäksi ostohinta vastaa markkina-arvoa, joka oli 90 prosentilla FLG:n osakkeista tuolloisessa tilanteessa. Tästä syystä vuoden 2005 osallistumissopimukseen ei sisältynyt valtiontuen piirteitä. Infratil lisäsi, että se teki parhaan tarjouksen, eikä tätä muuta se, että Lyypekin kaupunki ja Infratil aloittivat toisen neuvottelukierroksen alkuperäisen sopimuksen ehtojen muuttamiseksi.

5.2.1.2   Ryanair

Ryanair

| (127) | Ryanairin mukaan yksityistäminen toteutettiin avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla, kuten Ernst & Youngin laatima asiantuntijaraportti todisti. Tässä yhteydessä Ryanair korosti Ernst & Youngin mainetta ja riippumattomuutta. Ryanairin mukaan lentoaseman sulkeminen ei olisi ollut mahdollinen vaihtoehto taloudellisista ja poliittisista syistä. |
| --- | --- |

(127)

Ryanairin mukaan yksityistäminen toteutettiin avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla, kuten Ernst & Youngin laatima asiantuntijaraportti todisti. Tässä yhteydessä Ryanair korosti Ernst & Youngin mainetta ja riippumattomuutta. Ryanairin mukaan lentoaseman sulkeminen ei olisi ollut mahdollinen vaihtoehto taloudellisista ja poliittisista syistä.

5.2.1.3   Schutzgemeinschaft

Schutzgemeinschaft

| (128) | FLG:n yksityistämiseen liittyvän mahdollisen valtiontuen suhteen SGF ilmaisi epäilevänsä vahvasti, vastasiko ostohinta markkinatasoa. Lisäksi SGF katsoi, että sopimus sisälsi Lyypekin kaupungin antamia takuita, jotka myös ovat merkityksellisiä valtiontuen kannalta. |
| --- | --- |

(128)

FLG:n yksityistämiseen liittyvän mahdollisen valtiontuen suhteen SGF ilmaisi epäilevänsä vahvasti, vastasiko ostohinta markkinatasoa. Lisäksi SGF katsoi, että sopimus sisälsi Lyypekin kaupungin antamia takuita, jotka myös ovat merkityksellisiä valtiontuen kannalta.

5.2.2   
  Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – Lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

5.2.2.1   Infratil

Infratil

| (129) | Infratil selitti, että vuoden 2009 täydentävää sopimusta on tarkasteltava vuoden 2005 osallistumissopimuksen ja rakennusluvan saamista koskevan ehdon asiayhteydessä. Koska rakennuslupaa ei hallintoylioikeuden päätöksen vuoksi lopulta saatu, Infratil ilmoitti käyttävänsä myyntioptiotaan vuonna 2008. Lyypekin kaupungin ainoa mahdollisuus estää Infratilia toteuttamasta tätä toimenpidettä oli vuoden 2009 täydentävä sopimus. |
| --- | --- |

(129)

Infratil selitti, että vuoden 2009 täydentävää sopimusta on tarkasteltava vuoden 2005 osallistumissopimuksen ja rakennusluvan saamista koskevan ehdon asiayhteydessä. Koska rakennuslupaa ei hallintoylioikeuden päätöksen vuoksi lopulta saatu, Infratil ilmoitti käyttävänsä myyntioptiotaan vuonna 2008. Lyypekin kaupungin ainoa mahdollisuus estää Infratilia toteuttamasta tätä toimenpidettä oli vuoden 2009 täydentävä sopimus.

| (130) | Infratil totesi, että Lyypekin kaupungin valitsema vaihtoehto täytti markkinoiden vaatimukset. Jos Infratil olisi käyttänyt myyntioptiotaan, Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa kaikki Lyypekin lentoaseman toiminnasta aiheutuvat kustannukset ja tappiot 31 päivästä joulukuuta 2008 lähtien. Lentoaseman edelleenmyynti yksityiselle sijoittajalle ei olisi ollut mahdollista lyhyessä ajassa eikä lentoaseman sulkeminen ollut Lyypekin kaupungille mahdollinen vaihtoehto julkisoikeudellisen velvoitteen ja taloudellisten syiden vuoksi. Lisäksi Infratilin lähtö olisi luultavasti saanut aikaan sen, että Ryanair olisi vähentänyt palveluitaan Lyypekin lentoasemalla tai lopettanut niiden tarjoamisen. Tästä syystä Infratil totesi, että FLG:n toimintatappiot olisivat olleet suuremmat, jos Infratil olisi käyttänyt myyntioptiotaan. |
| --- | --- |

(130)

Infratil totesi, että Lyypekin kaupungin valitsema vaihtoehto täytti markkinoiden vaatimukset. Jos Infratil olisi käyttänyt myyntioptiotaan, Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa kaikki Lyypekin lentoaseman toiminnasta aiheutuvat kustannukset ja tappiot 31 päivästä joulukuuta 2008 lähtien. Lentoaseman edelleenmyynti yksityiselle sijoittajalle ei olisi ollut mahdollista lyhyessä ajassa eikä lentoaseman sulkeminen ollut Lyypekin kaupungille mahdollinen vaihtoehto julkisoikeudellisen velvoitteen ja taloudellisten syiden vuoksi. Lisäksi Infratilin lähtö olisi luultavasti saanut aikaan sen, että Ryanair olisi vähentänyt palveluitaan Lyypekin lentoasemalla tai lopettanut niiden tarjoamisen. Tästä syystä Infratil totesi, että FLG:n toimintatappiot olisivat olleet suuremmat, jos Infratil olisi käyttänyt myyntioptiotaan.

| (131) | Infratil totesi, että vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti maksetun myyntioptiohinnan ja sen myyntioptiohinnan, joka olisi täytynyt maksaa tammikuussa 2009, välinen ero perustui osapuolten sopimiin suorituksiin. Lyypekin kaupungin olisi täytynyt joka tapauksessa maksaa julkiseen hallintaan siirtämisen jälkeen kahta lukuun ottamatta kaikki lisämäärät, minkä perusteella voidaan päätellä, että vuoden 2009 täydentävä sopimus oli taloudellisin (wirtschaftlich) päätös. |
| --- | --- |

(131)

Infratil totesi, että vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti maksetun myyntioptiohinnan ja sen myyntioptiohinnan, joka olisi täytynyt maksaa tammikuussa 2009, välinen ero perustui osapuolten sopimiin suorituksiin. Lyypekin kaupungin olisi täytynyt joka tapauksessa maksaa julkiseen hallintaan siirtämisen jälkeen kahta lukuun ottamatta kaikki lisämäärät, minkä perusteella voidaan päätellä, että vuoden 2009 täydentävä sopimus oli taloudellisin (wirtschaftlich) päätös.

| (132) | Infratil katsoi myös, että lisämäärät eivät aiheuttaneet Infratilille etua. Ensinnäkin Infratilin ei olisi tarvinnut maksaa myös vuoden 2009 tappioita, jos se olisi käyttänyt myyntioptiotaan. Lisäksi Lyypekin kaupungin velvoitetta maksaa korkoa osakaslainoista 1 päivän tammikuuta 2009 ja 22 päivän lokakuuta 2009 väliseltä ajalta ei voida pitää taloudellisena etuna, koska Infratil olisi saanut saman tai jopa suuremman tuoton myyntioption tuotosta tammikuussa 2009. Hypoteettisessa skenaariossa Infratil olisi käyttänyt tuoton velkojen takaisinmaksuun säästääkseen korkomenoja. Lisäksi Infratilille ei aiheutunut etua, koska Lyypekin lentoaseman ei odotettu tuottavan voittoa lyhyellä aikavälillä, vaan pikemminkin tuottavan edelleen tappiota. |
| --- | --- |

(132)

Infratil katsoi myös, että lisämäärät eivät aiheuttaneet Infratilille etua. Ensinnäkin Infratilin ei olisi tarvinnut maksaa myös vuoden 2009 tappioita, jos se olisi käyttänyt myyntioptiotaan. Lisäksi Lyypekin kaupungin velvoitetta maksaa korkoa osakaslainoista 1 päivän tammikuuta 2009 ja 22 päivän lokakuuta 2009 väliseltä ajalta ei voida pitää taloudellisena etuna, koska Infratil olisi saanut saman tai jopa suuremman tuoton myyntioption tuotosta tammikuussa 2009. Hypoteettisessa skenaariossa Infratil olisi käyttänyt tuoton velkojen takaisinmaksuun säästääkseen korkomenoja. Lisäksi Infratilille ei aiheutunut etua, koska Lyypekin lentoaseman ei odotettu tuottavan voittoa lyhyellä aikavälillä, vaan pikemminkin tuottavan edelleen tappiota.

| (133) | Infratil katsoi, ettei se olisi myyntioptiota käyttämällä pystynyt palauttamaan täydellisesti aikaisemmin vallinnutta tilannetta, koska sen olisi täytynyt vastata tietyistä tappioista (hyväksyttyjen toimintatappioiden ja todellisten toimintatappioiden erotus) korvauksetta. |
| --- | --- |

(133)

Infratil katsoi, ettei se olisi myyntioptiota käyttämällä pystynyt palauttamaan täydellisesti aikaisemmin vallinnutta tilannetta, koska sen olisi täytynyt vastata tietyistä tappioista (hyväksyttyjen toimintatappioiden ja todellisten toimintatappioiden erotus) korvauksetta.

| (134) | Vaikka komissio katsoisi, että myyntioption neuvotteleminen uudelleen oli valtiontukea, Infratil katsoo sen soveltuvan sisämarkkinoille. Jos komissio katsoisi, että Lyypekin kaupunki myönsi Infratilille tukea ottamalla vastuulleen FLG:n vuonna 2009 tuottamat tappiot, tällainen tuki olisi Infratilin mukaan ollut vain korvaus yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen suorittamisesta aiheutuneista tappioista. |
| --- | --- |

(134)

Vaikka komissio katsoisi, että myyntioption neuvotteleminen uudelleen oli valtiontukea, Infratil katsoo sen soveltuvan sisämarkkinoille. Jos komissio katsoisi, että Lyypekin kaupunki myönsi Infratilille tukea ottamalla vastuulleen FLG:n vuonna 2009 tuottamat tappiot, tällainen tuki olisi Infratilin mukaan ollut vain korvaus yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen suorittamisesta aiheutuneista tappioista.

5.2.2.2   Lyypekin kaupunki

Lyypekin kaupunki

| (135) | Lyypekin kaupunki katsoi, että tappioiden siirtämistä koskeva sopimus oli halvin ja riskittömin vaihtoehto. Tämä perustuu erityisesti Lyypekin kaupungin oikeudelliseen velvoitteeseen vastata lentoaseman toiminnasta Saksan lentoliikennelupia koskevan asetuksen (Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, ”LuftVZO”) 45 §:n 1 momentin mukaisesti. Tästä syystä lentoaseman sulkeminen ei olisi ollut mahdollista. Lisäksi lentoaseman sulkemiseen olisi kulunut liikaa aikaa ja resursseja. |
| --- | --- |

(135)

Lyypekin kaupunki katsoi, että tappioiden siirtämistä koskeva sopimus oli halvin ja riskittömin vaihtoehto. Tämä perustuu erityisesti Lyypekin kaupungin oikeudelliseen velvoitteeseen vastata lentoaseman toiminnasta Saksan lentoliikennelupia koskevan asetuksen (Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, ”LuftVZO”) 45 §:n 1 momentin mukaisesti. Tästä syystä lentoaseman sulkeminen ei olisi ollut mahdollista. Lisäksi lentoaseman sulkemiseen olisi kulunut liikaa aikaa ja resursseja.

| (136) | Lyypekin kaupunki muistutti komissiota lisäksi siitä, että sen paremmin Lyypekin kaupungilla kuin Infratilillakaan ei ollut aiempaa kokemusta lentoaseman yksityistämisestä. Tämä saattoi aiheuttaa joitain virhelaskelmia, mutta niiden perusteella ei ehdottomasti voida päätellä, että jompikumpi osapuoli olisi toiminut markkinaperiaatteiden vastaisesti. Lisäksi Lyypekin kaupunki katsoi, että Infratil oli yksityistämisen yhteydessä ainoa tarjoaja, mikä teki Lyypekin kaupungin neuvotteluasemasta erittäin heikon. |
| --- | --- |

(136)

Lyypekin kaupunki muistutti komissiota lisäksi siitä, että sen paremmin Lyypekin kaupungilla kuin Infratilillakaan ei ollut aiempaa kokemusta lentoaseman yksityistämisestä. Tämä saattoi aiheuttaa joitain virhelaskelmia, mutta niiden perusteella ei ehdottomasti voida päätellä, että jompikumpi osapuoli olisi toiminut markkinaperiaatteiden vastaisesti. Lisäksi Lyypekin kaupunki katsoi, että Infratil oli yksityistämisen yhteydessä ainoa tarjoaja, mikä teki Lyypekin kaupungin neuvotteluasemasta erittäin heikon.

5.2.2.3   Schutzgemeinschaft

Schutzgemeinschaft

| (137) | SGF katsoi, että vuoden 2009 täydentävä sopimus on uutta tukea, joka aiheutti Infratilille edun. Koska tuki ylittää vähämerkityksisen tuen kynnysarvon, siitä olisi pitänyt ilmoittaa, mitä Saksa ei tehnyt. |
| --- | --- |

(137)

SGF katsoi, että vuoden 2009 täydentävä sopimus on uutta tukea, joka aiheutti Infratilille edun. Koska tuki ylittää vähämerkityksisen tuen kynnysarvon, siitä olisi pitänyt ilmoittaa, mitä Saksa ei tehnyt.

| (138) | SGF:n mukaan Infratil sai selvästi etua vuoden 2009 täydentävästä sopimuksesta. Markkinataloustoimijatestin soveltamisesta SGF huomautti, että sopimuksen myönteistä vaikutusta alueelle ei pitäisi ottaa huomioon. Tässä yhteydessä SGF totesi, ettei Lyypekin lentoasemalla ollut kannattavuusnäkymiä. SGF lisäsi, että FLG pystyi estämään maksukyvyttömyyden vuoden 2008 alussa vain Infratilin tekemien myönnytysten ansiosta. SGF oli eri mieltä markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisuudesta, koska mikään yksityinen sijoittaja ei olisi ollut halukas jatkamaan näin tappiollista toimintaa, kuten Infratilin myyntioption käyttö osoittaa. |
| --- | --- |

(138)

SGF:n mukaan Infratil sai selvästi etua vuoden 2009 täydentävästä sopimuksesta. Markkinataloustoimijatestin soveltamisesta SGF huomautti, että sopimuksen myönteistä vaikutusta alueelle ei pitäisi ottaa huomioon. Tässä yhteydessä SGF totesi, ettei Lyypekin lentoasemalla ollut kannattavuusnäkymiä. SGF lisäsi, että FLG pystyi estämään maksukyvyttömyyden vuoden 2008 alussa vain Infratilin tekemien myönnytysten ansiosta. SGF oli eri mieltä markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisuudesta, koska mikään yksityinen sijoittaja ei olisi ollut halukas jatkamaan näin tappiollista toimintaa, kuten Infratilin myyntioption käyttö osoittaa.

| (139) | Lentoaseman sulkemisesta SGF katsoi, että Hampurin lentoasemalla on riittävä kapasiteetti toimia ilman Lyypekkiä varalentoasemana. Lisäksi FLG yliarvioi SGF:n mukaan sulkemisen kustannukset. Taulukon 5 katsottiin olevan realistisempi, vaikka senkin tiedot saattavat yhä olla SGF:n mukaan yliarvioituja:

  Taulukko 5


  SGF:n toimittamat Lyypekin lentoaseman sulkemiskustannukset







  Kustannukset | tuhatta euroa |
| --- | --- | --- |
| Selvittäjän kustannukset | (...) |
| Toiminnan väliaikaisesta jatkamisesta vuoteen 2010/2011 aiheutuvat tappiot | (...) |
| Sosiaalisuunnitelma | (...) |
| Tukien takaisinmaksu | (...) |
| Tilintarkastajan kustannukset | (...) |

(139)

Lentoaseman sulkemisesta SGF katsoi, että Hampurin lentoasemalla on riittävä kapasiteetti toimia ilman Lyypekkiä varalentoasemana. Lisäksi FLG yliarvioi SGF:n mukaan sulkemisen kustannukset. Taulukon 5 katsottiin olevan realistisempi, vaikka senkin tiedot saattavat yhä olla SGF:n mukaan yliarvioituja:

Taulukko 5

Taulukko 5

SGF:n toimittamat Lyypekin lentoaseman sulkemiskustannukset

SGF:n toimittamat Lyypekin lentoaseman sulkemiskustannukset

Kustannukset

tuhatta euroa

Selvittäjän kustannukset

(...)

Toiminnan väliaikaisesta jatkamisesta vuoteen 2010/2011 aiheutuvat tappiot

(...)

Sosiaalisuunnitelma

(...)

Tukien takaisinmaksu

(...)

Tilintarkastajan kustannukset

(...)

| (140) | Lisäksi SGF kyseenalaisti väitetyn velvollisuuden vastata lentoaseman toiminnasta julkisena palveluna, koska lupa pitää lentoasemaa ei johda yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun. Tällainen lupa voidaan peruuttaa. |
| --- | --- |

(140)

Lisäksi SGF kyseenalaisti väitetyn velvollisuuden vastata lentoaseman toiminnasta julkisena palveluna, koska lupa pitää lentoasemaa ei johda yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun. Tällainen lupa voidaan peruuttaa.

5.2.2.4   Ryanair

Ryanair

| (141) | Ryanair katsoi, että vuosina 2005 ja 2009 sovittujen myyntioptiohintojen ja Lyypekin kaupungin tosiasiallisesti maksaman myyntioptiohinnan välinen ero saattoi johtua useista tekijöistä, kuten varallisuushintojen kehityksestä. Vuonna 2005 taloudelliset olosuhteet olivat paljon suotuisammat kuin vuonna 2009, ja hintaero saattoi johtua tästä. |
| --- | --- |

(141)

Ryanair katsoi, että vuosina 2005 ja 2009 sovittujen myyntioptiohintojen ja Lyypekin kaupungin tosiasiallisesti maksaman myyntioptiohinnan välinen ero saattoi johtua useista tekijöistä, kuten varallisuushintojen kehityksestä. Vuonna 2005 taloudelliset olosuhteet olivat paljon suotuisammat kuin vuonna 2009, ja hintaero saattoi johtua tästä.

5.3   RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

5.3.1   
  Vuoden 2000 sopimus

Vuoden 2000 sopimus

5.3.1.1   Ryanair

Ryanair

| (142) | Ryanair totesi, että sopimus FLG:n kanssa tehtiin taloudellisten näkökohtien perusteella. Lyypekin lentoasemaa pidettiin kannattavana Hampurin lentoaseman toissijaisena lentoasemana ja itse Lyypekkiä arvokkaana kulttuurikohteena. Lisäksi palvelut Lyypekin lentoasemalla käynnistettiin kustannuksiltaan halvan tukikohdan varmistamiseksi ja väestötietojen analysoimiseksi sitä silmällä pitäen, oliko uuden lentoaseman ympärillä riittävä vaikutusalue. Vaikka Ryanair ei voinut esittää liiketoimintasuunnitelmaa palvelujen aloittamista Lyypekin lentoasemalla koskevan päätöksensä tueksi, Ryanair korosti, että tällaista liiketoimintasuunnitelmaa ei yleensä edellytetä yksityiseltä markkinasijoittajalta. Ryanair selitti, että sen liikennöinti Lyypekin lentoasemalta lopetettiin kaupallisten näkökohtien vuoksi, joita olivat muun muassa kustannusten nousu ja ennakoitua pienempi tuotto (talouden taantuman seurauksena). |
| --- | --- |

(142)

Ryanair totesi, että sopimus FLG:n kanssa tehtiin taloudellisten näkökohtien perusteella. Lyypekin lentoasemaa pidettiin kannattavana Hampurin lentoaseman toissijaisena lentoasemana ja itse Lyypekkiä arvokkaana kulttuurikohteena. Lisäksi palvelut Lyypekin lentoasemalla käynnistettiin kustannuksiltaan halvan tukikohdan varmistamiseksi ja väestötietojen analysoimiseksi sitä silmällä pitäen, oliko uuden lentoaseman ympärillä riittävä vaikutusalue. Vaikka Ryanair ei voinut esittää liiketoimintasuunnitelmaa palvelujen aloittamista Lyypekin lentoasemalla koskevan päätöksensä tueksi, Ryanair korosti, että tällaista liiketoimintasuunnitelmaa ei yleensä edellytetä yksityiseltä markkinasijoittajalta. Ryanair selitti, että sen liikennöinti Lyypekin lentoasemalta lopetettiin kaupallisten näkökohtien vuoksi, joita olivat muun muassa kustannusten nousu ja ennakoitua pienempi tuotto (talouden taantuman seurauksena).

| (143) | Ryanair totesi, että unionin alueelliset lentoasemat ovat vaikeassa markkina-asemassa. Tästä syystä lentoasemien tulot sekä ilmailu- että muusta toiminnasta on otettava huomioon, mihin viitataan ”single till -lähestymistapana”. Koska Ryanairin kanssa tehdyistä sopimuksista on yleensä odotettavissa suuria matkustajamääriä, tällaiset liiketoimintasuhteet auttavat usein lisäämään lentoaseman tunnistettavuutta ja houkuttelemaan muita lentoyhtiöitä sekä vähittäiskauppiaita ja muita palveluntarjoajia. Lisäksi Ryanair totesi olevan vahvaa näyttöä siitä, että matkustajamäärien kasvu johtaisi muusta kuin ilmailutoiminnasta saatavien tulojen lisääntymiseen. Todisteeksi tästä Ryanair toimitti seuraavan taulukon:

  Taulukko 6


  Muusta kuin ilmailusta saatujen tulojen osuus kokonaistuloista tietyillä lentoasemilla







  miljoonaa Englannin puntaa | 2010/11 (%) |
| --- | --- | --- |
| Bournemouth | (...) |
| Liverpool | (...) |
| Leeds Bradford | (...) |
| Humberside | (...) |
| Doncaster Sheffield | (...) |
| Exeter | (...) |
| Bristol | (...) |
| Luton | (...) |
| Manchester | (...) |
| Belfast International | (...) |
| East Midlands | (...) |
| Newcastle | (...) |
| Birmingham | (...) |
| Glasgow | (...) |
| Cardiff | (...) |
| Stansted | (...) |
| Edinburgh | (...) |
| Aberdeen | (...) |
| Southampton | (...) |
| Keskimäärin | (...) |
| Lähde: UK airports performance indicator. |

(143)

Ryanair totesi, että unionin alueelliset lentoasemat ovat vaikeassa markkina-asemassa. Tästä syystä lentoasemien tulot sekä ilmailu- että muusta toiminnasta on otettava huomioon, mihin viitataan ”single till -lähestymistapana”. Koska Ryanairin kanssa tehdyistä sopimuksista on yleensä odotettavissa suuria matkustajamääriä, tällaiset liiketoimintasuhteet auttavat usein lisäämään lentoaseman tunnistettavuutta ja houkuttelemaan muita lentoyhtiöitä sekä vähittäiskauppiaita ja muita palveluntarjoajia. Lisäksi Ryanair totesi olevan vahvaa näyttöä siitä, että matkustajamäärien kasvu johtaisi muusta kuin ilmailutoiminnasta saatavien tulojen lisääntymiseen. Todisteeksi tästä Ryanair toimitti seuraavan taulukon:

Taulukko 6

Taulukko 6

Muusta kuin ilmailusta saatujen tulojen osuus kokonaistuloista tietyillä lentoasemilla

Muusta kuin ilmailusta saatujen tulojen osuus kokonaistuloista tietyillä lentoasemilla

miljoonaa Englannin puntaa

2010/11 (%)

Bournemouth

(...)

Liverpool

(...)

Leeds Bradford

(...)

Humberside

(...)

Doncaster Sheffield

(...)

Exeter

(...)

Bristol

(...)

Luton

(...)

Manchester

(...)

Belfast International

(...)

East Midlands

(...)

Newcastle

(...)

Birmingham

(...)

Glasgow

(...)

Cardiff

(...)

Stansted

(...)

Edinburgh

(...)

Aberdeen

(...)

Southampton

(...)

Keskimäärin

(...)

Lähde: UK airports performance indicator.

Lähde:

| (144) | Ryanair katsoi, että markkinataloustoimijan näkökulmasta mikä tahansa kaupallinen tarjous olisi tavallisesti ollut parannus tuolloiseen tilanteeseen, mikäli se odottaa rajahyötyjen olevan rajakustannuksia suuremmat. Lisäksi Ryanairin mukaan on otettava huomioon, että Ryanairin tarpeet ovat huomattavasti pienemmät muihin lentoyhtiöihin verrattuna sen liiketoimintamallin ja toiminnan tehokkuuden vuoksi. |
| --- | --- |

(144)

Ryanair katsoi, että markkinataloustoimijan näkökulmasta mikä tahansa kaupallinen tarjous olisi tavallisesti ollut parannus tuolloiseen tilanteeseen, mikäli se odottaa rajahyötyjen olevan rajakustannuksia suuremmat. Lisäksi Ryanairin mukaan on otettava huomioon, että Ryanairin tarpeet ovat huomattavasti pienemmät muihin lentoyhtiöihin verrattuna sen liiketoimintamallin ja toiminnan tehokkuuden vuoksi.

| (145) | Antaakseen lisää näyttöä siitä, että vuoden 2000 sopimus oli markkinoiden vaatimusten mukainen, Ryanair vertaili lentoasemia, jotka olivat saman kokoisia ja samankaltaisessa tilanteessa kuin Lyypekin lentoasema. Vertailulentoasemat ovat Bournemouthin lentoasema, Grenoblen lentoasema, Knockin lentoasema, Maastrichtin lentoasema, Nimesin lentoasema ja Prestwickin lentoasema. Ryanairin vertailulentoasemilla maksamien maksujen vertailu osoitti, että Ryanairin Lyypekin lentoasemalla maksamat kustannukset olivat vertailulentoasemien keskitasoa korkeammat sekä matkustajaa että kääntöä kohden. Ryanair kehotti komissiota ottamaan vertailuanalyysin kannattavuusanalyysia voimakkaammin huomioon arvioitaessa, onko vuoden 2000 sopimus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. |
| --- | --- |

(145)

Antaakseen lisää näyttöä siitä, että vuoden 2000 sopimus oli markkinoiden vaatimusten mukainen, Ryanair vertaili lentoasemia, jotka olivat saman kokoisia ja samankaltaisessa tilanteessa kuin Lyypekin lentoasema. Vertailulentoasemat ovat Bournemouthin lentoasema, Grenoblen lentoasema, Knockin lentoasema, Maastrichtin lentoasema, Nimesin lentoasema ja Prestwickin lentoasema. Ryanairin vertailulentoasemilla maksamien maksujen vertailu osoitti, että Ryanairin Lyypekin lentoasemalla maksamat kustannukset olivat vertailulentoasemien keskitasoa korkeammat sekä matkustajaa että kääntöä kohden. Ryanair kehotti komissiota ottamaan vertailuanalyysin kannattavuusanalyysia voimakkaammin huomioon arvioitaessa, onko vuoden 2000 sopimus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen.

| (146) | Oxeran laatimassa raportissa lasketaan vuoden 2000 sopimuksen nettonykyarvo. Raportin mukaan nettonykyarvo on positiivinen ja sen määrä on [...] euroa. Oxera suoritti tämän laskelman osalta useita herkkyystarkastuksia. |
| --- | --- |

(146)

Oxeran laatimassa raportissa lasketaan vuoden 2000 sopimuksen nettonykyarvo. Raportin mukaan nettonykyarvo on positiivinen ja sen määrä on [...] euroa. Oxera suoritti tämän laskelman osalta useita herkkyystarkastuksia.

5.3.1.2   Air Berlin

Air Berlin

| (147) | Air Berlin totesi, että Ryanairin Lyypekin lentoasemalta tarjoamat reitit kilpailevat suoraan Air Berlinin Hampurin lentoasemalta tarjoamien reittien kanssa. Tämä koskee etenkin Lontoon, Milanon ja Barcelonan reittikohteita, koska molemmilla lentoyhtiöillä on ne reittivalikoimassaan. |
| --- | --- |

(147)

Air Berlin totesi, että Ryanairin Lyypekin lentoasemalta tarjoamat reitit kilpailevat suoraan Air Berlinin Hampurin lentoasemalta tarjoamien reittien kanssa. Tämä koskee etenkin Lontoon, Milanon ja Barcelonan reittikohteita, koska molemmilla lentoyhtiöillä on ne reittivalikoimassaan.

| (148) | Air Berlin katsoi, että Ryanairin markkinointistrategian tarkoituksena oli houkutella muun muassa Air Berlinin mahdollisia asiakkaita. Ryanairin halpojen hintojen vuoksi asiakkaat siirtyivät Hampurista Lyypekin lentoasemalle. Air Berlin väitti, että valtiontuen tuloksena Air Berlinille aiheutui merkittäviä taloudellisia tappioita. Air Berlinin oli lopetettava joidenkin lentojensa liikennöinti Ryanairin Lyypekin lentokentällä tarjoaman rinnakkaistarjonnan vuoksi. Lisäksi Air Berlin totesi, että sen on vaikeaa avata uusia reittikohteita Hampurin lentoasemalta niin kauan kuin Ryanair tarjoaa samoja kohteita Lyypekin lentoasemalta liian alhaisin hinnoin. |
| --- | --- |

(148)

Air Berlin katsoi, että Ryanairin markkinointistrategian tarkoituksena oli houkutella muun muassa Air Berlinin mahdollisia asiakkaita. Ryanairin halpojen hintojen vuoksi asiakkaat siirtyivät Hampurista Lyypekin lentoasemalle. Air Berlin väitti, että valtiontuen tuloksena Air Berlinille aiheutui merkittäviä taloudellisia tappioita. Air Berlinin oli lopetettava joidenkin lentojensa liikennöinti Ryanairin Lyypekin lentokentällä tarjoaman rinnakkaistarjonnan vuoksi. Lisäksi Air Berlin totesi, että sen on vaikeaa avata uusia reittikohteita Hampurin lentoasemalta niin kauan kuin Ryanair tarjoaa samoja kohteita Lyypekin lentoasemalta liian alhaisin hinnoin.

| (149) | Air Berlin viittasi myös Lyypekin lentoaseman sulkemiseen kuuden päivän ajaksi 19 päivästä huhtikuuta 2004 lähtien tukeakseen väitteitään siitä, että Ryanair maksoi kohtuuttoman pieniä maksuja ja että Lyypekin ja Hampurin välillä oli kilpailua. Sulkemisen aikana Ryanairin oli siirrettävä liikenteensä Lyypekin lentoasemalta Hampurin lentoasemalle. Hampurin lentoaseman korkeampien lentoasemamaksujen vuoksi Ryanairille aiheutui [...] euron lisäkustannukset, jotka Ryanair laskutti FLG:ltä. Air Berlin korosti, että Ryanair sai näin ollen jo [...] euron edun Hampurin lentoasemalta liikennöiviin lentoyhtiöihin nähden kuuden päivän ajan. |
| --- | --- |

(149)

Air Berlin viittasi myös Lyypekin lentoaseman sulkemiseen kuuden päivän ajaksi 19 päivästä huhtikuuta 2004 lähtien tukeakseen väitteitään siitä, että Ryanair maksoi kohtuuttoman pieniä maksuja ja että Lyypekin ja Hampurin välillä oli kilpailua. Sulkemisen aikana Ryanairin oli siirrettävä liikenteensä Lyypekin lentoasemalta Hampurin lentoasemalle. Hampurin lentoaseman korkeampien lentoasemamaksujen vuoksi Ryanairille aiheutui [...] euron lisäkustannukset, jotka Ryanair laskutti FLG:ltä. Air Berlin korosti, että Ryanair sai näin ollen jo [...] euron edun Hampurin lentoasemalta liikennöiviin lentoyhtiöihin nähden kuuden päivän ajan.

| (150) | Air Berlin esitti väitteensä tueksi taulukon matkustajamääristä ja lennoista ennen kuin Ryanair aloitti liikennöinnin Lyypekin lentoasemalta (vuoteen 1999 asti) ja sen jälkeen (vuodesta 2000):

  Taulukko 7


  Air Berlinin taulukko matkustajamääristä ja lennoista | Matkustajamäärä (henkilöä) | Lennot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 34 132 | (...) |
| 1998 | 60 520 | (...) |
| 1999 | 48 522 | (...) |
| 2000 | 142 586 | (...) |
| 2001 | 192 726 | (...) |
| 2002 | 244 684 | (...) |
| 2003 | 514 472 | (...) |

(150)

Air Berlin esitti väitteensä tueksi taulukon matkustajamääristä ja lennoista ennen kuin Ryanair aloitti liikennöinnin Lyypekin lentoasemalta (vuoteen 1999 asti) ja sen jälkeen (vuodesta 2000):

Taulukko 7

Taulukko 7

Air Berlinin taulukko matkustajamääristä ja lennoista

Air Berlinin taulukko matkustajamääristä ja lennoista

Matkustajamäärä (henkilöä)

Lennot

1997

34 132

(...)

1998

60 520

(...)

1999

48 522

(...)

2000

142 586

(...)

2001

192 726

(...)

2002

244 684

(...)

2003

514 472

(...)

| (151) | Taulukon 7 mukaan matkustajamäärät kasvoivat merkittävästi vuonna 2000, kun Ryanair alkoi tarjota lentoja lentoasemalta. Air Berlinin mukaan 97 prosenttia tästä matkustajamäärän lisäyksestä johtuu Ryanairista. Tässä yhteydessä on otettava huomioon FLG:n tappiot ennen kuin Ryanair aloitti liikennöinnin Lyypekin lentoasemalta (vuoteen 1999 asti) ja sen jälkeen (vuodesta 2000):

  Taulukko 8


  Air Berlinin taulukko FLG:n tappioista







  FLG | Tappiot (euroa) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | (...) |
| 2000 | (...) |
| 2001 | (...) |
| 2002 | (...) |
| 2003 | (...) |
| Yhteensä | (...) |

(151)

Taulukon 7 mukaan matkustajamäärät kasvoivat merkittävästi vuonna 2000, kun Ryanair alkoi tarjota lentoja lentoasemalta. Air Berlinin mukaan 97 prosenttia tästä matkustajamäärän lisäyksestä johtuu Ryanairista. Tässä yhteydessä on otettava huomioon FLG:n tappiot ennen kuin Ryanair aloitti liikennöinnin Lyypekin lentoasemalta (vuoteen 1999 asti) ja sen jälkeen (vuodesta 2000):

Taulukko 8

Taulukko 8

Air Berlinin taulukko FLG:n tappioista

Air Berlinin taulukko FLG:n tappioista

FLG

Tappiot (euroa)

1999

(...)

2000

(...)

2001

(...)

2002

(...)

2003

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

| (152) | Taulukon 7 ja taulukon 8 perusteella Air Berlin katsoi, että vaikka matkustajamäärät lähes kaksinkertaistuivat vuosina 2002–2003, tappiot kasvoivat tänä aikana yli [...] eurolla. Lisäksi Air Berlin täsmensi, että FLG myönsi Ryanairille edullisia ehtoja, alennuksia sekä palautuksia ja muita maksuja. Ryanairin Lyypekin lentoaseman käytöstä maksamat maksut olivat pienemmät kuin tuolloin sovelletussa maksutaulukossa vahvistetut maksut. Lisäksi Air Berlin totesi, että Ryanair toimitti markkinointipalveluja, jotka eivät olleet riippuvaisia markkinointikustannuksista. Air Berlinin mukaan Ryanairille markkinointipalveluista maksetut etuudet eivät ilmeisesti liittyneet Ryanairille aiheutuneisiin todellisiin markkinointimenoihin. |
| --- | --- |

(152)

Taulukon 7 ja taulukon 8 perusteella Air Berlin katsoi, että vaikka matkustajamäärät lähes kaksinkertaistuivat vuosina 2002–2003, tappiot kasvoivat tänä aikana yli [...] eurolla. Lisäksi Air Berlin täsmensi, että FLG myönsi Ryanairille edullisia ehtoja, alennuksia sekä palautuksia ja muita maksuja. Ryanairin Lyypekin lentoaseman käytöstä maksamat maksut olivat pienemmät kuin tuolloin sovelletussa maksutaulukossa vahvistetut maksut. Lisäksi Air Berlin totesi, että Ryanair toimitti markkinointipalveluja, jotka eivät olleet riippuvaisia markkinointikustannuksista. Air Berlinin mukaan Ryanairille markkinointipalveluista maksetut etuudet eivät ilmeisesti liittyneet Ryanairille aiheutuneisiin todellisiin markkinointimenoihin.

| (153) | Tästä syystä Air Berlin katsoo, että FLG:n ja Ryanairin välinen vuoden 2000 sopimus ei täyttänyt markkinoiden vaatimuksia. Air Berlinin mukaan Lyypekin lentoasemaa pidetään aluepoliittisista syistä eikä sen kannattavuuden vuoksi. |
| --- | --- |

(153)

Tästä syystä Air Berlin katsoo, että FLG:n ja Ryanairin välinen vuoden 2000 sopimus ei täyttänyt markkinoiden vaatimuksia. Air Berlinin mukaan Lyypekin lentoasemaa pidetään aluepoliittisista syistä eikä sen kannattavuuden vuoksi.

| (154) | Air Berlinin mukaan edullisten ehtojen myöntämistä Ryanairille Lyypekin lentoasemalla ja lentoaseman ehdollisen yksityistämisen toteutustapaa ja ehtoa ei voida tarkastella erikseen. Air Berlin ei pidä Infratilin kanssa tehtyä osallistumissopimusta näyttönä markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisuudesta, koska siihen sisältyy myyntioptio. Air Berlin katsoo päinvastoin, että markkinataloustoimija olisi käynnistänyt uuden tarjouskilpailun lentoasemasta vuonna 2005. |
| --- | --- |

(154)

Air Berlinin mukaan edullisten ehtojen myöntämistä Ryanairille Lyypekin lentoasemalla ja lentoaseman ehdollisen yksityistämisen toteutustapaa ja ehtoa ei voida tarkastella erikseen. Air Berlin ei pidä Infratilin kanssa tehtyä osallistumissopimusta näyttönä markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisuudesta, koska siihen sisältyy myyntioptio. Air Berlin katsoo päinvastoin, että markkinataloustoimija olisi käynnistänyt uuden tarjouskilpailun lentoasemasta vuonna 2005.

| (155) | Lisäksi Air Berlin totesi, että Ryanairin kanssa tehty sopimus johtui Saksan valtiosta. FLG:n yhtiöjärjestyksen mukaan hallintoneuvoston on hyväksyttävä lentoaseman käytöstä johtuvat maksut (yhtiöjärjestyksen 12 kohta). Neljä hallintoneuvoston kuudesta jäsenestä on Lyypekin kaupungin valitsemia. Tästä syystä Air Berlin katsoi, että Lyypekin kaupungin voitiin katsoa olleen vastuussa. Air Berlin pitää tiettyjä keskeisten FLG:n toimihenkilöiden lausuntoja lisänäyttönä siitä, että kyseinen sopimus johtui valtiosta. |
| --- | --- |

(155)

Lisäksi Air Berlin totesi, että Ryanairin kanssa tehty sopimus johtui Saksan valtiosta. FLG:n yhtiöjärjestyksen mukaan hallintoneuvoston on hyväksyttävä lentoaseman käytöstä johtuvat maksut (yhtiöjärjestyksen 12 kohta). Neljä hallintoneuvoston kuudesta jäsenestä on Lyypekin kaupungin valitsemia. Tästä syystä Air Berlin katsoi, että Lyypekin kaupungin voitiin katsoa olleen vastuussa. Air Berlin pitää tiettyjä keskeisten FLG:n toimihenkilöiden lausuntoja lisänäyttönä siitä, että kyseinen sopimus johtui valtiosta.

5.3.1.3   Infratil

Infratil

| (156) | Infratil totesi Ryanairille mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta, että vuoden 2000 sopimus oli taloudellisesti kestävä, lentoaseman kehittämisen kannalta merkittävä ja täysin markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Infratil katsoi lisäksi, että vuoden 2000 sopimus ja sen täytäntöönpano eivät johdu Lyypekin kaupungista tai muista valtiollisista yksiköistä. Lyypekin kaupunki tai hallintoneuvosto eivät antaneet mitään määräyksiä tai ohjeita vuoden 2000 sopimuksen hyväksymisestä eikä niillä ollut määräysvaltaa tähän hyväksymiseen. |
| --- | --- |

(156)

Infratil totesi Ryanairille mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta, että vuoden 2000 sopimus oli taloudellisesti kestävä, lentoaseman kehittämisen kannalta merkittävä ja täysin markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Infratil katsoi lisäksi, että vuoden 2000 sopimus ja sen täytäntöönpano eivät johdu Lyypekin kaupungista tai muista valtiollisista yksiköistä. Lyypekin kaupunki tai hallintoneuvosto eivät antaneet mitään määräyksiä tai ohjeita vuoden 2000 sopimuksen hyväksymisestä eikä niillä ollut määräysvaltaa tähän hyväksymiseen.

5.3.1.4   Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

| (157) | BDF katsoo, että FLG:n Ryanairille tarjoamat ehdot eivät sovellu sisämarkkinoille, koska ne eivät täytä avoimuuden ja syrjimättömyyden vaatimuksia eivätkä sisällä seuraamuksia siltä varalta, että Ryanair ei täytä vuoden 2000 sopimuksen mukaisia velvoitteitaan. |
| --- | --- |

(157)

BDF katsoo, että FLG:n Ryanairille tarjoamat ehdot eivät sovellu sisämarkkinoille, koska ne eivät täytä avoimuuden ja syrjimättömyyden vaatimuksia eivätkä sisällä seuraamuksia siltä varalta, että Ryanair ei täytä vuoden 2000 sopimuksen mukaisia velvoitteitaan.

| (158) | BDF:n mukaan syrjivät poikkeukset voimassa olevista maksutaulukoista yhden tietyn lentoyhtiön hyväksi aiheuttavat kilpailun voimakasta vääristymistä ja matkustajien tuettua uudelleenjakoa samalla kaupunkialueella, mikä ei ole kokonaistaloudellisesti järkevää. Lisäksi BDF totesi, että toimenpide on ilmoitettava komissiolle, jos ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että toimenpide sisältää valtiontukea. BDF totesi, että tietyin edellytyksin on oikeudellisesti mahdollista sulkea saksalainen lentoasema sen pitäjän pyynnöstä. |
| --- | --- |

(158)

BDF:n mukaan syrjivät poikkeukset voimassa olevista maksutaulukoista yhden tietyn lentoyhtiön hyväksi aiheuttavat kilpailun voimakasta vääristymistä ja matkustajien tuettua uudelleenjakoa samalla kaupunkialueella, mikä ei ole kokonaistaloudellisesti järkevää. Lisäksi BDF totesi, että toimenpide on ilmoitettava komissiolle, jos ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että toimenpide sisältää valtiontukea. BDF totesi, että tietyin edellytyksin on oikeudellisesti mahdollista sulkea saksalainen lentoasema sen pitäjän pyynnöstä.

5.3.2   
  Vuoden 2010 sopimukset

Vuoden 2010 sopimukset

5.3.2.1   Flughafen Lübeck GmbH

Flughafen Lübeck GmbH

| (159) | FLG totesi, ettei toimenpide johtunut Saksan valtiosta, koska FLG neuvotteli vuoden 2010 sopimukset itsenäisesti. |
| --- | --- |

(159)

FLG totesi, ettei toimenpide johtunut Saksan valtiosta, koska FLG neuvotteli vuoden 2010 sopimukset itsenäisesti.

5.3.2.2   Ryanair

Ryanair

| (160) | Ryanair katsoi, että vuoden 2010 sopimukset eivät johtuneet valtiosta. |
| --- | --- |

(160)

Ryanair katsoi, että vuoden 2010 sopimukset eivät johtuneet valtiosta.

| (161) | Ryanair totesi, että sivusopimukset nro 1 ja nro 2 ovat vain lyhyitä lisäsopimuksia, joilla jatkettiin Ryanairin vuoden 2000 sopimuksen mukaisten järjestelyjen voimassaoloa. Ainoa uusi seikka oli lisäsopimukseen nro 1 sisältyvä kaupallisesti neuvoteltu mukautus markkinointitukeen. Näin ollen Ryanair totesi, että molempien lisäsopimusten vaikutuksia käsitellään Ryanairin huomautuksissa vuoden 2000 sopimuksesta. |
| --- | --- |

(161)

Ryanair totesi, että sivusopimukset nro 1 ja nro 2 ovat vain lyhyitä lisäsopimuksia, joilla jatkettiin Ryanairin vuoden 2000 sopimuksen mukaisten järjestelyjen voimassaoloa. Ainoa uusi seikka oli lisäsopimukseen nro 1 sisältyvä kaupallisesti neuvoteltu mukautus markkinointitukeen. Näin ollen Ryanair totesi, että molempien lisäsopimusten vaikutuksia käsitellään Ryanairin huomautuksissa vuoden 2000 sopimuksesta.

| (162) | Ryanair toimitti Oxeran laatiman raportin (30), jossa arvioitiin lisäsopimuksen nro 1 ja lisäsopimuksen nro 2 odotettua kannattavuutta Lyypekin lentoaseman ennen lisäsopimusten nro 1 ja nro 2 allekirjoittamista laatiman vuoden 2009 liiketoimintasuunnitelman (31) perusteella. Raportin mukaan molempien lisäsopimustenallekirjoitusajankohtana kohtuullisten oletusten mukaan sopimusten oletettiin olevan riittävän kannattavia. Markkinataloustoimijan tavoin toimiva lentoasema olisi tarjonnut samanlaisia ehtoja. Oxeran mukaan näin on myös tarkasteltaessa vuoden 2010 markkinointipalvelusopimusta yhdessä maalis- ja lokakuussa 2010 tehtyjen lisäsopimusten kanssa. Näin ollen markkinointikustannukset sisältyivät arviointiin. |
| --- | --- |

(162)

Ryanair toimitti Oxeran laatiman raportin (30), jossa arvioitiin lisäsopimuksen nro 1 ja lisäsopimuksen nro 2 odotettua kannattavuutta Lyypekin lentoaseman ennen lisäsopimusten nro 1 ja nro 2 allekirjoittamista laatiman vuoden 2009 liiketoimintasuunnitelman (31) perusteella. Raportin mukaan molempien lisäsopimustenallekirjoitusajankohtana kohtuullisten oletusten mukaan sopimusten oletettiin olevan riittävän kannattavia. Markkinataloustoimijan tavoin toimiva lentoasema olisi tarjonnut samanlaisia ehtoja. Oxeran mukaan näin on myös tarkasteltaessa vuoden 2010 markkinointipalvelusopimusta yhdessä maalis- ja lokakuussa 2010 tehtyjen lisäsopimusten kanssa. Näin ollen markkinointikustannukset sisältyivät arviointiin.

30

31

5.3.2.3   Air Berlin

Air Berlin

| (163) | Air Berlin huomautti, että vuonna 2010 allekirjoitettiin kolme sopimusta: lisäsopimus nro 1, lisäsopimus nro 2 ja vuoden 2010 markkinointipalvelusopimus. Komission olisi otettava arvioinnissaan huomioon kaikki vuonna 2010 tehdyt sopimukset. |
| --- | --- |

(163)

Air Berlin huomautti, että vuonna 2010 allekirjoitettiin kolme sopimusta: lisäsopimus nro 1, lisäsopimus nro 2 ja vuoden 2010 markkinointipalvelusopimus. Komission olisi otettava arvioinnissaan huomioon kaikki vuonna 2010 tehdyt sopimukset.

5.4   LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

LENTOASEMALLA SUORITETTAVASTA LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

RYANAIR JA WIZZ AIR

| (164) | Ryanair ja Wizz Air katsoivat, että asiassa Stardust Marine annetun tuomion (32) perusteella kaiken Lyypekin lentoaseman Wizz Airille ja muille lentoyhtiöille väitetysti myöntämän tuen ei voida katsoa johtuvan Saksan valtiosta. Wizz Air katsoo myös, että vaikka Lyypekin kaupunki oli lentoaseman ainoa omistaja kyseisenä aikana, tämä ei ole riittävä peruste, joka vahvistaisi tuen johtuvan valtiosta. Wizz Air katsoo, että se, ettei tuki johtunut Saksan valtiosta, oli vielä ilmeisempää aikana, jona Infratil omisti 90 prosenttia FLG:n osakkeista. |
| --- | --- |

(164)

Ryanair ja Wizz Air katsoivat, että asiassa Stardust Marine annetun tuomion (32) perusteella kaiken Lyypekin lentoaseman Wizz Airille ja muille lentoyhtiöille väitetysti myöntämän tuen ei voida katsoa johtuvan Saksan valtiosta. Wizz Air katsoo myös, että vaikka Lyypekin kaupunki oli lentoaseman ainoa omistaja kyseisenä aikana, tämä ei ole riittävä peruste, joka vahvistaisi tuen johtuvan valtiosta. Wizz Air katsoo, että se, ettei tuki johtunut Saksan valtiosta, oli vielä ilmeisempää aikana, jona Infratil omisti 90 prosenttia FLG:n osakkeista.

32

| (165) | Ryanair ja Wizz Air totesivat, että kyseiset maksut ja mahdolliset alennukset muodostavat merkityksettömän pienen osan lentoyhtiöiden lentoasemakustannuksista. Ryanairin mukaan kyseisiä maksuja ei voida arvioida erikseen, koska jäänpoistolla ei ole vähittäismarkkinoita. Jäänpoistosta myönnettävä alennus korvautuu todennäköisesti lentoaseman muissa neuvottelujen kohdissa saamilla kaupallisilla eduilla. Ryanair lainasi asiassa Charleroi annettua tuomiota, jossa vahvistetaan, että ”[y]ksityinen sijoittaja -arviointiperustetta sovellettaessa on kuitenkin tarpeen tarkastella liiketoimea kokonaisuudessaan” (33). |
| --- | --- |

(165)

Ryanair ja Wizz Air totesivat, että kyseiset maksut ja mahdolliset alennukset muodostavat merkityksettömän pienen osan lentoyhtiöiden lentoasemakustannuksista. Ryanairin mukaan kyseisiä maksuja ei voida arvioida erikseen, koska jäänpoistolla ei ole vähittäismarkkinoita. Jäänpoistosta myönnettävä alennus korvautuu todennäköisesti lentoaseman muissa neuvottelujen kohdissa saamilla kaupallisilla eduilla. Ryanair lainasi asiassa Charleroi annettua tuomiota, jossa vahvistetaan, että ”[y]ksityinen sijoittaja -arviointiperustetta sovellettaessa on kuitenkin tarpeen tarkastella liiketoimea kokonaisuudessaan” (33).

33

| (166) | Ryanair ja Wizz Air totesivat lisäksi, että Lyypekin lentoasemalla jäänpoistonesteestä peritty hinta oli normaali julkisilla ja yksityisillä lentoasemilla peritty hinta. |
| --- | --- |

(166)

Ryanair ja Wizz Air totesivat lisäksi, että Lyypekin lentoasemalla jäänpoistonesteestä peritty hinta oli normaali julkisilla ja yksityisillä lentoasemilla peritty hinta.

6.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSIA KOSKEVAT SAKSAN HUOMAUTUKSET

KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSIA KOSKEVAT SAKSAN HUOMAUTUKSET

6.1   KOMMENTIT RYANAIRIN HUOMAUTUKSISTA

KOMMENTIT RYANAIRIN HUOMAUTUKSISTA

| (167) | Saksan mukaan Ryanairin huomautukset paljastavat FLG:n toimineen markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisesti. |
| --- | --- |

(167)

Saksan mukaan Ryanairin huomautukset paljastavat FLG:n toimineen markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisesti.

| (168) | Saksa korosti erityisesti Ryanairin hyödyllistä lähestymistapaa, jossa sopimuksen markkinaehtoisuus todistettiin kannattavuusanalyysilla ja vertailuanalyysilla. |
| --- | --- |

(168)

Saksa korosti erityisesti Ryanairin hyödyllistä lähestymistapaa, jossa sopimuksen markkinaehtoisuus todistettiin kannattavuusanalyysilla ja vertailuanalyysilla.

| (169) | Saksan mukaan lisäsopimukset nro 1 ja nro 2 eivät ole tämän tutkinnan kannalta merkityksellisiä. Ensinnäkin maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyt lisäsopimukset eivät johdu valtiosta, koska FLG neuvotteli ja teki ne itsenäisesti Lyypekin kaupungin puuttumatta asiaan. Toiseksi, Saksa huomautti lisäsopimuksen nro 2 osalta, että se oli vain vuoden 2000 sopimuksen jatko eikä siten sisältänyt mitään oleellisia muutoksia. Näin ollen kaikki vuoden 2000 sopimusta koskevat näkökohdat soveltuvat myös lisäsopimuksiin. |
| --- | --- |

(169)

Saksan mukaan lisäsopimukset nro 1 ja nro 2 eivät ole tämän tutkinnan kannalta merkityksellisiä. Ensinnäkin maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyt lisäsopimukset eivät johdu valtiosta, koska FLG neuvotteli ja teki ne itsenäisesti Lyypekin kaupungin puuttumatta asiaan. Toiseksi, Saksa huomautti lisäsopimuksen nro 2 osalta, että se oli vain vuoden 2000 sopimuksen jatko eikä siten sisältänyt mitään oleellisia muutoksia. Näin ollen kaikki vuoden 2000 sopimusta koskevat näkökohdat soveltuvat myös lisäsopimuksiin.

| (170) | Saksa totesi, ettei se ymmärrä, miksi vuoden 2010 markkinointipalvelusopimus pitäisi sisällyttää tähän tutkintaan, koska siihen ei liittynyt julkisia varoja. Vuoden 2010 markkinointipalvelusopimuksessa vahvistetuista kustannuksista vastasi IHK Lübeck. Lisäksi Saksa huomautti, että vuoden 2010 markkinapalvelusopimuksen voidaan katsoa olevan markkinaehtoinen. Tätä tukee huomio siitä, että FLG:ltä perittiin vähemmän kustannuksia kuin muilta lentoasemilta, joilla oli samanlainen sopimus. Sitä paitsi vuoden 2010 markkinapalvelusopimus perustui Ryanairin lupaukseen laajentaa lentovalikoimaansa kahdella reittikohteella. |
| --- | --- |

(170)

Saksa totesi, ettei se ymmärrä, miksi vuoden 2010 markkinointipalvelusopimus pitäisi sisällyttää tähän tutkintaan, koska siihen ei liittynyt julkisia varoja. Vuoden 2010 markkinointipalvelusopimuksessa vahvistetuista kustannuksista vastasi IHK Lübeck. Lisäksi Saksa huomautti, että vuoden 2010 markkinapalvelusopimuksen voidaan katsoa olevan markkinaehtoinen. Tätä tukee huomio siitä, että FLG:ltä perittiin vähemmän kustannuksia kuin muilta lentoasemilta, joilla oli samanlainen sopimus. Sitä paitsi vuoden 2010 markkinapalvelusopimus perustui Ryanairin lupaukseen laajentaa lentovalikoimaansa kahdella reittikohteella.

| (171) | Toinen seikka, josta Saksa huomautti, on Lyypekin lentoaseman tehtävä Hampurin lentoaseman varalentoasemana ja Pohjois-Saksan väestön kannalta tarpeellisena infrastruktuurina. |
| --- | --- |

(171)

Toinen seikka, josta Saksa huomautti, on Lyypekin lentoaseman tehtävä Hampurin lentoaseman varalentoasemana ja Pohjois-Saksan väestön kannalta tarpeellisena infrastruktuurina.

6.2   KOMMENTIT SGF:N HUOMAUTUKSISTA

KOMMENTIT SGF:N HUOMAUTUKSISTA

| (172) | Saksa totesi, että SGF ei ollut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan h alakohdan mukainen asianomainen osapuoli eikä sillä siten ollut oikeutta esittää huomautuksia. SGF:n jäsenet vain omistavat maata lentoaseman lähistöllä ja haluavat siksi päästä eroon lentoaseman toiminnan aiheuttamista koetuista haitoista. Tällaisiin päämääriin on kuitenkin pyrittävä kansallisten oikeussuojakeinojen avulla. |
| --- | --- |

(172)

Saksa totesi, että SGF ei ollut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan h alakohdan mukainen asianomainen osapuoli eikä sillä siten ollut oikeutta esittää huomautuksia. SGF:n jäsenet vain omistavat maata lentoaseman lähistöllä ja haluavat siksi päästä eroon lentoaseman toiminnan aiheuttamista koetuista haitoista. Tällaisiin päämääriin on kuitenkin pyrittävä kansallisten oikeussuojakeinojen avulla.

| (173) | Lisäksi Saksa katsoi, että SGF:n huomautusten sisältö ei pidä paikkaansa. Saksa on ensinnäkin eri mieltä SGF:n lausumasta, jonka mukaan Lyypekin lentoasema ei hoida julkisen palvelun tehtävää. SFG oli väittänyt, että lentoaseman toiminta on yleisen edun mukaista vain ”yleisilmailua” koskevien etujen osalta. Saksa on tästä eri mieltä, koska Lyypekin lentoasemalla on toimintavelvollisuus infrastruktuuria koskeviin julkisen palvelun tehtäviin sekä Hampurin lentoaseman varalentoaseman tehtävään liittyvistä syistä. Jälkimmäinen tehtävä vahvistettiin virallisesti Pohjois-Saksan ilmaliikenteen toimintamallissa (Norddeutsches Luftverkehrskonzept). |
| --- | --- |

(173)

Lisäksi Saksa katsoi, että SGF:n huomautusten sisältö ei pidä paikkaansa. Saksa on ensinnäkin eri mieltä SGF:n lausumasta, jonka mukaan Lyypekin lentoasema ei hoida julkisen palvelun tehtävää. SFG oli väittänyt, että lentoaseman toiminta on yleisen edun mukaista vain ”yleisilmailua” koskevien etujen osalta. Saksa on tästä eri mieltä, koska Lyypekin lentoasemalla on toimintavelvollisuus infrastruktuuria koskeviin julkisen palvelun tehtäviin sekä Hampurin lentoaseman varalentoaseman tehtävään liittyvistä syistä. Jälkimmäinen tehtävä vahvistettiin virallisesti Pohjois-Saksan ilmaliikenteen toimintamallissa (Norddeutsches Luftverkehrskonzept).

| (174) | Vuokrasopimuksen suhteen Saksa toisti kantansa, jonka mukaan sen paremmin vuoden 2005 loppuun asti voimassa ollut vanha vuokrasopimus kuin vuodesta 2006 lähtien voimassa ollut uusi vuokrasopimus eivät aiheuttaneet FLG:lle etua. |
| --- | --- |

(174)

Vuokrasopimuksen suhteen Saksa toisti kantansa, jonka mukaan sen paremmin vuoden 2005 loppuun asti voimassa ollut vanha vuokrasopimus kuin vuodesta 2006 lähtien voimassa ollut uusi vuokrasopimus eivät aiheuttaneet FLG:lle etua.

| (175) | Saksa kommentoi myös SGF:n huomautuksia infrastruktuuri-investoinneista. Saksa totesi, että rakennuslupa on vain hallinnollinen väline, joka voidaan myöntää taannehtivasti. Se ei ole rahoituksen hyväksymisen edellytys eikä vaikuta kilpailuun. Lisäksi Saksa oli eri mieltä SGF:n kanssa investointien luokittelusta kunnossapitotoimenpiteiksi pikemmin kuin lentoaseman liikennetoimintoja parantaviksi toimenpiteiksi. Saksan näkemyksen mukaan toimenpiteet olivat tarpeen kansallisten ja kansainvälisten määräysten noudattamiseksi. Saksan mukaan siitä, että Ryanair on lentoaseman suurin käyttäjä, ei voida päätellä, että sitä suositaan. |
| --- | --- |

(175)

Saksa kommentoi myös SGF:n huomautuksia infrastruktuuri-investoinneista. Saksa totesi, että rakennuslupa on vain hallinnollinen väline, joka voidaan myöntää taannehtivasti. Se ei ole rahoituksen hyväksymisen edellytys eikä vaikuta kilpailuun. Lisäksi Saksa oli eri mieltä SGF:n kanssa investointien luokittelusta kunnossapitotoimenpiteiksi pikemmin kuin lentoaseman liikennetoimintoja parantaviksi toimenpiteiksi. Saksan näkemyksen mukaan toimenpiteet olivat tarpeen kansallisten ja kansainvälisten määräysten noudattamiseksi. Saksan mukaan siitä, että Ryanair on lentoaseman suurin käyttäjä, ei voida päätellä, että sitä suositaan.

| (176) | Lyypekin lentoaseman keskipitkän aikavälin näkymiä koskevista SGF:n laskelmista Saksa totesi toimitettujen huomautusten olevan virheellisiä. Saksa katsoi näytetyn toteen, että investointiajankohtana oli olemassa optimistiset keskipitkän aikavälin näkymät, kuten komissio myönsi vuoden 2007 aloittamispäätöksessä. |
| --- | --- |

(176)

Lyypekin lentoaseman keskipitkän aikavälin näkymiä koskevista SGF:n laskelmista Saksa totesi toimitettujen huomautusten olevan virheellisiä. Saksa katsoi näytetyn toteen, että investointiajankohtana oli olemassa optimistiset keskipitkän aikavälin näkymät, kuten komissio myönsi vuoden 2007 aloittamispäätöksessä.

| (177) | Lisäksi Saksa kommentoi SGF:n väitteitä siitä, että FLG oli ”vaikeuksissa oleva yritys”. Saksa katsoo, että valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuihin suuntaviivoihin perustuvat SGF:n väitteet ovat merkityksettömiä. Saksan mukaan näitä suuntaviivoja ei voida soveltaa tässä asiassa, koska myönnetyt etuudet eivät ole valtiontukea. Etuuksia ei luokiteltu koskaan pelastamis- tai rakenneuudistustueksi, jolloin ne olisi täytynyt hyväksyä muiden suuntaviivojen nojalla. |
| --- | --- |

(177)

Lisäksi Saksa kommentoi SGF:n väitteitä siitä, että FLG oli ”vaikeuksissa oleva yritys”. Saksa katsoo, että valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuihin suuntaviivoihin perustuvat SGF:n väitteet ovat merkityksettömiä. Saksan mukaan näitä suuntaviivoja ei voida soveltaa tässä asiassa, koska myönnetyt etuudet eivät ole valtiontukea. Etuuksia ei luokiteltu koskaan pelastamis- tai rakenneuudistustueksi, jolloin ne olisi täytynyt hyväksyä muiden suuntaviivojen nojalla.

| (178) | Saksa on eri mieltä SGF:n lausumasta, jonka mukaan Lyypekin kaupunki väitti, että lentokentän sulkeminen oli mahdotonta ja että se ei harkinnut tällaista vaihtoehtoa. Saksan mukaan Lyypekin kaupunki harkitsi tätä vaihtoehtoa mutta hylkäsi sen, koska laskelmien mukaan se ei olisi ollut taloudellisin päätös. Lisäksi Saksa selvensi, että lentoasemaa ei voida sulkea tilapäisesti LuftVZO:n 45 §:n 1 momentin vuoksi. Lentoasemapalvelut ovat julkinen hyödyke ja niillä on toimintavelvollisuus. Näin ollen lentoaseman sulkeminen edellyttää toimintaluvan peruuttamista pitkän oikeudellisen menettelyn tuloksena. Saksa väittää, että luvan peruuttaminen on pois suljettua, jos asiasta vastaava hallinto katsoo yleisen edun edellyttävän lentoaseman toiminnan jatkamista. Näin ollen yritys sulkea lentoasema ei olisi mahdoton, mutta varmasti vaikea, aikaa vievä ja siten kallis. Tällaisia seurauksia mainittiin aiheutuneen Berliinin Tempelhofin lentoaseman sulkemisen yhteydessä. Tästä syystä Saksa katsoi, että päätös hylätä lentoaseman sulkemisen vaihtoehto ja sen sijaan laajentaa ja investoida infrastruktuuriin yksityisen sijoittajan houkuttelemiseksi oli taloudellisempi päätös. Jälkikäteen tarkasteltuna tämä oli oikea toimintatapa, koska yksityinen sijoittaja löydettiin. |
| --- | --- |

(178)

Saksa on eri mieltä SGF:n lausumasta, jonka mukaan Lyypekin kaupunki väitti, että lentokentän sulkeminen oli mahdotonta ja että se ei harkinnut tällaista vaihtoehtoa. Saksan mukaan Lyypekin kaupunki harkitsi tätä vaihtoehtoa mutta hylkäsi sen, koska laskelmien mukaan se ei olisi ollut taloudellisin päätös. Lisäksi Saksa selvensi, että lentoasemaa ei voida sulkea tilapäisesti LuftVZO:n 45 §:n 1 momentin vuoksi. Lentoasemapalvelut ovat julkinen hyödyke ja niillä on toimintavelvollisuus. Näin ollen lentoaseman sulkeminen edellyttää toimintaluvan peruuttamista pitkän oikeudellisen menettelyn tuloksena. Saksa väittää, että luvan peruuttaminen on pois suljettua, jos asiasta vastaava hallinto katsoo yleisen edun edellyttävän lentoaseman toiminnan jatkamista. Näin ollen yritys sulkea lentoasema ei olisi mahdoton, mutta varmasti vaikea, aikaa vievä ja siten kallis. Tällaisia seurauksia mainittiin aiheutuneen Berliinin Tempelhofin lentoaseman sulkemisen yhteydessä. Tästä syystä Saksa katsoi, että päätös hylätä lentoaseman sulkemisen vaihtoehto ja sen sijaan laajentaa ja investoida infrastruktuuriin yksityisen sijoittajan houkuttelemiseksi oli taloudellisempi päätös. Jälkikäteen tarkasteltuna tämä oli oikea toimintatapa, koska yksityinen sijoittaja löydettiin.

6.3   KOMMENTIT AIR BERLININ HUOMAUTUKSISTA

KOMMENTIT AIR BERLININ HUOMAUTUKSISTA

| (179) | Saksan mukaan Air Berlinille olisi myönnetty samat edut kuin Ryanairille, jos se olisi täyttänyt samat matkustajamääriä ja lentotiheyttä koskevat vaatimukset. Air Berlin kuitenkin hylkäsi tarjoukset neuvotteluista FLG:n kanssa, koska se ei koskaan aikonut aloittaa liikennöintiä Lyypekin lentoasemalta. Sitä vastoin Air Berlin ei ole koskaan vastustanut ehtoja, joilla Ryanair liikennöi Hampurin lentoasemalta. Lisäksi useat lentoyhtiöt ovatvalittaneet (muun muassa komissiolle), että Air Berlin on hyötynyt huomattavasta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien myöntämästä valtiontuesta. Näin ollen se ei voi esittää itseään uhrina pääkilpailijaansa Ryanairiin nähden. |
| --- | --- |

(179)

Saksan mukaan Air Berlinille olisi myönnetty samat edut kuin Ryanairille, jos se olisi täyttänyt samat matkustajamääriä ja lentotiheyttä koskevat vaatimukset. Air Berlin kuitenkin hylkäsi tarjoukset neuvotteluista FLG:n kanssa, koska se ei koskaan aikonut aloittaa liikennöintiä Lyypekin lentoasemalta. Sitä vastoin Air Berlin ei ole koskaan vastustanut ehtoja, joilla Ryanair liikennöi Hampurin lentoasemalta. Lisäksi useat lentoyhtiöt ovatvalittaneet (muun muassa komissiolle), että Air Berlin on hyötynyt huomattavasta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien myöntämästä valtiontuesta. Näin ollen se ei voi esittää itseään uhrina pääkilpailijaansa Ryanairiin nähden.

| (180) | Saksa oli eri mieltä Air Berlinin huomautuksista, jotka koskivat kilpailun olemassaoloa Lyypekin lentoaseman ja Hampurin lentoaseman välillä. Saksa viittaa etenkin siihen, että Hampurin lentoasemalla oli 70 kertaa niin paljon matkustajia kuin Lyypekin lentoasemalla vuonna 2000, jolloin vuoden 2000 sopimus Ryanairin kanssa allekirjoitettiin. Muiden lentoasemien valitusten puute osoittaa, että näiden kahden lentoaseman välillä ei ollut kilpailua. Saksa lisäsi myös, että Hampurin ja Rostockin lentoasemat kasvoivat vuonna 2008, kun taas Lyypekin lentoaseman matkustajamäärät vähenivät 10 prosenttia. |
| --- | --- |

(180)

Saksa oli eri mieltä Air Berlinin huomautuksista, jotka koskivat kilpailun olemassaoloa Lyypekin lentoaseman ja Hampurin lentoaseman välillä. Saksa viittaa etenkin siihen, että Hampurin lentoasemalla oli 70 kertaa niin paljon matkustajia kuin Lyypekin lentoasemalla vuonna 2000, jolloin vuoden 2000 sopimus Ryanairin kanssa allekirjoitettiin. Muiden lentoasemien valitusten puute osoittaa, että näiden kahden lentoaseman välillä ei ollut kilpailua. Saksa lisäsi myös, että Hampurin ja Rostockin lentoasemat kasvoivat vuonna 2008, kun taas Lyypekin lentoaseman matkustajamäärät vähenivät 10 prosenttia.

| (181) | Lisäksi Saksa kiisti Air Berlinin väitteen siitä, että Ryanairille aiheutui taloudellinen etu. Saksa totesi, että Air Berlin käytti virheellisiä laskelmia ja että ainoa merkityksellinen peruste sen arvioimiseksi, onko lentoaseman ja lentoyhtiön välinen sopimus markkinaehtoinen, oli markkinataloustoimijaperiaate. Saksa katsoo, että Ryanairin sopimukset täyttivät markkinoiden vaatimukset, koska lentoaseman pitkän aikavälin näkymät olivat positiiviset vuonna 2000. |
| --- | --- |

(181)

Lisäksi Saksa kiisti Air Berlinin väitteen siitä, että Ryanairille aiheutui taloudellinen etu. Saksa totesi, että Air Berlin käytti virheellisiä laskelmia ja että ainoa merkityksellinen peruste sen arvioimiseksi, onko lentoaseman ja lentoyhtiön välinen sopimus markkinaehtoinen, oli markkinataloustoimijaperiaate. Saksa katsoo, että Ryanairin sopimukset täyttivät markkinoiden vaatimukset, koska lentoaseman pitkän aikavälin näkymät olivat positiiviset vuonna 2000.

6.4   KOMMENTIT BDF:N HUOMAUTUKSISTA

KOMMENTIT BDF:N HUOMAUTUKSISTA

| (182) | Saksa huomautti, että Air Berlin on BDF:n jäsen, ja tästä syystä niiden yhteydet ovat läheiset ja huomautukset päällekkäisiä. Saksa oli eri mieltä siitä, että FLG loisi kysyntää keinotekoisesti liian alhaisilla hinnoilla ja että FLG poikkeaisi maksutaulukosta syrjivästi yhden lentoyhtiön eduksi. Saksan mukaan FLG:llä ei olisi mitään syytä syrjiä yksittäisiä lentoyhtiöitä kysynnän lisäämiseksi. Päinvastoin, useammat lentoyhtiöt olisivat merkinneet liiketoiminnan lisääntymistä Lyypekin lentoasemalla. Näin ollen Saksa toteaa, että mikä tahansa lentoyhtiö olisi voinut tehdä sopimuksen Lyypekin lentoaseman kanssa samanlaisin ehdoin, jos se olisi tehnyt Ryanairin tarjoukseen verrattavissa olevan tarjouksen. |
| --- | --- |

(182)

Saksa huomautti, että Air Berlin on BDF:n jäsen, ja tästä syystä niiden yhteydet ovat läheiset ja huomautukset päällekkäisiä. Saksa oli eri mieltä siitä, että FLG loisi kysyntää keinotekoisesti liian alhaisilla hinnoilla ja että FLG poikkeaisi maksutaulukosta syrjivästi yhden lentoyhtiön eduksi. Saksan mukaan FLG:llä ei olisi mitään syytä syrjiä yksittäisiä lentoyhtiöitä kysynnän lisäämiseksi. Päinvastoin, useammat lentoyhtiöt olisivat merkinneet liiketoiminnan lisääntymistä Lyypekin lentoasemalla. Näin ollen Saksa toteaa, että mikä tahansa lentoyhtiö olisi voinut tehdä sopimuksen Lyypekin lentoaseman kanssa samanlaisin ehdoin, jos se olisi tehnyt Ryanairin tarjoukseen verrattavissa olevan tarjouksen.

7.   ARVIOINTI

ARVIOINTI

7.1   JOHDANTO

JOHDANTO

| (183) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Jotta toimenpide voidaan määritellä valtiontueksi, seuraavien ehtojen on täytyttävä:






  — | edunsaaja on yritys |
| --- | --- | --- |

(183)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Jotta toimenpide voidaan määritellä valtiontueksi, seuraavien ehtojen on täytyttävä:

—

edunsaaja on yritys

| — | toimenpiteestä koituu etua |
| --- | --- |

—

toimenpiteestä koituu etua

| — | etu myönnetään valtion varoista |
| --- | --- |

—

etu myönnetään valtion varoista

| — | etu on valikoiva ja |
| --- | --- |

—

etu on valikoiva ja

| — | toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

—

toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (184) | Näin ollen on selvitettävä, täyttyvätkö nämä ehdot kunkin tarkasteltavana olevan toimenpiteen osalta, jotka ovat






  — | FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki |
| --- | --- | --- |

(184)

Näin ollen on selvitettävä, täyttyvätkö nämä ehdot kunkin tarkasteltavana olevan toimenpiteen osalta, jotka ovat

—

FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki

| — | Infratilille mahdollisesti myönnetty valtiontuki |
| --- | --- |

—

Infratilille mahdollisesti myönnetty valtiontuki

| — | Ryanairille mahdollisesti myönnetty valtiontuki ja |
| --- | --- |

—

Ryanairille mahdollisesti myönnetty valtiontuki ja

| — | lentoasemalla suoritettavasta lentokoneiden jäänpoistosta perittävät maksut. |
| --- | --- |

—

lentoasemalla suoritettavasta lentokoneiden jäänpoistosta perittävät maksut.

| (185) | FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta komissio arvioi ensin, onko valtiontuen mahdollinen edunsaaja FLG edelleen olemassa, ja jos ei ole, jatkuuko FLG:n taloudellinen toiminta edelleen. Lisäksi komission on arvioitava, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen aiheuttama etu voitu siirtää sen seuraajille eli onko olemassa taloudellinen jatkuvuus. |
| --- | --- |

(185)

FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta komissio arvioi ensin, onko valtiontuen mahdollinen edunsaaja FLG edelleen olemassa, ja jos ei ole, jatkuuko FLG:n taloudellinen toiminta edelleen. Lisäksi komission on arvioitava, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetyn valtiontuen aiheuttama etu voitu siirtää sen seuraajille eli onko olemassa taloudellinen jatkuvuus.

| (186) | Ryanairille mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta komissio arvioi ainoastaan vuoden 2000 sopimusta. Tämän päätöksen tekoajankohtana komissiolla ei ole riittävästi tietoja arvioidakseen, ovatko myöhemmät, varsinkin vuonna 2010 tehdyt, sopimukset Ryanairille myönnettyä valtiontukea. Tästä syystä näitä sopimuksia arvioidaan erillisessä päätöksessä. |
| --- | --- |

(186)

Ryanairille mahdollisesti myönnetyn valtiontuen osalta komissio arvioi ainoastaan vuoden 2000 sopimusta. Tämän päätöksen tekoajankohtana komissiolla ei ole riittävästi tietoja arvioidakseen, ovatko myöhemmät, varsinkin vuonna 2010 tehdyt, sopimukset Ryanairille myönnettyä valtiontukea. Tästä syystä näitä sopimuksia arvioidaan erillisessä päätöksessä.

7.2   FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

FLG:LLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

7.2.1   
  Mahdollisen valtiontuen edunsaaja

Mahdollisen valtiontuen edunsaaja

| (187) | Komissio on aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta. Osa FLG:n omaisuuseristä myytiin kuitenkin tammikuussa 2013 Yasminalle. FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin ja FLG lakkasi olemasta oikeushenkilönä. Yasmina ilmoitti maksukyvyttömyydestään vuonna 2014, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen huhtikuussa 2014. PuRen osti elokuussa 2014 Yasminan omaisuuserät. |
| --- | --- |

(187)

Komissio on aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta. Osa FLG:n omaisuuseristä myytiin kuitenkin tammikuussa 2013 Yasminalle. FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin ja FLG lakkasi olemasta oikeushenkilönä. Yasmina ilmoitti maksukyvyttömyydestään vuonna 2014, mikä johti maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamiseen huhtikuussa 2014. PuRen osti elokuussa 2014 Yasminan omaisuuserät.

| (188) | Tapauksissa, jossa komissio tekee kielteisen päätöksen, jolla määrätään perimään takaisin yritykselle myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti, takaisinperintävelvollisuus voidaan ulottaa koskemaan uutta yritystä, jolle kyseisen tuen edunsaaja on luovuttanut tai myynyt osittain tai kokonaan omaisuutensa, mikäli luovutuksen tai myynnin rakenne osoittaa, että näiden kahden yrityksen välillä on taloudellinen jatkuvuus. |
| --- | --- |

(188)

Tapauksissa, jossa komissio tekee kielteisen päätöksen, jolla määrätään perimään takaisin yritykselle myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti, takaisinperintävelvollisuus voidaan ulottaa koskemaan uutta yritystä, jolle kyseisen tuen edunsaaja on luovuttanut tai myynyt osittain tai kokonaan omaisuutensa, mikäli luovutuksen tai myynnin rakenne osoittaa, että näiden kahden yrityksen välillä on taloudellinen jatkuvuus.

| (189) | Jos komissio havaitsee, että FLG:lle on myönnetty sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, joka on perittävä takaisin, sen on arvioitava, kuka hyötyi tuesta ja mille yritykselle takaisinperintävelvollisuus olisi osoitettava. Jos ei ole olemassa yritystä, johon takaisinperintävelvollisuus voidaan ulottaa, komission ei tarvitse arvioida, myönnettiinkö FLG:lle tukea. Tästä syytä komissio pitää asianmukaisena arvioida ensin, oliko FLG:n ja Yasminan välillä taloudellinen jatkuvuus ja voidaanko takaisinperintävelvollisuus ulottaa Yasminaan (ks. jakso 7.2.2) ja olisiko PuRen, joka osti Yasminan omaisuuserät, voinut hyötyä tuesta (ks. jakso 7.2.3). Tämän jälkeen komissio arvioi, onko taloudellinen toiminta, joka saattoi saada tuesta hyötyä, edelleen olemassa (ks. jakso 7.2.4). Sitä, oliko FLG:n hyväksi toteutettu toimenpide valtiontukea ja jos oli, soveltuiko se sisämarkkinoille, on tarkasteltava vain, jos tuen edunsaaja voidaan tunnistaa – eli jos FLG:n ja Yasminan tai PuRenin välillä oli taloudellinen jatkuvuus – tai jos tuki säilyi taloudellisen toiminnan eli Lyypekin lentoaseman toiminnan tasolla. |
| --- | --- |

(189)

Jos komissio havaitsee, että FLG:lle on myönnetty sisämarkkinoille soveltumatonta tukea, joka on perittävä takaisin, sen on arvioitava, kuka hyötyi tuesta ja mille yritykselle takaisinperintävelvollisuus olisi osoitettava. Jos ei ole olemassa yritystä, johon takaisinperintävelvollisuus voidaan ulottaa, komission ei tarvitse arvioida, myönnettiinkö FLG:lle tukea. Tästä syytä komissio pitää asianmukaisena arvioida ensin, oliko FLG:n ja Yasminan välillä taloudellinen jatkuvuus ja voidaanko takaisinperintävelvollisuus ulottaa Yasminaan (ks. jakso 7.2.2) ja olisiko PuRen, joka osti Yasminan omaisuuserät, voinut hyötyä tuesta (ks. jakso 7.2.3). Tämän jälkeen komissio arvioi, onko taloudellinen toiminta, joka saattoi saada tuesta hyötyä, edelleen olemassa (ks. jakso 7.2.4). Sitä, oliko FLG:n hyväksi toteutettu toimenpide valtiontukea ja jos oli, soveltuiko se sisämarkkinoille, on tarkasteltava vain, jos tuen edunsaaja voidaan tunnistaa – eli jos FLG:n ja Yasminan tai PuRenin välillä oli taloudellinen jatkuvuus – tai jos tuki säilyi taloudellisen toiminnan eli Lyypekin lentoaseman toiminnan tasolla.

7.2.2   
  Taloudellinen jatkuvuus FLG:n ja Yasminan välillä

Taloudellinen jatkuvuus FLG:n ja Yasminan välillä

| (190) | Päätöksessään lentoyhtiö Alitalian omaisuuserien myynnistä (34) komissio katsoi, että jos omaisuuserien osto tapahtuu markkinahintaan eikä vanhan yrityksen ja uuden rakenteen välillä ilmene taloudellista jatkuvuutta, ei voida olettaa, että uusi rakenne on hyötynyt alkuperäiselle yritykselle jo myönnetyn valtiontuen aiheuttamasta kilpailuedusta. |
| --- | --- |

(190)

Päätöksessään lentoyhtiö Alitalian omaisuuserien myynnistä (34) komissio katsoi, että jos omaisuuserien osto tapahtuu markkinahintaan eikä vanhan yrityksen ja uuden rakenteen välillä ilmene taloudellista jatkuvuutta, ei voida olettaa, että uusi rakenne on hyötynyt alkuperäiselle yritykselle jo myönnetyn valtiontuen aiheuttamasta kilpailuedusta.

34

| (191) | Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (35) taloudellinen jatkuvuus alkuperäisen yksikön ja uuden rakenteen välillä todetaan tiettyjen indikaattorien perusteella. Unionin yleinen tuomioistuin vahvisti nämä indikaattorit asiassa Ryanair Ltd v. komissio antamassaan tuomiossa (36). Ne eivät kuitenkaan muodosta joukkoa pakollisia kumulatiivisia edellytyksiä, joiden on täytyttävä jokaisessa tapauksessa (37). Arvioitaessa kahden yksikön välistä taloudellista jatkuvuutta voidaan ottaa huomioon seuraavat seikat:






  — | myytyjen omaisuuserien laajuus (varat ja velat, työntekijöiden siirtyminen, omaisuus kokonaisuudessaan) |
| --- | --- | --- |

(191)

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (35) taloudellinen jatkuvuus alkuperäisen yksikön ja uuden rakenteen välillä todetaan tiettyjen indikaattorien perusteella. Unionin yleinen tuomioistuin vahvisti nämä indikaattorit asiassa Ryanair Ltd v. komissio antamassaan tuomiossa (36). Ne eivät kuitenkaan muodosta joukkoa pakollisia kumulatiivisia edellytyksiä, joiden on täytyttävä jokaisessa tapauksessa (37). Arvioitaessa kahden yksikön välistä taloudellista jatkuvuutta voidaan ottaa huomioon seuraavat seikat:

35

36

37

—

myytyjen omaisuuserien laajuus (varat ja velat, työntekijöiden siirtyminen, omaisuus kokonaisuudessaan)

| — | myyntihinta |
| --- | --- |

—

myyntihinta

| — | ostajan tai ostajien henkilöllisyys |
| --- | --- |

—

ostajan tai ostajien henkilöllisyys

| — | kaupan ajoitus (alustavan arvion aloittamisen, muodollisen tutkintamenettelyn vai lopullisen päätöksen jälkeen) ja |
| --- | --- |

—

kaupan ajoitus (alustavan arvion aloittamisen, muodollisen tutkintamenettelyn vai lopullisen päätöksen jälkeen) ja

| — | toimenpiteen taloudelliset perustelut. |
| --- | --- |

—

toimenpiteen taloudelliset perustelut.

7.2.2.1   Myytyjen omaisuuserien laajuus

Myytyjen omaisuuserien laajuus

| (192) | Komissio huomauttaa aluksi, että periaatteessa se, että ostaja ostaa kaikki myyjän omaisuuserät, saattaa viitata taloudelliseen jatkuvuuteen ostajan ja myyjän välillä. Näin ei kuitenkaan ehkä ole, jos kokonaisarviointi osoittaa, että myynnin laajuus määräytyy markkinoiden ehdoin. Jos esimerkiksi myynnin laajuus on avoimen, syrjimättömän ja ehtoja sisältämättömän tarjouskilpailun tulos, tämä saattaa viitata siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ole. Tässä yhteydessä tarjoajien olisi voitava päättää vapaasti, tekevätkö ne tarjouksen yksittäisistä omaisuuseristä, jostain omaisuuserien ryhmästä vai kaikista omaisuuseristä, niitä ei saisi velvoittaa ottamaan vastuulleen myyjän tekemiä sopimuksia ja niiden olisi voitava vapaasti valita, haluavatko ne siirtää itselleen kaikki, joitakin vai ei ketään myyjän työntekijöistä. |
| --- | --- |

(192)

Komissio huomauttaa aluksi, että periaatteessa se, että ostaja ostaa kaikki myyjän omaisuuserät, saattaa viitata taloudelliseen jatkuvuuteen ostajan ja myyjän välillä. Näin ei kuitenkaan ehkä ole, jos kokonaisarviointi osoittaa, että myynnin laajuus määräytyy markkinoiden ehdoin. Jos esimerkiksi myynnin laajuus on avoimen, syrjimättömän ja ehtoja sisältämättömän tarjouskilpailun tulos, tämä saattaa viitata siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ole. Tässä yhteydessä tarjoajien olisi voitava päättää vapaasti, tekevätkö ne tarjouksen yksittäisistä omaisuuseristä, jostain omaisuuserien ryhmästä vai kaikista omaisuuseristä, niitä ei saisi velvoittaa ottamaan vastuulleen myyjän tekemiä sopimuksia ja niiden olisi voitava vapaasti valita, haluavatko ne siirtää itselleen kaikki, joitakin vai ei ketään myyjän työntekijöistä.

| (193) | Komissio toteaa, että FLG:n omaisuuserien myynnistä julkaistussa tarjouspyynnössä täsmennettiin, että tarjoajilla oli mahdollisuus joko ostaa 90 prosenttia FLG:n osakkeista tai toteuttaa tähän verrattava taloudellinen ratkaisu lentoaseman toiminnan ostamiseksi. Näin tarjoajilla oli mahdollisuus tehdä tarjous FLG:n osakkeista, tehdä tarjous omaisuuseristä tai omaisuuserien kokonaisuuksista tai löytää jokin muu taloudellinen ratkaisu, kuten omaisuuserien vuokraus. Tämä vahvistettiin esitteessä, joka toimitettiin kaikille kiinnostuneille tarjoajille ennen kiinnostuksenilmaisun jättämistä. Näin ollen kaikille tarjoajille oli selvää, että ne voivat tehdä tarjouksen osakkeiden ostamisesta tai omaisuuserien tai niiden kokonaisuuksien ostamisesta Kaksi suuntaa-antavan tarjouksen tehneistä viidestä tarjoajasta tarjoutuikin ostamaan omaisuuseriä, kun taas muiden tarjoajien tarjoukset koskivat osakkeiden ostoa. Sitovan tarjouksen tehneistä kolmesta tarjoajasta kaksi tarjoajaa tarjoutui ostamaan omaisuuseriä ja yksi osakkeita. Yasminan hallintayhtiö 3Y tarjosi korkeimman hinnan omaisuuseräkokonaisuuden ostosta. Saksan mukaan Yasmina osti noin [...] prosenttia FLG:n omaisuuseristä omaisuuserien kokonaiskirjanpitoarvon ja ostettujen omaisuuserien arvon vertailun perusteella. Ostamatta jätettyjä omaisuuseriä olivat muun muassa [...]. |
| --- | --- |

(193)

Komissio toteaa, että FLG:n omaisuuserien myynnistä julkaistussa tarjouspyynnössä täsmennettiin, että tarjoajilla oli mahdollisuus joko ostaa 90 prosenttia FLG:n osakkeista tai toteuttaa tähän verrattava taloudellinen ratkaisu lentoaseman toiminnan ostamiseksi. Näin tarjoajilla oli mahdollisuus tehdä tarjous FLG:n osakkeista, tehdä tarjous omaisuuseristä tai omaisuuserien kokonaisuuksista tai löytää jokin muu taloudellinen ratkaisu, kuten omaisuuserien vuokraus. Tämä vahvistettiin esitteessä, joka toimitettiin kaikille kiinnostuneille tarjoajille ennen kiinnostuksenilmaisun jättämistä. Näin ollen kaikille tarjoajille oli selvää, että ne voivat tehdä tarjouksen osakkeiden ostamisesta tai omaisuuserien tai niiden kokonaisuuksien ostamisesta Kaksi suuntaa-antavan tarjouksen tehneistä viidestä tarjoajasta tarjoutuikin ostamaan omaisuuseriä, kun taas muiden tarjoajien tarjoukset koskivat osakkeiden ostoa. Sitovan tarjouksen tehneistä kolmesta tarjoajasta kaksi tarjoajaa tarjoutui ostamaan omaisuuseriä ja yksi osakkeita. Yasminan hallintayhtiö 3Y tarjosi korkeimman hinnan omaisuuseräkokonaisuuden ostosta. Saksan mukaan Yasmina osti noin [...] prosenttia FLG:n omaisuuseristä omaisuuserien kokonaiskirjanpitoarvon ja ostettujen omaisuuserien arvon vertailun perusteella. Ostamatta jätettyjä omaisuuseriä olivat muun muassa [...].

| (194) | Komissio toteaa, että ostamatta jääneistä omaisuuseristä tehtiin kaksi vuokrasopimusta Yasminan ja Lyypekin kaupungin välillä. Ensimmäinen niistä koski lentoasemainfrastruktuuria ja maata, joista oli FLG:n ja Lyypekin kaupungin välinen vuokrasopimus ennen myyntiä. Tämä vuokrasopimus siirtyi Yasminalle. Toinen koski jäljelle jääneitä lentoaseman omaisuuseriä, jotka olivat siirtyneet FLG:ltä Lyypekin kaupungille, kun FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin. |
| --- | --- |

(194)

Komissio toteaa, että ostamatta jääneistä omaisuuseristä tehtiin kaksi vuokrasopimusta Yasminan ja Lyypekin kaupungin välillä. Ensimmäinen niistä koski lentoasemainfrastruktuuria ja maata, joista oli FLG:n ja Lyypekin kaupungin välinen vuokrasopimus ennen myyntiä. Tämä vuokrasopimus siirtyi Yasminalle. Toinen koski jäljelle jääneitä lentoaseman omaisuuseriä, jotka olivat siirtyneet FLG:ltä Lyypekin kaupungille, kun FLG sulautui Lyypekin kaupunkiin.

| (195) | Se seikka, että FLG myytiin liiketoimintakaupalla ja ostaja ei ostanut suurta osaa omaisuuseristä, viittaa siihen, että taloudellista jatkuvuutta ei ollut. Toisaalta Yasmina vuokrasi kaupan ulkopuolelle jääneet omaisuuserät Lyypekin kaupungilta, mikä viittaa siihen, että tarjouskilpailun tuloksena Yasmina pystyi käyttämään kaikkia omaisuuseriä. Tämä viittaa pikemmin taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. |
| --- | --- |

(195)

Se seikka, että FLG myytiin liiketoimintakaupalla ja ostaja ei ostanut suurta osaa omaisuuseristä, viittaa siihen, että taloudellista jatkuvuutta ei ollut. Toisaalta Yasmina vuokrasi kaupan ulkopuolelle jääneet omaisuuserät Lyypekin kaupungilta, mikä viittaa siihen, että tarjouskilpailun tuloksena Yasmina pystyi käyttämään kaikkia omaisuuseriä. Tämä viittaa pikemmin taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon.

| (196) | Työvoiman suhteen myyntisopimuksessa todettiin, että työntekijät siirtyisivät Yasminalle Saksan siviililain (Bürgerliches Gesetzbuch, jäljempänä ’BGB’) 613a §:n mukaisesti. BGB:n 613a § perustuu neuvoston direktiiviin 2001/23/EY (38). Kyseisessä pykälässä säädetään yrityksen luovutukseen liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista. Tarkemmin sanottuna 613a §:ssä säädetään, että ”[j]os liike tai liikkeen osa luovutetaan oikeustoimella toiselle, tätä koskevat ne oikeudet ja velvollisuudet, jotka johtuvat luovutushetkellä voimassa olleista työehdoista. Mikäli näistä oikeuksista ja velvollisuuksista määrätään työehtosopimuksessa tai yrityskohtaisessa sopimuksessa, ne määrittävät luovutuksensaajan ja työntekijän välisen työsuhteen sisällön, eikä niitä voida muuttaa työntekijän vahingoksi ennen kuin luovutuksesta on kulunut vuosi. [...]” (39) Lisäksi aikaisemman työnantajan tai uuden omistajan on ilmoitettava asiasta luovutuksessa asianosaisina oleville työntekijöille kirjallisesti ja työntekijä voi vastustaa kirjallisesti työsuhteen siirtämistä. |
| --- | --- |

(196)

Työvoiman suhteen myyntisopimuksessa todettiin, että työntekijät siirtyisivät Yasminalle Saksan siviililain (Bürgerliches Gesetzbuch, jäljempänä ’BGB’) 613a §:n mukaisesti. BGB:n 613a § perustuu neuvoston direktiiviin 2001/23/EY (38). Kyseisessä pykälässä säädetään yrityksen luovutukseen liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista. Tarkemmin sanottuna 613a §:ssä säädetään, että ”[j]os liike tai liikkeen osa luovutetaan oikeustoimella toiselle, tätä koskevat ne oikeudet ja velvollisuudet, jotka johtuvat luovutushetkellä voimassa olleista työehdoista. Mikäli näistä oikeuksista ja velvollisuuksista määrätään työehtosopimuksessa tai yrityskohtaisessa sopimuksessa, ne määrittävät luovutuksensaajan ja työntekijän välisen työsuhteen sisällön, eikä niitä voida muuttaa työntekijän vahingoksi ennen kuin luovutuksesta on kulunut vuosi. [...]” (39) Lisäksi aikaisemman työnantajan tai uuden omistajan on ilmoitettava asiasta luovutuksessa asianosaisina oleville työntekijöille kirjallisesti ja työntekijä voi vastustaa kirjallisesti työsuhteen siirtämistä.

38

39

| (197) | Tämän säännöksen perusteella työntekijöille tiedotettiin luovutuksesta ja heidät siirrettiin, ellei vastalauseita esitetty. Tässä tapauksessa FLG:llä oli [...] työntekijää, joista [...] vastusti siirtämistä. Nämä [...] työntekijää siirrettiin Lyypekin kaupungin palvelukseen. |
| --- | --- |

(197)

Tämän säännöksen perusteella työntekijöille tiedotettiin luovutuksesta ja heidät siirrettiin, ellei vastalauseita esitetty. Tässä tapauksessa FLG:llä oli [...] työntekijää, joista [...] vastusti siirtämistä. Nämä [...] työntekijää siirrettiin Lyypekin kaupungin palvelukseen.

| (198) | Omaisuuserien luovutukseen ei sisältynyt mitään ehtoa, joka olisi mennyt oikeudellisia velvoitteita pidemmälle, kuten siirrettävien työntekijöiden määrää koskevaa ehtoa tai velvoitetta pitää työntekijät palveluksessa tavallisia työoikeudessa määritettyjä sopimusvelvoitteita kauemmin. |
| --- | --- |

(198)

Omaisuuserien luovutukseen ei sisältynyt mitään ehtoa, joka olisi mennyt oikeudellisia velvoitteita pidemmälle, kuten siirrettävien työntekijöiden määrää koskevaa ehtoa tai velvoitetta pitää työntekijät palveluksessa tavallisia työoikeudessa määritettyjä sopimusvelvoitteita kauemmin.

| (199) | Ainoa työntekijöihin liittyvä sopimusmääräys on muistutus sovellettavasta työlainsäädännöstä; yleisesti ottaen se, että useimmat työntekijät siirrettiin, ei välttämättä merkitse taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloa (40). |
| --- | --- |

(199)

Ainoa työntekijöihin liittyvä sopimusmääräys on muistutus sovellettavasta työlainsäädännöstä; yleisesti ottaen se, että useimmat työntekijät siirrettiin, ei välttämättä merkitse taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloa (40).

40

| (200) | Kokonaisuutena katsoen myytyjen omaisuuserien laajuus viittaa kuitenkin taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon, koska Yasmina pystyi osaa omaisuuseristä koskeneen kaupan ja jäljelle jääneitä omaisuuseriä koskeneiden kahden vuokrasopimuksen yhdistelmän avulla käyttämään kaikkia FLG:n aiemmin omistamia ja käyttämiä omaisuuseriä. |
| --- | --- |

(200)

Kokonaisuutena katsoen myytyjen omaisuuserien laajuus viittaa kuitenkin taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon, koska Yasmina pystyi osaa omaisuuseristä koskeneen kaupan ja jäljelle jääneitä omaisuuseriä koskeneiden kahden vuokrasopimuksen yhdistelmän avulla käyttämään kaikkia FLG:n aiemmin omistamia ja käyttämiä omaisuuseriä.

7.2.2.2   Myyntihinta

Myyntihinta

| (201) | Taloudellisen jatkuvuuden välttämiseksi omaisuuserät on myytävä markkinahintaan esimerkiksi avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla, johon ei liity ehtoja. |
| --- | --- |

(201)

Taloudellisen jatkuvuuden välttämiseksi omaisuuserät on myytävä markkinahintaan esimerkiksi avoimella ja syrjimättömällä tarjouskilpailulla, johon ei liity ehtoja.

| (202) | Komission on arvioitava, myytiinkö FLG:n omaisuuserät todella avoimella, syrjimättömällä ja ehtoja sisältämättömällä tarjouskilpailulla korkeimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle ottaen huomioon liiketoimen varmuus. |
| --- | --- |

(202)

Komission on arvioitava, myytiinkö FLG:n omaisuuserät todella avoimella, syrjimättömällä ja ehtoja sisältämättömällä tarjouskilpailulla korkeimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle ottaen huomioon liiketoimen varmuus.

| (203) | Komissio huomauttaa ensinnäkin, että FLG:n omaisuuseriä koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö ei sisältänyt minkäänlaisia rajoituksia siitä, mitkä tahot voisivat tehdä tarjouksia, eikä siinä asetettu mahdollisille tarjoajille mitään ehtoja. Mikä tahansa yksikkö voi tehdä tarjouksen tarjousmenettelyn aikana. Lisäksi se julkaistiin Euroopan unionin virallisen lehden sähköisessä muodossa olevassa täydennysosassa. |
| --- | --- |

(203)

Komissio huomauttaa ensinnäkin, että FLG:n omaisuuseriä koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö ei sisältänyt minkäänlaisia rajoituksia siitä, mitkä tahot voisivat tehdä tarjouksia, eikä siinä asetettu mahdollisille tarjoajille mitään ehtoja. Mikä tahansa yksikkö voi tehdä tarjouksen tarjousmenettelyn aikana. Lisäksi se julkaistiin Euroopan unionin virallisen lehden sähköisessä muodossa olevassa täydennysosassa.

Euroopan unionin virallisen lehden

| (204) | Toiseksi komissio toteaa avoimuusperiaatteen osalta, että tarjoajilla oli yli kuukausi aikaa päättää kiinnostuksenilmaisun jättämisestä myyjältä pyynnöstä saatavilla olleen esitteen perusteella. Tämän jälkeen kiinnostuksenilmaisun jättäneillä sijoittajilla oli noin kolme viikkoa aikaa arvioida niille due diligence -prosessin (41) aikana toimitettuja tietoja ja päättää, tekevätkö ne suuntaa-antavan tarjouksen 15 päivään lokakuuta 2012 mennessä. Kaikilla suuntaa-antavan tarjouksen tehneillä sijoittajilla oli mahdollisuus osallistua myyjän kanssa järjestettyyn tiedotustapaamiseen. Sitovien tarjousten määräaika oli 20 päivä marraskuuta 2012. |
| --- | --- |

(204)

Toiseksi komissio toteaa avoimuusperiaatteen osalta, että tarjoajilla oli yli kuukausi aikaa päättää kiinnostuksenilmaisun jättämisestä myyjältä pyynnöstä saatavilla olleen esitteen perusteella. Tämän jälkeen kiinnostuksenilmaisun jättäneillä sijoittajilla oli noin kolme viikkoa aikaa arvioida niille due diligence -prosessin (41) aikana toimitettuja tietoja ja päättää, tekevätkö ne suuntaa-antavan tarjouksen 15 päivään lokakuuta 2012 mennessä. Kaikilla suuntaa-antavan tarjouksen tehneillä sijoittajilla oli mahdollisuus osallistua myyjän kanssa järjestettyyn tiedotustapaamiseen. Sitovien tarjousten määräaika oli 20 päivä marraskuuta 2012.

41

| (205) | Komissio toteaa myös, että jo ennen tarjouspyynnön julkaisua myyjä määritteli kriteerit, joiden perusteella taloudellisesti paras tarjous valittiin, ja ilmoitti ne tarjoajille menettelyn alussa. |
| --- | --- |

(205)

Komissio toteaa myös, että jo ennen tarjouspyynnön julkaisua myyjä määritteli kriteerit, joiden perusteella taloudellisesti paras tarjous valittiin, ja ilmoitti ne tarjoajille menettelyn alussa.

| (206) | Kolmanneksi tarjoajien välillä ei ollut syrjintää tarjouskilpailun missään vaiheessa. Kaikki tarjoajat saivat samat tiedot ja selvennykset tarjouskilpailun säännöistä ja menettelyistä, tarjousten jättämisen määräajoista ja FLG:stä. Millekään tarjoajalle ei tarjottu yksinoikeutta neuvotteluissa. Loppuvaiheessa kolme tarjoajaa teki sitovat tarjoukset. |
| --- | --- |

(206)

Kolmanneksi tarjoajien välillä ei ollut syrjintää tarjouskilpailun missään vaiheessa. Kaikki tarjoajat saivat samat tiedot ja selvennykset tarjouskilpailun säännöistä ja menettelyistä, tarjousten jättämisen määräajoista ja FLG:stä. Millekään tarjoajalle ei tarjottu yksinoikeutta neuvotteluissa. Loppuvaiheessa kolme tarjoajaa teki sitovat tarjoukset.

| (207) | Arvioituaan sitovia tarjouksia ennen menettelyn aloittamista määritettyjen kriteerien perusteella Lyypekin kaupunki päätyi siihen, että 3Y oli tehnyt taloudellisesti parhaan tarjouksen. Lyypekin kaupunki ehdotti kauppasopimuksen tekemistä kaupunginvaltuustolle. Lyypekin kaupunginvaltuusto päätti 29 päivänä marraskuuta 2012 hyväksyä Yasminan tarjouksen, ja FLG:n omaisuuserät myytiin 3Y:lle, joka oli perustanut Yasminan tähän tarkoitukseen, 1 päivästä tammikuuta 2013 lähtien. |
| --- | --- |

(207)

Arvioituaan sitovia tarjouksia ennen menettelyn aloittamista määritettyjen kriteerien perusteella Lyypekin kaupunki päätyi siihen, että 3Y oli tehnyt taloudellisesti parhaan tarjouksen. Lyypekin kaupunki ehdotti kauppasopimuksen tekemistä kaupunginvaltuustolle. Lyypekin kaupunginvaltuusto päätti 29 päivänä marraskuuta 2012 hyväksyä Yasminan tarjouksen, ja FLG:n omaisuuserät myytiin 3Y:lle, joka oli perustanut Yasminan tähän tarkoitukseen, 1 päivästä tammikuuta 2013 lähtien.

| (208) | Neljänneksi omaisuuserien myyntiä koskevaan tarjouskilpailuun ei liity ehtoja, jos mahdollinen ostaja voi yleensä hankkia myytäviä omaisuuseriä ja käyttää niitä omiin tarkoituksiinsa riippumatta siitä, harjoittaako se tietynlaista toimintaa (42). Tässä yhteydessä komissio toteaa, että FLG:n omaisuuserien myynnistä julkaistussa tarjouspyynnössä täsmennettiin, että ostajan olisi jatkettava lentoaseman toimintaa. Lisäksi tarjouskilpailun voittanut tarjoaja, Yasmina, maksoi FLG:n omaisuuseristä [...] euron ostohinnan. Yasmina teki myös kaksi vuokrasopimusta Lyypekin kaupungin omistamista infrastruktuurista, maasta ja omaisuuseristä. Vuokrasopimusten mukaiset vuokrien määrät olivat [...] euroa vuodessa ja [...] euroa vuodessa. Lyypekin kaupunki sitoutui samalla antamaan Yasminalle [...] euron suuruisen investointiavustuksen tiettyjen ehtojen täyttyessä. FLG:n omaisuuserien myynti liittyi suoraan Yasminalle tulevaisuudessa annettavaan investointiavustukseen. Koska tuleva avustus oli suurempi kuin ostohinta, ostohinta oli negatiivinen. |
| --- | --- |

(208)

Neljänneksi omaisuuserien myyntiä koskevaan tarjouskilpailuun ei liity ehtoja, jos mahdollinen ostaja voi yleensä hankkia myytäviä omaisuuseriä ja käyttää niitä omiin tarkoituksiinsa riippumatta siitä, harjoittaako se tietynlaista toimintaa (42). Tässä yhteydessä komissio toteaa, että FLG:n omaisuuserien myynnistä julkaistussa tarjouspyynnössä täsmennettiin, että ostajan olisi jatkettava lentoaseman toimintaa. Lisäksi tarjouskilpailun voittanut tarjoaja, Yasmina, maksoi FLG:n omaisuuseristä [...] euron ostohinnan. Yasmina teki myös kaksi vuokrasopimusta Lyypekin kaupungin omistamista infrastruktuurista, maasta ja omaisuuseristä. Vuokrasopimusten mukaiset vuokrien määrät olivat [...] euroa vuodessa ja [...] euroa vuodessa. Lyypekin kaupunki sitoutui samalla antamaan Yasminalle [...] euron suuruisen investointiavustuksen tiettyjen ehtojen täyttyessä. FLG:n omaisuuserien myynti liittyi suoraan Yasminalle tulevaisuudessa annettavaan investointiavustukseen. Koska tuleva avustus oli suurempi kuin ostohinta, ostohinta oli negatiivinen.

42

| (209) | Näiden seikkojen valossa komissio pitää kyseenalaisena sitä, ettei tarjouskilpailuun liittynyt ehtoja. Jos omaisuuserien myynti suoritetaan tarjouskilpailulla, johon liittyy ehtoja, ei voida olettaa, että liiketoimi oli markkinaehtoinen tarjouskilpailun vuoksi. Tästä syystä komissio ei voi tehdä varmaa päätelmää siitä, maksoiko Yasmina markkinahinnan FLG:n omaisuuseristä. Jos Yasmina tosiasiallisesti maksoi vähemmän kuin markkinahinnan, tämä viittaisi taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. |
| --- | --- |

(209)

Näiden seikkojen valossa komissio pitää kyseenalaisena sitä, ettei tarjouskilpailuun liittynyt ehtoja. Jos omaisuuserien myynti suoritetaan tarjouskilpailulla, johon liittyy ehtoja, ei voida olettaa, että liiketoimi oli markkinaehtoinen tarjouskilpailun vuoksi. Tästä syystä komissio ei voi tehdä varmaa päätelmää siitä, maksoiko Yasmina markkinahinnan FLG:n omaisuuseristä. Jos Yasmina tosiasiallisesti maksoi vähemmän kuin markkinahinnan, tämä viittaisi taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon.

7.2.2.3   Ostajan henkilöllisyys

Ostajan henkilöllisyys

| (210) | Ostaja oli 3Y:n tytäryhtiö Yasmina. 3Y:n ainoa osakas oli Saudi-Arabian kansalainen Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi. Yasmina oli yksityinen yritys, jolla ei ollut aiempia siteitä FLG:hen tai Lyypekin kaupunkiin. Se, että Yasmina oli riippumaton FLG:stä sekä viranomaisista, viittaa siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ollut. Tästä syystä komissio päättelee, ettei ostajan henkilöllisyys viittaa taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. |
| --- | --- |

(210)

Ostaja oli 3Y:n tytäryhtiö Yasmina. 3Y:n ainoa osakas oli Saudi-Arabian kansalainen Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi. Yasmina oli yksityinen yritys, jolla ei ollut aiempia siteitä FLG:hen tai Lyypekin kaupunkiin. Se, että Yasmina oli riippumaton FLG:stä sekä viranomaisista, viittaa siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ollut. Tästä syystä komissio päättelee, ettei ostajan henkilöllisyys viittaa taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon.

7.2.2.4   Myyntiajankohta

Myyntiajankohta

| (211) | Lyypekin kaupunki aikoi yksityistää lentoaseman, ennen kuin komissio aloitti tutkintamenettelyjä. Kun ensimmäinen yksityistäminen Infratilille oli epäonnistunut vuonna 2009, Lyypekin kaupunki aloitti vuonna 2012 toisen yrityksen, joka onnistui ja johti lentoaseman yksityistämiseen Yasminalle. Lentoasema myytiin Yasminalle vuosien 2007 ja 2012 aloittamispäätösten jälkeen, mutta ennen kuin komissio oli antanut lopullisen päätöksen. Se seikka, että lentoaseman myynti on osa Lyypekin kaupungin jatkuvia pyrkimyksiä yksityistää lentoasema, viittaa siihen, ettei se ole tahallinen yritys välttää tuen takaisinperintää. Myyntiprosessin ajoitus viittaa siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ole. |
| --- | --- |

(211)

Lyypekin kaupunki aikoi yksityistää lentoaseman, ennen kuin komissio aloitti tutkintamenettelyjä. Kun ensimmäinen yksityistäminen Infratilille oli epäonnistunut vuonna 2009, Lyypekin kaupunki aloitti vuonna 2012 toisen yrityksen, joka onnistui ja johti lentoaseman yksityistämiseen Yasminalle. Lentoasema myytiin Yasminalle vuosien 2007 ja 2012 aloittamispäätösten jälkeen, mutta ennen kuin komissio oli antanut lopullisen päätöksen. Se seikka, että lentoaseman myynti on osa Lyypekin kaupungin jatkuvia pyrkimyksiä yksityistää lentoasema, viittaa siihen, ettei se ole tahallinen yritys välttää tuen takaisinperintää. Myyntiprosessin ajoitus viittaa siihen, ettei taloudellista jatkuvuutta ole.

| (212) | Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on aiemmin katsonut, että taloudellisen jatkuvuuden olemassaolo voidaan todeta ”sen objektiivisen seikan, että siirrolla on kierretty riidanalaisen tuen palauttamisvelvollisuutta”, perusteella (43). Käsiteltävässä asiassa komissio ei kuitenkaan ollut tehnyt mitään päätöstä Lyypekin lentoasemaa koskevan tuen olemassaolosta vuoden 2007 jälkeen, jolloin asian käsittely aloitettiin, ja siitä syystä ei voida päätellä, että tällainen aikomus olisi ollut olemassa yksityistämisajankohtana. Tässä asiassa Lyypekin kaupunki päinvastoin toimi taloudellisesti johdonmukaisella tavalla, koska lentoaseman yksityistämistä suunniteltiin ennen kuin komissio aloitti mahdollisen Lyypekin lentoasemaa koskevan valtiontuen tutkinnan (44). |
| --- | --- |

(212)

Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on aiemmin katsonut, että taloudellisen jatkuvuuden olemassaolo voidaan todeta ”sen objektiivisen seikan, että siirrolla on kierretty riidanalaisen tuen palauttamisvelvollisuutta”, perusteella (43). Käsiteltävässä asiassa komissio ei kuitenkaan ollut tehnyt mitään päätöstä Lyypekin lentoasemaa koskevan tuen olemassaolosta vuoden 2007 jälkeen, jolloin asian käsittely aloitettiin, ja siitä syystä ei voida päätellä, että tällainen aikomus olisi ollut olemassa yksityistämisajankohtana. Tässä asiassa Lyypekin kaupunki päinvastoin toimi taloudellisesti johdonmukaisella tavalla, koska lentoaseman yksityistämistä suunniteltiin ennen kuin komissio aloitti mahdollisen Lyypekin lentoasemaa koskevan valtiontuen tutkinnan (44).

43

44

| (213) | Lisäksi unionin tuomioistuin on aiemmin katsonut, että taloudellinen jatkuvuus saattaa olla olemassa, jos on perustettu yhtiö jatkamaan osaa selvitystilassa olevan yhtiön toiminnasta (45). Näin ei tässä tapauksessa kuitenkaan ole, koska Lyypekin kaupunki aloitti ja saattoi päätökseen myynnin Yasminalle ilman, että FLG oli selvitystilassa. Tästä syystä komissio päättelee, ettei myynnin ajankohta viittaa taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. |
| --- | --- |

(213)

Lisäksi unionin tuomioistuin on aiemmin katsonut, että taloudellinen jatkuvuus saattaa olla olemassa, jos on perustettu yhtiö jatkamaan osaa selvitystilassa olevan yhtiön toiminnasta (45). Näin ei tässä tapauksessa kuitenkaan ole, koska Lyypekin kaupunki aloitti ja saattoi päätökseen myynnin Yasminalle ilman, että FLG oli selvitystilassa. Tästä syystä komissio päättelee, ettei myynnin ajankohta viittaa taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon.

45

7.2.2.5   Toimenpiteen taloudelliset perustelut

Toimenpiteen taloudelliset perustelut

| (214) | Kiinnostuksenilmaisussaan Yasmina esitti kunnianhimoisen liiketoimintasuunnitelman, jolla pyrittiin muuttamaan Lyypekin lentoasema uudenaikaiseksi ja monien erilaisten yritysten kannalta houkuttelevaksi lentoasemaksi. Suunnitelmana oli houkutella yrityksiä modernilla huipputeknologian mukaisella yrityspuistolla, jossa olisi elokuvateattereita, pankkeja, kahviloita, ravintoloita ja erityisiä testiratoja sisältäviä pysäköintitiloja, mikroautorata, luistinrata, muotimyymälöitä, putiikkihotelli, kokouskeskus sekä muotituotteita myyvä outlet-kylä. Lisäksitarkoituksena oli rakentaa rahtikylä, yhdistää vesiväylät maa- ja lentoliikenteeseen ja helpottaa kuljetuksia. Tähän sisältyi varastointimahdollisuuksia, kiitoteiden pidennystöitä ja huoltoinfrastruktuuria. Aiempaan liiketoimintasuunnitelmaan suunniteltiin myös muita muutoksia, kuten pienille lentokoneille tarjottava halpa polttoaine, omatoiminen lähtötarkastuspalvelu, kiinteät ylelliset tukikohtapalvelut VIP-matkustajille sekä lentoaseman mainostaminen ilmailunäytösten ja -näyttelyjen järjestämispaikkana. Samalla Lyypekin lentoaseman oli tarkoitus jatkaa toimintaansa lentoasemana eli tarjota tilaus- ja reittilentoja. Ennakkotietojen perusteella Lyypekin lentoaseman oli tarkoitus säilyä lentoasemana, mutta sen liiketoimintasuunnitelma muuttuisi. |
| --- | --- |

(214)

Kiinnostuksenilmaisussaan Yasmina esitti kunnianhimoisen liiketoimintasuunnitelman, jolla pyrittiin muuttamaan Lyypekin lentoasema uudenaikaiseksi ja monien erilaisten yritysten kannalta houkuttelevaksi lentoasemaksi. Suunnitelmana oli houkutella yrityksiä modernilla huipputeknologian mukaisella yrityspuistolla, jossa olisi elokuvateattereita, pankkeja, kahviloita, ravintoloita ja erityisiä testiratoja sisältäviä pysäköintitiloja, mikroautorata, luistinrata, muotimyymälöitä, putiikkihotelli, kokouskeskus sekä muotituotteita myyvä outlet-kylä. Lisäksitarkoituksena oli rakentaa rahtikylä, yhdistää vesiväylät maa- ja lentoliikenteeseen ja helpottaa kuljetuksia. Tähän sisältyi varastointimahdollisuuksia, kiitoteiden pidennystöitä ja huoltoinfrastruktuuria. Aiempaan liiketoimintasuunnitelmaan suunniteltiin myös muita muutoksia, kuten pienille lentokoneille tarjottava halpa polttoaine, omatoiminen lähtötarkastuspalvelu, kiinteät ylelliset tukikohtapalvelut VIP-matkustajille sekä lentoaseman mainostaminen ilmailunäytösten ja -näyttelyjen järjestämispaikkana. Samalla Lyypekin lentoaseman oli tarkoitus jatkaa toimintaansa lentoasemana eli tarjota tilaus- ja reittilentoja. Ennakkotietojen perusteella Lyypekin lentoaseman oli tarkoitus säilyä lentoasemana, mutta sen liiketoimintasuunnitelma muuttuisi.

| (215) | Komissio toteaa, että vaikka Yasminan liiketoimintamalli poikkesi FLG:n harjoittamasta toiminnasta, Yasmina suunnitteli yhä tarjoavansa samanlaisia ilmailuun liittyviä toimintoja kuin FLG. Kokonaisuutena tämä näyttäisi lähinnä viittaavan taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. Se seikka, että Yasmina jälkeenpäin pystyi tarjoamaan vain rajoitettuja ilmailutoimintoja, koska Ryanair siirtyi liikennöimään Lyypekin sijasta läheiseltä Hampurin lentoasemalta, ei muuta tätä päätelmää. |
| --- | --- |

(215)

Komissio toteaa, että vaikka Yasminan liiketoimintamalli poikkesi FLG:n harjoittamasta toiminnasta, Yasmina suunnitteli yhä tarjoavansa samanlaisia ilmailuun liittyviä toimintoja kuin FLG. Kokonaisuutena tämä näyttäisi lähinnä viittaavan taloudellisen jatkuvuuden olemassaoloon. Se seikka, että Yasmina jälkeenpäin pystyi tarjoamaan vain rajoitettuja ilmailutoimintoja, koska Ryanair siirtyi liikennöimään Lyypekin sijasta läheiseltä Hampurin lentoasemalta, ei muuta tätä päätelmää.

7.2.2.6   Päätelmä taloudellisesta jatkuvuudesta FLG:n ja Yasminan välillä

Päätelmä taloudellisesta jatkuvuudesta FLG:n ja Yasminan välillä

| (216) | Komissio toteaa, että eräät indikaattoreista viittaavat siihen, ettei FLG:n ja Yasminan välillä ollut taloudellista jatkuvuutta, kun taas toiset niistä viittaavat sen olemassaoloon. Merkittävää on, ettei komissio voi sulkea pois sitä, että Yasmina maksoi FLG:n omaisuuseristä markkinahintaa alemman hinnan. Tästä syystä komissio ei voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että FLG:n ja Yasminan välillä oli kaikesta huolimatta taloudellinen jatkuvuus, vaikka eräät indikaattoreista viittaavat sen puuttumiseen. Komissio toteaa kuitenkin, että tällä välin sekä 3Y että Yasmina on kuitenkin purettu. Vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, takaisinperintävelvollisuutta ei näin ollen voitaisi enää ulottaa Yasminaan. |
| --- | --- |

(216)

Komissio toteaa, että eräät indikaattoreista viittaavat siihen, ettei FLG:n ja Yasminan välillä ollut taloudellista jatkuvuutta, kun taas toiset niistä viittaavat sen olemassaoloon. Merkittävää on, ettei komissio voi sulkea pois sitä, että Yasmina maksoi FLG:n omaisuuseristä markkinahintaa alemman hinnan. Tästä syystä komissio ei voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että FLG:n ja Yasminan välillä oli kaikesta huolimatta taloudellinen jatkuvuus, vaikka eräät indikaattoreista viittaavat sen puuttumiseen. Komissio toteaa kuitenkin, että tällä välin sekä 3Y että Yasmina on kuitenkin purettu. Vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, takaisinperintävelvollisuutta ei näin ollen voitaisi enää ulottaa Yasminaan.

7.2.3   
  Taloudellinen jatkuvuus FLG:n ja PuRenin välillä

Taloudellinen jatkuvuus FLG:n ja PuRenin välillä

| (217) | Jos FLG:n ja Yasminan välillä oli taloudellinen jatkuvuus ja ottaen huomioon, että Yasmina on tällä välin purettu, komission on arvioitava, hyötyikö Yasminan omaisuuserien ostaja FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta ja olisiko takaisinperintävelvollisuus ulotettava tähän ostajaan. |
| --- | --- |

(217)

Jos FLG:n ja Yasminan välillä oli taloudellinen jatkuvuus ja ottaen huomioon, että Yasmina on tällä välin purettu, komission on arvioitava, hyötyikö Yasminan omaisuuserien ostaja FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta ja olisiko takaisinperintävelvollisuus ulotettava tähän ostajaan.

| (218) | Ennen kuin Yasmina purettiin, sen omaisuuserät myytiin eräälle toiselle yksityiselle sijoittajalle, PuRenille. Komissio huomauttaa, että Yasminan omaisuuserät myytiin Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön (46) mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä. Tämä näyttäisi viittaavan siihen, että vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, taloudellisen jatkuvuuden ketju olisi katkennut tässä vaiheessa. Näin ollen PuRen ei hyötynyt FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta. |
| --- | --- |

(218)

Ennen kuin Yasmina purettiin, sen omaisuuserät myytiin eräälle toiselle yksityiselle sijoittajalle, PuRenille. Komissio huomauttaa, että Yasminan omaisuuserät myytiin Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön (46) mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä. Tämä näyttäisi viittaavan siihen, että vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, taloudellisen jatkuvuuden ketju olisi katkennut tässä vaiheessa. Näin ollen PuRen ei hyötynyt FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta.

46

7.2.4   
  Myydylle taloudelliselle toiminnalle aiheutunut etu

Myydylle taloudelliselle toiminnalle aiheutunut etu

| (219) | Myöskään FLG:n harjoittama tärkein taloudellinen toiminta eli Lyypekin lentoaseman toiminta ei enää ole olemassa, koska Lyypekin lentoasema on lopettanut reitti- ja tilauslentojen liikennöinnin. Tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei liikennöi Lyypekin lentoasemalta. Tästä syystä myyty taloudellinen toiminta ei ole myöskään voinut hyötyä FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta. |
| --- | --- |

(219)

Myöskään FLG:n harjoittama tärkein taloudellinen toiminta eli Lyypekin lentoaseman toiminta ei enää ole olemassa, koska Lyypekin lentoasema on lopettanut reitti- ja tilauslentojen liikennöinnin. Tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei liikennöi Lyypekin lentoasemalta. Tästä syystä myyty taloudellinen toiminta ei ole myöskään voinut hyötyä FLG:lle mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta.

| (220) | Lisäksi komission on arvioitava, olisiko Yasminan FLG:n omaisuuseristä maksama negatiivinen ostohinta silti voinut aiheuttaa edun myydylle taloudelliselle toiminnalle (47), tässä tapauksessa lentoasemalle. Sitä varten komission on arvioitava, toimiko Lyypekin kaupunki markkinataloustoimijan tavoin. Lentoaseman myynnin kustannuksia olisi verrattava vaihtoehtoisen skenaarion kustannuksiin. Tässä tapauksessa vaihtoehtoinen skenaario olisi voinut olla lentoaseman sulkeminen tai FLG:n jatkaminen lentoaseman pitäjänä. |
| --- | --- |

(220)

Lisäksi komission on arvioitava, olisiko Yasminan FLG:n omaisuuseristä maksama negatiivinen ostohinta silti voinut aiheuttaa edun myydylle taloudelliselle toiminnalle (47), tässä tapauksessa lentoasemalle. Sitä varten komission on arvioitava, toimiko Lyypekin kaupunki markkinataloustoimijan tavoin. Lentoaseman myynnin kustannuksia olisi verrattava vaihtoehtoisen skenaarion kustannuksiin. Tässä tapauksessa vaihtoehtoinen skenaario olisi voinut olla lentoaseman sulkeminen tai FLG:n jatkaminen lentoaseman pitäjänä.

47

| (221) | Koska tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei kuitenkaan liikennöi Lyypekin lentoasemalta eikä siltä lähteviä tai sille saapuvia reitti- tai tilauslentoja ole näin ollen tarjolla, komissio katsoo, ettei ole tarvetta arvioida, aiheuttiko negatiivinen ostohinta edun myydylle taloudelliselle toiminnalle. Myyty taloudellinen toiminta on kadonnut markkinoilta. |
| --- | --- |

(221)

Koska tämän päätöksen tekoajankohtana mikään lentoyhtiö ei kuitenkaan liikennöi Lyypekin lentoasemalta eikä siltä lähteviä tai sille saapuvia reitti- tai tilauslentoja ole näin ollen tarjolla, komissio katsoo, ettei ole tarvetta arvioida, aiheuttiko negatiivinen ostohinta edun myydylle taloudelliselle toiminnalle. Myyty taloudellinen toiminta on kadonnut markkinoilta.

| (222) | Tämä päätelmä ei vaikuta sen arviointiin, sisälsikö Lyypekin lentoaseman viimeisin myynti Stöckerille ostajalle myönnettyä valtiontukea. Lisäksi komissio muistuttaa Saksaa siitä, että kaikki toimenpiteet, joilla pyritään valmistelemaan Lyypekin lentoasemaa reitti- tai tilauslentojen liikennöinnin aloittamiseen tulevaisuudessa, kuuluvat valtiontukia koskevan valvonnan soveltamisalaan ja ne on ilmoitettava komissiolle. |
| --- | --- |

(222)

Tämä päätelmä ei vaikuta sen arviointiin, sisälsikö Lyypekin lentoaseman viimeisin myynti Stöckerille ostajalle myönnettyä valtiontukea. Lisäksi komissio muistuttaa Saksaa siitä, että kaikki toimenpiteet, joilla pyritään valmistelemaan Lyypekin lentoasemaa reitti- tai tilauslentojen liikennöinnin aloittamiseen tulevaisuudessa, kuuluvat valtiontukia koskevan valvonnan soveltamisalaan ja ne on ilmoitettava komissiolle.

7.2.5   
  Päätelmät

Päätelmät

| (223) | Komissio katsoo, ettei ole tarvetta antaa päätöstä siitä, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja jos näin on, voidaanko se katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi. FLG:n olemassaolo oikeushenkilönä on päättynyt, kuten myös sen taloudellinen toiminta. Lisäksi vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, tukea ei enää ole mahdollista periä takaisin Yasminalta, koska se on purettu ja sen omaisuuserät on myyty Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä. |
| --- | --- |

(223)

Komissio katsoo, ettei ole tarvetta antaa päätöstä siitä, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja jos näin on, voidaanko se katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi. FLG:n olemassaolo oikeushenkilönä on päättynyt, kuten myös sen taloudellinen toiminta. Lisäksi vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, tukea ei enää ole mahdollista periä takaisin Yasminalta, koska se on purettu ja sen omaisuuserät on myyty Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä.

7.3   INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

INFRATILILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

7.3.1   
  FLG:n osakkeiden myynti

FLG:n osakkeiden myynti

7.3.1.1   Etu

Etu

| (224) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu on mikä tahansa taloudellinen hyöty, jota yritys ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, toisin sanoen ilman valtion toimenpidettä (48). |
| --- | --- |

(224)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu on mikä tahansa taloudellinen hyöty, jota yritys ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, toisin sanoen ilman valtion toimenpidettä (48).

48

| (225) | SEUT-sopimuksen 345 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Perustamissopimuksilla ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin.” Yrityksen yksityistäminen – sen siirtäminen julkiselta sektorilta yksityiselle sektorille – on talouspoliittinen päätös, joka sinänsä kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. |
| --- | --- |

(225)

SEUT-sopimuksen 345 artiklassa määrätään seuraavaa: ”Perustamissopimuksilla ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin.” Yrityksen yksityistäminen – sen siirtäminen julkiselta sektorilta yksityiselle sektorille – on talouspoliittinen päätös, joka sinänsä kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan.

| (226) | Vakiintuneen oikeuskäytännön (49) ja komission käytännön (50) mukaisesti ostaja ei jäsenvaltion myydessä yritysten osakkeita saa etua, mikäli jäsenvaltio toimii markkinataloustoimijan tavoin. Näin on silloin, kun hypoteettinen yksityinen osakkeenomistaja, jonka toiminta perustuu tuottavuusnäkymiin, olisi tehnyt kyseisen liiketoimen. Näin ollen muita kuin taloudellisia näkökohtia, kuten teollisuuspoliittisia syitä, työllisyysnäkökohtia tai alueellisia kehittämistavoitteita ei voida ottaa huomioon. Komissio ja unionin tuomioistuin ovat useaan otteeseen vahvistaneet tämän periaatteen (51). |
| --- | --- |

(226)

Vakiintuneen oikeuskäytännön (49) ja komission käytännön (50) mukaisesti ostaja ei jäsenvaltion myydessä yritysten osakkeita saa etua, mikäli jäsenvaltio toimii markkinataloustoimijan tavoin. Näin on silloin, kun hypoteettinen yksityinen osakkeenomistaja, jonka toiminta perustuu tuottavuusnäkymiin, olisi tehnyt kyseisen liiketoimen. Näin ollen muita kuin taloudellisia näkökohtia, kuten teollisuuspoliittisia syitä, työllisyysnäkökohtia tai alueellisia kehittämistavoitteita ei voida ottaa huomioon. Komissio ja unionin tuomioistuin ovat useaan otteeseen vahvistaneet tämän periaatteen (51).

49

50

51

| (227) | Asiassa Stardust Marine antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, ”[...] että sen tutkimiseksi, vastasiko valtion toiminta markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan toimintaa, valtion toiminnan taloudellista järkevyyttä on arvioitava ottaen huomioon rahoitustukien myöntämishetkellä vallinneet olosuhteet, ja on siis syytä jättää tekemättä arviointeja, jotka perustuvat myöhemmin vallinneeseen tilanteeseen.” (52) |
| --- | --- |

(227)

Asiassa Stardust Marine antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, ”[...] että sen tutkimiseksi, vastasiko valtion toiminta markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan toimintaa, valtion toiminnan taloudellista järkevyyttä on arvioitava ottaen huomioon rahoitustukien myöntämishetkellä vallinneet olosuhteet, ja on siis syytä jättää tekemättä arviointeja, jotka perustuvat myöhemmin vallinneeseen tilanteeseen.” (52)

52

| (228) | Sen arvioimiseksi, toimiko Lyypekin kaupunki markkinataloustoimijan tavoin yksityistäessään Lyypekin lentoaseman, on näin ollen arvioitava Lyypekin kaupungilla kyseisenä ajankohtana olleita vaihtoehtoja, jotta voidaan todentaa, valitsiko Lyypekin kaupunki taloudellisesti edullisimman käytettävissä olleen vaihtoehdon. Periaatteessa yhden tai useamman riippumattoman tilintarkastusyhtiön tekemää arviointia voidaan käyttää todisteena siitä, että liiketoimi toteutettiin markkina-arvoon. |
| --- | --- |

(228)

Sen arvioimiseksi, toimiko Lyypekin kaupunki markkinataloustoimijan tavoin yksityistäessään Lyypekin lentoaseman, on näin ollen arvioitava Lyypekin kaupungilla kyseisenä ajankohtana olleita vaihtoehtoja, jotta voidaan todentaa, valitsiko Lyypekin kaupunki taloudellisesti edullisimman käytettävissä olleen vaihtoehdon. Periaatteessa yhden tai useamman riippumattoman tilintarkastusyhtiön tekemää arviointia voidaan käyttää todisteena siitä, että liiketoimi toteutettiin markkina-arvoon.

| (229) | Lyypekin kaupunki tilasi vuonna 2004 eräältä riippumattomalta yksityiseltä pankilta (53) sekä lentokentän sulkemista että sen toiminnan jatkamista koskevan arvonmäärityksen, jäljempänä ’Berenbergin tutkimus’. Berenbergin tutkimuksessa arvioitiin seuraavien vaihtoehtojen huonoimman ja parhaan tapauksen arvot:

  Taulukko 9


  Lyypekin kaupungin vaihtoehdot ja Berenberg Consult -yhtiön arvonmääritys









  Vaihtoehdot | Huonoin tapaus (euroa) | Paras tapaus (euroa) | Keskiarvo (euroa) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksityistäminen (paras tapaus sisältää tuet, lentoasema-alueen myynnin vuonna 2009, ja tilanteen paranemiseen liittyvän takuun (Besserungsschein)) | (...) | (...) | (...) |
| Tavanomainen sulkeminen (Ordentliche Schließung) (paras tapaus ei sisällä osakkaiden suoraa vastuuta (Durchgriffshaftung)) | (...) | (...) | (...) |
| Selvitystila (paras tapaus ei sisällä osakkaiden suoraa vastuuta) | (...) | (...) | (...) |
| Toiminnan jatkaminen entiseen tapaan (ei eroa parhaan ja huonoimman tapauksen välillä) | (...) | (...) | (...) |

(229)

Lyypekin kaupunki tilasi vuonna 2004 eräältä riippumattomalta yksityiseltä pankilta (53) sekä lentokentän sulkemista että sen toiminnan jatkamista koskevan arvonmäärityksen, jäljempänä ’Berenbergin tutkimus’. Berenbergin tutkimuksessa arvioitiin seuraavien vaihtoehtojen huonoimman ja parhaan tapauksen arvot:

53

Taulukko 9

Taulukko 9

Lyypekin kaupungin vaihtoehdot ja Berenberg Consult -yhtiön arvonmääritys

Lyypekin kaupungin vaihtoehdot ja Berenberg Consult -yhtiön arvonmääritys

Vaihtoehdot

Huonoin tapaus (euroa)

Paras tapaus (euroa)

Keskiarvo (euroa)

Yksityistäminen (paras tapaus sisältää tuet, lentoasema-alueen myynnin vuonna 2009, ja tilanteen paranemiseen liittyvän takuun (Besserungsschein))

(...)

(...)

(...)

Tavanomainen sulkeminen (Ordentliche Schließung) (paras tapaus ei sisällä osakkaiden suoraa vastuuta (Durchgriffshaftung))

(...)

(...)

(...)

Selvitystila (paras tapaus ei sisällä osakkaiden suoraa vastuuta)

(...)

(...)

(...)

Toiminnan jatkaminen entiseen tapaan (ei eroa parhaan ja huonoimman tapauksen välillä)

(...)

(...)

(...)

| (230) | Viitepäivämäärä (Stichtag) oli 31 päivä joulukuuta 2003. Berenbergin tutkimuksen mukaan lentoaseman toiminnan jatkamisen kustannukset olisivat [...] euroa. Tutkimuksessa arvioitiin nämä kustannukset sen oletuksen perusteella, että lentoasema jatkaisi tappion tuottamista seuraavina vuosina. Yksityistämisvaihtoehdon kustannuksiksi arvonmääritystutkimuksessa arvioitiin [...]–[...] euroa. Tähän arvonmääritykseen sisältyi [...] euron positiivinen ostohinta. Koska lentoaseman mahdollinen ostaja ottaisi odotettavissa olevat tappiot huomioon ostohinnassaan, tämä arvioitu hinta viittaa siihen, että arvonmäärityksessä oletettiin toiminnan olevan kannattavaa yksityistämisen jälkeen. Kannattavuusolettama voidaan selittää tehokkuuden lisääntymisellä yksityistämisen jälkeen sekä matkustajamäärien odotetulla kasvulla. Näin ollen se on perusteltu. Ryanair oli ilmoittanut perustavansa tukikohdan Lyypekin lentoasemalle, mikäli kiitotietä pidennettäisiin. |
| --- | --- |

(230)

Viitepäivämäärä (Stichtag) oli 31 päivä joulukuuta 2003. Berenbergin tutkimuksen mukaan lentoaseman toiminnan jatkamisen kustannukset olisivat [...] euroa. Tutkimuksessa arvioitiin nämä kustannukset sen oletuksen perusteella, että lentoasema jatkaisi tappion tuottamista seuraavina vuosina. Yksityistämisvaihtoehdon kustannuksiksi arvonmääritystutkimuksessa arvioitiin [...]–[...] euroa. Tähän arvonmääritykseen sisältyi [...] euron positiivinen ostohinta. Koska lentoaseman mahdollinen ostaja ottaisi odotettavissa olevat tappiot huomioon ostohinnassaan, tämä arvioitu hinta viittaa siihen, että arvonmäärityksessä oletettiin toiminnan olevan kannattavaa yksityistämisen jälkeen. Kannattavuusolettama voidaan selittää tehokkuuden lisääntymisellä yksityistämisen jälkeen sekä matkustajamäärien odotetulla kasvulla. Näin ollen se on perusteltu. Ryanair oli ilmoittanut perustavansa tukikohdan Lyypekin lentoasemalle, mikäli kiitotietä pidennettäisiin.

| (231) | Tämän perusteella Lyypekin kaupunki päätti aloittaa lentoaseman yksityistämisprosessin, koska se oli taloudellisesti edullisin käytettävissä oleva vaihtoehto. Komissio huomauttaa, että Berenbergin tutkimuksessa pidettiin lentoaseman toiminnan myymistä positiiviseen hintaan mahdollisena, mutta jos toiminta olisi pysynyt julkisen sektorin omistuksessa, sen odotettiin olevan jatkossakin tappiollista. |
| --- | --- |

(231)

Tämän perusteella Lyypekin kaupunki päätti aloittaa lentoaseman yksityistämisprosessin, koska se oli taloudellisesti edullisin käytettävissä oleva vaihtoehto. Komissio huomauttaa, että Berenbergin tutkimuksessa pidettiin lentoaseman toiminnan myymistä positiiviseen hintaan mahdollisena, mutta jos toiminta olisi pysynyt julkisen sektorin omistuksessa, sen odotettiin olevan jatkossakin tappiollista.

| (232) | Lyypekin kaupungin ja Infratilin tekemä sopimus koostuu useista osatekijöistä ja sisältää erilaisia skenaarioita, jotka kuvaavat lokakuussa 2005 vallinnutta tilannetta. |
| --- | --- |

(232)

Lyypekin kaupungin ja Infratilin tekemä sopimus koostuu useista osatekijöistä ja sisältää erilaisia skenaarioita, jotka kuvaavat lokakuussa 2005 vallinnutta tilannetta.

| (233) | Koska rakennuslupa keskeytettiin Schleswigin hallintoylioikeuden heinäkuussa 2005 antamalla tuomiolla (ks. johdanto-osan 78 kappale), Infratil ei pystynyt laajentamaan lentoasemaa. Tästä syystä FLG:n arvo pieneni. Lisäksi Ryanairin palvelujen suunniteltu laajentaminen ja siten lentoaseman kannattavuus olivat pitkälti riippuvaisia rakennusluvan saamisesta tulevaisuudessa. |
| --- | --- |

(233)

Koska rakennuslupa keskeytettiin Schleswigin hallintoylioikeuden heinäkuussa 2005 antamalla tuomiolla (ks. johdanto-osan 78 kappale), Infratil ei pystynyt laajentamaan lentoasemaa. Tästä syystä FLG:n arvo pieneni. Lisäksi Ryanairin palvelujen suunniteltu laajentaminen ja siten lentoaseman kannattavuus olivat pitkälti riippuvaisia rakennusluvan saamisesta tulevaisuudessa.

| (234) | Koska Infratil oli uusiseelantilainen sijoitusyhtiö ja yksi ensimmäisistä alueelliseen lentoasemaan Manner-Euroopassa investoineista yksityisistä sijoittajista, sen tietopohja riskinarviointia varten oli niukka. Aiemman kokemuksen ja Saksan hallintomenettelyjen tuntemuksen perusteella Lyypekin kaupunki saattoi kohtuudella odottaa, että rakennuslupa saataisiin. Samalla Lyypekin kaupungin oli hyväksyttävä, että Infratil kohdentaisi rakennuslupaprosessiin suuremman riskin eikä siten olisi heti valmis maksamaan täyttä ostohintaa. Tämän seurauksena sopimukseen neuvoteltiin myyntioptio ja ostohinta jaettiin välittömästi maksettavaan ostohintaan I sekä ostohintaan II, joka olisi maksettava, jos rakennuslupa saataisiin, ja vasta silloin. Olosuhteet huomioon ottaen komissio päättelee, että yksityinen osakkeenomistaja olisi neuvotellut sopimukseen samanlaiset optiot. |
| --- | --- |

(234)

Koska Infratil oli uusiseelantilainen sijoitusyhtiö ja yksi ensimmäisistä alueelliseen lentoasemaan Manner-Euroopassa investoineista yksityisistä sijoittajista, sen tietopohja riskinarviointia varten oli niukka. Aiemman kokemuksen ja Saksan hallintomenettelyjen tuntemuksen perusteella Lyypekin kaupunki saattoi kohtuudella odottaa, että rakennuslupa saataisiin. Samalla Lyypekin kaupungin oli hyväksyttävä, että Infratil kohdentaisi rakennuslupaprosessiin suuremman riskin eikä siten olisi heti valmis maksamaan täyttä ostohintaa. Tämän seurauksena sopimukseen neuvoteltiin myyntioptio ja ostohinta jaettiin välittömästi maksettavaan ostohintaan I sekä ostohintaan II, joka olisi maksettava, jos rakennuslupa saataisiin, ja vasta silloin. Olosuhteet huomioon ottaen komissio päättelee, että yksityinen osakkeenomistaja olisi neuvotellut sopimukseen samanlaiset optiot.

| (235) | Komission on myös arvioitava, vastasivatko neuvotelluille optioille määrätyt kauppahinnat markkinoiden vaatimuksia. |
| --- | --- |

(235)

Komission on myös arvioitava, vastasivatko neuvotelluille optioille määrätyt kauppahinnat markkinoiden vaatimuksia.

Ostohinta I ([...] euroa) ja myyntioptio

Ostohinta I ([...] euroa) ja myyntioptio

| (236) | Tässä skenaariossa vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellyt ehdot eivät täyty eikä rakennuslupaa saada. Näin ollen Infratilin ei tarvitse maksaa ostohintaa II. Komission teettämä riippumattoman konsulttiyrityksen Ecorysin tutkimus osoittaa, että ilman laajennusta Lyypekin lentoaseman odotettiin tuottavan tappiota:

  Kaavio 2


  Nettonykyarvo huonoimmassa tapauksessa (90 % pääoman arvosta) & ostohinta

  [...] |
| --- | --- |

(236)

Tässä skenaariossa vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellyt ehdot eivät täyty eikä rakennuslupaa saada. Näin ollen Infratilin ei tarvitse maksaa ostohintaa II. Komission teettämä riippumattoman konsulttiyrityksen Ecorysin tutkimus osoittaa, että ilman laajennusta Lyypekin lentoaseman odotettiin tuottavan tappiota:

Kaavio 2

Kaavio 2

Nettonykyarvo huonoimmassa tapauksessa (90 % pääoman arvosta) & ostohinta

Nettonykyarvo huonoimmassa tapauksessa (90 % pääoman arvosta) & ostohinta

[...]

| (237) | Tässä tilanteessa Infratilin olisi odotettu käyttävän myyntioptionsa. Näin ollen ostohinta I on vain symbolinen hinta, joka on taattu Infratilin irtautumisstrategialla liiketoimen peruuttamiseksi. Koska tässä skenaariossa lentoaseman toiminta ei olisi kannattavaa, komissio päättelee, että [...] euron positiivinen hinta on markkinaehtoinen eikä Infratilille myönnetty taloudellista etua. |
| --- | --- |

(237)

Tässä tilanteessa Infratilin olisi odotettu käyttävän myyntioptionsa. Näin ollen ostohinta I on vain symbolinen hinta, joka on taattu Infratilin irtautumisstrategialla liiketoimen peruuttamiseksi. Koska tässä skenaariossa lentoaseman toiminta ei olisi kannattavaa, komissio päättelee, että [...] euron positiivinen hinta on markkinaehtoinen eikä Infratilille myönnetty taloudellista etua.

| (238) | Myyntioptiohinta, jonka määrä oli [...] euroa (ja jonka Lyypekin kaupunki maksaisi) koostui lähinnä osakaslainojen maksuista, investoinneista, toimintatappioista ja rakennuslupaprosessin kustannuksista, jotka Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa, jos lentoasemaa ei olisi yksityistetty. Kun otetaan huomioon hinnan eri osatekijät, myyntioptio vastasi sopimuksen purkamista ja alkuperäisen liiketoimen peruuttamista. |
| --- | --- |

(238)

Myyntioptiohinta, jonka määrä oli [...] euroa (ja jonka Lyypekin kaupunki maksaisi) koostui lähinnä osakaslainojen maksuista, investoinneista, toimintatappioista ja rakennuslupaprosessin kustannuksista, jotka Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa, jos lentoasemaa ei olisi yksityistetty. Kun otetaan huomioon hinnan eri osatekijät, myyntioptio vastasi sopimuksen purkamista ja alkuperäisen liiketoimen peruuttamista.

| (239) | Komissio toteaa lisäksi, että siirrettävien toimintatappioiden määrä on rajoitettu [...] euroon. Lentoaseman yksityistämistä edeltävinä vuosina tuottamista tappioista voidaan kuitenkin päätellä, että Infratilin täytyi olla tietoinen siitä, että todelliset tappiot ylittäisivät selvästi tämän raja-arvon, mikäli Lyypekin lentoasema ei kasvaisi odotetulla tavalla.

  Taulukko 10


  FLG:n tappiot 1995–2010 (tuhatta euroa)







  Vuosi | FLG:n tappiot (tuhatta euroa) |
| --- | --- | --- |
| 1995 | (...) |
| 1996 | (...) |
| 1997 | (...) |
| 1998 | (...) |
| 1999 | (...) |
| 2000 | (...) |
| 2001 | (...) |
| 2002 | (...) |
| 2003 | (...) |
| 2004 | (...) |
| 2005 | (...) |
| 2006 (1.1.2006–31.3.2006) | (...) |
| 2007 | (...) |
| 2008 | (...) |
| 2009 | (...) |
| 2010 | (...) |

(239)

Komissio toteaa lisäksi, että siirrettävien toimintatappioiden määrä on rajoitettu [...] euroon. Lentoaseman yksityistämistä edeltävinä vuosina tuottamista tappioista voidaan kuitenkin päätellä, että Infratilin täytyi olla tietoinen siitä, että todelliset tappiot ylittäisivät selvästi tämän raja-arvon, mikäli Lyypekin lentoasema ei kasvaisi odotetulla tavalla.

Taulukko 10

Taulukko 10

FLG:n tappiot 1995–2010 (tuhatta euroa)

FLG:n tappiot 1995–2010 (tuhatta euroa)

Vuosi

FLG:n tappiot (tuhatta euroa)

1995

(...)

1996

(...)

1997

(...)

1998

(...)

1999

(...)

2000

(...)

2001

(...)

2002

(...)

2003

(...)

2004

(...)

2005

(...)

2006 (1.1.2006–31.3.2006)

(...)

2007

(...)

2008

(...)

2009

(...)

2010

(...)

| (240) | Kun tappioiden kasvu ekstrapoloidaan kolmesta yksityistämistä edeltävästä vuodesta (2002–2004), 1. päivän lokakuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2008 väliseltä ajanjaksolta voitiin odottaa yli [...] euron tappioita. Vaikka tappioiden olisi oletettu pysyvän yksityistämistä edeltävän vuoden tasolla, voitiin odottaa [...] eurontappioita. Jos osakkeet olisi myyty edelleen ja ottaen huomioon, että Lyypekin kaupunki olisi ottanut vastuulleen [...] euroa tappioita, Infratil olisi näin ollen voinut kohtuudella tietää, että sille koituisi [...]–[...] euron lisätappiot. Jälkikäteiset tiedot tukevat tätä arviota, sillä niiden mukaan lentoasemalle kertyneet tappiot kyseiseltä ajanjaksolta olivat [...] euroa. |
| --- | --- |

(240)

Kun tappioiden kasvu ekstrapoloidaan kolmesta yksityistämistä edeltävästä vuodesta (2002–2004), 1. päivän lokakuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2008 väliseltä ajanjaksolta voitiin odottaa yli [...] euron tappioita. Vaikka tappioiden olisi oletettu pysyvän yksityistämistä edeltävän vuoden tasolla, voitiin odottaa [...] eurontappioita. Jos osakkeet olisi myyty edelleen ja ottaen huomioon, että Lyypekin kaupunki olisi ottanut vastuulleen [...] euroa tappioita, Infratil olisi näin ollen voinut kohtuudella tietää, että sille koituisi [...]–[...] euron lisätappiot. Jälkikäteiset tiedot tukevat tätä arviota, sillä niiden mukaan lentoasemalle kertyneet tappiot kyseiseltä ajanjaksolta olivat [...] euroa.

| (241) | On selvää, että yksityinen myyjä ei olisi pystynyt neuvottelemaan edullisempaa myyntioptiohintaa. Näin ollen komissio päättelee, että Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin neuvotellessaan myyntioption eikä Infratilille aiheutunut taloudellista etua. |
| --- | --- |

(241)

On selvää, että yksityinen myyjä ei olisi pystynyt neuvottelemaan edullisempaa myyntioptiohintaa. Näin ollen komissio päättelee, että Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin neuvotellessaan myyntioption eikä Infratilille aiheutunut taloudellista etua.

Ostohinta II ([...] euroa)

Ostohinta II ([...] euroa)

| (242) | Infratilin oli maksettava [...] euron suuruinen ostohinta II vain, jos tietyt lentoaseman kannattavuuden varmistavat ehdot täyttyivät. |
| --- | --- |

(242)

Infratilin oli maksettava [...] euron suuruinen ostohinta II vain, jos tietyt lentoaseman kannattavuuden varmistavat ehdot täyttyivät.

| (243) | Hinta vastaa osapuolten maaliskuussa 2005 julkisessa hankintamenettelyssä neuvottelemaa kauppahintaa. |
| --- | --- |

(243)

Hinta vastaa osapuolten maaliskuussa 2005 julkisessa hankintamenettelyssä neuvottelemaa kauppahintaa.

| (244) | Taloudellisen edun olemassaolo voidaan sulkea pois, jos kauppa on markkinaehtoinen. Näin voidaan olettaa olevan, jos myynti toteutetaan julkisella tarjouskilpailulla ja seuraavat kumulatiiviset ehdot täyttyvät (54):






  — | Osakkeenomistus myydään tarjouskilpailulla, joka on avoin kaikille tahoille, läpinäkyvä ja syrjimätön. |
| --- | --- | --- |

(244)

Taloudellisen edun olemassaolo voidaan sulkea pois, jos kauppa on markkinaehtoinen. Näin voidaan olettaa olevan, jos myynti toteutetaan julkisella tarjouskilpailulla ja seuraavat kumulatiiviset ehdot täyttyvät (54):

54

—

Osakkeenomistus myydään tarjouskilpailulla, joka on avoin kaikille tahoille, läpinäkyvä ja syrjimätön.

| — | Myyntiin ei liitetä ehtoja, jotka eivät ole tavanomaisia vertailukelpoisissa liiketoimissa yksityisten osapuolten välillä ja jotka voisivat mahdollisesti alentaa myyntihintaa. |
| --- | --- |

—

Myyntiin ei liitetä ehtoja, jotka eivät ole tavanomaisia vertailukelpoisissa liiketoimissa yksityisten osapuolten välillä ja jotka voisivat mahdollisesti alentaa myyntihintaa.

| — | Osakkeet myydään korkeimman tarjouksen tehneelle. |
| --- | --- |

—

Osakkeet myydään korkeimman tarjouksen tehneelle.

| — | Ostajaehdokkailla on oltava käytettävissään riittävästi aikaa ja tarvittavat tiedot muodostaakseen omaisuuseristä asianmukaisen arvion tarjouksensa pohjaksi. |
| --- | --- |

—

Ostajaehdokkailla on oltava käytettävissään riittävästi aikaa ja tarvittavat tiedot muodostaakseen omaisuuseristä asianmukaisen arvion tarjouksensa pohjaksi.

| (245) | Nämä ehdot täyttyivät maaliskuussa 2005 toteutetussa tarjouskilpailussa. Koska viisi eri yritystä ilmaisi kiinnostuksensa lentoaseman ostamiseen, ei ole ilmeistä, että vain Infratil pystyi tekemään uskottavan tarjouksen. Lisäksi julkisella tarjouskilpailulla pyrittiin varmistamaan tehokas ja syrjimätön kilpailu Saksan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. |
| --- | --- |

(245)

Nämä ehdot täyttyivät maaliskuussa 2005 toteutetussa tarjouskilpailussa. Koska viisi eri yritystä ilmaisi kiinnostuksensa lentoaseman ostamiseen, ei ole ilmeistä, että vain Infratil pystyi tekemään uskottavan tarjouksen. Lisäksi julkisella tarjouskilpailulla pyrittiin varmistamaan tehokas ja syrjimätön kilpailu Saksan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

| (246) | Komissio toteaa, että maaliskuussa 2005 tehdyssä ensimmäisessä ostosopimuksessa ostohinta oli [...] euroa. Sopimusehdot neuvoteltiin kuitenkin uudelleen lokakuussa 2005. Tämän tuloksena syntyneet ostohinnan II ehdot sekä johdanto-osan 83 kappaleessa mainitut sovitut vähennykset eivät olleet alkuperäisen tarjouskilpailun tulos. Näin ollen on sovellettava markkinataloustoimijaperiaatetta sen arvioimiseksi, oliko sovittu hinta markkinaehtoinen. |
| --- | --- |

(246)

Komissio toteaa, että maaliskuussa 2005 tehdyssä ensimmäisessä ostosopimuksessa ostohinta oli [...] euroa. Sopimusehdot neuvoteltiin kuitenkin uudelleen lokakuussa 2005. Tämän tuloksena syntyneet ostohinnan II ehdot sekä johdanto-osan 83 kappaleessa mainitut sovitut vähennykset eivät olleet alkuperäisen tarjouskilpailun tulos. Näin ollen on sovellettava markkinataloustoimijaperiaatetta sen arvioimiseksi, oliko sovittu hinta markkinaehtoinen.

| (247) | Sen toteamiseksi, olisiko Lyypekin kaupunki voinut neuvotella korkeamman ostohinnan, on otettava huomioon vallinneet olosuhteet, varsinkin Infratilin myyntioption käytön ja siitä aiheutuvien mahdollisten tappioiden aiheuttama riski. |
| --- | --- |

(247)

Sen toteamiseksi, olisiko Lyypekin kaupunki voinut neuvotella korkeamman ostohinnan, on otettava huomioon vallinneet olosuhteet, varsinkin Infratilin myyntioption käytön ja siitä aiheutuvien mahdollisten tappioiden aiheuttama riski.

| (248) | Kuten johdanto-osan 240 kappaleessa esitettiin, siinäkin tapauksessa, että otetaan huomioon Lyypekin kaupungin vastattavakseen ottamat [...] euron tappiot, Infratilin oli odotettava myyntioption käyttäessään kärsivänsä [...]–[...] euron taloudelliset lisätappiot. Ennakkotietojen perusteella Infratil oli näin ollen tilanteessa, jossa se saisi voittoja toisen skenaarion toteutuessa, mutta saattaisi kärsiä suuria tappioita myyntioption käytön tapauksessa. |
| --- | --- |

(248)

Kuten johdanto-osan 240 kappaleessa esitettiin, siinäkin tapauksessa, että otetaan huomioon Lyypekin kaupungin vastattavakseen ottamat [...] euron tappiot, Infratilin oli odotettava myyntioption käyttäessään kärsivänsä [...]–[...] euron taloudelliset lisätappiot. Ennakkotietojen perusteella Infratil oli näin ollen tilanteessa, jossa se saisi voittoja toisen skenaarion toteutuessa, mutta saattaisi kärsiä suuria tappioita myyntioption käytön tapauksessa.

| (249) | Saksa totesi, että Lyypekin kaupunki piti vuoden 2005 näkökulmasta erittäin epätodennäköisenä myyntioption käytön edellytysten toteutumista eli että rakennuslupaa ei saataisi ja matkustajamäärät olisivat alle [...]. |
| --- | --- |

(249)

Saksa totesi, että Lyypekin kaupunki piti vuoden 2005 näkökulmasta erittäin epätodennäköisenä myyntioption käytön edellytysten toteutumista eli että rakennuslupaa ei saataisi ja matkustajamäärät olisivat alle [...].

| (250) | Kuten johdanto-osan 234 kappaleessa huomautettiin, Lyypekin kaupungin oli kuitenkin odotettava, että Infratil kohdentaisi rakennuslupaprosessiin suuremman riskin. |
| --- | --- |

(250)

Kuten johdanto-osan 234 kappaleessa huomautettiin, Lyypekin kaupungin oli kuitenkin odotettava, että Infratil kohdentaisi rakennuslupaprosessiin suuremman riskin.

| (251) | Matkustajamäärien suhteen Saksa väittää, että Ryanair ilmoitti perustavansa tukikohdan Lyypekin lentoasemalle, jos olemassa olleita kiitoteitä laajennettaisiin, ja tukikohdan perustamisen odotettiin kasvattavan matkustajamäärän [...] matkustajaan vuodessa. |
| --- | --- |

(251)

Matkustajamäärien suhteen Saksa väittää, että Ryanair ilmoitti perustavansa tukikohdan Lyypekin lentoasemalle, jos olemassa olleita kiitoteitä laajennettaisiin, ja tukikohdan perustamisen odotettiin kasvattavan matkustajamäärän [...] matkustajaan vuodessa.

| (252) | Komissio toteaa, että Lyypekin lentoaseman todelliset matkustajamäärät eivät saavuttaneet tätä kynnysarvoa, vaan sen sijaan laskivat vuosina 2005–2008 siten, että vuonna 2008 matkustajamäärä oli 544 339 (ks. taulukko 1). Komissio huomauttaa kuitenkin tässä yhteydessä, että finanssikriisin vaikutusten kaltaiset olosuhteet, joita ei voitu ennakoida vuonna 2005, saattavat selittää odotettujen ja todellisten matkustajamäärien välisen huomattavan eron. |
| --- | --- |

(252)

Komissio toteaa, että Lyypekin lentoaseman todelliset matkustajamäärät eivät saavuttaneet tätä kynnysarvoa, vaan sen sijaan laskivat vuosina 2005–2008 siten, että vuonna 2008 matkustajamäärä oli 544 339 (ks. taulukko 1). Komissio huomauttaa kuitenkin tässä yhteydessä, että finanssikriisin vaikutusten kaltaiset olosuhteet, joita ei voitu ennakoida vuonna 2005, saattavat selittää odotettujen ja todellisten matkustajamäärien välisen huomattavan eron.

| (253) | Komission teettämässä Ecorysin tutkimuksessa sekä Lyypekin kaupungin Ernst & Youngilta vuonna 2005 tilaamassa asiantuntijaraportissa odotettiin matkustajamäärien kasvavan [...] matkustajaan vuonna 2008. Tämä luku perustui oletukseen, jonka mukaan rakennuslupa saataisiin vuoden 2008 alkupuoliskolla ja Lyypekin lentoaseman rakennustyöt lykättäisiin vuoden 2008 loppuun. |
| --- | --- |

(253)

Komission teettämässä Ecorysin tutkimuksessa sekä Lyypekin kaupungin Ernst & Youngilta vuonna 2005 tilaamassa asiantuntijaraportissa odotettiin matkustajamäärien kasvavan [...] matkustajaan vuonna 2008. Tämä luku perustui oletukseen, jonka mukaan rakennuslupa saataisiin vuoden 2008 alkupuoliskolla ja Lyypekin lentoaseman rakennustyöt lykättäisiin vuoden 2008 loppuun.

| (254) | Näiden lukujen perusteella Lyypekin kaupungin olisi ollut varsin järkevää harkita sitä mahdollisuutta, että matkustajamäärä pysyisi [...] matkustajan kynnysarvon alapuolella. Koska matkustajamäärän kynnysarvon saavuttaminen oli myyntioption raukeamisen ennakkoedellytys ja koska rakennusluvan saaminen oli epävarmaa, myyntioption käyttöä oli pidettävä mahdollisena vaihtoehtona. |
| --- | --- |

(254)

Näiden lukujen perusteella Lyypekin kaupungin olisi ollut varsin järkevää harkita sitä mahdollisuutta, että matkustajamäärä pysyisi [...] matkustajan kynnysarvon alapuolella. Koska matkustajamäärän kynnysarvon saavuttaminen oli myyntioption raukeamisen ennakkoedellytys ja koska rakennusluvan saaminen oli epävarmaa, myyntioption käyttöä oli pidettävä mahdollisena vaihtoehtona.

| (255) | Koska oli olemassa perusteltu mahdollisuus siitä, että Infratil käyttää myyntioption ja tämä aiheuttaa suuria tappioita, komissio olettaa, että yksityinen osakkeenomistaja ei olisi pystynyt neuvottelemaan korkeampaa ostohintaa, koska kauppa ei muutoin olisi ollut kannattava mahdolliselle sijoittajalle. |
| --- | --- |

(255)

Koska oli olemassa perusteltu mahdollisuus siitä, että Infratil käyttää myyntioption ja tämä aiheuttaa suuria tappioita, komissio olettaa, että yksityinen osakkeenomistaja ei olisi pystynyt neuvottelemaan korkeampaa ostohintaa, koska kauppa ei muutoin olisi ollut kannattava mahdolliselle sijoittajalle.

| (256) | Tästä syystä komissio pitää Lyypekin kaupungin päätöstä hyväksyä [...] euron ostohinta vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellyin sovituin vähennyksin taloudellisesti kestävänä. |
| --- | --- |

(256)

Tästä syystä komissio pitää Lyypekin kaupungin päätöstä hyväksyä [...] euron ostohinta vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritellyin sovituin vähennyksin taloudellisesti kestävänä.

| (257) | Tämä päätelmä vastaa Ernest & Youngin tutkimuksen tuloksia, joissa FLG:n osakkeiden myynnistä saatujen tulojen määräksi arvioidaan noin [...] euroa ja päätellään tämän perusteella, että yksityinen sijoittaja olisi hyväksynyt sovitun hinnan samankaltaisessa tilanteessa. |
| --- | --- |

(257)

Tämä päätelmä vastaa Ernest & Youngin tutkimuksen tuloksia, joissa FLG:n osakkeiden myynnistä saatujen tulojen määräksi arvioidaan noin [...] euroa ja päätellään tämän perusteella, että yksityinen sijoittaja olisi hyväksynyt sovitun hinnan samankaltaisessa tilanteessa.

| (258) | Ecorysin tutkimuksessa osakkeiden markkina-arvoa koskeva arvio oli paljon korkeampi, noin [...] euroa. Tutkimuksessa ei kuitenkaan oteta huomioon myyntioption käytöstä Infratilille aiheutuvia suuria taloudellisia riskejä, kuten johdanto-osan 247 ja 248 kappaleessa esitetään. Ecorysin tutkimuksessa riskiksi määritellään nolla, eikä sitä siten oteta huomioon arvioitaessa ostohintaa II. Investointeja/pääomamenoja koskevissa laskelmissa käytetyt erilaiset luvut lisäävät entisestään näiden kahden tutkimuksen riskinarviointien eroa. |
| --- | --- |

(258)

Ecorysin tutkimuksessa osakkeiden markkina-arvoa koskeva arvio oli paljon korkeampi, noin [...] euroa. Tutkimuksessa ei kuitenkaan oteta huomioon myyntioption käytöstä Infratilille aiheutuvia suuria taloudellisia riskejä, kuten johdanto-osan 247 ja 248 kappaleessa esitetään. Ecorysin tutkimuksessa riskiksi määritellään nolla, eikä sitä siten oteta huomioon arvioitaessa ostohintaa II. Investointeja/pääomamenoja koskevissa laskelmissa käytetyt erilaiset luvut lisäävät entisestään näiden kahden tutkimuksen riskinarviointien eroa.

| (259) | Lisäksi erilaisten matkustajamäärien kasvulukujen käyttö aiheuttaa sen, että tutkimusten tulokset eroavat huomattavasti toisistaan. |
| --- | --- |

(259)

Lisäksi erilaisten matkustajamäärien kasvulukujen käyttö aiheuttaa sen, että tutkimusten tulokset eroavat huomattavasti toisistaan.

| (260) | Näiden näkökohtien perusteella komissio päättelee, että vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritetty ostohinta II on markkinaehtoinen eikä Infratilille ole myönnetty taloudellista etua. |
| --- | --- |

(260)

Näiden näkökohtien perusteella komissio päättelee, että vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määritetty ostohinta II on markkinaehtoinen eikä Infratilille ole myönnetty taloudellista etua.

7.3.1.2   Päätelmä kaupan yleisestä kannattavuudesta

Päätelmä kaupan yleisestä kannattavuudesta

| (261) | Edellä esitetystä toimenpiteen arvioinnista seuraa, että Lyypekin kaupungin oli päätettävä, sulkeeko se Lyypekin lentoaseman, jatkaako se lentoaseman tappiollista toimintaa vai myykö se lentoaseman. Lyypekin kaupunki valitsi taloudellisimman vaihtoehdon päättäessään myydä lentoaseman. Arvioitaessa vuoden 2005 osallistumissopimuksen konkreettisia ehtoja on otettava huomioon näiden kahden skenaarion (eli ostohinta I:n ja myyntioption ja toisaalta ostohinta II:n) keskinäinen suhde. Koska on todettu, että ennakkotietojen perusteella oli perusteltua pitää sekä ostohinnan II maksua että myyntioption käyttöä mahdollisena, on otettava huomioon tästä molemmille osapuolille aiheutuvat riskit. Erityisesti myyntioption käytöstä Infratilille mahdollisesti aiheutuvien taloudellisten tappioiden vuoksi komissio pitää epätodennäköisenä, että Lyypekin kaupungin asemassa oleva yksityinen myyjä olisi voinut neuvotella edullisemman sopimuksen. |
| --- | --- |

(261)

Edellä esitetystä toimenpiteen arvioinnista seuraa, että Lyypekin kaupungin oli päätettävä, sulkeeko se Lyypekin lentoaseman, jatkaako se lentoaseman tappiollista toimintaa vai myykö se lentoaseman. Lyypekin kaupunki valitsi taloudellisimman vaihtoehdon päättäessään myydä lentoaseman. Arvioitaessa vuoden 2005 osallistumissopimuksen konkreettisia ehtoja on otettava huomioon näiden kahden skenaarion (eli ostohinta I:n ja myyntioption ja toisaalta ostohinta II:n) keskinäinen suhde. Koska on todettu, että ennakkotietojen perusteella oli perusteltua pitää sekä ostohinnan II maksua että myyntioption käyttöä mahdollisena, on otettava huomioon tästä molemmille osapuolille aiheutuvat riskit. Erityisesti myyntioption käytöstä Infratilille mahdollisesti aiheutuvien taloudellisten tappioiden vuoksi komissio pitää epätodennäköisenä, että Lyypekin kaupungin asemassa oleva yksityinen myyjä olisi voinut neuvotella edullisemman sopimuksen.

| (262) | Tästä syystä komissio päättelee, että Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin neuvotellessaan vuoden 2005 osallistumissopimuksen. Näin ollen toimenpide ei aiheuttanut Infratilille taloudellista etua eikä ollut valtiontukea. |
| --- | --- |

(262)

Tästä syystä komissio päättelee, että Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin neuvotellessaan vuoden 2005 osallistumissopimuksen. Näin ollen toimenpide ei aiheuttanut Infratilille taloudellista etua eikä ollut valtiontukea.

7.3.2   
  Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – FLG:n vuoden 2009 tappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

Vuoden 2009 täydentävä sopimus ja myyntioption uudelleen neuvotteleminen – FLG:n vuoden 2009 tappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen

| (263) | Kuten edellä on todettu, 12 päivänä marraskuuta 2008 allekirjoitetulla vuoden 2009 täydentävällä sopimuksella ei muutettu myyntioptiosta vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan maksettavia määriä, vaan siinä määrättiin tappioiden, sovittujen investointien ja muiden Lyypekin lentoaseman toiminnasta vuonna 2009 aiheutuvien kustannusten siirtämisestä, minkä tuloksena myyntioption kokonaishinta oli [...] euroa (ks. johdanto-osan 90 kappale). |
| --- | --- |

(263)

Kuten edellä on todettu, 12 päivänä marraskuuta 2008 allekirjoitetulla vuoden 2009 täydentävällä sopimuksella ei muutettu myyntioptiosta vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaan maksettavia määriä, vaan siinä määrättiin tappioiden, sovittujen investointien ja muiden Lyypekin lentoaseman toiminnasta vuonna 2009 aiheutuvien kustannusten siirtämisestä, minkä tuloksena myyntioption kokonaishinta oli [...] euroa (ks. johdanto-osan 90 kappale).

| (264) | Vuoden 2012 aloittamispäätöksellä komissio oli aloittanut tutkintamenettelyt kahdesta erillisestä toimenpiteestä:






  a) | FLG:n vuoden 2009 tappioiden, investointien ja muiden toimenpiteiden siirtämisestä |
| --- | --- | --- |

(264)

Vuoden 2012 aloittamispäätöksellä komissio oli aloittanut tutkintamenettelyt kahdesta erillisestä toimenpiteestä:

a)

FLG:n vuoden 2009 tappioiden, investointien ja muiden toimenpiteiden siirtämisestä

| b) | vuonna 2005 sovitun myyntioptiohinnan ja tosiasiallisesti maksetun myyntioptiohinnan erosta. |
| --- | --- |

b)

vuonna 2005 sovitun myyntioptiohinnan ja tosiasiallisesti maksetun myyntioptiohinnan erosta.

Saamiensa tietojen perusteella komissio katsoo kuitenkin, että nämä kaksi kysymystä koskevat samaa toimenpidettä, nimittäin Lyypekin kaupungin ja Infratilin välistä vuoden 2009 täydentävää sopimusta.

7.3.2.1   Etu

Etu

| (265) | Määrittääkseen, aiheuttiko vuoden 2009 sopimuksen mukainen myyntioptiohinta Infratilille taloudellisen edun, komission on sovellettava markkinataloustoimijatestiä. Voidakseen määrittää, valitsiko Lyypekin kaupunki taloudellisesti edullisimman käytettävissä olleen vaihtoehdon, komission on asetuttava yksityisen osakkeenomistajan asemaan sopimuksen allekirjoitusajankohtana (55). |
| --- | --- |

(265)

Määrittääkseen, aiheuttiko vuoden 2009 sopimuksen mukainen myyntioptiohinta Infratilille taloudellisen edun, komission on sovellettava markkinataloustoimijatestiä. Voidakseen määrittää, valitsiko Lyypekin kaupunki taloudellisesti edullisimman käytettävissä olleen vaihtoehdon, komission on asetuttava yksityisen osakkeenomistajan asemaan sopimuksen allekirjoitusajankohtana (55).

55

| (266) | Komissio katsoo, että kun Infratil oli ilmoittanut käyttävänsä myyntioptionsa vuonna 2009, Lyypekin kaupungilla oli seuraavat vaihtoehdot:






  a) | sulkea lentoasema |
| --- | --- | --- |

(266)

Komissio katsoo, että kun Infratil oli ilmoittanut käyttävänsä myyntioptionsa vuonna 2009, Lyypekin kaupungilla oli seuraavat vaihtoehdot:

a)

sulkea lentoasema

| b) | etsiä uusi yksityinen lentoaseman pitäjä ja samalla






  — | jatkaa lentoaseman toimintaa tai |
| --- | --- | --- |

b)

etsiä uusi yksityinen lentoaseman pitäjä ja samalla

—

jatkaa lentoaseman toimintaa tai

| — | allekirjoittaa vuoden 2009 täydentävä sopimus, jotta Infratil jatkaisi lentoaseman toimintaa, kunnes uusi pitäjä löydetään. |
| --- | --- |

—

allekirjoittaa vuoden 2009 täydentävä sopimus, jotta Infratil jatkaisi lentoaseman toimintaa, kunnes uusi pitäjä löydetään.

| (267) | Lentoaseman sulkeminen (vaihtoehto a) olisi edellyttänyt, että Lyypekin kaupunki maksaisi [...] euron myyntioptiohinnan (ks. johdanto-osan 238 kappale) välittömästi ja aloittaisi menettelyn lentoaseman sulkemiseksi, mikä olisi aiheuttanut lisäkustannuksia (ks. taulukossa 9 esitetty Berenbergin tutkimus). |
| --- | --- |

(267)

Lentoaseman sulkeminen (vaihtoehto a) olisi edellyttänyt, että Lyypekin kaupunki maksaisi [...] euron myyntioptiohinnan (ks. johdanto-osan 238 kappale) välittömästi ja aloittaisi menettelyn lentoaseman sulkemiseksi, mikä olisi aiheuttanut lisäkustannuksia (ks. taulukossa 9 esitetty Berenbergin tutkimus).

| (268) | Vaihtoehdon b ensimmäisessä alaskenaariossa (Lyypekin kaupunki jatkaa lentoaseman toimintaa kunnes uusi yksityinen sijoittaja löydetään) Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa Infratilille vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määrätty myyntioptiohinta ja vastata kaikista lentoaseman toiminnasta aiheutuvista kustannuksista, kunnes uusi sijoittaja löydettäisiin. Vuonna 2009 maksetun myyntioptiohinnan perusteella (ks. taulukko 3) pelkästään toimintatappioiden, investointien, rakennuslupaprosessin ja oikeudellisten kustannusten aiheuttamat kustannukset olisivat olleet [...] euroa. Näin ollen Lyypekin kaupungille olisi aiheutunut jo lokakuuhun 2009 mennessä noin [...] euron kustannukset (vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukainen myyntioptiohinta ja toimintakustannukset marraskuusta 2008 lokakuuhun 2009). |
| --- | --- |

(268)

Vaihtoehdon b ensimmäisessä alaskenaariossa (Lyypekin kaupunki jatkaa lentoaseman toimintaa kunnes uusi yksityinen sijoittaja löydetään) Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa Infratilille vuoden 2005 osallistumissopimuksessa määrätty myyntioptiohinta ja vastata kaikista lentoaseman toiminnasta aiheutuvista kustannuksista, kunnes uusi sijoittaja löydettäisiin. Vuonna 2009 maksetun myyntioptiohinnan perusteella (ks. taulukko 3) pelkästään toimintatappioiden, investointien, rakennuslupaprosessin ja oikeudellisten kustannusten aiheuttamat kustannukset olisivat olleet [...] euroa. Näin ollen Lyypekin kaupungille olisi aiheutunut jo lokakuuhun 2009 mennessä noin [...] euron kustannukset (vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukainen myyntioptiohinta ja toimintakustannukset marraskuusta 2008 lokakuuhun 2009).

| (269) | Saksa huomautti että FLG:n myyminen edelleen uudelle yksityiselle sijoittajalle olisi edellyttänyt uutta unionin laajuista tarjouskilpailua, jonka arvioidaan kestävän vähintään 12 kuukautta. Komissio toteaa, että yksityinen toimija olisi varmasti ottanut huomioon tarjouskilpailun arvioidun keston. |
| --- | --- |

(269)

Saksa huomautti että FLG:n myyminen edelleen uudelle yksityiselle sijoittajalle olisi edellyttänyt uutta unionin laajuista tarjouskilpailua, jonka arvioidaan kestävän vähintään 12 kuukautta. Komissio toteaa, että yksityinen toimija olisi varmasti ottanut huomioon tarjouskilpailun arvioidun keston.

| (270) | Vaihtoehdon b toinen alaskenaario oli vuoden 2009 täydentävän sopimuksen allekirjoittaminen, jotta Infratil ei käyttäisi myyntioptiotaan 22 päivään lokakuuta 2009 mennessä. Tässä skenaariossa – mikäli Infratil käyttäisi myyntioptionsa lokakuussa 2009 – Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukainen myyntioptiohinta. Koska tämä hinta muodostuu vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaisesta myyntioptiohinnasta ja lentoaseman toiminnasta vuonna 2009 aiheutuneista lisäkustannuksista, Lyypekin kaupungille mahdollisesti aiheutuvat kustannukset olivat verrattavissa vaihtoehdon b ensimmäisen alaskenaarion kustannuksiin. |
| --- | --- |

(270)

Vaihtoehdon b toinen alaskenaario oli vuoden 2009 täydentävän sopimuksen allekirjoittaminen, jotta Infratil ei käyttäisi myyntioptiotaan 22 päivään lokakuuta 2009 mennessä. Tässä skenaariossa – mikäli Infratil käyttäisi myyntioptionsa lokakuussa 2009 – Lyypekin kaupungin olisi täytynyt maksaa vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukainen myyntioptiohinta. Koska tämä hinta muodostuu vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaisesta myyntioptiohinnasta ja lentoaseman toiminnasta vuonna 2009 aiheutuneista lisäkustannuksista, Lyypekin kaupungille mahdollisesti aiheutuvat kustannukset olivat verrattavissa vaihtoehdon b ensimmäisen alaskenaarion kustannuksiin.

| (271) | Vuoden 2009 täydentävä sopimus oli Lyypekin kaupungin kannalta kuitenkin sikäli edullisempi, että se antoi Lyypekin kaupungille aikaa valmistella tarjouskilpailua uuden sijoittajan löytämiseksi. Lisäksi Infratilin välittömään lähtöön liittyi riski siitä, että Ryanair vähentäisi palvelujaan Lyypekin lentoasemalla, mikä saattaisi lisätä tulevia toimintatappioita. Ryanairin palvelujen väheneminen olisi myös voinut vaikuttaa kielteisesti rakennuslupamenettelyyn, koska FLG perusteli lentoaseman laajennustarvettaan lähinnä halpalentosegmentin kasvulla. |
| --- | --- |

(271)

Vuoden 2009 täydentävä sopimus oli Lyypekin kaupungin kannalta kuitenkin sikäli edullisempi, että se antoi Lyypekin kaupungille aikaa valmistella tarjouskilpailua uuden sijoittajan löytämiseksi. Lisäksi Infratilin välittömään lähtöön liittyi riski siitä, että Ryanair vähentäisi palvelujaan Lyypekin lentoasemalla, mikä saattaisi lisätä tulevia toimintatappioita. Ryanairin palvelujen väheneminen olisi myös voinut vaikuttaa kielteisesti rakennuslupamenettelyyn, koska FLG perusteli lentoaseman laajennustarvettaan lähinnä halpalentosegmentin kasvulla.

| (272) | Näiden seikkojen perusteella komissio päättelee, että vuoden 2009 täydentävän sopimuksen allekirjoittaminen oli edullisin käytettävissä oleva vaihtoehto ja että Lyypekin kaupunki näin ollen toimi markkinataloustoimijan tavoin. |
| --- | --- |

(272)

Näiden seikkojen perusteella komissio päättelee, että vuoden 2009 täydentävän sopimuksen allekirjoittaminen oli edullisin käytettävissä oleva vaihtoehto ja että Lyypekin kaupunki näin ollen toimi markkinataloustoimijan tavoin.

7.3.2.2   Päätelmät

Päätelmät

| (273) | Eri vaihtoehtojen ja niihin liittyvien kustannusten vertailun perusteella voidaan päätellä, että vuoden 2009 täydentävä sopimus oli markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen, koska se oli taloudellisesti vähiten rasittava ja eniten tulevaisuuteen suuntautuva vaihtoehto kyseisenä ajankohtana. |
| --- | --- |

(273)

Eri vaihtoehtojen ja niihin liittyvien kustannusten vertailun perusteella voidaan päätellä, että vuoden 2009 täydentävä sopimus oli markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen, koska se oli taloudellisesti vähiten rasittava ja eniten tulevaisuuteen suuntautuva vaihtoehto kyseisenä ajankohtana.

| (274) | Tätä päätelmää tukee perusteltu oletus siitä, että Lyypekin kaupunki ei olisi pystynyt löytämään uutta sijoittajaa vuonna 2009. Tämä osoittautui paikkansapitäväksi jälkikäteen, koska uusi sijoittaja löydettiin vasta vuonna 2012. |
| --- | --- |

(274)

Tätä päätelmää tukee perusteltu oletus siitä, että Lyypekin kaupunki ei olisi pystynyt löytämään uutta sijoittajaa vuonna 2009. Tämä osoittautui paikkansapitäväksi jälkikäteen, koska uusi sijoittaja löydettiin vasta vuonna 2012.

| (275) | Lisäksi myyntioptiohinnan osatekijät vastaavat vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaisia osatekijöitä, ja niitä ainoastaan laajennetaan kattamaan vuonna 2009 aiheutuneet kustannukset. Vuoden 2005 osallistumissopimuksen tavoin myös vuoden 2009 täydentävä sopimus sisältää Lyypekin kaupungin maksettavaksi tulevia toimintatappioita ja investointikustannuksia koskevan rajan. |
| --- | --- |

(275)

Lisäksi myyntioptiohinnan osatekijät vastaavat vuoden 2005 osallistumissopimuksen mukaisia osatekijöitä, ja niitä ainoastaan laajennetaan kattamaan vuonna 2009 aiheutuneet kustannukset. Vuoden 2005 osallistumissopimuksen tavoin myös vuoden 2009 täydentävä sopimus sisältää Lyypekin kaupungin maksettavaksi tulevia toimintatappioita ja investointikustannuksia koskevan rajan.

| (276) | Näiden näkökohtien perusteella komissio päättelee, että Infratilille ei aiheutunut taloudellista etua eikä toimenpide näin ollen ollut valtiontukea. |
| --- | --- |

(276)

Näiden näkökohtien perusteella komissio päättelee, että Infratilille ei aiheutunut taloudellista etua eikä toimenpide näin ollen ollut valtiontukea.

7.4   RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

RYANAIRILLE MAHDOLLISESTI MYÖNNETTY VALTIONTUKI

7.4.1   
  Taloudellinen etu

Taloudellinen etu

| (277) | Kun lentoaseman käytettävissä on julkisia varoja, tuki lentoyhtiöille voidaan periaatteessa sulkea pois silloin, kun lentoaseman ja lentoyhtiön välinen suhde on markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

(277)

Kun lentoaseman käytettävissä on julkisia varoja, tuki lentoyhtiöille voidaan periaatteessa sulkea pois silloin, kun lentoaseman ja lentoyhtiön välinen suhde on markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukainen.

| (278) | Vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen (56) mukaan tuki lentoasemaa käyttäville lentoyhtiöille voidaan periaatteessa sulkea pois, jos lentoaseman lentoasemapalveluista peritty hinta vastaa markkinahintaa (”ensimmäinen lähestymistapa”), tai jos ennakkoanalyysin perusteella – eli julkisia varoja myönnettäessä saatavilla olleiden tietojen ja ennakoitavissa olleiden kehityssuuntausten perusteella – voidaan osoittaa, että lentoasemaa ja lentoyhtiötä koskeva järjestely johtaa lentoaseman positiiviseen voitto-osuuteen ja on osa ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuuteen johtavan lentoaseman kokonaisstrategian täytäntöönpanoa (”toinen lähestymistapa”). |
| --- | --- |

(278)

Vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen (56) mukaan tuki lentoasemaa käyttäville lentoyhtiöille voidaan periaatteessa sulkea pois, jos lentoaseman lentoasemapalveluista peritty hinta vastaa markkinahintaa (”ensimmäinen lähestymistapa”), tai jos ennakkoanalyysin perusteella – eli julkisia varoja myönnettäessä saatavilla olleiden tietojen ja ennakoitavissa olleiden kehityssuuntausten perusteella – voidaan osoittaa, että lentoasemaa ja lentoyhtiötä koskeva järjestely johtaa lentoaseman positiiviseen voitto-osuuteen ja on osa ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuuteen johtavan lentoaseman kokonaisstrategian täytäntöönpanoa (”toinen lähestymistapa”).

56

| (279) | Toinen lähestymistapa tarkoittaa, että on arvioitava, olisiko varovainen markkinataloustoimija odottanut sopimuksen tekohetkellä sopimuksen lisäävän asteittain kannattavuutta. Tämä mitataan sopimuksesta odotettujen lisätuottojen (joilla tarkoitetaan sopimuksen johdosta saatavien tuottojen ja ilman sopimusta saatavien tuottojen välistä erotusta) ja sopimuksesta odotettujen lisäkustannusten (joilla tarkoitetaan sopimuksen johdosta aiheutuvien kustannusten ja ilman sopimusta aiheutuvien kustannusten välistä erotusta) välisenä erotuksena niin, että tuloksena saatava kassavirta diskontataan asianmukaisella diskonttokorolla. |
| --- | --- |

(279)

Toinen lähestymistapa tarkoittaa, että on arvioitava, olisiko varovainen markkinataloustoimija odottanut sopimuksen tekohetkellä sopimuksen lisäävän asteittain kannattavuutta. Tämä mitataan sopimuksesta odotettujen lisätuottojen (joilla tarkoitetaan sopimuksen johdosta saatavien tuottojen ja ilman sopimusta saatavien tuottojen välistä erotusta) ja sopimuksesta odotettujen lisäkustannusten (joilla tarkoitetaan sopimuksen johdosta aiheutuvien kustannusten ja ilman sopimusta aiheutuvien kustannusten välistä erotusta) välisenä erotuksena niin, että tuloksena saatava kassavirta diskontataan asianmukaisella diskonttokorolla.

| (280) | Ensimmäisen lähestymistavan (vertailu markkinahintaan) osalta komissio katsoo, että tällä hetkellä ei voida yksilöidä asianmukaista vertailukohtaa oikean markkinahinnan määrittämiseksi lentoasemien tarjoamille palveluille (57). Sen vuoksi komissio katsoo, että kannattavuuden lisääntymistä koskeva ennakkoanalyysi on merkittävin lähestymistapa arvioitaessa järjestelyjä, jotka lentoasemat ovat tehneet yksittäisten lentoyhtiöiden kanssa. |
| --- | --- |

(280)

Ensimmäisen lähestymistavan (vertailu markkinahintaan) osalta komissio katsoo, että tällä hetkellä ei voida yksilöidä asianmukaista vertailukohtaa oikean markkinahinnan määrittämiseksi lentoasemien tarjoamille palveluille (57). Sen vuoksi komissio katsoo, että kannattavuuden lisääntymistä koskeva ennakkoanalyysi on merkittävin lähestymistapa arvioitaessa järjestelyjä, jotka lentoasemat ovat tehneet yksittäisten lentoyhtiöiden kanssa.

57

| (281) | On todettava, että markkinataloustoimijaperiaatteen soveltamisesta muilla vastaavilla markkinoilla veloitettavan keskimääräisen hinnan perusteella voi olla hyötyä, jos kyseinen hinta voidaan järkevällä tavalla määrittää tai laskea muista markkinaindikaattoreista. Tämä menetelmä ei kuitenkaan ole kovin tarkoituksenmukainen lentoasemapalvelujen tapauksessa, sillä eri lentoasemien kustannus- ja tulorakenteet poikkeavat yleensä paljon toisistaan. Tämä johtuu siitä, että kustannukset ja tulot riippuvat lentoaseman kehitysasteesta, lentoasemaa käyttävien lentoyhtiöiden lukumäärästä, lentoaseman matkustajaliikennekapasiteetista, infrastruktuurin ja siihen liittyvien investointien tilasta, sääntelypuitteista, jotka voivat vaihdella jäsenvaltioittain, sekä lentoasemalle aikaisemmin mahdollisesti syntyneistä veloista tai velvoitteista (58). |
| --- | --- |

(281)

On todettava, että markkinataloustoimijaperiaatteen soveltamisesta muilla vastaavilla markkinoilla veloitettavan keskimääräisen hinnan perusteella voi olla hyötyä, jos kyseinen hinta voidaan järkevällä tavalla määrittää tai laskea muista markkinaindikaattoreista. Tämä menetelmä ei kuitenkaan ole kovin tarkoituksenmukainen lentoasemapalvelujen tapauksessa, sillä eri lentoasemien kustannus- ja tulorakenteet poikkeavat yleensä paljon toisistaan. Tämä johtuu siitä, että kustannukset ja tulot riippuvat lentoaseman kehitysasteesta, lentoasemaa käyttävien lentoyhtiöiden lukumäärästä, lentoaseman matkustajaliikennekapasiteetista, infrastruktuurin ja siihen liittyvien investointien tilasta, sääntelypuitteista, jotka voivat vaihdella jäsenvaltioittain, sekä lentoasemalle aikaisemmin mahdollisesti syntyneistä veloista tai velvoitteista (58).

58

| (282) | Puhtaasti vertailevaa analyysia vaikeuttaa lisäksi lentoliikennemarkkinoiden vapautuminen. Kuten tässä asiassa voidaan havaita, lentoasemien ja lentoyhtiöiden väliset liiketoimintakäytännöt eivät aina perustu yksinomaan julkaistuihin maksutariffeihin. Tällaiset liiketoimintasuhteet pikemminkin vaihtelevat suuresti. Käytäntöihin kuuluvat matkustajaliikenteeseen liittyvien riskien sekä niihin liittyvien kaupallisten ja rahoituksellisten vastuiden jakaminen, vakiomuotoiset kannustinjärjestelmät sekä riskinjaon vaihtelu sopimusten voimassaoloaikana. Tästä syystä liiketoimea ei itse asiassa voida verrata toiseen liiketoimeen kääntymishinnan tai matkustajakohtaisen hinnan perusteella. |
| --- | --- |

(282)

Puhtaasti vertailevaa analyysia vaikeuttaa lisäksi lentoliikennemarkkinoiden vapautuminen. Kuten tässä asiassa voidaan havaita, lentoasemien ja lentoyhtiöiden väliset liiketoimintakäytännöt eivät aina perustu yksinomaan julkaistuihin maksutariffeihin. Tällaiset liiketoimintasuhteet pikemminkin vaihtelevat suuresti. Käytäntöihin kuuluvat matkustajaliikenteeseen liittyvien riskien sekä niihin liittyvien kaupallisten ja rahoituksellisten vastuiden jakaminen, vakiomuotoiset kannustinjärjestelmät sekä riskinjaon vaihtelu sopimusten voimassaoloaikana. Tästä syystä liiketoimea ei itse asiassa voida verrata toiseen liiketoimeen kääntymishinnan tai matkustajakohtaisen hinnan perusteella.

| (283) | Lisäksi vertailuanalyysi ei ole sopiva keino määrittää markkinahintoja, jos käytettävissä olevia vertailuarvoja ei ole määritelty markkinanäkökohtien perusteella tai julkiset tukitoimet ovat merkittävästi vääristäneet voimassa olevia hintoja. Tällaisia vääristymiä näyttää esiintyvän ilmailualalla vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen 57–59 kohdassa selitetyistä syistä:

  ”Viranomaiset ovat perinteisesti katsoneet, että julkisessa omistuksessa olevat lentoasemat ovat paikallista kehitystä edistäviä infrastruktuureja eivätkä markkinasääntöjen mukaisesti toimivia yrityksiä. Näiden lentoasemien hintoja ei sen vuoksi yleensä määritetä markkinaseikkojen ja erityisesti vahvojen kannattavuusnäkymien mukaan, vaan pohjimmiltaan sosiaalisten tai alueellisten näkökohtien perusteella.
  Vaikka eräät lentoasemat ovat yksityisessä omistuksessa tai niitä hallinnoivat yksityisyritykset ottamatta huomioon sosiaalisia tai alueellisia näkökohtia, kyseisten lentoasemien perimiin hintoihin voivat vaikuttaa huomattavasti hinnat, joita suurin osa julkista tukea saavia lentoasemia veloittaa, sillä lentoyhtiöt ottavat nämä hinnat huomioon käydessään neuvotteluja yksityisessä omistuksessa olevien lentoasemien tai yksityisyritysten hallinnoimien lentoasemien kanssa.
  Näissä olosuhteissa komissio epäilee vahvasti, voidaanko tällä hetkellä määrittää sopiva vertailukohta lentoasemien tarjoamien palvelujen todellisen markkinahinnan selvittämiseksi. Tilanne voi muuttua tulevaisuudessa. [...]”
   (59) |
| --- | --- |

(283)

Lisäksi vertailuanalyysi ei ole sopiva keino määrittää markkinahintoja, jos käytettävissä olevia vertailuarvoja ei ole määritelty markkinanäkökohtien perusteella tai julkiset tukitoimet ovat merkittävästi vääristäneet voimassa olevia hintoja. Tällaisia vääristymiä näyttää esiintyvän ilmailualalla vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen 57–59 kohdassa selitetyistä syistä:

”Viranomaiset ovat perinteisesti katsoneet, että julkisessa omistuksessa olevat lentoasemat ovat paikallista kehitystä edistäviä infrastruktuureja eivätkä markkinasääntöjen mukaisesti toimivia yrityksiä. Näiden lentoasemien hintoja ei sen vuoksi yleensä määritetä markkinaseikkojen ja erityisesti vahvojen kannattavuusnäkymien mukaan, vaan pohjimmiltaan sosiaalisten tai alueellisten näkökohtien perusteella.

Vaikka eräät lentoasemat ovat yksityisessä omistuksessa tai niitä hallinnoivat yksityisyritykset ottamatta huomioon sosiaalisia tai alueellisia näkökohtia, kyseisten lentoasemien perimiin hintoihin voivat vaikuttaa huomattavasti hinnat, joita suurin osa julkista tukea saavia lentoasemia veloittaa, sillä lentoyhtiöt ottavat nämä hinnat huomioon käydessään neuvotteluja yksityisessä omistuksessa olevien lentoasemien tai yksityisyritysten hallinnoimien lentoasemien kanssa.

Näissä olosuhteissa komissio epäilee vahvasti, voidaanko tällä hetkellä määrittää sopiva vertailukohta lentoasemien tarjoamien palvelujen todellisen markkinahinnan selvittämiseksi. Tilanne voi muuttua tulevaisuudessa. [...]”
   (59)

59

| (284) | Unionin tuomioistuimet ovat lisäksi muistuttaneet, että vertailuanalyysi kyseessä olevaan alaan on vain yksi analyysiväline muiden joukossa sen määrittämiseksi, onko edunsaaja saanut taloudellisen edun, jota se ei tavanomaisissa markkinaolosuhteissa olisi saanut (60). Näin ollen komissio voi käyttää tätä lähestymistapaa, mutta se ole velvollinen käyttämään sitä, jos se – kuten tässä tapauksessa – on epäasianmukainen. |
| --- | --- |

(284)

Unionin tuomioistuimet ovat lisäksi muistuttaneet, että vertailuanalyysi kyseessä olevaan alaan on vain yksi analyysiväline muiden joukossa sen määrittämiseksi, onko edunsaaja saanut taloudellisen edun, jota se ei tavanomaisissa markkinaolosuhteissa olisi saanut (60). Näin ollen komissio voi käyttää tätä lähestymistapaa, mutta se ole velvollinen käyttämään sitä, jos se – kuten tässä tapauksessa – on epäasianmukainen.

60

| (285) | Ryanair väitti pääosin, että markkinataloustoimijatestiä voidaan soveltaa muiden eurooppalaisten lentoasemien kaupallisia järjestelyjä koskevan vertailun perusteella. Se vertaili Ryanairin Bournemouthin, Grenoblen, Knockin, Maastrichtin, Nîmesin ja Prestwickin lentoasemilla maksamia maksuja Ryanairin sopimusten mukaisesti Lyypekin lentoasemalla maksamiin maksuihin. Tutkimuksessa ei arvioitu, täyttikö vertailulentoasemien otos kaikki vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoissa asetetut kriteerit, koska siinä arvioitiin vain liikennemääriä, lentoasemaliikenteen lajia ja ympäröivän alueen vaurautta (61). |
| --- | --- |

(285)

Ryanair väitti pääosin, että markkinataloustoimijatestiä voidaan soveltaa muiden eurooppalaisten lentoasemien kaupallisia järjestelyjä koskevan vertailun perusteella. Se vertaili Ryanairin Bournemouthin, Grenoblen, Knockin, Maastrichtin, Nîmesin ja Prestwickin lentoasemilla maksamia maksuja Ryanairin sopimusten mukaisesti Lyypekin lentoasemalla maksamiin maksuihin. Tutkimuksessa ei arvioitu, täyttikö vertailulentoasemien otos kaikki vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoissa asetetut kriteerit, koska siinä arvioitiin vain liikennemääriä, lentoasemaliikenteen lajia ja ympäröivän alueen vaurautta (61).

61

| (286) | Vuoden 2012 aloittamispäätöksessä komissio vertasi maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyissä lisäsopimuksissa määrättyjä maksuja Hampurin lentoaseman maksuihin. Vertailu herätti epäilyksiä lisäsopimuksissa määrättyjen maksujen markkinaehtoisuudesta. Komissio huomauttaa, että Lyypekin lentoaseman liikennemäärä on paljon pienempi kuin Hampurin lentoaseman. Hampuri on liikennemäärältään Pohjois-Saksan suurin lentoasema. Hampurin lentoasemaa käyttävät kaikki lentoliikenteen segmentit, kun taas Lyypekin lentoasema oli erikoistunut halpalentoyhtiöihin, jotka edellyttivät vähemmän lähtöselvitystiskejä ja vaihtomatkustajien tiloja, matkatavaroidenkäsittelyhenkilöstöä ja -tiloja sekä siivoushenkilöstöä eivätkä lainkaan matkustajabusseja ja mahdollistivat lyhyemmät kääntöajat. Näin ollen Hampurin lentoasema ei ole riittävän vertailukelpoinen Lyypekin lentoaseman kanssa. |
| --- | --- |

(286)

Vuoden 2012 aloittamispäätöksessä komissio vertasi maalis- ja lokakuussa 2010 tehdyissä lisäsopimuksissa määrättyjä maksuja Hampurin lentoaseman maksuihin. Vertailu herätti epäilyksiä lisäsopimuksissa määrättyjen maksujen markkinaehtoisuudesta. Komissio huomauttaa, että Lyypekin lentoaseman liikennemäärä on paljon pienempi kuin Hampurin lentoaseman. Hampuri on liikennemäärältään Pohjois-Saksan suurin lentoasema. Hampurin lentoasemaa käyttävät kaikki lentoliikenteen segmentit, kun taas Lyypekin lentoasema oli erikoistunut halpalentoyhtiöihin, jotka edellyttivät vähemmän lähtöselvitystiskejä ja vaihtomatkustajien tiloja, matkatavaroidenkäsittelyhenkilöstöä ja -tiloja sekä siivoushenkilöstöä eivätkä lainkaan matkustajabusseja ja mahdollistivat lyhyemmät kääntöajat. Näin ollen Hampurin lentoasema ei ole riittävän vertailukelpoinen Lyypekin lentoaseman kanssa.

| (287) | Näiden näkökohtien perusteella komissio katsoo, että nyt käsiteltävään tapaukseen on sovellettava vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoissa yleisesti suositeltua lähestymistapaa, joka koskee markkinataloustoimijatestin soveltamista lentoasemien ja lentoyhtiöiden välisiin suhteisiin, toisin sanoen kannattavuuden lisääntymistä koskevaa ennakkoanalyysia (62). |
| --- | --- |

(287)

Näiden näkökohtien perusteella komissio katsoo, että nyt käsiteltävään tapaukseen on sovellettava vuoden 2014 ilmailusuuntaviivoissa yleisesti suositeltua lähestymistapaa, joka koskee markkinataloustoimijatestin soveltamista lentoasemien ja lentoyhtiöiden välisiin suhteisiin, toisin sanoen kannattavuuden lisääntymistä koskevaa ennakkoanalyysia (62).

62

| (288) | Lähestymistapaa puoltaa se, että objektiivisesti katsoen lentoaseman pitäjän saattaa kannattaa tehdä lentoyhtiön kanssa liiketoimi, mikäli se voi kohtuudella odottaa liiketoimen tuottavan enemmän tuloja (tai vähemmän tappioita) kuin vaihtoehtoinen tilanne, jossa liiketoimea ei tehtäisi. Tähän eivät vaikuta vertailut niiden ehtojen kanssa, joita muut lentoasemien pitäjät tarjoavat lentoyhtiöille tai sama lentoaseman pitäjä tarjoaa muille lentoyhtiöille. |
| --- | --- |

(288)

Lähestymistapaa puoltaa se, että objektiivisesti katsoen lentoaseman pitäjän saattaa kannattaa tehdä lentoyhtiön kanssa liiketoimi, mikäli se voi kohtuudella odottaa liiketoimen tuottavan enemmän tuloja (tai vähemmän tappioita) kuin vaihtoehtoinen tilanne, jossa liiketoimea ei tehtäisi. Tähän eivät vaikuta vertailut niiden ehtojen kanssa, joita muut lentoasemien pitäjät tarjoavat lentoyhtiöille tai sama lentoaseman pitäjä tarjoaa muille lentoyhtiöille.

| (289) | Jotta lisäksi voidaan sulkea pois mahdollisuus, että lentoaseman pitäjälle suunnatusta sisämarkkinoille soveltuvasta tuesta johtuva etu siirtyy tietylle lentoyhtiölle, lentoasemainfrastruktuurin on oltava avoin kaikille lentoyhtiöille eikä sitä saa varata tietylle lentoyhtiölle. |
| --- | --- |

(289)

Jotta lisäksi voidaan sulkea pois mahdollisuus, että lentoaseman pitäjälle suunnatusta sisämarkkinoille soveltuvasta tuesta johtuva etu siirtyy tietylle lentoyhtiölle, lentoasemainfrastruktuurin on oltava avoin kaikille lentoyhtiöille eikä sitä saa varata tietylle lentoyhtiölle.

| (290) | Komissio toteaa tässä yhteydessä myös, että hintaerottelu on tavanomainen liiketoimintakäytäntö. Hintaerottelun on kuitenkin oltava liiketaloudellisesti perusteltu. |
| --- | --- |

(290)

Komissio toteaa tässä yhteydessä myös, että hintaerottelu on tavanomainen liiketoimintakäytäntö. Hintaerottelun on kuitenkin oltava liiketaloudellisesti perusteltu.

| (291) | Komissio katsoo, että lentoaseman ja lentoyhtiöiden välisten järjestelyjen voidaan katsoa olevan markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukaisia, kun ne ennakolta tarkasteltuna parantavat asteittain lentoaseman kannattavuutta. Lentoaseman olisi osoitettava, että kun se tekee järjestelyn lentoyhtiön kanssa (esimerkiksi erillisen sopimuksen tai lentoasemamaksujen yleisen järjestelmän), se pystyy kattamaan kaikki järjestelystä johtuvat kustannukset järjestelyn koko ajalta ja saamaan kohtuullisen voittomarginaalin, käyttäen pohjana vakaita keskipitkän aikavälin näkymiä (63). |
| --- | --- |

(291)

Komissio katsoo, että lentoaseman ja lentoyhtiöiden välisten järjestelyjen voidaan katsoa olevan markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukaisia, kun ne ennakolta tarkasteltuna parantavat asteittain lentoaseman kannattavuutta. Lentoaseman olisi osoitettava, että kun se tekee järjestelyn lentoyhtiön kanssa (esimerkiksi erillisen sopimuksen tai lentoasemamaksujen yleisen järjestelmän), se pystyy kattamaan kaikki järjestelystä johtuvat kustannukset järjestelyn koko ajalta ja saamaan kohtuullisen voittomarginaalin, käyttäen pohjana vakaita keskipitkän aikavälin näkymiä (63).

63

| (292) | Kun arvioidaan, onko jokin lentoaseman ja lentoyhtiön välinen järjestely markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukainen, on otettava huomioon muut kuin ilmailuun liittyvät odotetut tulot, jotka ovat peräisin lentoyhtiön toiminnasta, sekä lentoasemamaksut, joista vähennetään mahdolliset alennukset, markkinointituki tai kannustinjärjestelmät. Vastaavasti on otettava huomioon kaikki kyseessä olevaan lentoyhtiön toimintaan lentoasemalla liittyvät lentoasemalle kertyvät lisäkustannukset. Näihin lisäkustannuksiin voivat kuulua kaikki kustannus- tai investointilajit, kuten henkilöstöön, kalustoon ja investointeihin liittyvät lisäkustannukset, jotka aiheutuvat lentoyhtiön läsnäolosta lentoasemalla (64). |
| --- | --- |

(292)

Kun arvioidaan, onko jokin lentoaseman ja lentoyhtiön välinen järjestely markkinataloustoimijatestin vaatimusten mukainen, on otettava huomioon muut kuin ilmailuun liittyvät odotetut tulot, jotka ovat peräisin lentoyhtiön toiminnasta, sekä lentoasemamaksut, joista vähennetään mahdolliset alennukset, markkinointituki tai kannustinjärjestelmät. Vastaavasti on otettava huomioon kaikki kyseessä olevaan lentoyhtiön toimintaan lentoasemalla liittyvät lentoasemalle kertyvät lisäkustannukset. Näihin lisäkustannuksiin voivat kuulua kaikki kustannus- tai investointilajit, kuten henkilöstöön, kalustoon ja investointeihin liittyvät lisäkustannukset, jotka aiheutuvat lentoyhtiön läsnäolosta lentoasemalla (64).

64

| (293) | Komissio katsoo päätöskäytännössään, että kustannuksia, joista lentoaseman on vastattava riippumatta lentoyhtiön kanssa tehdystä järjestelystä, ei pitäisi ottaa huomioon markkinataloustoimijatestissä (65). |
| --- | --- |

(293)

Komissio katsoo päätöskäytännössään, että kustannuksia, joista lentoaseman on vastattava riippumatta lentoyhtiön kanssa tehdystä järjestelystä, ei pitäisi ottaa huomioon markkinataloustoimijatestissä (65).

65

| (294) | Asiassa Charleroi annetun tuomion (66) mukaan kyseisiä toimenpiteitä arvioitaessa komission täytyy ottaa huomioon kaikki olennaiset toimenpiteisiin ja niiden kontekstiin liittyvät seikat. Toisin sanoen komission on analysoitava Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen odotettu vaikutus FLG:hen kyseisen toimenpiteen kaikki olennaiset seikat huomioon ottaen. |
| --- | --- |

(294)

Asiassa Charleroi annetun tuomion (66) mukaan kyseisiä toimenpiteitä arvioitaessa komission täytyy ottaa huomioon kaikki olennaiset toimenpiteisiin ja niiden kontekstiin liittyvät seikat. Toisin sanoen komission on analysoitava Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen odotettu vaikutus FLG:hen kyseisen toimenpiteen kaikki olennaiset seikat huomioon ottaen.

66

| (295) | Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Stardust Marine annetussa tuomiossa, että ”[...] sen tutkimiseksi, vastasiko valtion toiminta markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan toimintaa, valtion toiminnan taloudellista järkevyyttä on arvioitava ottaen huomioon rahoitustukien myöntämishetkellä vallinneet olosuhteet, ja on siis syytä jättää tekemättä arviointeja, jotka perustuvat myöhemmin vallinneeseen tilanteeseen.” (67) |
| --- | --- |

(295)

Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Stardust Marine annetussa tuomiossa, että ”[...] sen tutkimiseksi, vastasiko valtion toiminta markkinataloudessa järkevästi toimivan sijoittajan toimintaa, valtion toiminnan taloudellista järkevyyttä on arvioitava ottaen huomioon rahoitustukien myöntämishetkellä vallinneet olosuhteet, ja on siis syytä jättää tekemättä arviointeja, jotka perustuvat myöhemmin vallinneeseen tilanteeseen.” (67)

67

| (296) | Markkinataloustoimijatestiä soveltaessaan komission on tarkasteltava tapausta sen hetken tilanteessa, jolloin sopimus tehtiin. Komission on myös otettava arviointinsa lähtökohdaksi tiedot ja oletukset, jotka olivat FLG:n saatavilla, kun sopimus tehtiin. |
| --- | --- |

(296)

Markkinataloustoimijatestiä soveltaessaan komission on tarkasteltava tapausta sen hetken tilanteessa, jolloin sopimus tehtiin. Komission on myös otettava arviointinsa lähtökohdaksi tiedot ja oletukset, jotka olivat FLG:n saatavilla, kun sopimus tehtiin.

7.4.2   
  Markkinataloustoimijaperiaatteen soveltaminen vuoden 2000 sopimukseen

Markkinataloustoimijaperiaatteen soveltaminen vuoden 2000 sopimukseen

7.4.2.1   Alustavat huomautukset

Alustavat huomautukset

| (297) | Komissio huomauttaa, että Air Berlinin mukaan Ryanairin ja Lyypekin lentoaseman väliset sopimukset eivät olleet kannattavia, koska FLG:n tappiot lisääntyivät jatkuvasti (ks. taulukko 8) Ryanairin aloitettua liikennöinnin lentoasemalta. Koska Ryanair ja Wizz Air olivat ainoat lehtoyhtiöt, jotka liikennöivät säännöllisiä reittejä lentoasemalta, Air Berlin katsoi, että FLG:n tappioiden täytyy johtua näistä lentoyhtiöistä. |
| --- | --- |

(297)

Komissio huomauttaa, että Air Berlinin mukaan Ryanairin ja Lyypekin lentoaseman väliset sopimukset eivät olleet kannattavia, koska FLG:n tappiot lisääntyivät jatkuvasti (ks. taulukko 8) Ryanairin aloitettua liikennöinnin lentoasemalta. Koska Ryanair ja Wizz Air olivat ainoat lehtoyhtiöt, jotka liikennöivät säännöllisiä reittejä lentoasemalta, Air Berlin katsoi, että FLG:n tappioiden täytyy johtua näistä lentoyhtiöistä.

| (298) | Komissio huomauttaa, että vaikka voitaisiin todeta merkittävä korrelaatio Ryanairin Lyypekin lentoaseman matkustajamäärien ja FLG:n tappioiden välillä, tällainen korrelaatio ei välttämättä merkitse, että tappiot johtuvat Ryanairin toiminnasta Lyypekin lentoasemalla. Saksa totesi, että yli [...] prosenttia vuosina 2000–2005 aiheutuneista tappioista johtui investoinneista, jotka olivat välttämättömiä lentoaseman mukauttamiseksi matkustajamäärien kasvuun. Tällaiset investoinnit olivat välttämättömiä lentoaseman arvon kasvattamiseksi suunniteltua yksityistämistä varten ja lentoaseman valmistelemiseksi houkuttelemaan mitä tahansa lentoyhtiötä. |
| --- | --- |

(298)

Komissio huomauttaa, että vaikka voitaisiin todeta merkittävä korrelaatio Ryanairin Lyypekin lentoaseman matkustajamäärien ja FLG:n tappioiden välillä, tällainen korrelaatio ei välttämättä merkitse, että tappiot johtuvat Ryanairin toiminnasta Lyypekin lentoasemalla. Saksa totesi, että yli [...] prosenttia vuosina 2000–2005 aiheutuneista tappioista johtui investoinneista, jotka olivat välttämättömiä lentoaseman mukauttamiseksi matkustajamäärien kasvuun. Tällaiset investoinnit olivat välttämättömiä lentoaseman arvon kasvattamiseksi suunniteltua yksityistämistä varten ja lentoaseman valmistelemiseksi houkuttelemaan mitä tahansa lentoyhtiötä.

| (299) | Lisäksi komissio muistuttaa, että markkinataloustoimijatesti perustuu ennakkoarvioon. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan julkisen toimijan toiminnan arvioimiseen käytettävällä yksityisen markkinatoimijan toiminnalla ei tarvitse pyrkiä lyhyen aikavälin tuottavuuteen, vaan sitä voivat ohjata pitkän aikavälin kannattavuusnäkymät (68). Vaikka lentoasema tuottaa tappiota Ryanairin toiminnan aikana, on silti mahdollista, että lentoaseman ja lentoyhtiön välinen sopimus lisää asteittain lentoaseman kannattavuutta ennakkotietojen perusteella. |
| --- | --- |

(299)

Lisäksi komissio muistuttaa, että markkinataloustoimijatesti perustuu ennakkoarvioon. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan julkisen toimijan toiminnan arvioimiseen käytettävällä yksityisen markkinatoimijan toiminnalla ei tarvitse pyrkiä lyhyen aikavälin tuottavuuteen, vaan sitä voivat ohjata pitkän aikavälin kannattavuusnäkymät (68). Vaikka lentoasema tuottaa tappiota Ryanairin toiminnan aikana, on silti mahdollista, että lentoaseman ja lentoyhtiön välinen sopimus lisää asteittain lentoaseman kannattavuutta ennakkotietojen perusteella.

68

| (300) | Loppuhuomautuksena komissio toteaa, että tämän tutkintamenettelyn yhteydessä Ecorysia pyydettiin laatimaan raportti FLG:n ja Ryanairin välisen vuoden 2000 sopimuksen kannattavuudesta (69). Tämä raportti perustui kuitenkin pikemminkin kokonaiskustannusperiaatteeseen kuin lisäkustannusperiaatteeseen, eikä sitä siksi oteta huomioon. |
| --- | --- |

(300)

Loppuhuomautuksena komissio toteaa, että tämän tutkintamenettelyn yhteydessä Ecorysia pyydettiin laatimaan raportti FLG:n ja Ryanairin välisen vuoden 2000 sopimuksen kannattavuudesta (69). Tämä raportti perustui kuitenkin pikemminkin kokonaiskustannusperiaatteeseen kuin lisäkustannusperiaatteeseen, eikä sitä siksi oteta huomioon.

69

7.4.2.2   Lisäkustannusten ja -tulojen arviointi

Lisäkustannusten ja -tulojen arviointi

| (301) | Kyseisen sopimuksen arvioinnin aikajanan suhteen markkinataloustoimija olisi valinnut aloitusajankohdaksi sopimuksen allekirjoitusajankohdan eli 29 päivän toukokuuta 2000. Loppuajankohdaksi markkinataloustoimija olisi valinnut vuoden 2000 sopimuksessa määrätyn päättymispäivämäärän eli 31 päivän toukokuuta 2010. |
| --- | --- |

(301)

Kyseisen sopimuksen arvioinnin aikajanan suhteen markkinataloustoimija olisi valinnut aloitusajankohdaksi sopimuksen allekirjoitusajankohdan eli 29 päivän toukokuuta 2000. Loppuajankohdaksi markkinataloustoimija olisi valinnut vuoden 2000 sopimuksessa määrätyn päättymispäivämäärän eli 31 päivän toukokuuta 2010.

| (302) | Kun otetaan huomioon johdanto-osan 282–301 kappaleen havainnot, kyseistä sopimusta arvioitaessa sekä mahdollisen tuen olemassaoloa että sen määrää on arvioitava sopimuksen tekohetkellä vallinneen tilanteen mukaan, eli tuolloin käytettävissä olleiden tietojen ja tuolloin ennakoitavissa olleen kehityksen mukaan. |
| --- | --- |

(302)

Kun otetaan huomioon johdanto-osan 282–301 kappaleen havainnot, kyseistä sopimusta arvioitaessa sekä mahdollisen tuen olemassaoloa että sen määrää on arvioitava sopimuksen tekohetkellä vallinneen tilanteen mukaan, eli tuolloin käytettävissä olleiden tietojen ja tuolloin ennakoitavissa olleen kehityksen mukaan.

| (303) | Kun sopimuksesta neuvoteltiin, FLG odotti Ryanairin liiketoiminnan Lyypekin lentoasemalla johtavan matkustajamäärien ja siten muusta kuin ilmailutoiminnasta saatavien tulojen lisääntymiseen, muiden kuin ilmailupalvelujen laajentumiseen sekä uusien lentoyhtiöiden houkuttelemiseen. Vaikka FLG teki tappiota sopimusta edeltävinä vuosina, Ryanairin lentoasemalla harjoittaman liiketoiminnan odotettiin johtavan kohtuulliseen tuottoon keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(303)

Kun sopimuksesta neuvoteltiin, FLG odotti Ryanairin liiketoiminnan Lyypekin lentoasemalla johtavan matkustajamäärien ja siten muusta kuin ilmailutoiminnasta saatavien tulojen lisääntymiseen, muiden kuin ilmailupalvelujen laajentumiseen sekä uusien lentoyhtiöiden houkuttelemiseen. Vaikka FLG teki tappiota sopimusta edeltävinä vuosina, Ryanairin lentoasemalla harjoittaman liiketoiminnan odotettiin johtavan kohtuulliseen tuottoon keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

| (304) | Saksa toimitti tietoja ennakolta odotetusta matkustajamäärien kasvusta sekä odotetuista lisäkustannuksista ja -tuloista parhaan ja huonoimman tapauksen skenaarioissa. |
| --- | --- |

(304)

Saksa toimitti tietoja ennakolta odotetusta matkustajamäärien kasvusta sekä odotetuista lisäkustannuksista ja -tuloista parhaan ja huonoimman tapauksen skenaarioissa.

| (305) | Lisätuloja, joita yksityinen sijoittaja voisi kohtuudella odottaa sopimuksen tuottavan, ovat muun muassa seuraavat:






  a) | ilmailuun liittyvät lisätulot matkustajista ja Ryanairin maksamista laskeutumismaksuista ja |
| --- | --- | --- |

(305)

Lisätuloja, joita yksityinen sijoittaja voisi kohtuudella odottaa sopimuksen tuottavan, ovat muun muassa seuraavat:

a)

ilmailuun liittyvät lisätulot matkustajista ja Ryanairin maksamista laskeutumismaksuista ja

| b) | muut kuin ilmailuun liittyvät lisätulot esimerkiksi autojen pysäköinnistä, franchise-liikkeistä ja itsenäisesti pidetyistä liikkeistä. |
| --- | --- |

b)

muut kuin ilmailuun liittyvät lisätulot esimerkiksi autojen pysäköinnistä, franchise-liikkeistä ja itsenäisesti pidetyistä liikkeistä.

| (306) | Komissio katsoo, että single till -periaatteen mukaisesti on otettava huomioon sekä lentoliikenteeseen liittyvistä että siihen liittymättömistä toiminnoista saatavat tulot (70). |
| --- | --- |

(306)

Komissio katsoo, että single till -periaatteen mukaisesti on otettava huomioon sekä lentoliikenteeseen liittyvistä että siihen liittymättömistä toiminnoista saatavat tulot (70).

70

| (307) | Saksa huomautti, että vuoden 2000 sopimuksessa määrättyjen maksujen mukaan lentoasema odotti keskimääräisten ilmailuun liittyvien tulojen olevan [...] euroa matkustajaa kohti. FLG arvioi muusta kuin ilmailuun liittyvästä liiketoiminnasta saatavien tulojen muodostavan [...] prosenttia ilmailuliiketoiminnan tuloista. |
| --- | --- |

(307)

Saksa huomautti, että vuoden 2000 sopimuksessa määrättyjen maksujen mukaan lentoasema odotti keskimääräisten ilmailuun liittyvien tulojen olevan [...] euroa matkustajaa kohti. FLG arvioi muusta kuin ilmailuun liittyvästä liiketoiminnasta saatavien tulojen muodostavan [...] prosenttia ilmailuliiketoiminnan tuloista.

| (308) | Lisäkustannuksia, joita yksityinen sijoittaja voisi kohtuudella odottaa sopimuksen tuottavan, ovat muun muassa seuraavat:






  a) | Ryanairin kanssa tehdystä sopimuksesta välittömästi aiheutuvat lisätoimintakustannukset |
| --- | --- | --- |

(308)

Lisäkustannuksia, joita yksityinen sijoittaja voisi kohtuudella odottaa sopimuksen tuottavan, ovat muun muassa seuraavat:

a)

Ryanairin kanssa tehdystä sopimuksesta välittömästi aiheutuvat lisätoimintakustannukset

| b) | markkinointipalveluista aiheutuvat kustannukset |
| --- | --- |

b)

markkinointipalveluista aiheutuvat kustannukset

| c) | Ryanairin kanssa tehtyyn sopimukseen välittömästi liittyvät investointikustannukset. |
| --- | --- |

c)

Ryanairin kanssa tehtyyn sopimukseen välittömästi liittyvät investointikustannukset.

| (309) | Saksa totesi, että FLG:n henkilöstömäärää oli lisättävä odotetuista matkustajamääristä selviytymiseksi. FLG odotti toimintaan ja henkilöstöön liittyvien lisäkustannusten olevan [...] euroa matkustajaa kohti. |
| --- | --- |

(309)

Saksa totesi, että FLG:n henkilöstömäärää oli lisättävä odotetuista matkustajamääristä selviytymiseksi. FLG odotti toimintaan ja henkilöstöön liittyvien lisäkustannusten olevan [...] euroa matkustajaa kohti.

| (310) | Vuoden 2000 sopimuksen perusteella FLG odotti lisämarkkinointikustannusten ajanjaksolla 2000–2012 olevan [...] euroa parhaassa tapauksessa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. |
| --- | --- |

(310)

Vuoden 2000 sopimuksen perusteella FLG odotti lisämarkkinointikustannusten ajanjaksolla 2000–2012 olevan [...] euroa parhaassa tapauksessa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa.

| (311) | Investointikustannusten suhteen Saksa totesi, että lentoasemainfrastruktuuri oli olemassa jo ennen Ryanairin kanssa tehtyä sopimusta eikä Ryanairin alun perin suunnittelema toiminta edellyttänyt mitään uusia infrastruktuuri-investointeja. |
| --- | --- |

(311)

Investointikustannusten suhteen Saksa totesi, että lentoasemainfrastruktuuri oli olemassa jo ennen Ryanairin kanssa tehtyä sopimusta eikä Ryanairin alun perin suunnittelema toiminta edellyttänyt mitään uusia infrastruktuuri-investointeja.

| (312) | Saksa toimitti seuraavat tiedot tuloista ja toimintakustannuksista parhaassa tapauksessa (taulukko 11) ja huonoimmassa tapauksessa (taulukko 12):

  Taulukko 11


  Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot










  Vuosi | Matkustajat | Ilmailuun liittyvät tulot | Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | Toimintakustannukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2011 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2012 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) | (...) | (...) |

(312)

Saksa toimitti seuraavat tiedot tuloista ja toimintakustannuksista parhaassa tapauksessa (taulukko 11) ja huonoimmassa tapauksessa (taulukko 12):

Taulukko 11

Taulukko 11

Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot

Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot

Vuosi

Matkustajat

Ilmailuun liittyvät tulot

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

Toimintakustannukset

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

2011

(...)

(...)

(...)

(...)

2012

(...)

(...)

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Taulukko 12

Taulukko 12

Huonoimman tapauksen kustannukset ja tulot

Huonoimman tapauksen kustannukset ja tulot

| Vuosi | Matkustajat | Ilmailuun liittyvät tulot | Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | Toimintakustannukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2011 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2012 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) | (...) | (...) |

Vuosi

Matkustajat

Ilmailuun liittyvät tulot

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

Toimintakustannukset

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

2011

(...)

(...)

(...)

(...)

2012

(...)

(...)

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

| (313) | FLG arvioi Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen tuottavan positiivisia taloudellisia vaikutuksia. Tässä suhteessa taulukossa 13 esitetään yhteenveto ilmailuun liittyvistä ja muista kuin ilmailuun liittyvistä tuloista sekä Ryanairin toiminnasta lentoasemalla suoraan johtuvista kustannuksista ja markkinointikustannuksista.

  Taulukko 13


  Kannattavuuden ennakkoarviointi








  Kannattavuusarviointi | Paras tapaus (euroa) | Huonoin tapaus (euroa) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ilmailuun liittyvät tulot | (...) | (...) |
| Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | (...) | (...) |
| Toimintakustannukset | (...) | (...) |
| Markkinointikustannukset | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) |

(313)

FLG arvioi Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen tuottavan positiivisia taloudellisia vaikutuksia. Tässä suhteessa taulukossa 13 esitetään yhteenveto ilmailuun liittyvistä ja muista kuin ilmailuun liittyvistä tuloista sekä Ryanairin toiminnasta lentoasemalla suoraan johtuvista kustannuksista ja markkinointikustannuksista.

Taulukko 13

Taulukko 13

Kannattavuuden ennakkoarviointi

Kannattavuuden ennakkoarviointi

Kannattavuusarviointi

Paras tapaus (euroa)

Huonoin tapaus (euroa)

Ilmailuun liittyvät tulot

(...)

(...)

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

(...)

(...)

Toimintakustannukset

(...)

(...)

Markkinointikustannukset

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

| (314) | Parhaassa tapauksessa Saksa pyöristi matkustajamäärän [...], jolloin ilmailuun liittyvät tulot olivat [...] euroa. Huonoimmassa tapauksessa kokonaismatkustajamäärän odotettiin olevan [...] matkustajaa, jolloin ilmailuun liittyvät tulot olivat [...] euroa. Koska muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen odotettiin olevan [...] prosenttia ilmailuun liittyvistä tuloista, muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen laskettiin olevan [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. Laskelmien mukaan toimintakustannukset olisivat yhteensä [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. Markkinointikustannuksia ei laskettu matkustajakohtaisesti, mutta niiden arvioitiin olevan yhteensä [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. |
| --- | --- |

(314)

Parhaassa tapauksessa Saksa pyöristi matkustajamäärän [...], jolloin ilmailuun liittyvät tulot olivat [...] euroa. Huonoimmassa tapauksessa kokonaismatkustajamäärän odotettiin olevan [...] matkustajaa, jolloin ilmailuun liittyvät tulot olivat [...] euroa. Koska muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen odotettiin olevan [...] prosenttia ilmailuun liittyvistä tuloista, muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen laskettiin olevan [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. Laskelmien mukaan toimintakustannukset olisivat yhteensä [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa. Markkinointikustannuksia ei laskettu matkustajakohtaisesti, mutta niiden arvioitiin olevan yhteensä [...] euroa parhaassa ja [...] euroa huonoimmassa tapauksessa.

| (315) | Taulukko 13 osoittaa, että vuoden 2000 sopimuksesta aiheutuvien tulojen odotettiin ylittävän kustannukset ja tuottavan vuosittain parhaassa tapauksessa [...] euron ja huonoimmassa tapauksessa [...] euron ylijäämän. |
| --- | --- |

(315)

Taulukko 13 osoittaa, että vuoden 2000 sopimuksesta aiheutuvien tulojen odotettiin ylittävän kustannukset ja tuottavan vuosittain parhaassa tapauksessa [...] euron ja huonoimmassa tapauksessa [...] euron ylijäämän.

| (316) | Komissio pitää Saksan noudattamaa lähestymistapaa luotettavana. Arvioidut keskimääräiset ilmailuun liittyvät tulot perustuivat Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen ehtoihin. Muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen odotettiin olevan [...] prosenttia ilmailuun liittyvistä tuloista, mikä näyttäisi vastaavan yleisiä odotuksia muista kuin ilmailuun liittyvistä tuloista muilla lentoasemilla (ks. taulukko 6). Myös oletus siitä, että henkilöstömäärää olisi lisättävä matkustajamäärien kasvaessa, vaikuttaa järkevältä. |
| --- | --- |

(316)

Komissio pitää Saksan noudattamaa lähestymistapaa luotettavana. Arvioidut keskimääräiset ilmailuun liittyvät tulot perustuivat Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen ehtoihin. Muiden kuin ilmailuun liittyvien tulojen odotettiin olevan [...] prosenttia ilmailuun liittyvistä tuloista, mikä näyttäisi vastaavan yleisiä odotuksia muista kuin ilmailuun liittyvistä tuloista muilla lentoasemilla (ks. taulukko 6). Myös oletus siitä, että henkilöstömäärää olisi lisättävä matkustajamäärien kasvaessa, vaikuttaa järkevältä.

| (317) | Komissio huomauttaa, että Lyypekin lentoaseman laajentamiseen liittyvät investoinnit eivät liittyneet vain Ryanairiin, vaan muutkin lentoyhtiöt olisivat mahdollisesti voineet hyödyntää niitä. Tämä viittaa siihen, että investointikustannuksia ei tarvinnut sisällyttää Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen lisäkustannuksiin. Tässä suhteessa komissio huomauttaa, että Saksa painotti FLG:n yrittäneen jatkuvasti houkutella muita lentoyhtiöitä ja myös onnistuneen tässä (esimerkiksi Wizz Air). Lisäksi Saksan mukaan Lyypekin lentoasema yritti useiden vuosien ajan aloittaa sopimusneuvottelut Air Berlinin kanssa, mutta menestyksettä. |
| --- | --- |

(317)

Komissio huomauttaa, että Lyypekin lentoaseman laajentamiseen liittyvät investoinnit eivät liittyneet vain Ryanairiin, vaan muutkin lentoyhtiöt olisivat mahdollisesti voineet hyödyntää niitä. Tämä viittaa siihen, että investointikustannuksia ei tarvinnut sisällyttää Ryanairin kanssa tehdyn sopimuksen lisäkustannuksiin. Tässä suhteessa komissio huomauttaa, että Saksa painotti FLG:n yrittäneen jatkuvasti houkutella muita lentoyhtiöitä ja myös onnistuneen tässä (esimerkiksi Wizz Air). Lisäksi Saksan mukaan Lyypekin lentoasema yritti useiden vuosien ajan aloittaa sopimusneuvottelut Air Berlinin kanssa, mutta menestyksettä.

| (318) | Saksa huomautti, että Lyypekin lentoaseman yksityistämisen onnistuminen edellytti matkustajamäärien huomattavaa lisäämistä. Komissio hyväksyy sen, että investointien tarkoituksena oli valmistella Lyypekin lentoasemaa suurempiin matkustajamääriin (71). |
| --- | --- |

(318)

Saksa huomautti, että Lyypekin lentoaseman yksityistämisen onnistuminen edellytti matkustajamäärien huomattavaa lisäämistä. Komissio hyväksyy sen, että investointien tarkoituksena oli valmistella Lyypekin lentoasemaa suurempiin matkustajamääriin (71).

71

| (319) | Lisäksi komissio toteaa, että vuoden 2000 sopimuksessa ei edellytetty, että FLG tekisi investointeja (72). FLG olisi voinut täyttää sopimuksen mukaiset velvoitteensa investoimatta lentoaseman laajentamiseen. |
| --- | --- |

(319)

Lisäksi komissio toteaa, että vuoden 2000 sopimuksessa ei edellytetty, että FLG tekisi investointeja (72). FLG olisi voinut täyttää sopimuksen mukaiset velvoitteensa investoimatta lentoaseman laajentamiseen.

72

| (320) | Näiden seikkojen perusteella komissio päättelee, että Saksan soveltama lähestymistapa, jossa Lyypekin lentoasemalla tehtyjen investointien ei katsota johtuvan Ryanairin kanssa tehdystä sopimuksesta, on perusteltu. |
| --- | --- |

(320)

Näiden seikkojen perusteella komissio päättelee, että Saksan soveltama lähestymistapa, jossa Lyypekin lentoasemalla tehtyjen investointien ei katsota johtuvan Ryanairin kanssa tehdystä sopimuksesta, on perusteltu.

| (321) | Analysoituaan Saksan toimittamat tiedot komissio on kuitenkin eri mieltä yhdestä kohdasta ja muuttaa sitä vastaavasti. Vuoden 2000 sopimuksessa sen päättymisajankohdaksi määrätään 30 päivä toukokuuta 2010. Saksa otti huomioon lisäkustannukset ja -tulot vuosilta 2011 ja 2012 laskiessaan vuoden 2000 sopimuksen aiheuttamaa kannattavuuden lisääntymistä. Komissio katsoo, että on asianmukaista ottaa huomioon vain sopimuksen voimassaolon aikana syntyneet lisäkustannukset ja -tulot. Tämän välttämättömän muutoksen huomioon ottaen komissio on tehnyt oman analyysinsa käyttäen Saksan toimittamaa analyysia kannattavuuden lisääntymisestä ja muuttamalla sitä tarvittaessa taulukoissa 14, 15 ja 16 esitetyllä tavalla:

  Taulukko 14


  Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot










  Vuosi | Matkustajat | Ilmailuun liittyvät tulot | Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | Toimintakustannukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) | (...) | (...) |

(321)

Analysoituaan Saksan toimittamat tiedot komissio on kuitenkin eri mieltä yhdestä kohdasta ja muuttaa sitä vastaavasti. Vuoden 2000 sopimuksessa sen päättymisajankohdaksi määrätään 30 päivä toukokuuta 2010. Saksa otti huomioon lisäkustannukset ja -tulot vuosilta 2011 ja 2012 laskiessaan vuoden 2000 sopimuksen aiheuttamaa kannattavuuden lisääntymistä. Komissio katsoo, että on asianmukaista ottaa huomioon vain sopimuksen voimassaolon aikana syntyneet lisäkustannukset ja -tulot. Tämän välttämättömän muutoksen huomioon ottaen komissio on tehnyt oman analyysinsa käyttäen Saksan toimittamaa analyysia kannattavuuden lisääntymisestä ja muuttamalla sitä tarvittaessa taulukoissa 14, 15 ja 16 esitetyllä tavalla:

Taulukko 14

Taulukko 14

Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot

Parhaan tapauksen kustannukset ja tulot

Vuosi

Matkustajat

Ilmailuun liittyvät tulot

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

Toimintakustannukset

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Taulukko 15

Taulukko 15

Huonoimman tapauksen kustannukset ja tulo

Huonoimman tapauksen kustannukset ja tulo

| Vuosi | Matkustajat | Ilmailuun liittyvät tulot | Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | Toimintakustannukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2010 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) | (...) | (...) |

Vuosi

Matkustajat

Ilmailuun liittyvät tulot

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

Toimintakustannukset

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

2010

(...)

(...)

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Taulukko 16

Taulukko 16

Kannattavuuden ennakkoarviointi

Kannattavuuden ennakkoarviointi

| Kannattavuusarviointi | Paras tapaus (euroa) | Huonoin tapaus (euroa) |
| --- | --- | --- |
| Ilmailuun liittyvät tulot | (...) | (...) |
| Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot | (...) | (...) |
| Toimintakustannukset | (...) | (...) |
| Markkinointikustannukset | (...) | (...) |
| Yhteensä | (...) | (...) |

Kannattavuusarviointi

Paras tapaus (euroa)

Huonoin tapaus (euroa)

Ilmailuun liittyvät tulot

(...)

(...)

Muut kuin ilmailuun liittyvät tulot

(...)

(...)

Toimintakustannukset

(...)

(...)

Markkinointikustannukset

(...)

(...)

Yhteensä

Yhteensä

(...)

(...)

(...)

(...)

| (322) | Komissio on poistanut vuosilta 2011 ja 2012 odotetut tulot ja toimintakustannukset, koska näinä vuosina vuoden 2000 sopimuksen voimassaolon odotettiin jo päättyneen (ks. taulukot 14 ja 15). Komissio käytti sen sijaan vuosilta 2000–2010 odotettuja tuloja ja toimintakustannuksia, jotka johtivat taulukossa 16 esitettyihin tuloihin ja toimintakustannuksiin. Markkinointikustannusten osalta komissio laski Saksan toimittamien tietojen mukaan parhaan ja huonoimman tapauksen skenaarioissa odotettavissa olleet keskimääräiset matkustajakohtaiset markkinointikustannukset. Tämän jälkeen se kertoi keskimääräiset matkustajakohtaiset markkinointikustannukset vuosina 2000–2010 odotettavissa olleiden matkustajien määrällä, jolloin odotettavissa olleiden markkinointikustannusten määräksi saatiin [...] euroa parhaan tapauksen skenaariossa ja [...] euroa huonoimman tapauksen skenaariossa (ks. taulukko 16). |
| --- | --- |

(322)

Komissio on poistanut vuosilta 2011 ja 2012 odotetut tulot ja toimintakustannukset, koska näinä vuosina vuoden 2000 sopimuksen voimassaolon odotettiin jo päättyneen (ks. taulukot 14 ja 15). Komissio käytti sen sijaan vuosilta 2000–2010 odotettuja tuloja ja toimintakustannuksia, jotka johtivat taulukossa 16 esitettyihin tuloihin ja toimintakustannuksiin. Markkinointikustannusten osalta komissio laski Saksan toimittamien tietojen mukaan parhaan ja huonoimman tapauksen skenaarioissa odotettavissa olleet keskimääräiset matkustajakohtaiset markkinointikustannukset. Tämän jälkeen se kertoi keskimääräiset matkustajakohtaiset markkinointikustannukset vuosina 2000–2010 odotettavissa olleiden matkustajien määrällä, jolloin odotettavissa olleiden markkinointikustannusten määräksi saatiin [...] euroa parhaan tapauksen skenaariossa ja [...] euroa huonoimman tapauksen skenaariossa (ks. taulukko 16).

| (323) | Vaikka Saksan toimittamassa FLG:n tekemässä ennakkoanalyysissä ei diskontattu tulevia maksuja sopimuksen tekohetkeen, lukujen perusteella on selvää, että sopimuksen odotettiin olevan kannattava. |
| --- | --- |

(323)

Vaikka Saksan toimittamassa FLG:n tekemässä ennakkoanalyysissä ei diskontattu tulevia maksuja sopimuksen tekohetkeen, lukujen perusteella on selvää, että sopimuksen odotettiin olevan kannattava.

| (324) | Saksan toimittamien tietojen lisäksi Oxera on toimittanut vuoden 2000 sopimuksen kannattavuusanalyysin (73). Oxera käytti mahdollisuuksien mukaan toteumatietoja eli tietoja tosiasiallisista kustannuksista ja tuloista sopimusta edeltävältä ajalta ja johti niitä FLG:n odotuksia sopimuksen allekirjoitusajankohtana koskevista oletuksista. Oxera laski matkustajamäärät sopimuksen allekirjoittamiseen asti ulottuvien toteumatietojen perusteella. Ilmailuun liittyvät tulot ja markkinointikustannukset perustuivat vuoden 2000 sopimuksessa määrättyihin maksuihin. Muuhun kuin ilmailuun liittyvien tulojen ja toimintakustannusten laskennassa Oxera käytti toteumatietoja sopimuksen tekemisen jälkeiseltä ajalta. |
| --- | --- |

(324)

Saksan toimittamien tietojen lisäksi Oxera on toimittanut vuoden 2000 sopimuksen kannattavuusanalyysin (73). Oxera käytti mahdollisuuksien mukaan toteumatietoja eli tietoja tosiasiallisista kustannuksista ja tuloista sopimusta edeltävältä ajalta ja johti niitä FLG:n odotuksia sopimuksen allekirjoitusajankohtana koskevista oletuksista. Oxera laski matkustajamäärät sopimuksen allekirjoittamiseen asti ulottuvien toteumatietojen perusteella. Ilmailuun liittyvät tulot ja markkinointikustannukset perustuivat vuoden 2000 sopimuksessa määrättyihin maksuihin. Muuhun kuin ilmailuun liittyvien tulojen ja toimintakustannusten laskennassa Oxera käytti toteumatietoja sopimuksen tekemisen jälkeiseltä ajalta.

73

| (325) | Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen nettonykyarvoksi arvioitiin [...] euroa. Näin ollen sopimuksen odotettiin olevan kannattava. |
| --- | --- |

(325)

Ryanairin kanssa tehdyn vuoden 2000 sopimuksen nettonykyarvoksi arvioitiin [...] euroa. Näin ollen sopimuksen odotettiin olevan kannattava.

| (326) | Oxera laski nettonykyarvon katsomatta investointikustannuksia Ryanairin kanssa tehdystä vuoden 2000 sopimuksesta aiheutuviksi. Tämä vastaa komission päätelmää (ks. johdanto-osan 316–320 kohta), jonka mukaan Lyypekin lentoasemalla tehtyjä investointeja ei tarvinnut katsoa vuoden 2000 sopimuksesta johtuviksi. |
| --- | --- |

(326)

Oxera laski nettonykyarvon katsomatta investointikustannuksia Ryanairin kanssa tehdystä vuoden 2000 sopimuksesta aiheutuviksi. Tämä vastaa komission päätelmää (ks. johdanto-osan 316–320 kohta), jonka mukaan Lyypekin lentoasemalla tehtyjä investointeja ei tarvinnut katsoa vuoden 2000 sopimuksesta johtuviksi.

| (327) | Komissio huomauttaa, että Oxera käytti saatavilla olleita ennakkotietoja matkustajamäärien, ilmailuun liittyvien tulojen ja markkinointimaksujen laskentaan, mutta sen arvio muuhun kuin ilmailuun liittyvistä tuloista ja toimintakustannuksista perustui jälkikäteisiin tietoihin. Oxera totesi, ettei sillä ollut käytettävissään ennakolta tehtyjä ennusteita ilmailuun liittyvistä tuloista ja toimintakustannuksista. Komissio huomauttaa, että vain sellaiset tulot ja kustannukset, joita lentoasema ennakolta odotti aiheutuvan tehdessään sopimuksen lentoyhtiön kanssa, voidaan ottaa huomioon arvioitaessa, oliko tällainen sopimus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Osittain jälkikäteisiin tietoihin perustuva arviointi voi kuitenkin osaltaan tukea odotettujen tulojen ja kustannusten ennakkoarvioinnin taustalla olevien oletusten validointia. Oxeran rekonstruoimat ilmailuun liittyviä tuloja koskevat ennakkotiedot ([...] euroa) sijoittuvatkin Saksan toimittamien, FLG:n ilmailuun liittyvien tulojen pahaan tapauksen ennakkoarvion ([...] euroa) ja huonoimman tapauksen ennakkoarvion ([...] euroa) väliin. Oxeran rekonstruoimat ennakkotiedot markkinointikustannuksista ([...] euroa) ovat vielä alhaisemmat kuin Saksan toimittamat tiedot; FLG odotti ennakolta markkinointikustannusten olevan [...] euroa parhaassa ja [...] huonoimmassa tapauksessa. Tämä vahvistaa sen, että FLG:n ennakko-odotukset olivat riittävän varovaiset. |
| --- | --- |

(327)

Komissio huomauttaa, että Oxera käytti saatavilla olleita ennakkotietoja matkustajamäärien, ilmailuun liittyvien tulojen ja markkinointimaksujen laskentaan, mutta sen arvio muuhun kuin ilmailuun liittyvistä tuloista ja toimintakustannuksista perustui jälkikäteisiin tietoihin. Oxera totesi, ettei sillä ollut käytettävissään ennakolta tehtyjä ennusteita ilmailuun liittyvistä tuloista ja toimintakustannuksista. Komissio huomauttaa, että vain sellaiset tulot ja kustannukset, joita lentoasema ennakolta odotti aiheutuvan tehdessään sopimuksen lentoyhtiön kanssa, voidaan ottaa huomioon arvioitaessa, oliko tällainen sopimus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Osittain jälkikäteisiin tietoihin perustuva arviointi voi kuitenkin osaltaan tukea odotettujen tulojen ja kustannusten ennakkoarvioinnin taustalla olevien oletusten validointia. Oxeran rekonstruoimat ilmailuun liittyviä tuloja koskevat ennakkotiedot ([...] euroa) sijoittuvatkin Saksan toimittamien, FLG:n ilmailuun liittyvien tulojen pahaan tapauksen ennakkoarvion ([...] euroa) ja huonoimman tapauksen ennakkoarvion ([...] euroa) väliin. Oxeran rekonstruoimat ennakkotiedot markkinointikustannuksista ([...] euroa) ovat vielä alhaisemmat kuin Saksan toimittamat tiedot; FLG odotti ennakolta markkinointikustannusten olevan [...] euroa parhaassa ja [...] huonoimmassa tapauksessa. Tämä vahvistaa sen, että FLG:n ennakko-odotukset olivat riittävän varovaiset.

7.4.3   
  Päätelmät

Päätelmät

| (328) | Saksan toimittamat tiedot viittaavat siihen, että FLG saattoi odottaa vuoden 2000 sopimuksesta asteittain voittoa. Oletukset, joihin tämä odotus perustui, vaikuttavat kohtuullisilta. Tätä tukee se, että matkustajamäärien todellinen kasvu oli odotuksia suurempaa vuosina 2000–2005. Matkustajamäärien kasvun rajat johtuivat pitkälti siitä, että rakennusluvan saaminen ja lentoaseman laajentaminen oli mahdotonta, ja tätä ei voitu ennakoida vuoden 2000 sopimuksen tekoajankohtana. Oxeran toimittama tutkimus tukee FLG:n odotuksia. |
| --- | --- |

(328)

Saksan toimittamat tiedot viittaavat siihen, että FLG saattoi odottaa vuoden 2000 sopimuksesta asteittain voittoa. Oletukset, joihin tämä odotus perustui, vaikuttavat kohtuullisilta. Tätä tukee se, että matkustajamäärien todellinen kasvu oli odotuksia suurempaa vuosina 2000–2005. Matkustajamäärien kasvun rajat johtuivat pitkälti siitä, että rakennusluvan saaminen ja lentoaseman laajentaminen oli mahdotonta, ja tätä ei voitu ennakoida vuoden 2000 sopimuksen tekoajankohtana. Oxeran toimittama tutkimus tukee FLG:n odotuksia.

| (329) | Tästä syystä voitiin kohtuudella odottaa, että Ryanairin kanssa tehty vuoden 2000 sopimus olisi lisännyt FLG:n kannattavuutta. Näin ollen markkinataloustoimija olisi tehnyt sopimuksen, koska ennakkotietojen perusteella se lisäsi asteittain lentoaseman kannattavuutta. Vuoden 2000 sopimuksen selvästi positiivisen vaikutuksen vuoksi sen voidaan vastaavasti katsoa olevan osa ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuuteen johtavan kokonaisstrategian toteuttamista. |
| --- | --- |

(329)

Tästä syystä voitiin kohtuudella odottaa, että Ryanairin kanssa tehty vuoden 2000 sopimus olisi lisännyt FLG:n kannattavuutta. Näin ollen markkinataloustoimija olisi tehnyt sopimuksen, koska ennakkotietojen perusteella se lisäsi asteittain lentoaseman kannattavuutta. Vuoden 2000 sopimuksen selvästi positiivisen vaikutuksen vuoksi sen voidaan vastaavasti katsoa olevan osa ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuuteen johtavan kokonaisstrategian toteuttamista.

| (330) | FLG:n ja Ryanairin välinen vuoden 2000 sopimus ei siten aiheuta taloudellista etua, jota Ryanair ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Näin ollen se ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tämä päätelmä ei vaikuta sen arviointiin, olivatko vuoden 2010 sopimukset Ryanairille myönnettyä valtiontukea. |
| --- | --- |

(330)

FLG:n ja Ryanairin välinen vuoden 2000 sopimus ei siten aiheuta taloudellista etua, jota Ryanair ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Näin ollen se ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tämä päätelmä ei vaikuta sen arviointiin, olivatko vuoden 2010 sopimukset Ryanairille myönnettyä valtiontukea.

7.5   LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

LENTOKONEIDEN JÄÄNPOISTOSTA PERITTÄVÄT MAKSUT

7.5.1   
  Tuen valikoivuus

Tuen valikoivuus

| (331) | Jotta valtiontuen voidaan katsoa kuuluvan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen on suosittava ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Näin ollen ainoastaan sellaiset yrityksiä suosivat toimenpiteet, joilla myönnetään etua valikoivalla tavalla, kuuluvat valtiontuen käsitteen piiriin. |
| --- | --- |

(331)

Jotta valtiontuen voidaan katsoa kuuluvan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen on suosittava ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Näin ollen ainoastaan sellaiset yrityksiä suosivat toimenpiteet, joilla myönnetään etua valikoivalla tavalla, kuuluvat valtiontuen käsitteen piiriin.

| (332) | Unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on määritettävä, suosiiko valtion toimenpide tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä (eli viitejärjestelmässä) toimenpiteellä ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa” verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Toimenpide, jolla kohdellaan samankaltaisessa tilanteessa olevia yrityksiä eri tavoin, on lähtökohtaisesti valikoiva. Jos lähtökohtaisesti valikoivaa toimenpidettä voidaan perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella, sitä ei pidetä valikoivana ja sen vuoksi se ei kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (74). |
| --- | --- |

(332)

Unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on määritettävä, suosiiko valtion toimenpide tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä (eli viitejärjestelmässä) toimenpiteellä ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa” verrattuna muihin yrityksiin, jotka ovat toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Toimenpide, jolla kohdellaan samankaltaisessa tilanteessa olevia yrityksiä eri tavoin, on lähtökohtaisesti valikoiva. Jos lähtökohtaisesti valikoivaa toimenpidettä voidaan perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella, sitä ei pidetä valikoivana ja sen vuoksi se ei kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (74).

74

| (333) | Näin ollen komission on suoritettava kolmivaiheinen analyysi. Ensinnäkin on määritettävä viitejärjestelmä. Toiseksi olisi määritettävä, muodostaako kyseinen toimenpide poikkeuksen tästä järjestelmästä, koska siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka järjestelmään olennaisesti kuuluvien tavoitteiden mukaisesti ovat vertailukelpoisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos tällainen poikkeus on olemassa (ja toimenpide näin ollen on lähtökohtaisesti valikoiva), testin kolmannessa vaiheessa on arvioitava, voidaanko poikkeustoimenpidettä perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

(333)

Näin ollen komission on suoritettava kolmivaiheinen analyysi. Ensinnäkin on määritettävä viitejärjestelmä. Toiseksi olisi määritettävä, muodostaako kyseinen toimenpide poikkeuksen tästä järjestelmästä, koska siinä erotellaan toisistaan talouden toimijat, jotka järjestelmään olennaisesti kuuluvien tavoitteiden mukaisesti ovat vertailukelpoisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos tällainen poikkeus on olemassa (ja toimenpide näin ollen on lähtökohtaisesti valikoiva), testin kolmannessa vaiheessa on arvioitava, voidaanko poikkeustoimenpidettä perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

| (334) | Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio aloitti lentokoneiden jäänpoistomaksuja koskevan muodollisen tutkintamenettelyn. |
| --- | --- |

(334)

Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio aloitti lentokoneiden jäänpoistomaksuja koskevan muodollisen tutkintamenettelyn.

| (335) | Komission on ensinnäkin määriteltävä viitejärjestelmä, jonka mukaan jäänpoistomaksuja arvioidaan. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että lentokoneiden jäänpoistomaksut on vahvistettu erityismaksujen taulukossa. Vaikka tällainen erityismaksujen taulukko ei ole osa infrastruktuurin käytöstä perittävien maksujen yleistä taulukkoa, näillä taulukoilla on tiettyjä yhteisiä piirteitä: erityismaksujen taulukossa vahvistetaan lentoaseman lentoyhtiöille tarjoamien tiettyjen palvelujen hinnat sekä tällaisiin palveluihin tarvittavan materiaalin hinnat. Sitä sovelletaan kaikkiin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin. Sitä mukautetaan muutaman vuoden välein erityisten palvelujen kustannuksissa tapahtuvien muutosten huomioon ottamiseksi. Erityisesti on huomattava, että lentoasemalla on yksin toimivalta laatia erityismaksujen taulukko. |
| --- | --- |

(335)

Komission on ensinnäkin määriteltävä viitejärjestelmä, jonka mukaan jäänpoistomaksuja arvioidaan. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että lentokoneiden jäänpoistomaksut on vahvistettu erityismaksujen taulukossa. Vaikka tällainen erityismaksujen taulukko ei ole osa infrastruktuurin käytöstä perittävien maksujen yleistä taulukkoa, näillä taulukoilla on tiettyjä yhteisiä piirteitä: erityismaksujen taulukossa vahvistetaan lentoaseman lentoyhtiöille tarjoamien tiettyjen palvelujen hinnat sekä tällaisiin palveluihin tarvittavan materiaalin hinnat. Sitä sovelletaan kaikkiin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin. Sitä mukautetaan muutaman vuoden välein erityisten palvelujen kustannuksissa tapahtuvien muutosten huomioon ottamiseksi. Erityisesti on huomattava, että lentoasemalla on yksin toimivalta laatia erityismaksujen taulukko.

| (336) | Asiassa Lübeck antamassaan tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että Lyypekin lentoaseman vuoden 2006 maksutaulukkoa oli pidettävä viitejärjestelmänä (75). Kun otetaan huomioon yleisen maksutaulukon ja erityismaksujen taulukon yhtäläisyydet, komissio päättelee, että Lyypekin lentoaseman erityismaksujen taulukkoa on pidettävä viitejärjestelmänä arvioitaessa Lyypekin lentoasemalla lentokoneiden jäänpoistosta perittyjä maksuja. |
| --- | --- |

(336)

Asiassa Lübeck antamassaan tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että Lyypekin lentoaseman vuoden 2006 maksutaulukkoa oli pidettävä viitejärjestelmänä (75). Kun otetaan huomioon yleisen maksutaulukon ja erityismaksujen taulukon yhtäläisyydet, komissio päättelee, että Lyypekin lentoaseman erityismaksujen taulukkoa on pidettävä viitejärjestelmänä arvioitaessa Lyypekin lentoasemalla lentokoneiden jäänpoistosta perittyjä maksuja.

75

| (337) | Komission on toiseksi arvioitava, kohdellaanko erityismaksujen taulukkoa sovellettaessa samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevia talouden toimijoita eri tavoin. Komissio toteaa, että erityismaksujen taulukkoa sovelletaan kaikkiin Lyypekin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin. Käytettäessä lentokoneiden jäänpoistopalveluja erityismaksujen taulukossa ei erotella eri lentoyhtiöitä. Jokaiselta Lyypekin lentoasemalla jäänpoistokäsittelyn saavalta lentokoneelta peritään samat maksut, jotka riippuvat lentokoneen lentoonlähtöpainosta ja käytetyn jäänpoistonesteen ja kuuman veden määrästä. Näin ollen Lyypekin lentoaseman lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät poikkea viitejärjestelmästä, koska niillä ei erotella lentoasemaa käyttäviä lentoyhtiöitä. Komissio päättelee, että jäänpoistomaksut eivät ole lähtökohtaisesti valikoivia. |
| --- | --- |

(337)

Komission on toiseksi arvioitava, kohdellaanko erityismaksujen taulukkoa sovellettaessa samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa olevia talouden toimijoita eri tavoin. Komissio toteaa, että erityismaksujen taulukkoa sovelletaan kaikkiin Lyypekin lentoasemaa käyttäviin lentoyhtiöihin. Käytettäessä lentokoneiden jäänpoistopalveluja erityismaksujen taulukossa ei erotella eri lentoyhtiöitä. Jokaiselta Lyypekin lentoasemalla jäänpoistokäsittelyn saavalta lentokoneelta peritään samat maksut, jotka riippuvat lentokoneen lentoonlähtöpainosta ja käytetyn jäänpoistonesteen ja kuuman veden määrästä. Näin ollen Lyypekin lentoaseman lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät poikkea viitejärjestelmästä, koska niillä ei erotella lentoasemaa käyttäviä lentoyhtiöitä. Komissio päättelee, että jäänpoistomaksut eivät ole lähtökohtaisesti valikoivia.

| (338) | Koska jäänpoistomaksut eivät ole lähtökohtaisesti valikoivia, ei ole tarpeen arvioida, voidaanko tällaiset maksut perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella. |
| --- | --- |

(338)

Koska jäänpoistomaksut eivät ole lähtökohtaisesti valikoivia, ei ole tarpeen arvioida, voidaanko tällaiset maksut perustella järjestelmän luonteella tai yleisellä rakenteella.

7.5.2   
  Päätelmät

Päätelmät

| (339) | Näin ollen lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(339)

Näin ollen lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

8.   PÄÄTELMÄT

PÄÄTELMÄT

| (340) | Komissio katsoo, ettei ole tarvetta antaa päätöstä siitä, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja jos näin olisi, voidaanko se katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi. FLG:n olemassaolo oikeushenkilönä on päättynyt, kuten myös sen taloudellinen toiminta. Lisäksi vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, tukea ei enää ole mahdollista periä takaisin Yasminalta, koska Yasmina on purettu ja sen omaisuuserät on myyty Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä. |
| --- | --- |

(340)

Komissio katsoo, ettei ole tarvetta antaa päätöstä siitä, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja jos näin olisi, voidaanko se katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi. FLG:n olemassaolo oikeushenkilönä on päättynyt, kuten myös sen taloudellinen toiminta. Lisäksi vaikka FLG:n ja Yasminan välillä olisi ollut taloudellinen jatkuvuus, tukea ei enää ole mahdollista periä takaisin Yasminalta, koska Yasmina on purettu ja sen omaisuuserät on myyty Saksan maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisella tuomioistuimen valvomalla maksukyvyttömyysmenettelyllä.

| (341) | FLG:n osakkeiden myynti Infratilille vuonna 2005 ei aiheuttanut Infratilille etua, koska Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin osakkeet myydessään. Myöskään myyntioption uudelleenneuvottelu vuonna 2009 ja lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti eivät aiheuttaneet Infratilille etua. Lyypekin kaupunki toimi myös tässä yhteydessä markkinataloustoimijan tavoin. |
| --- | --- |

(341)

FLG:n osakkeiden myynti Infratilille vuonna 2005 ei aiheuttanut Infratilille etua, koska Lyypekin kaupunki toimi markkinataloustoimijan tavoin osakkeet myydessään. Myöskään myyntioption uudelleenneuvottelu vuonna 2009 ja lisätappioiden, investointien ja muiden kustannusten siirtäminen vuoden 2009 täydentävän sopimuksen mukaisesti eivät aiheuttaneet Infratilille etua. Lyypekin kaupunki toimi myös tässä yhteydessä markkinataloustoimijan tavoin.

| (342) | FLG:n ja Ryanairin vuoden 2000 sopimus olisi ennakkotietojen perusteella lisännyt lentoaseman kannattavuutta. Näin ollen markkinataloustoimija olisi tehnyt tämän sopimuksen, joka ei aiheuta Ryanairille etua. |
| --- | --- |

(342)

FLG:n ja Ryanairin vuoden 2000 sopimus olisi ennakkotietojen perusteella lisännyt lentoaseman kannattavuutta. Näin ollen markkinataloustoimija olisi tehnyt tämän sopimuksen, joka ei aiheuta Ryanairille etua.

| (343) | Lentoasemalla perittävät lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät vaikuta olevan valikoivia, |
| --- | --- |

(343)

Lentoasemalla perittävät lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät vaikuta olevan valikoivia,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Ei ole tarpeen päättää, onko FLG:lle mahdollisesti myönnetty valtiontuki Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja jos näin olisi, voidaanko se katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi, koska FLG:n taloudellista toimintaa ei ole enää olemassa eikä tuen takaisinperintä ole enää mahdollista.

2 artikla

FLG:n osakkeiden 90 prosentin osuuden myynti Infratilille ja vuonna 2009 uudelleen neuvotellut myyntioption ehdot eivät ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

3 artikla

Ryanairin ja Lyypekin lentoaseman välinen vuoden 2000 sopimus ei ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

4 artikla

Lentokoneiden jäänpoistomaksut eivät ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 7 päivänä helmikuuta 2017.

Komission puolesta

Margrethe VESTAGER

Komission jäsen

---

(1)  
  EUVL C 287, 29.11.2007, s. 27.

1

(2)  
  EUVL C 295, 7.12.2007, s. 29 ja EUVL C 241, 10.8.2012, s. 56.

2

(3)  
  Infratil on uusiseelantilainen infrastruktuuri-investointeihin keskittyvä sijoitusyhtiö. Se investoi energia-alaan, lentoasemiin ja julkiseen liikenteeseen. Sen omistuksessa olivat muun muassa seuraavat lentoasemat, joiden toiminnasta se myös vastasi: Wellingtonin kansainvälinen lentoasema Uudessa-Seelannissa sekä Glasgow'n Prestwickin lentoasema ja Kentin kansainvälinen lentoasema Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on nyttemmin luopunut sijoituksistaan eurooppalaisiin lentoasemiin.

3

Infratil

(4)  
  Ryanair on irlantilainen lentoyhtiö ja Euroopan halpalentoyhtiöiden liiton jäsen. Lentoyhtiö harjoitti liiketoimintaa toissijaisilla alueellisilla lentoasemilla. Lentoyhtiö lentää tällä hetkellä noin 160 Euroopan kohteeseen. Ryanairilla on tasarakenteinen kalusto, joka sisältää 272 kappaletta 189-paikkaisia Boeing 737–800 -ilma-aluksia. Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekoajankohtana vuonna 2007 Ryanair liikennöi Lyypekin lentoasemalta 23:a lentoa viikossa viiteen Euroopan kohteeseen. Kyseiset kohteet ovat Lontoon Stanstedin lentoasema Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Milanon Bergamon lentoasema ja Pisan lentoasema Italiassa, Palma de Mallorcan lentoasema Espanjassa sekä Tukholman Skavstan lentoasema Ruotsissa.

4

Ryanair

(5)  
  EUVL C 287, 29.11.2007, s. 27.

5

(6)  
  EUVL C 295, 7.12.2007, s. 29.

6

(7)  Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV ja Check-in Lübeck e.V.

7

(8)  Industrie- und Handelskammer zu Lübeck (IHK).

8

(9)  Peter C. Klanowski ja Horst Conrad.

9

(10)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.)

10

(11)  Komission tiedonanto – Suuntaviivat valtiontuesta lentoasemille ja lentoyhtiöille (EUVL C 99, 4.4.2014, s. 3).

11

(12)  
  EUVL C 113, 15.4.2014, s. 30.

12

(13)  Kyseessä on yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY (EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17) säännösten mukaisesti rekisteröity kansalaisjärjestö.

13

(14)  Ennen menettelyn aloittamista toimenpiteet tutkittiin asioissa CP 31/2009 (SA.27585) ja CP 162/2010 (SA.31149).

14

(15)  
  EUVL C 241, 10.8.2012, s. 56.

15

(16)  Saksan kaupallisten lentoasemien liitto (Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen).

16

(17)  Yasmina oli luonnollisen henkilön, saudiarabialaisen Adel Mohammed Saleh M. Alghanmin, omistaman sijoitusyhtiö 3 Y Logistic und Projektbetreuung GmbH:n, jäljempänä ’3Y’, kokonaan omistama tytäryhtiö. Yasmina perustettiin Lyypekin lentoaseman ostamista ja sen toiminnan harjoittamista varten.

17

(18)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2014, Hansestadt Lübeck v. Euroopan komissio, T-461/12, ECLI:EU:T:2014:758.

18

(19)  Unionin tuomioistuimen tuomio 21.12.2016, komissio v. Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971.

19

(20)  Ks. Lyypekin lentoaseman verkkosivusto osoitteessa http://www.flughafen-luebeck.de/images/02-unternehmen/06-zahlen_fakten_daten/02-monatsstatistik/ab2000.pdf (tiedot haettu 22. toukokuuta 2015).

20

(21)  Lyypekin kaupunginvaltuusto koostuu kaupungin kansalaisten edustajista.

21

(22)  EUVL 2012/S 156–261107, 16.8.2012 (http://ted.europa.eu/udl?uri=TED:NOTICE:261107-2012:TEXT:EN:HTML&tabId=1).

22

(23)  Komission päätös 19.1.2005, N 644i/2002 – Saksa – Kunnallisen talousinfrastruktuurin kehittäminen talouden alueellisten rakenteiden parantamista koskevan liittohallituksen ja maakuntien (Länder) yhteisen puitesuunnitelman II osan 7 jakson mukaisesti, (i) Alueellisten lentoasemien rakentaminen tai kehittäminen (EUVL C 126, 12.5.2005, s. 10).

23

(24)  Useat osapuolet ovat riitauttaneet oikeudessa Lyypekin lentoaseman kehittämisen mahdollistavan rakennuslupapäätöksen, joka tehtiin 20 päivänä tammikuuta 2005 ja kattoi useita infrastruktuuritoimenpiteitä. Välitoimimenettelyssä on annettu kaksi lainvoimaista ylioikeuden päätöstä: Schleswigin hallintoylioikeuden (OVG) 18 päivänä heinäkuuta 2005 antama päätös 4 MR 1/05 ja Schleswigin hallintoylioikeuden (OVG) 21 päivänä lokakuuta 2005 antama päätös 101/05. Näiden päätösten perusteella rakennuslupa evättiin.

24

(*1)  Luottamuksellinen tieto.

*1

(25)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan soveltaminen valtiontukiin ilmailualalla (EYVL C 350, 10.12.1994, s. 5).

25

(26)  Oberverwaltungsgericht Schleswig; 4MR1/05.

26

(27)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294.

27

(28)  Unionin tuomioistuimen määräys 7.11.2011, Bundesverband deutscher Banken v. komissio (Helaba I), T-163/05, ECLI:EU:T:2010:59.

28

(29)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

29

(30)  Oxeran raportti: Economic MEOP assessment: Lübeck airport, 6. helmikuuta 2015.

30

(31)  Liiketoimintasuunnitelma ”Takeoff Konzept”, 21. joulukuuta 2009, ks. http://www.luebeck.de/stadt_politik/rathaus/wahlen/files/M21_Take_off_Konzept_HL-Umdruck_17-156_WA_Ltsh.pdf

31

(32)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294.

32

(33)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.12.2008, Ryanair v. komissio (”Charleroi”), T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585.

33

(34)  Komission päätös, tehty 12 päivänä marraskuuta 2008, valtiontuki N 510/2008 – Italia – Alitalian omaisuuserien myynti (EUVL C 46, 25.2.2009, s. 6).

34

(35)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8.5.2003, Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, yhdistetyt asiat C-328/99 ja C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252; komission päätös, tehty 17 päivänä syyskuuta 2008, valtiontuki N 321/2008, N 322/2008 ja N 323/2008 – Kreikka – Vente de certains actifs d'Olympic Airlines / Olympic Airways Services (EUVL C 18, 23.1.2010, s. 9); komission päätös, tehty 12 päivänä marraskuuta 2008, valtiontuki N 510/2008 – Italia – Alitalian omaisuuserien myynti (EUVL C 46, 25.2.2009, s. 6); komission päätös, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2012, valtiontuki SA.34547 – Ranska – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire (EUVL C 305, 10.10.2012, s. 5).

35

(36)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair Ltd v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164.

36

(37)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair Ltd v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, 156 kohta.

37

(38)  Neuvoston direktiivi 2001/23/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16).

38

(39)  Bürgerliches Gesetzbuch [BGB], 18.8.1896, 613a §, 242.

39

(40)  Komission päätös, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2012, valtiontuki SA.34547 – Ranska – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

40

(41)  Due diligence -prosessi on yleensä ostajan suorittama sulautuman, yritysoston, yksityistämisen tai vastaavan yritystoimintaan liittyvän liiketoimen kohteen tarkastelu.

41

(42)  Komission tiedonanto Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuen käsitteestä (EUVL C 262, 19.7.2016, s. 1), johdanto-osan 94 kappale.

42

(43)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010, Kreikka v. komissio, T-415/05, ECLI:EU:T:2010:386, 146 kohta.

43

(44)  Sama kuin edellä. Unionin tuomioistuin on katsonut, että taloudellinen epäjohdonmukaisuus saattaa olla viite taloudellisesta jatkuvuudesta.

44

(45)  Unionin tuomioistuimen tuomio 11.12.2012, komissio v. Espanja, C-610/10, ECLI:EU:C:2012:781, 106 kohta.

45

(46)  Maksukyvyttömyydestä 5 päivänä lokakuuta 1994 annettu laki (Insolvenzordnung) (BGBl. I S. 2866), jota on viimeksi muutettu 20 päivänä marraskuuta 2015 annetun lain (BGBl. I S. 2010) 16 §:llä.

46

(47)  Ks. komission päätös, tehty 27 päivänä helmikuuta 2008, valtiontuesta C 46/07 (ex NN 59/07), jonka Romania on myöntänyt Automobile Craiovalle (entiselle Daewoo Românialle) (EUVL L 239, 6.9.2008, s. 12).

47

(48)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 29.4.1999, Espanjan kuningaskunta v. komissio, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, 41 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11.7.1996, Syndicat français de l'Express international (SFEI) ym. v. La Poste ym., C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, 60 kohta.

48

(49)  Ks. esimerkiksi: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2000, Alitalia v. komissio, T-296/97, ECLI:EU:T:2000:289; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.3.2003, WestLB v. komissio, T-228/99 ja T-233/99, ECLI:EU:T:2003:57; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.3.2007, Scott SA v. komissio, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8.5.2003, Italia ja SIM 2 Multimedia v. komissio, yhdistetyt asiat C-328/99 ja C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.1996, Air France v. komissio, T-358/94, ECLI:EU:T:1996:194.

49

(50)  Kahdeskymmeneskolmas kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1993), s. 255.

50

(51)  Komission päätös C(2013) 3546 final, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013, SA.36197(N/2013) – Portugalin suorittama ANA:n yksityistäminen – Aeroportos de Portugal, EUVL C 256, 5.9.2013, s. 3; Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.2.1986, C-40/85, Belgia v. komissio, ECLI:EU:C:1986:305.

51

(52)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:33, 71 kohta.

52

(53)  Arvonmäärityksen suoritti Berenberg Consult GmbH (Hamburger Privatbank Berenbergin tytäryhtiö).

53

(54)  Ks. Euroopan komission kahdeskymmeneskolmas kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1993), 403 kohta. Komission tiedonanto Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuen käsitteestä (EUVL C 262, 19.7.2016), 4.2.3.1 kohta.

54

(55)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (Stardust Marine), C-482/99, ECLI: EU:C:2002:294, 71 kohta.

55

(56)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 53 kohta.

56

(57)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 59 kohta.

57

(58)  Ks. komission päätös 2011/60/EU, annettu 27 päivänä tammikuuta 2010, valtiontuesta C 12/2008 (ex NN 74/07) – Slovakia – Bratislavan lentoaseman ja Ryanairin välinen sopimus (EUVL L 27, 1.2.2011, s. 24), johdanto-osan 88 ja 89 kappale.

58

(59)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 57–59 kohta.

59

(60)  Vertailuanalyysista käyttämällä vertailukohtana alan kannattavuutta (eikä hinnoittelua) ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014, Espanja ja Ciudad de la Luz v. komissio, yhdistetyt asiat T-319/12 ja T-321/12, ECLI:EU:T:2014:604, 44 kohta.

60

(61)  Muista arvioitavista kriteereistä ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivojen 60 kohta.

61

(62)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 59 ja 63 kohta.

62

(63)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 63 kohta.

63

(64)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 64 kohta.

64

(65)  Vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 64 kohta; komission päätös (EU) 2015/1226, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, valtiontuesta SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), jonka Ranska on myöntänyt Angoulêmen kauppa- ja teollisuuskamarille, SNC-Lavalinille, Ryanairille ja Airport Marketing Services -yhtiölle (EUVL L 201, 30.7.2015, s. 48); komission päätös (EU) 2015/1584, annettu 1 päivänä lokakuuta 2014, valtiontuesta SA.23098 (C 37/07) (ex NN 36/07), jonka Italia on myöntänyt Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A:lle ja useille muille Algheron lentoasemalla toimiville lentoliikenteen harjoittajille (EUVL L 250, 25.9.2015, s. 38); komission päätös (EU) 2016/2069, annettu 1 päivänä lokakuuta 2014, toimenpiteistä SA.14093 (C 76/2002), jotka Belgia on toteuttanut Brussels South Charleroi Airport -yrityksen ja Ryanairin hyväksi (EUVL L 325, 30.11.2016, s. 63).

65

(66)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.12.2008, Ryanair v. komissio (”Charleroi”), T-196/04, ECLI:EU:T:2008:585, 59 kohta.

66

(67)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294, 71 kohta.

67

(68)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1991, Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio (”Alfa Romeo”), C-305/89, ECLI:EU:C:1991:142.

68

(69)  Raportti on mainittu edellä Lyypekin kaupungin ja Infratilin välisen sopimuksen kannattavuutta koskevassa jaksossa 7.3.1.1.

69

(70)  Ks. vuoden 2014 ilmailusuuntaviivat, 64 kohta.

70

(71)  Vrt. päätös (EU) 2015/1226.

71

(72)  Päätös (EU) 2015/1584.

72

(73)  Oxeran raportti: Economic MEOP assessment: Lübeck airport, 1. syyskuuta 2014.

73

(74)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2012, RENV British Aggregates Association v. komissio, T-210/02, ECLI:EU:T:2012:110, 82 ja 83 kohta; unionin tuomioistuimen tuomio 15.11.2011, komissio ja Espanja v. Government of Gibraltar ja Yhdistynyt kuningaskunta, yhdistetyt asiat C-106/09 P ja C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, 74 ja 75 kohta: unionin tuomioistuimen tuomio 14.1.2015, Eventech v. The Parking Adjudicator, C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, 54 ja 55 kohta.

74

(75)  Unionin tuomioistuimen tuomio 21.12.2016, komissio v. Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971, 62 kohta.

75

---

| 19.12.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 339/50 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 339/50

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2017/2337,

annettu 29 päivänä toukokuuta 2017,

teknisen tuen antamiseen maatalousalalla ja laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen maito- ja rasvalain nojalla valtiontuesta SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) myönnetyistä määristä

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 3487)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan (1),

on mainitun määräyksen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

| (1) | Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pyysi 28 päivänä marraskuuta 2011 ja 27 päivänä helmikuuta 2012 päivätyillä kirjeillä Saksalta lisätietoja maataloussektorin valtiontukia koskevasta vuoden 2010 vuosiraportista, jonka Saksa toimitti neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 21 artiklan 1 kohdan, joka nykyisin on neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 26 artiklan 1 kohta, mukaisesti (3). Saksa vastasi komission kysymyksiin 16 päivänä tammikuuta 2012 ja 27 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyillä kirjeillä. Saksan vastauksista kävi ilmi, että Saksan maitoalalle oli myönnetty taloudellista tukea vuoden 1952 maito- ja rasvalain (Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten), jäljempänä ’maito- ja rasvalaki’, nojalla. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pyysi 28 päivänä marraskuuta 2011 ja 27 päivänä helmikuuta 2012 päivätyillä kirjeillä Saksalta lisätietoja maataloussektorin valtiontukia koskevasta vuoden 2010 vuosiraportista, jonka Saksa toimitti neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 21 artiklan 1 kohdan, joka nykyisin on neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 26 artiklan 1 kohta, mukaisesti (3). Saksa vastasi komission kysymyksiin 16 päivänä tammikuuta 2012 ja 27 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyillä kirjeillä. Saksan vastauksista kävi ilmi, että Saksan maitoalalle oli myönnetty taloudellista tukea vuoden 1952 maito- ja rasvalain (Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten), jäljempänä ’maito- ja rasvalaki’, nojalla.

2

3

| (2) | Komissio ilmoitti Saksalle 2 päivänä lokakuuta 2012 päivätyllä kirjeellä, että kyseiset toimenpiteet oli rekisteröity ilmoittamattomana tukena rekisteröintinumerolla SA.35484 (2012/NN). Saksa toimitti lisätietoja kirjeillä, jotka oli päivätty 16 päivänä marraskuuta 2012, 7, 8, 11, 13, 14, 15 ja 19 päivänä helmikuuta, 21 päivänä maaliskuuta, 8 päivänä huhtikuuta, 28 päivänä toukokuuta, 10 ja 25 päivänä kesäkuuta sekä 2 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(2)

Komissio ilmoitti Saksalle 2 päivänä lokakuuta 2012 päivätyllä kirjeellä, että kyseiset toimenpiteet oli rekisteröity ilmoittamattomana tukena rekisteröintinumerolla SA.35484 (2012/NN). Saksa toimitti lisätietoja kirjeillä, jotka oli päivätty 16 päivänä marraskuuta 2012, 7, 8, 11, 13, 14, 15 ja 19 päivänä helmikuuta, 21 päivänä maaliskuuta, 8 päivänä huhtikuuta, 28 päivänä toukokuuta, 10 ja 25 päivänä kesäkuuta sekä 2 päivänä heinäkuuta 2013.

| (3) | Komissio ilmoitti Saksalle 17 päivänä heinäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (C(2013) 4457 final) päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely kyseisen tuen osalta, jäljempänä ’aloittamispäätös’. Tutkiakseen kyseisten osatoimenpiteiden soveltuvuutta sisämarkkinoille komissio erotti kaksi erillistä ajanjaksoa:






  1. | 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välinen ajanjakso; |
| --- | --- | --- |

(3)

Komissio ilmoitti Saksalle 17 päivänä heinäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä (C(2013) 4457 final) päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely kyseisen tuen osalta, jäljempänä ’aloittamispäätös’. Tutkiakseen kyseisten osatoimenpiteiden soveltuvuutta sisämarkkinoille komissio erotti kaksi erillistä ajanjaksoa:

1.

28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välinen ajanjakso;

| 2. | 1 päivänä tammikuuta 2007 alkava ajanjakso. |
| --- | --- |

2.

1 päivänä tammikuuta 2007 alkava ajanjakso.

| (4) | Aloittamispäätöksessään komissio katsoi, että useat maito- ja rasvalain mukaiset osatoimenpiteet joko eivät olleet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea tai ne olivat valtiontukea, mutta eivät kuuluneet valtiontukisääntöjen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(4)

Aloittamispäätöksessään komissio katsoi, että useat maito- ja rasvalain mukaiset osatoimenpiteet joko eivät olleet SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea tai ne olivat valtiontukea, mutta eivät kuuluneet valtiontukisääntöjen soveltamisalaan.

| (5) | Muiden osatoimenpiteiden osalta komissio katsoi, että ne soveltuivat sisämarkkinoille joko 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisellä ajanjaksolla tai 1 päivänä tammikuuta 2007 alkavalla ajanjaksolla tai molemmilla ajanjaksoilla. |
| --- | --- |

(5)

Muiden osatoimenpiteiden osalta komissio katsoi, että ne soveltuivat sisämarkkinoille joko 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisellä ajanjaksolla tai 1 päivänä tammikuuta 2007 alkavalla ajanjaksolla tai molemmilla ajanjaksoilla.

| (6) | Kaikkien muiden osatoimenpiteiden, myös tämän päätöksen perustana olevien, teknisen tuen antamista maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen myönnettyä valtiontukea koskevien osatoimenpiteiden, osalta komissio esitti aloittamispäätöksessä epäilyksiä niiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(6)

Kaikkien muiden osatoimenpiteiden, myös tämän päätöksen perustana olevien, teknisen tuen antamista maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen myönnettyä valtiontukea koskevien osatoimenpiteiden, osalta komissio esitti aloittamispäätöksessä epäilyksiä niiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille.

| (7) | Kun aloittamispäätöksessä oli havaittu joitakin virheitä, Saksan viranomaisille lähetettiin oikaisu 16 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(7)

Kun aloittamispäätöksessä oli havaittu joitakin virheitä, Saksan viranomaisille lähetettiin oikaisu 16 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.

| (8) | Oikaistu aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa. |
| --- | --- |

(8)

Oikaistu aloittamispäätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

4

| (9) | Saksan viranomaiset esittivät huomautuksensa aloittamispäätökseen 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(9)

Saksan viranomaiset esittivät huomautuksensa aloittamispäätökseen 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.

| (10) | Komissio vastaanotti yhteensä 19 huomautusta asianosaisilta. Yksi asianosaisista esitti komissiolle pyynnön vankoin perustein, ettei hänen henkilötietojaan julkistettaisi. Yhteensä kymmenen muuta huomautusta koski käsillä olevia osatoimenpiteitä, jotka liittyivät teknisen tuen antamiseen maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen myönnettyyn valtiontukeen.. |
| --- | --- |

(10)

Komissio vastaanotti yhteensä 19 huomautusta asianosaisilta. Yksi asianosaisista esitti komissiolle pyynnön vankoin perustein, ettei hänen henkilötietojaan julkistettaisi. Yhteensä kymmenen muuta huomautusta koski käsillä olevia osatoimenpiteitä, jotka liittyivät teknisen tuen antamiseen maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen myönnettyyn valtiontukeen..

| (11) | Nämä huomautukset toimitettiin Saksalle 27 päivänä helmikuuta, 3 päivänä maaliskuuta ja 3 päivänä lokakuuta 2014 päivätyillä kirjeillä. |
| --- | --- |

(11)

Nämä huomautukset toimitettiin Saksalle 27 päivänä helmikuuta, 3 päivänä maaliskuuta ja 3 päivänä lokakuuta 2014 päivätyillä kirjeillä.

| (12) | Saksa ilmoitti komissiolle 21 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä, ettei se ottaisi kantaa edellä mainittuihin asianosaisten toimittamiin huomautuksiin. |
| --- | --- |

(12)

Saksa ilmoitti komissiolle 21 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä, ettei se ottaisi kantaa edellä mainittuihin asianosaisten toimittamiin huomautuksiin.

| (13) | Saksa toimitti komissiolle 31 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Baijerin esittämän huomautuksen sen asianosaisen esittämästä huomautuksesta, jonka henkilötietoja ei julkistettu (ks. johdanto-osan 10 kappale). |
| --- | --- |

(13)

Saksa toimitti komissiolle 31 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Baijerin esittämän huomautuksen sen asianosaisen esittämästä huomautuksesta, jonka henkilötietoja ei julkistettu (ks. johdanto-osan 10 kappale).

| (14) | Saksa ei aluksi ottanut kantaa asianosaisten helmikuussa 2014 toimittamiin huomautuksiin. Heinäkuun 8 päivänä 2014 päivättyyn lisähuomautukseen Saksa otti kantaa 3 päivänä joulukuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(14)

Saksa ei aluksi ottanut kantaa asianosaisten helmikuussa 2014 toimittamiin huomautuksiin. Heinäkuun 8 päivänä 2014 päivättyyn lisähuomautukseen Saksa otti kantaa 3 päivänä joulukuuta 2014 päivätyllä kirjeellä.

| (15) | Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 13 päivänä marraskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Saksa vastasi komission kysymyksiin 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(15)

Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 13 päivänä marraskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Saksa vastasi komission kysymyksiin 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyllä kirjeellä.

| (16) | Saksan elintarvike- ja maatalousministeriö toimitti 30 päivänä kesäkuuta 2016 lisätietoja osatoimenpiteestä RP 2. |
| --- | --- |

(16)

Saksan elintarvike- ja maatalousministeriö toimitti 30 päivänä kesäkuuta 2016 lisätietoja osatoimenpiteestä RP 2.

| (17) | Komissio pyysi Saksalta uudelleen lisätietoja 15 päivänä marraskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä. Pyydettyään komission asettaman vastausmääräajan jatkamista Saksa vastasi komission kysymyksiin 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(17)

Komissio pyysi Saksalta uudelleen lisätietoja 15 päivänä marraskuuta 2016 päivätyllä kirjeellä. Pyydettyään komission asettaman vastausmääräajan jatkamista Saksa vastasi komission kysymyksiin 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyllä kirjeellä.

2.   TOIMENPITEIDEN KUVAUS JA SAKSAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

TOIMENPITEIDEN KUVAUS JA SAKSAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

| (18) | Seuraavassa kuvauksessa käsitellään teknisen tuen antamista maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen maito- ja rasvalain nojalla varattua valtiontukea koskevia osatoimenpiteitä, joiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille komissio esitti epäilyksiä. Erityisesti kyse on seuraavista osatoimenpiteistä (jäljempänä yksittäisiin osatoimenpiteisiin viitataan aloittamispäätöksen liitteessä olevan luokittelun mukaisesti): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (tekninen tuki ajanjaksolla 2001–2006); RP 2 (tekninen tuki vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla); BW 10, BW 11, NI 1 ja TH5 (laadukkaat tuotteet ajanjaksolla 2001–2006). |
| --- | --- |

(18)

Seuraavassa kuvauksessa käsitellään teknisen tuen antamista maatalousalalla sekä laadukkaiden maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen maito- ja rasvalain nojalla varattua valtiontukea koskevia osatoimenpiteitä, joiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille komissio esitti epäilyksiä. Erityisesti kyse on seuraavista osatoimenpiteistä (jäljempänä yksittäisiin osatoimenpiteisiin viitataan aloittamispäätöksen liitteessä olevan luokittelun mukaisesti): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (tekninen tuki ajanjaksolla 2001–2006); RP 2 (tekninen tuki vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla); BW 10, BW 11, NI 1 ja TH5 (laadukkaat tuotteet ajanjaksolla 2001–2006).

Oikeusperusta

Oikeusperusta

| (19) | Maito- ja rasvalaki on Saksan liittovaltion laki, joka tuli voimaan vuonna 1952 ja jota on sittemmin muutettu useaan kertaan (5). Se on oikeuskehys, johon käsillä olevat tukitoimenpiteet perustuvat, eikä sen kestoa ole rajoitettu. |
| --- | --- |

(19)

Maito- ja rasvalaki on Saksan liittovaltion laki, joka tuli voimaan vuonna 1952 ja jota on sittemmin muutettu useaan kertaan (5). Se on oikeuskehys, johon käsillä olevat tukitoimenpiteet perustuvat, eikä sen kestoa ole rajoitettu.

5

| (20) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentin nojalla Saksan osavaltiot voivat määrätä meijereille maitomaksun, joka perustuu meijereihin toimitettuihin maitomääriin. Saksan toimittamien tietojen mukaan tätä mahdollisuutta on käyttänyt yhdeksän osavaltiota (kuudestatoista): Baden-Württemberg, Baijeri, Brandenburg, Hessen, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland ja Thüringen. Osavaltioiden määräämän maksun suuruus on enintään 0,0015 euroa kilogrammalta maitoa. |
| --- | --- |

(20)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentin nojalla Saksan osavaltiot voivat määrätä meijereille maitomaksun, joka perustuu meijereihin toimitettuihin maitomääriin. Saksan toimittamien tietojen mukaan tätä mahdollisuutta on käyttänyt yhdeksän osavaltiota (kuudestatoista): Baden-Württemberg, Baijeri, Brandenburg, Hessen, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland ja Thüringen. Osavaltioiden määräämän maksun suuruus on enintään 0,0015 euroa kilogrammalta maitoa.

| (21) | Saksa on osoittanut, että maitomaksuja ei sovelleta tuontitodistuksiin. Sen sijaan vientitodistuksiin niitä voidaan soveltaa. |
| --- | --- |

(21)

Saksa on osoittanut, että maitomaksuja ei sovelleta tuontitodistuksiin. Sen sijaan vientitodistuksiin niitä voidaan soveltaa.

| (22) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 2 momentin mukaan maitomaksusta saatuja tuloja voidaan käyttää ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:






  1. | maidon laadun parantaminen ja säilyttäminen tiettyjen täytäntöönpanosääntöjen perusteella; |
| --- | --- | --- |

(22)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 2 momentin mukaan maitomaksusta saatuja tuloja voidaan käyttää ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:

1.

maidon laadun parantaminen ja säilyttäminen tiettyjen täytäntöönpanosääntöjen perusteella;

| 2. | hygienian parantaminen maidon ja maitotuotteiden hankinnan, toimittamisen, jalostamisen ja jakelun yhteydessä; |
| --- | --- |

2.

hygienian parantaminen maidon ja maitotuotteiden hankinnan, toimittamisen, jalostamisen ja jakelun yhteydessä;

| 3. | maidon tuotosseuranta; |
| --- | --- |

3.

maidon tuotosseuranta;

| 4. | yritysten neuvonta maitoteollisuuteen liittyvissä kysymyksissä ja maitoteollisuuden uusien ammatinharjoittajien jatkuva kouluttaminen; |
| --- | --- |

4.

yritysten neuvonta maitoteollisuuteen liittyvissä kysymyksissä ja maitoteollisuuden uusien ammatinharjoittajien jatkuva kouluttaminen;

| 5. | mainonta maidon ja maitotuotteiden kulutuksen lisäämiseksi; |
| --- | --- |

5.

mainonta maidon ja maitotuotteiden kulutuksen lisäämiseksi;

| 6. | maito- ja rasvalain mukaisten tehtävien suorittaminen. |
| --- | --- |

6.

maito- ja rasvalain mukaisten tehtävien suorittaminen.

| (23) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 2 a momentin mukaan poiketen siitä, mitä 2 momentissa säädetään, 1 momentin mukaisesti saatuja tuloja saa käyttää myös seuraaviin tarkoituksiin:






  1. | vähennetään luonteeltaan rakenteellisia suuria keräilykustannuksia, jotka liittyvät maidon ja kerman toimituksiin tuottajilta meijereihin, |
| --- | --- | --- |

(23)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 2 a momentin mukaan poiketen siitä, mitä 2 momentissa säädetään, 1 momentin mukaisesti saatuja tuloja saa käyttää myös seuraaviin tarkoituksiin:

1.

vähennetään luonteeltaan rakenteellisia suuria keräilykustannuksia, jotka liittyvät maidon ja kerman toimituksiin tuottajilta meijereihin,

| 2. | vähennetään suuria kuljetuskustannuksia, jotka liittyvät meijereiden välisiin maitotoimituksiin, jos tällaiset toimitukset ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa kulutukseen tarkoitetun maidon toimitukset vastaanottavan meijerin myyntialueella, ja |
| --- | --- |

2.

vähennetään suuria kuljetuskustannuksia, jotka liittyvät meijereiden välisiin maitotoimituksiin, jos tällaiset toimitukset ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa kulutukseen tarkoitetun maidon toimitukset vastaanottavan meijerin myyntialueella, ja

| 3. | parannetaan laatua maitotuotteiden keskeisellä jakelualueella. |
| --- | --- |

3.

parannetaan laatua maitotuotteiden keskeisellä jakelualueella.

| (24) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 4 momentissa säädetään, että maksut, joita meijerit tai niiden keskittymät suorittavat maitoteollisuuden laitoksille 2 momentissa mainituissa tarkoituksissa, voidaan kattaa kokonaan tai osittain maitomaksusta saaduilla tuloilla. |
| --- | --- |

(24)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 4 momentissa säädetään, että maksut, joita meijerit tai niiden keskittymät suorittavat maitoteollisuuden laitoksille 2 momentissa mainituissa tarkoituksissa, voidaan kattaa kokonaan tai osittain maitomaksusta saaduilla tuloilla.

| (25) | Maito- ja rasvalaki muodostaa yleisen oikeuskehyksen, mutta osavaltioiden maito- ja rasvalain perusteella antamat täytäntöönpanoasetukset muodostavat kyseessä olevien toimenpiteiden varsinaisen oikeusperustan. |
| --- | --- |

(25)

Maito- ja rasvalaki muodostaa yleisen oikeuskehyksen, mutta osavaltioiden maito- ja rasvalain perusteella antamat täytäntöönpanoasetukset muodostavat kyseessä olevien toimenpiteiden varsinaisen oikeusperustan.

Rahoitus

Rahoitus

| (26) | Saksan viranomaiset vahvistivat 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyllä kirjeellä, että tässä päätöksessä tarkoitetut toimenpiteet rahoitettiin ainoastaan maitomaksuilla eikä niihin käytetty muita varoja osavaltioiden talousarvioista. |
| --- | --- |

(26)

Saksan viranomaiset vahvistivat 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyllä kirjeellä, että tässä päätöksessä tarkoitetut toimenpiteet rahoitettiin ainoastaan maitomaksuilla eikä niihin käytetty muita varoja osavaltioiden talousarvioista.

2.1   Teknisen tuen antaminen maatalousalalla

Teknisen tuen antaminen maatalousalalla

| (27) | Baden-Württemberg, Baijeri, Brandenburg, Hessen, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland ja Thüringen myönsivät vuosina 2001–2006 rahoitustukea toimenpiteisiin, joilla pyrittiin antamaan teknistä tukea maatalousalalla (osatoimenpiteet BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ja TH 10). |
| --- | --- |

(27)

Baden-Württemberg, Baijeri, Brandenburg, Hessen, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland ja Thüringen myönsivät vuosina 2001–2006 rahoitustukea toimenpiteisiin, joilla pyrittiin antamaan teknistä tukea maatalousalalla (osatoimenpiteet BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ja TH 10).

| (28) | Rheinland-Pfalz myönsi vuodesta 2007 alkaen rahoitustukea yhdelle toimenpiteelle, jolla pyrittiin antamaan teknistä tukea maatalousalalla (RP 2). |
| --- | --- |

(28)

Rheinland-Pfalz myönsi vuodesta 2007 alkaen rahoitustukea yhdelle toimenpiteelle, jolla pyrittiin antamaan teknistä tukea maatalousalalla (RP 2).

| (29) | Vuosina 2001–2011 myönnettyjen talousarviovarojen määrä (kaikki osavaltiot yhteenlaskettuina) oli yhteensä 23,7 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

(29)

Vuosina 2001–2011 myönnettyjen talousarviovarojen määrä (kaikki osavaltiot yhteenlaskettuina) oli yhteensä 23,7 miljoonaa euroa.

| (30) | Rahoitustukea myönnetään yleisiin tiedotustoimenpiteisiin, jotka hyödyttävät kaikkia maitoalan toimijoita. Nämä toimenpiteet kohdennetaan yleisesti maidon ja maitotuotteiden käyttöön, rajoittuvat tiedottamiseen maidon objektiivisista ominaisuuksista, eivät sisällä subjektiivisia väitteitä yhden tai useamman yrityksen tiettyjen tuotteiden hyödyistä eivätkä ole mainontaa. Rahoitusta myönnetään vain yleisille toimenpiteille, jotka hyödyttävät yhtä lailla kaikkia maitoalan tuottajia. Yksittäisiä tuottajia tai maidon alkuperää ei mainita. Mitään suoria maksuja ei suoriteta jalostus- ja markkinointiyrityksille (toimenpidettä RP 2 lukuun ottamatta). |
| --- | --- |

(30)

Rahoitustukea myönnetään yleisiin tiedotustoimenpiteisiin, jotka hyödyttävät kaikkia maitoalan toimijoita. Nämä toimenpiteet kohdennetaan yleisesti maidon ja maitotuotteiden käyttöön, rajoittuvat tiedottamiseen maidon objektiivisista ominaisuuksista, eivät sisällä subjektiivisia väitteitä yhden tai useamman yrityksen tiettyjen tuotteiden hyödyistä eivätkä ole mainontaa. Rahoitusta myönnetään vain yleisille toimenpiteille, jotka hyödyttävät yhtä lailla kaikkia maitoalan tuottajia. Yksittäisiä tuottajia tai maidon alkuperää ei mainita. Mitään suoria maksuja ei suoriteta jalostus- ja markkinointiyrityksille (toimenpidettä RP 2 lukuun ottamatta).

| (31) | Toimenpiteiden tuki-intensiteetti on jopa 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, ellei muuta ilmoiteta. |
| --- | --- |

(31)

Toimenpiteiden tuki-intensiteetti on jopa 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, ellei muuta ilmoiteta.

Tekninen tuki vuosina 2001–2006

Tekninen tuki vuosina 2001–2006

BY 3

BY 3

| (32) | Baijeri myönsi rahoitustukea maidontuotantoa koskevien yleisten tosiasia- ja teknisten tietojen keräämiseen sekä maitoalaa koskevan yleisen tiedon julkaisemiseen ja tarjoamiseen (esimerkiksi maidontuotannosta tiloilla). Myös kustannuksia, jotka aiheutuivat tieteellisen tiedon levittämisestä yleisesti ymmärrettävällä tavalla (julkaisujen ja esitysten avulla) sekä laatujärjestelmiä koskevien tosiasiatietojen laatimisesta ja niiden asettamisesta maidontuottajien ja kiinnostuneen yleisön saataville, tuettiin. Toimenpiteet toteutti maidontuottajien järjestö (Verband der Milcherzeuger e.V. – VMB). |
| --- | --- |

(32)

Baijeri myönsi rahoitustukea maidontuotantoa koskevien yleisten tosiasia- ja teknisten tietojen keräämiseen sekä maitoalaa koskevan yleisen tiedon julkaisemiseen ja tarjoamiseen (esimerkiksi maidontuotannosta tiloilla). Myös kustannuksia, jotka aiheutuivat tieteellisen tiedon levittämisestä yleisesti ymmärrettävällä tavalla (julkaisujen ja esitysten avulla) sekä laatujärjestelmiä koskevien tosiasiatietojen laatimisesta ja niiden asettamisesta maidontuottajien ja kiinnostuneen yleisön saataville, tuettiin. Toimenpiteet toteutti maidontuottajien järjestö (Verband der Milcherzeuger e.V. – VMB).

| (33) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (6), että lähemmin tarkasteltuna toimenpide BY 3 ei ollut valtiontukea, koska se ei aiheuttanut erityisiä hyötyjä yksittäisille yrityksille. Vaikka se katsottaisiin tueksi, voimassa oleva tuki on suojattu voimassa olevien sääntöjen jatkamisen perusteella. Vaihtoehtoisesti katsottiin, että tuki soveltui sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(33)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (6), että lähemmin tarkasteltuna toimenpide BY 3 ei ollut valtiontukea, koska se ei aiheuttanut erityisiä hyötyjä yksittäisille yrityksille. Vaikka se katsottaisiin tueksi, voimassa oleva tuki on suojattu voimassa olevien sääntöjen jatkamisen perusteella. Vaihtoehtoisesti katsottiin, että tuki soveltui sisämarkkinoille.

6

| (34) | Lisäksi kyseiset toimenpiteet soveltuivat sisämarkkinoille huolimatta näytöstä, jonka mukaan varoja käytettiin uusien menetelmien levittämiseen. Komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 (7) 15 artiklan 2 kohdan e alakohdassa ja vuosien 2007–2013 suuntaviivoissa (8) tästä vaatimuksesta (uusien menetelmien levittäminen) luovutaan. Ratkaiseva tekijä on sen sijaan tieteellisten tulosten levittäminen. Tämä koskee myös ajanjaksoa 2000–2006, koska silloin ei ollut olemassa seikkoja, joiden vuoksi olisi ollut perusteltua soveltaa tiukempia kriteereitä. |
| --- | --- |

(34)

Lisäksi kyseiset toimenpiteet soveltuivat sisämarkkinoille huolimatta näytöstä, jonka mukaan varoja käytettiin uusien menetelmien levittämiseen. Komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 (7) 15 artiklan 2 kohdan e alakohdassa ja vuosien 2007–2013 suuntaviivoissa (8) tästä vaatimuksesta (uusien menetelmien levittäminen) luovutaan. Ratkaiseva tekijä on sen sijaan tieteellisten tulosten levittäminen. Tämä koskee myös ajanjaksoa 2000–2006, koska silloin ei ollut olemassa seikkoja, joiden vuoksi olisi ollut perusteltua soveltaa tiukempia kriteereitä.

7

8

| (35) | Saksa katsoi, että toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa, ja että kolmen vuoden aikana käytettiin enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti. |
| --- | --- |

(35)

Saksa katsoi, että toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa, ja että kolmen vuoden aikana käytettiin enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti.

| (36) | Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteen tuensaajina olivat viljelijät, tuottajaryhmät, suuri yleisö ja pk-yritykset. |
| --- | --- |

(36)

Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteen tuensaajina olivat viljelijät, tuottajaryhmät, suuri yleisö ja pk-yritykset.

| (37) | Saksan viranomaisten 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamien tietojen mukaan toimenpiteiden BY 3 ja BY 10 toimiin vuosina 2001–2006 käytetyt vuotuiset menot olivat 471 986–518 057 euroa. Kun otetaan huomioon maidontuottajien ja meijerien määrä (47 287–56 755) samana aikana, tuensaajaa (jotka olivat maidontoimittajia ja meijereitä) kohti käytettiin vuosittain 9,13–10,46 euroa. |
| --- | --- |

(37)

Saksan viranomaisten 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamien tietojen mukaan toimenpiteiden BY 3 ja BY 10 toimiin vuosina 2001–2006 käytetyt vuotuiset menot olivat 471 986–518 057 euroa. Kun otetaan huomioon maidontuottajien ja meijerien määrä (47 287–56 755) samana aikana, tuensaajaa (jotka olivat maidontoimittajia ja meijereitä) kohti käytettiin vuosittain 9,13–10,46 euroa.

BY 10

BY 10

| (38) | Baijeri myönsi Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten -tutkimuslaitokselle rahoitustukea eri toimijoiden (tutkimuslaitosten ja viranomaisten) väliseen tiedonvaihtoon maidosta raaka-aineena. |
| --- | --- |

(38)

Baijeri myönsi Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten -tutkimuslaitokselle rahoitustukea eri toimijoiden (tutkimuslaitosten ja viranomaisten) väliseen tiedonvaihtoon maidosta raaka-aineena.

| (39) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (9), että toimenpide BY 10 ei ollut valtiontukea, koska sillä ei pyritty siirtämään tietoa MUVA:lta maidontuottajille tai meijereille. Vaikka se katsottaisiin tueksi, voimassa oleva tuki on kuitenkin suojattu voimassa olevien sääntöjen jatkamisen perusteella. Vaihtoehtoisesti katsottiin, että tuki soveltui sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(39)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (9), että toimenpide BY 10 ei ollut valtiontukea, koska sillä ei pyritty siirtämään tietoa MUVA:lta maidontuottajille tai meijereille. Vaikka se katsottaisiin tueksi, voimassa oleva tuki on kuitenkin suojattu voimassa olevien sääntöjen jatkamisen perusteella. Vaihtoehtoisesti katsottiin, että tuki soveltui sisämarkkinoille.

9

| (40) | Samoissa huomautuksissa (10) Saksa katsoi, että toimenpiteen ”tuensaajat” olivat pääasiassa viranomaisia. |
| --- | --- |

(40)

Samoissa huomautuksissa (10) Saksa katsoi, että toimenpiteen ”tuensaajat” olivat pääasiassa viranomaisia.

10

| (41) | Saksa arvioi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteisiin BY 3 ja BY 10 liittyvien vuosittaisten menojen kokonaismääräksi 471 986–518 057 euroa (ks. johdanto-osan 37 kappale). |
| --- | --- |

(41)

Saksa arvioi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteisiin BY 3 ja BY 10 liittyvien vuosittaisten menojen kokonaismääräksi 471 986–518 057 euroa (ks. johdanto-osan 37 kappale).

BW 4

BW 4

| (42) | Baden-Württemberg myönsi rahoitustukea yleiseen tiedotustoimintaan ja maitoon ja maitotuotteisiin liittyvään kuluttajavalistukseen. Tämä toimenpide käsitti muun muassa seuraavaa:






  a) | kuluttajavalistus maitotuotteiden ravintoarvosta ja yleisistä ominaisuuksista; |
| --- | --- | --- |

(42)

Baden-Württemberg myönsi rahoitustukea yleiseen tiedotustoimintaan ja maitoon ja maitotuotteisiin liittyvään kuluttajavalistukseen. Tämä toimenpide käsitti muun muassa seuraavaa:

a)

kuluttajavalistus maitotuotteiden ravintoarvosta ja yleisistä ominaisuuksista;

| b) | yleinen tiedotus maidon ja maitotuotteiden merkintäsäännöistä ja laatukriteereistä; |
| --- | --- |

b)

yleinen tiedotus maidon ja maitotuotteiden merkintäsäännöistä ja laatukriteereistä;

| c) | edellä mainittuja aiheita käsittelevien puhujien tai tiedotuspisteiden tarjoaminen kuluttajatapahtumiin (esimerkiksi kansainvälinen maitopäivä); |
| --- | --- |

c)

edellä mainittuja aiheita käsittelevien puhujien tai tiedotuspisteiden tarjoaminen kuluttajatapahtumiin (esimerkiksi kansainvälinen maitopäivä);

| d) | erityisruokavalioon kuuluvaa maitoa ja maitotuotteita käsittelevien koulutustapahtumien ja tieteellisten konferenssien järjestäminen tai niihin osallistuminen; |
| --- | --- |

d)

erityisruokavalioon kuuluvaa maitoa ja maitotuotteita käsittelevien koulutustapahtumien ja tieteellisten konferenssien järjestäminen tai niihin osallistuminen;

| e) | tapahtumien järjestäminen ja meijeriteollisuuden kattava edustaminen messuilla (Landwirtschaftliches Hauptfest). |
| --- | --- |

e)

tapahtumien järjestäminen ja meijeriteollisuuden kattava edustaminen messuilla (Landwirtschaftliches Hauptfest).

| (43) | Toimenpidettä koordinoi Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (MVBW). Toimenpiteen teknisestä toteutuksesta vastasi MVBW itse tai kolmannet osapuolet sen toimeksiannon perusteella. |
| --- | --- |

(43)

Toimenpidettä koordinoi Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (MVBW). Toimenpiteen teknisestä toteutuksesta vastasi MVBW itse tai kolmannet osapuolet sen toimeksiannon perusteella.

| (44) | Saksa toisti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (11) näkemyksensä, jonka mukaan toimenpide ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. |
| --- | --- |

(44)

Saksa toisti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (11) näkemyksensä, jonka mukaan toimenpide ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja.

11

| (45) | Vaihtoehtoisesti se katsoi (12), että toimenpiteet olivat oleellisilta osin kyseisenä ajankohtana sovellettujen yhteisön suuntaviivojen vaatimusten mukaisia ja niitä voidaan pitää pohjimmiltaan eräänlaisena maatalouden valtiontuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen (13), jäljempänä ’vuosien 2000–2006 suuntaviivat’, 14.1 kohdan mukaisena teknisen tuen antamisena. Toimenpiteet palvelevat maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksia koskevan nykyisen tieteellisen tietämyksen yleistä ja laajaa levittämistä. |
| --- | --- |

(45)

Vaihtoehtoisesti se katsoi (12), että toimenpiteet olivat oleellisilta osin kyseisenä ajankohtana sovellettujen yhteisön suuntaviivojen vaatimusten mukaisia ja niitä voidaan pitää pohjimmiltaan eräänlaisena maatalouden valtiontuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen (13), jäljempänä ’vuosien 2000–2006 suuntaviivat’, 14.1 kohdan mukaisena teknisen tuen antamisena. Toimenpiteet palvelevat maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksia koskevan nykyisen tieteellisen tietämyksen yleistä ja laajaa levittämistä.

12

13

| (46) | Saksan mukaan ”Allgemeine Öffentlichkeitsarbeit” (yleistä suhdetoimintaa koskevat toimenpiteet) eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen suuntaviivojen 14.2 kohdassa esitettyjä ehtoja on noudatettu. Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdassa todetaan, että valtiontuki voi kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Tuen määrä oli pienempi kuin 14.3 kohdassa määrätty 100 000 euron raja-arvo tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(46)

Saksan mukaan ”Allgemeine Öffentlichkeitsarbeit” (yleistä suhdetoimintaa koskevat toimenpiteet) eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen suuntaviivojen 14.2 kohdassa esitettyjä ehtoja on noudatettu. Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdassa todetaan, että valtiontuki voi kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Tuen määrä oli pienempi kuin 14.3 kohdassa määrätty 100 000 euron raja-arvo tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana.

BB 1

BB 1

| (47) | Brandenburg tuki koulutuskustannuksia hygienian parantamista koskevasta toimenpiteestä. Painopistealoja olivat muun muassa eläinten terveys, maitohygienian ja raakamaidon laadun parantaminen sekä suorituskykyä koskevat seikat. Toimenpiteen toteutti Landeskontrollverband Brandenburg (LKVB). Enimmäistukiaste ei ylittänyt 60:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. |
| --- | --- |

(47)

Brandenburg tuki koulutuskustannuksia hygienian parantamista koskevasta toimenpiteestä. Painopistealoja olivat muun muassa eläinten terveys, maitohygienian ja raakamaidon laadun parantaminen sekä suorituskykyä koskevat seikat. Toimenpiteen toteutti Landeskontrollverband Brandenburg (LKVB). Enimmäistukiaste ei ylittänyt 60:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

| (48) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (14), että vuosina 2001–2006 toteutettu toimenpide ”Verbesserung der Hygiene” (hygienian parantaminen) soveltui sisämarkkinoille. Tarjottuja neuvontapalveluja ei rajoitettu tiettyyn ryhmään, vaan ne olivat kaikkien Brandenburgin maidontuottajien saatavilla. Yksittäisiä yrityksiä ei suosittu. Saksan mukaan toimenpide vastasi vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohtaa, joka koskee henkilöstön kouluttamisesta laadunvarmistusjärjestelmien käyttöön aiheutuvia kustannuksia. |
| --- | --- |

(48)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa (14), että vuosina 2001–2006 toteutettu toimenpide ”Verbesserung der Hygiene” (hygienian parantaminen) soveltui sisämarkkinoille. Tarjottuja neuvontapalveluja ei rajoitettu tiettyyn ryhmään, vaan ne olivat kaikkien Brandenburgin maidontuottajien saatavilla. Yksittäisiä yrityksiä ei suosittu. Saksan mukaan toimenpide vastasi vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohtaa, joka koskee henkilöstön kouluttamisesta laadunvarmistusjärjestelmien käyttöön aiheutuvia kustannuksia.

14

| (49) | Saksan viranomaiset vahvistivat 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamissaan huomautuksissa, että periaatteessa kaikilla liittovaltion maidontuottajilla oli mahdollisuus käyttää kyseisiä neuvontapalveluja (monitahoinen ja erikoistunut neuvonta). Saksa katsoi, että osarahoitusta varten myönnetyt avustukset olivat kiinteämääräisiä, 161,19 euroa tilaa kohti monitahoisen neuvonnan ja 144,62 euroa tilaa kohti erikoistuneen neuvonnan osalta. Näin ollen 100 000 euron yrityskohtaista enimmäisrajaa kolmen vuoden aikana ei voitu ylittää. Saksan viranomaisten mukaan yksilöidyt arvot laskettiin vuodelta 2006, mutta muiden vuosien arvot olivat samaa suuruusluokkaa. Saksa väitti myös, että lopulliset tuensaajat (meijerit ja maidontuottajat) olivat pk-yrityksiä. |
| --- | --- |

(49)

Saksan viranomaiset vahvistivat 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamissaan huomautuksissa, että periaatteessa kaikilla liittovaltion maidontuottajilla oli mahdollisuus käyttää kyseisiä neuvontapalveluja (monitahoinen ja erikoistunut neuvonta). Saksa katsoi, että osarahoitusta varten myönnetyt avustukset olivat kiinteämääräisiä, 161,19 euroa tilaa kohti monitahoisen neuvonnan ja 144,62 euroa tilaa kohti erikoistuneen neuvonnan osalta. Näin ollen 100 000 euron yrityskohtaista enimmäisrajaa kolmen vuoden aikana ei voitu ylittää. Saksan viranomaisten mukaan yksilöidyt arvot laskettiin vuodelta 2006, mutta muiden vuosien arvot olivat samaa suuruusluokkaa. Saksa väitti myös, että lopulliset tuensaajat (meijerit ja maidontuottajat) olivat pk-yrityksiä.

BB 3

BB 3

| (50) | Vuoden 2007 lopussa Brandenburg oli rahoittanut tiedotustoimia taloudellisista kysymyksistä sekä tuoreiden tietojen ja tietämyksen levittämistä alaa koskevista kysymyksistä, jotka liittyivät muun muassa maitolakiin, maitopolitiikkaan, maidontuotantoon ja maidon laatuun, eläinten ruokintaan ja kasvatukseen, myynninedistämiseen ja eläintautien torjuntaan. Neuvontaa tai koulutusta ei annettu yksittäisille henkilöille. Toimenpide delegoitiin Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e.V:lle (LVMB) ja Landesbauernverband Brandenburg e.V:lle (LBV). |
| --- | --- |

(50)

Vuoden 2007 lopussa Brandenburg oli rahoittanut tiedotustoimia taloudellisista kysymyksistä sekä tuoreiden tietojen ja tietämyksen levittämistä alaa koskevista kysymyksistä, jotka liittyivät muun muassa maitolakiin, maitopolitiikkaan, maidontuotantoon ja maidon laatuun, eläinten ruokintaan ja kasvatukseen, myynninedistämiseen ja eläintautien torjuntaan. Neuvontaa tai koulutusta ei annettu yksittäisille henkilöille. Toimenpide delegoitiin Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e.V:lle (LVMB) ja Landesbauernverband Brandenburg e.V:lle (LBV).

| (51) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (15), että edellä mainittu toimenpide soveltui sisämarkkinoille. Toimenpide toteutettiin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen mukaisesti niiden 14.1 kohdan mukaisena teknisenä tukena. Toimenpiteen tarkoituksena oli parantaa yhteisön maatalouden toiminnan tehokkuutta ja ammattimaisuutta ja edistää tällä tavoin sen elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(51)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (15), että edellä mainittu toimenpide soveltui sisämarkkinoille. Toimenpide toteutettiin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen mukaisesti niiden 14.1 kohdan mukaisena teknisenä tukena. Toimenpiteen tarkoituksena oli parantaa yhteisön maatalouden toiminnan tehokkuutta ja ammattimaisuutta ja edistää tällä tavoin sen elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä.

15

| (52) | LVMB:n järjestämät osavaltion laajuiset lypsy- ja laatukilpailut toteutettiin 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti kilpailujen järjestämisenä (”Veranstaltung von Wettbewerben”). |
| --- | --- |

(52)

LVMB:n järjestämät osavaltion laajuiset lypsy- ja laatukilpailut toteutettiin 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti kilpailujen järjestämisenä (”Veranstaltung von Wettbewerben”).

| (53) | Saksa katsoi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että Kansainvälisen vihreän viikon voittaneet brandenburgilaiset yritykset saivat julkisuutta ja tulivat siten tunnetuksi laajemmin suuren yleisön keskuudessa. Tähän tarkoitukseen käytettiin vuonna 2006 noin 463 euroa, jotka oli myönnetty LVMB:lle maitomaksuista (16). |
| --- | --- |

(53)

Saksa katsoi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että Kansainvälisen vihreän viikon voittaneet brandenburgilaiset yritykset saivat julkisuutta ja tulivat siten tunnetuksi laajemmin suuren yleisön keskuudessa. Tähän tarkoitukseen käytettiin vuonna 2006 noin 463 euroa, jotka oli myönnetty LVMB:lle maitomaksuista (16).

16

| (54) | LBV järjesti maitokonsulttiensa avulla neuvontapalveluja, jotka olivat kaikkien meijeriteollisuuden sidosryhmien saatavilla, ”Milcherzeugerberatung”-hankkeen (maidontuottajien neuvonta) puitteissa. Rahoitusta myönnettiin yhteisrahoituksena maitomaksuista osana hankkeen rahoitusta. Toimitettujen asiakirjojen mukaan LBV sai tätä varten aluehallitukselta 20 000 euron avustuksen vuonna 2006. Saksan viranomaisten mukaan edellisinä vuosina oli menetelty samalla tavoin. |
| --- | --- |

(54)

LBV järjesti maitokonsulttiensa avulla neuvontapalveluja, jotka olivat kaikkien meijeriteollisuuden sidosryhmien saatavilla, ”Milcherzeugerberatung”-hankkeen (maidontuottajien neuvonta) puitteissa. Rahoitusta myönnettiin yhteisrahoituksena maitomaksuista osana hankkeen rahoitusta. Toimitettujen asiakirjojen mukaan LBV sai tätä varten aluehallitukselta 20 000 euron avustuksen vuonna 2006. Saksan viranomaisten mukaan edellisinä vuosina oli menetelty samalla tavoin.

| (55) | Valtiontukea ei rajattu valikoituihin ryhmiin. Kaikilla maitoalan kyseisen sektorin henkilöillä oli yhtäläiset mahdollisuudet osallistua ammatillisiin kilpailuihin. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. |
| --- | --- |

(55)

Valtiontukea ei rajattu valikoituihin ryhmiin. Kaikilla maitoalan kyseisen sektorin henkilöillä oli yhtäläiset mahdollisuudet osallistua ammatillisiin kilpailuihin. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät.

HE 2

HE 2

| (56) | Hessen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V:lle (LVMH) toimenpiteeseen ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus). Tässä toimenpiteessä LVMH:n innovointiryhmä laati tieteellisiä tietoja erikoistuneiden artikkelien ja koulutuksen yhteydessä. Tähän sisältyi tietojen kerääminen ja yhdistäminen sekä tietämyksen jakaminen tieteellisten artikkelien avulla ja viljelijöiden ja maataloustyöntekijöiden koulutus. |
| --- | --- |

(56)

Hessen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V:lle (LVMH) toimenpiteeseen ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus). Tässä toimenpiteessä LVMH:n innovointiryhmä laati tieteellisiä tietoja erikoistuneiden artikkelien ja koulutuksen yhteydessä. Tähän sisältyi tietojen kerääminen ja yhdistäminen sekä tietämyksen jakaminen tieteellisten artikkelien avulla ja viljelijöiden ja maataloustyöntekijöiden koulutus.

| (57) | Saksa väitti, että vaikutukset kilpailuun olivat vähäisiä (17). Näin ollen tukea voitiin myöntää jopa 100 prosenttia tarkasti kuvailtujen toimien, erityisesti koulutuksen, kustannusten kattamiseksi. Tukikelpoisiin kustannuksiin saattoivat kuulua varsinaiset koulutusohjelman järjestämiskustannukset, matka- ja oleskelukustannukset sekä lomituspalveluista viljelijän tai maataloustyöntekijän poissaolon aikana aiheutuneet kustannukset. Tämä tapaus liittyy viljelijöiden koulutukseen edellä mainituista aiheista, ja näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät. |
| --- | --- |

(57)

Saksa väitti, että vaikutukset kilpailuun olivat vähäisiä (17). Näin ollen tukea voitiin myöntää jopa 100 prosenttia tarkasti kuvailtujen toimien, erityisesti koulutuksen, kustannusten kattamiseksi. Tukikelpoisiin kustannuksiin saattoivat kuulua varsinaiset koulutusohjelman järjestämiskustannukset, matka- ja oleskelukustannukset sekä lomituspalveluista viljelijän tai maataloustyöntekijän poissaolon aikana aiheutuneet kustannukset. Tämä tapaus liittyy viljelijöiden koulutukseen edellä mainituista aiheista, ja näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät.

17

| (58) | Myös 14.2 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät, koska kyseisen alueen kaikilla luonnollisilla ja oikeushenkilöillä oli periaatteessa mahdollisuus osallistua koulutukseen objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin. Koska tuensaajaa kohti maksettiin kolmen vuoden aikana 125 euroa tukea 14.3 kohdassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, 100 000 euron enimmäismäärää ei ylitetty. |
| --- | --- |

(58)

Myös 14.2 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät, koska kyseisen alueen kaikilla luonnollisilla ja oikeushenkilöillä oli periaatteessa mahdollisuus osallistua koulutukseen objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin. Koska tuensaajaa kohti maksettiin kolmen vuoden aikana 125 euroa tukea 14.3 kohdassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, 100 000 euron enimmäismäärää ei ylitetty.

HE 3

HE 3

| (59) | Hessen myönsi rahoitustukea suhdetoimintatoimiin, joilla pyrittiin valistamaan kuluttajia maidosta ja maitotuotteista ja muun muassa niiden ravintoarvoista ja käyttötarkoituksista. LVMH:n ravitsemusryhmä levitti tieteellistä tietämystä yleisesti ymmärrettävässä muodossa, järjesti tiedotustapahtumia ja -kampanjoita (joita ei suunnattu tietyille yrityksille) ja toteutti PR-toimia maidon ja maitotuotteiden tuotantoon, käsittelyyn ja jalostukseen liittyvien tiedotuslehtisten, esitteiden, monisteiden, reseptien ja julisteiden muodossa. |
| --- | --- |

(59)

Hessen myönsi rahoitustukea suhdetoimintatoimiin, joilla pyrittiin valistamaan kuluttajia maidosta ja maitotuotteista ja muun muassa niiden ravintoarvoista ja käyttötarkoituksista. LVMH:n ravitsemusryhmä levitti tieteellistä tietämystä yleisesti ymmärrettävässä muodossa, järjesti tiedotustapahtumia ja -kampanjoita (joita ei suunnattu tietyille yrityksille) ja toteutti PR-toimia maidon ja maitotuotteiden tuotantoon, käsittelyyn ja jalostukseen liittyvien tiedotuslehtisten, esitteiden, monisteiden, reseptien ja julisteiden muodossa.

| (60) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (18), että toimenpide HE 3 ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. Toimenpide oli ”yksinomaan kuluttajavalistusta”. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että tuki soveltui sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(60)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (18), että toimenpide HE 3 ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. Toimenpide oli ”yksinomaan kuluttajavalistusta”. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että tuki soveltui sisämarkkinoille.

18

| (61) | Jos toimenpide luokitellaan vastoin Saksan ilmaisemaa näkemystä valtiontueksi, se oli joka tapauksessa kyseisenä ajankohtana vallinneen päätöskäytännön mukainen, ja siksi sitä olisi pidettävä aineellisesti legitiiminä. Toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa esitettyjä ehtoja noudatettiin. Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdassa todetaan, että valtiontuki voi kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Avustusten tosiasiallinen määrä alitti selvästi sovellettavan kynnysarvon, joka oli 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta). Vuosina 2001–2006 Hessenissä oli noin 6 000 aktiivista maidontuottajaa, joten keskimääräinen avustusmäärä oli noin 170 euroa tuensaajaa kohti kyseisenä aikana. |
| --- | --- |

(61)

Jos toimenpide luokitellaan vastoin Saksan ilmaisemaa näkemystä valtiontueksi, se oli joka tapauksessa kyseisenä ajankohtana vallinneen päätöskäytännön mukainen, ja siksi sitä olisi pidettävä aineellisesti legitiiminä. Toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa esitettyjä ehtoja noudatettiin. Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdassa todetaan, että valtiontuki voi kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Avustusten tosiasiallinen määrä alitti selvästi sovellettavan kynnysarvon, joka oli 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta). Vuosina 2001–2006 Hessenissä oli noin 6 000 aktiivista maidontuottajaa, joten keskimääräinen avustusmäärä oli noin 170 euroa tuensaajaa kohti kyseisenä aikana.

HE 9

HE 9

| (62) | Hessen myönsi LVMH:lle rahoitustukea toimenpiteeseen ”nuorten maidontuottajien koulutus”. Tämän toimenpiteen tarkoituksena oli parantaa nuorten maidontuottajien taitoja. Tukikelpoisiin kustannuksiin kuuluivat varsinaiset koulutusohjelman järjestämiskustannukset, matka- ja oleskelukustannukset sekä lomituspalveluista viljelijän tai maataloustyöntekijän poissaolon aikana aiheutuneet kustannukset. |
| --- | --- |

(62)

Hessen myönsi LVMH:lle rahoitustukea toimenpiteeseen ”nuorten maidontuottajien koulutus”. Tämän toimenpiteen tarkoituksena oli parantaa nuorten maidontuottajien taitoja. Tukikelpoisiin kustannuksiin kuuluivat varsinaiset koulutusohjelman järjestämiskustannukset, matka- ja oleskelukustannukset sekä lomituspalveluista viljelijän tai maataloustyöntekijän poissaolon aikana aiheutuneet kustannukset.

| (63) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (19), että vaikutukset kilpailuun olivat vähäisiä. Näin ollen tällaista tukea voitiin myöntää jopa 100 prosenttia tarkasti kuvailtujen toimien, erityisesti koulutuksen, kustannusten kattamiseksi. Kuvailtu toimenpide voitiin luokitella vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohtaan kuuluvaksi, koska se oli viime kädessä siinä kuvailtua opetuksen ja koulutuksen tukea. |
| --- | --- |

(63)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (19), että vaikutukset kilpailuun olivat vähäisiä. Näin ollen tällaista tukea voitiin myöntää jopa 100 prosenttia tarkasti kuvailtujen toimien, erityisesti koulutuksen, kustannusten kattamiseksi. Kuvailtu toimenpide voitiin luokitella vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohtaan kuuluvaksi, koska se oli viime kädessä siinä kuvailtua opetuksen ja koulutuksen tukea.

19

| (64) | Toimenpiteeseen sisältyi perinteistä maitoalan koulutusta, joka oli periaatteessa avointa kaikille tuottajille, ja siten se täytti vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut vaatimukset. Tällaisissa tapauksissa on sallittua myöntää tukea, joka kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Vuosina 2001–2006 myönnetyn tuen kokonaismäärä oli noin 35 000 euroa, mikä ei ylitä 100 000 euron enimmäisrajaa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta). |
| --- | --- |

(64)

Toimenpiteeseen sisältyi perinteistä maitoalan koulutusta, joka oli periaatteessa avointa kaikille tuottajille, ja siten se täytti vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut vaatimukset. Tällaisissa tapauksissa on sallittua myöntää tukea, joka kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. Vuosina 2001–2006 myönnetyn tuen kokonaismäärä oli noin 35 000 euroa, mikä ei ylitä 100 000 euron enimmäisrajaa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta).

NI 5

NI 5

| (65) | Niedersachsen myönsi Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V:lle (LVMN) rahoitustukea messuille ja näyttelyihin osallistumista sekä tieteellisen tiedon helposti ymmärrettävään muotoon laatimista varten. Tässä yhteydessä tuettavia kustannuksia olivat näyttelytilojen vuokrasta ja laitteista aiheutuvat kustannukset sekä maitoa ja maitotuotteita, muun muassa niiden ravintoarvoja ja käyttötarkoituksia, sekä Niedersachsenin maidontuotantoa koskevien tosiasiatietojen (muun muassa esitteiden ja reseptien) julkaisukustannukset. LVMN koordinoi toimenpidettä. Toimenpiteen teknisestä toteutuksesta vastasi järjestö itse tai kolmannet osapuolet sen toimeksiannon perusteella. |
| --- | --- |

(65)

Niedersachsen myönsi Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V:lle (LVMN) rahoitustukea messuille ja näyttelyihin osallistumista sekä tieteellisen tiedon helposti ymmärrettävään muotoon laatimista varten. Tässä yhteydessä tuettavia kustannuksia olivat näyttelytilojen vuokrasta ja laitteista aiheutuvat kustannukset sekä maitoa ja maitotuotteita, muun muassa niiden ravintoarvoja ja käyttötarkoituksia, sekä Niedersachsenin maidontuotantoa koskevien tosiasiatietojen (muun muassa esitteiden ja reseptien) julkaisukustannukset. LVMN koordinoi toimenpidettä. Toimenpiteen teknisestä toteutuksesta vastasi järjestö itse tai kolmannet osapuolet sen toimeksiannon perusteella.

| (66) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (20), että toimenpide kuului vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan (kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestäminen) soveltamisalaan. Toimenpiteen tärkein osatekijä oli LVMN:n näyttelyosaston tukeminen. Tässä suhteessa tukitoimenpidettä pidettiin Saksan näkemyksen mukaan hyväksyttävänä ja EU:n lainsäädännön mukaisena, jos se täytti 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(66)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (20), että toimenpide kuului vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan (kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestäminen) soveltamisalaan. Toimenpiteen tärkein osatekijä oli LVMN:n näyttelyosaston tukeminen. Tässä suhteessa tukitoimenpidettä pidettiin Saksan näkemyksen mukaan hyväksyttävänä ja EU:n lainsäädännön mukaisena, jos se täytti 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset.

20

| (67) | Niedersachsen katsoi, että asianomaiset vaatimukset täyttyivät, koska kaikki maitotilat olivat hyötyneet toimenpiteestä (vuosien 2001–2006 keskiarvo: noin 17 500 tilaa). Tämä saavutettiin varmistamalla, että toimenpide oli kaikkien maitotilojen saatavilla (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta) ja että tuki ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta). |
| --- | --- |

(67)

Niedersachsen katsoi, että asianomaiset vaatimukset täyttyivät, koska kaikki maitotilat olivat hyötyneet toimenpiteestä (vuosien 2001–2006 keskiarvo: noin 17 500 tilaa). Tämä saavutettiin varmistamalla, että toimenpide oli kaikkien maitotilojen saatavilla (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta) ja että tuki ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohta).

NI 6 (2001–2003)

NI 6 (2001–2003)

| (68) | Niedersachsen myönsi rahoitustukea myös jalostusyritysten messuille osallistumista varten. Saksa väitti, että vuosina 2001–2006 myönnetty tuki oli vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan vaatimusten mukainen. Marraskuun 26 päivästä 2003 lähtien toimenpide perustui 31 päivään joulukuuta 2008 asti voimassa olleeseen hyväksyttyyn valtiontukeen 200/2003, jonka enimmäistuki-intensiteetti oli 50 prosenttia ja suurin sallittu tukimäärä 70 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(68)

Niedersachsen myönsi rahoitustukea myös jalostusyritysten messuille osallistumista varten. Saksa väitti, että vuosina 2001–2006 myönnetty tuki oli vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan vaatimusten mukainen. Marraskuun 26 päivästä 2003 lähtien toimenpide perustui 31 päivään joulukuuta 2008 asti voimassa olleeseen hyväksyttyyn valtiontukeen 200/2003, jonka enimmäistuki-intensiteetti oli 50 prosenttia ja suurin sallittu tukimäärä 70 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana.

| (69) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (21), että toimenpiteellä annettiin tukea vain jalostusta ja markkinointia harjoittaville yrityksille (meijereille) niiden messuille ja näyttelyihin osallistumista varten. Tästä syystä tämän toimenpiteen arviointi ei perustunut 14.1 kohdan viidenteen luetelmakohtaan (kuten komission aloittamispäätöksessä oletettiin) vaan 14.1 kohdan neljänteen luetelmakohtaan. Tämän perusteella vuosina 2001–2003 myönnetyn tuen katsottiin soveltuvan sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(69)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (21), että toimenpiteellä annettiin tukea vain jalostusta ja markkinointia harjoittaville yrityksille (meijereille) niiden messuille ja näyttelyihin osallistumista varten. Tästä syystä tämän toimenpiteen arviointi ei perustunut 14.1 kohdan viidenteen luetelmakohtaan (kuten komission aloittamispäätöksessä oletettiin) vaan 14.1 kohdan neljänteen luetelmakohtaan. Tämän perusteella vuosina 2001–2003 myönnetyn tuen katsottiin soveltuvan sisämarkkinoille.

21

| (70) | Saksan viranomaiset vakuuttivat 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että toimenpide NI 6 oli avoin kaikille maitotuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin alalla toimiville yrityksille asianomaisella ajanjaksolla (1 päivänä tammikuuta 2002–26 päivänä marraskuuta 2003 (22)) ja se myönnettiin objektiivisin perustein. Lisäksi toimenpide oli riippumaton jäsenyydestä tuottaja- tai muissa maatalousorganisaatioissa. |
| --- | --- |

(70)

Saksan viranomaiset vakuuttivat 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että toimenpide NI 6 oli avoin kaikille maitotuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin alalla toimiville yrityksille asianomaisella ajanjaksolla (1 päivänä tammikuuta 2002–26 päivänä marraskuuta 2003 (22)) ja se myönnettiin objektiivisin perustein. Lisäksi toimenpide oli riippumaton jäsenyydestä tuottaja- tai muissa maatalousorganisaatioissa.

22

| (71) | Samojen huomautusten mukaan tämän toimenpiteen enimmäistuki-intensiteetti oli 48 prosenttia. Vain yksi yritys (Nordmilch eG) sai kyseisenä ajanjaksona toimenpiteestä koko tukimäärän, joka oli yli 100 000 euroa. Saksan viranomaisten mukaan Nordmilch eG ei kuulunut pk-yrityksen määritelmän piiriin. Tästä syystä viranomaiset harkitsivat tämän yksittäisen tuen takaisin perimistä. |
| --- | --- |

(71)

Samojen huomautusten mukaan tämän toimenpiteen enimmäistuki-intensiteetti oli 48 prosenttia. Vain yksi yritys (Nordmilch eG) sai kyseisenä ajanjaksona toimenpiteestä koko tukimäärän, joka oli yli 100 000 euroa. Saksan viranomaisten mukaan Nordmilch eG ei kuulunut pk-yrityksen määritelmän piiriin. Tästä syystä viranomaiset harkitsivat tämän yksittäisen tuen takaisin perimistä.

NI 7

NI 7

| (72) | Niedersachsen myönsi rahoitustukea maidon käyttöä elintarvikkeena koskeviin yleisiin kuluttajavalistuskampanjoihin. Tuensaaja oli LVMN, jonka puolesta tiedotusmateriaali laadittiin. |
| --- | --- |

(72)

Niedersachsen myönsi rahoitustukea maidon käyttöä elintarvikkeena koskeviin yleisiin kuluttajavalistuskampanjoihin. Tuensaaja oli LVMN, jonka puolesta tiedotusmateriaali laadittiin.

| (73) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (23), että toimenpide ”yleinen suhdetoiminta” ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. |
| --- | --- |

(73)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (23), että toimenpide ”yleinen suhdetoiminta” ei ollut valtiontukea, koska sillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja.

23

| (74) | Saksa katsoi (24), että toimenpide oli olennaisin osin tuolloin sovellettujen suuntaviivojen vaatimusten mukainen ja sitä voitiin pohjimmiltaan pitää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 mukaisena teknisen tuen antamisena, koska sen tarkoituksena oli tieteellisen tietämyksen ja tiedon yleinen levittäminen maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksista. |
| --- | --- |

(74)

Saksa katsoi (24), että toimenpide oli olennaisin osin tuolloin sovellettujen suuntaviivojen vaatimusten mukainen ja sitä voitiin pohjimmiltaan pitää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 mukaisena teknisen tuen antamisena, koska sen tarkoituksena oli tieteellisen tietämyksen ja tiedon yleinen levittäminen maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksista.

24

| (75) | Saksan mukaan toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät. |
| --- | --- |

(75)

Saksan mukaan toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät.

| (76) | Saksan mukaan myönnetyn tuen määrä oli selvästi alle 14.3 kohdassa määrätyn tuensaajakohtaisen 100 000 euron enimmäismäärän kolmen vuoden aikana. Kun otetaan huomioon, että Niedersachsenissa oli keskimäärin noin 17 500 maidontuottajaa edellä tarkoitettuna ajanjaksona ja toimenpiteeseen NI 7 oli varattu koko ajanjaksoksi noin 6,9 miljoonaa euroa, tuensaajaa kohti maksettiin noin 395 euroa tukea. |
| --- | --- |

(76)

Saksan mukaan myönnetyn tuen määrä oli selvästi alle 14.3 kohdassa määrätyn tuensaajakohtaisen 100 000 euron enimmäismäärän kolmen vuoden aikana. Kun otetaan huomioon, että Niedersachsenissa oli keskimäärin noin 17 500 maidontuottajaa edellä tarkoitettuna ajanjaksona ja toimenpiteeseen NI 7 oli varattu koko ajanjaksoksi noin 6,9 miljoonaa euroa, tuensaajaa kohti maksettiin noin 395 euroa tukea.

NW 4 ja NW 5

NW 4 ja NW 5

| (77) | Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea tiedotustapahtumiin ja -toimenpiteisiin kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi sekä maidon ja maitotuotteiden käyttöä ja niiden yleisiä ominaisuuksia koskeviin toimenpiteisiin (osatoimenpide NW 4). Avustuksen saajina olivat Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ja Landwirtschaftsverbände Rheinland und Westfalen-Lippe. |
| --- | --- |

(77)

Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea tiedotustapahtumiin ja -toimenpiteisiin kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi sekä maidon ja maitotuotteiden käyttöä ja niiden yleisiä ominaisuuksia koskeviin toimenpiteisiin (osatoimenpide NW 4). Avustuksen saajina olivat Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ja Landwirtschaftsverbände Rheinland und Westfalen-Lippe.

| (78) | Nordrhein-Westfalen myönsi lisäksi rahoitustukea tapahtumille, jotka liittyivät maidontuottajien väliseen tietämyksenvaihtoon meijeriteollisuutta koskevista kysymyksistä (osatoimenpide NW 5). |
| --- | --- |

(78)

Nordrhein-Westfalen myönsi lisäksi rahoitustukea tapahtumille, jotka liittyivät maidontuottajien väliseen tietämyksenvaihtoon meijeriteollisuutta koskevista kysymyksistä (osatoimenpide NW 5).

| (79) | Tukea myönnettiin tapahtumien järjestämisen ja hallinnoinnin, neuvonnan ja maitoteollisuutta koskeviin kysymyksiin liittyvän opetuksen ja koulutuksen aiheuttamiin kustannuksiin. Tuki-intensiteetti oli enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

(79)

Tukea myönnettiin tapahtumien järjestämisen ja hallinnoinnin, neuvonnan ja maitoteollisuutta koskeviin kysymyksiin liittyvän opetuksen ja koulutuksen aiheuttamiin kustannuksiin. Tuki-intensiteetti oli enintään 30 prosenttia.

| (80) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (25), että toimenpiteillä NW 4 ja NW 5 ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai aloja, koska ne oli suunnattu suurelle yleisölle. Näin ollen näitä toimenpiteitä ei voida pitää teknisen tuen muotona. Tämän lisäksi molempien toimenpiteiden mahdolliset hyödyt eivät olleet aineellisesti eivätkä maantieteellisesti valikoivia. |
| --- | --- |

(80)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (25), että toimenpiteillä NW 4 ja NW 5 ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai aloja, koska ne oli suunnattu suurelle yleisölle. Näin ollen näitä toimenpiteitä ei voida pitää teknisen tuen muotona. Tämän lisäksi molempien toimenpiteiden mahdolliset hyödyt eivät olleet aineellisesti eivätkä maantieteellisesti valikoivia.

25

| (81) | Saksan viranomaiset arvioivat 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteen NW 4 vuotuisten kokonaismenojen vuosina 2001–2006 olleen 335 200–497 800 euroa. Kun samana aikana lypsykarjaa pitäneitä yrityksiä oli noin 10 000, tuensaajaa kohti varattiin vuosittain 33,52–49,78 euroa. Toimenpiteen NW 5 vuotuiset menot olivat 14 000 euroa, jolloin tuensaajaa kohti maksettiin noin 1,4 euroa vuodessa. |
| --- | --- |

(81)

Saksan viranomaiset arvioivat 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteen NW 4 vuotuisten kokonaismenojen vuosina 2001–2006 olleen 335 200–497 800 euroa. Kun samana aikana lypsykarjaa pitäneitä yrityksiä oli noin 10 000, tuensaajaa kohti varattiin vuosittain 33,52–49,78 euroa. Toimenpiteen NW 5 vuotuiset menot olivat 14 000 euroa, jolloin tuensaajaa kohti maksettiin noin 1,4 euroa vuodessa.

NW 6

NW 6

| (82) | Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea markkinoiden avoimuutta lisäävien merkityksellisten tietojen keräämiseen. Vereinigung der Milchindustrie -järjestölle (LVMNRW) maitomarkkinoihin liittyvien merkityksellisten tietojen keräämisestä, analysoinnista ja julkaisemisesta aiheutuneet kustannukset olivat tukikelpoisia. Tulokset julkaistiin ilmoitusten ja markkinaraporttien muodossa, ja ne olivat maksutta kaikkien saatavilla. Niillä edistettiin markkinoiden avoimuutta sekä tosiasia- ja tieteellisten tietojen ja tietämyksen jakamista maitoalan eri yritysten välillä. |
| --- | --- |

(82)

Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea markkinoiden avoimuutta lisäävien merkityksellisten tietojen keräämiseen. Vereinigung der Milchindustrie -järjestölle (LVMNRW) maitomarkkinoihin liittyvien merkityksellisten tietojen keräämisestä, analysoinnista ja julkaisemisesta aiheutuneet kustannukset olivat tukikelpoisia. Tulokset julkaistiin ilmoitusten ja markkinaraporttien muodossa, ja ne olivat maksutta kaikkien saatavilla. Niillä edistettiin markkinoiden avoimuutta sekä tosiasia- ja tieteellisten tietojen ja tietämyksen jakamista maitoalan eri yritysten välillä.

| (83) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (26), ettei toimenpide ollut aineellisesti eikä maantieteellisesti valikoiva. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että suuntaviivojen soveltuvuutta koskevat vaatimukset olivat täyttyneet. |
| --- | --- |

(83)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (26), ettei toimenpide ollut aineellisesti eikä maantieteellisesti valikoiva. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että suuntaviivojen soveltuvuutta koskevat vaatimukset olivat täyttyneet.

26

| (84) | Tuensaajina olivat viljelijät, tuottajaryhmät ja kaikki maitoalan sidosryhmät (27). |
| --- | --- |

(84)

Tuensaajina olivat viljelijät, tuottajaryhmät ja kaikki maitoalan sidosryhmät (27).

27

| (85) | Saksa arvioi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteen NW 6 vuotuisten kokonaismenojen vuosina 2001–2006 olleen 139 400–155 900 euroa. Kun samana aikana lypsykarjaa pitäneitä yrityksiä oli noin 10 000, tuensaajaa kohti varattiin vuosittain 13,94–15,59 euroa. |
| --- | --- |

(85)

Saksa arvioi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan toimenpiteen NW 6 vuotuisten kokonaismenojen vuosina 2001–2006 olleen 139 400–155 900 euroa. Kun samana aikana lypsykarjaa pitäneitä yrityksiä oli noin 10 000, tuensaajaa kohti varattiin vuosittain 13,94–15,59 euroa.

RP 1 ja SL 2

RP 1 ja SL 2

| (86) | Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät rahoitustukea kuluttajavalistukseen, muun muassa yleisesti ymmärrettävässä muodossa olevan tieteellisen tiedon sekä tuotteita ja niiden ravinnollisia hyötyjä ja ehdotettuja käyttötarkoituksia koskevien yleisten tosiasiatietojen levittämiseen. Tukikelpoisia kustannuksia olivat messujen ja näyttelyiden osallistumiskustannukset, matkakulut, julkaisukustannukset, näyttelytiloista maksetut vuokrat sekä symboliset palkinnot, joiden arvo oli enintään 250 euroa palkintoa ja voittajaa kohti. |
| --- | --- |

(86)

Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät rahoitustukea kuluttajavalistukseen, muun muassa yleisesti ymmärrettävässä muodossa olevan tieteellisen tiedon sekä tuotteita ja niiden ravinnollisia hyötyjä ja ehdotettuja käyttötarkoituksia koskevien yleisten tosiasiatietojen levittämiseen. Tukikelpoisia kustannuksia olivat messujen ja näyttelyiden osallistumiskustannukset, matkakulut, julkaisukustannukset, näyttelytiloista maksetut vuokrat sekä symboliset palkinnot, joiden arvo oli enintään 250 euroa palkintoa ja voittajaa kohti.

| (87) | Myynninedistämistoimet (28) ja tiettyjen yritysten tuotteisiin kohdennetut toimenpiteet eivät voineet saada rahoitusta. Toimenpiteen koordinoinnista ja teknisestä toteutuksesta vastasivat Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS). |
| --- | --- |

(87)

Myynninedistämistoimet (28) ja tiettyjen yritysten tuotteisiin kohdennetut toimenpiteet eivät voineet saada rahoitusta. Toimenpiteen koordinoinnista ja teknisestä toteutuksesta vastasivat Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS).

28

| (88) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (29), että nämä toimenpiteet eivät olleet valtiontukea, koska niillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. Saksan kannan mukaan nämä toimenpiteet olivat yksinomaan kuluttajavalistusta. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että tuki soveltui sisämarkkinoille. Maataloustuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 8 kohdassa yksilöitiin toimenpiteet, joita pidettiin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa tarkoitettuna maatalousalan teknisenä tukena. |
| --- | --- |

(88)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (29), että nämä toimenpiteet eivät olleet valtiontukea, koska niillä ei suosittu yksittäisiä yrityksiä tai tuotannonaloja. Saksan kannan mukaan nämä toimenpiteet olivat yksinomaan kuluttajavalistusta. Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että tuki soveltui sisämarkkinoille. Maataloustuotteiden mainontaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 8 kohdassa yksilöitiin toimenpiteet, joita pidettiin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa tarkoitettuna maatalousalan teknisenä tukena.

29

| (89) | Komission vuosina 2000–2006 useiden tuotannonalojen ja jäsenvaltioiden suhteen harjoittama päätöskäytäntö viittasi siihen, että komissio piti käsillä oleviin toimenpiteisiin rinnastettavien toimenpiteiden käyttöönottoa aineellisesti laillisena ja hyväksyttävänä edellä mainittuna ajanjaksona. |
| --- | --- |

(89)

Komission vuosina 2000–2006 useiden tuotannonalojen ja jäsenvaltioiden suhteen harjoittama päätöskäytäntö viittasi siihen, että komissio piti käsillä oleviin toimenpiteisiin rinnastettavien toimenpiteiden käyttöönottoa aineellisesti laillisena ja hyväksyttävänä edellä mainittuna ajanjaksona.

| (90) | Saksa lisäsi, että vaikka toimenpiteet RP 1 ja SL 2 luokiteltaisiin Saksan kannan vastaisesti valtiontueksi, ne noudattivat ainakin aiempaa päätöskäytäntöä ja siten niitä voitiin pitää aineellisesti laillisina. Saksan mukaan ”yleistä suhdetoimintaa” koskevat toimenpiteet eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät. Suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaisesti tuilla voitiin kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista. |
| --- | --- |

(90)

Saksa lisäsi, että vaikka toimenpiteet RP 1 ja SL 2 luokiteltaisiin Saksan kannan vastaisesti valtiontueksi, ne noudattivat ainakin aiempaa päätöskäytäntöä ja siten niitä voitiin pitää aineellisesti laillisina. Saksan mukaan ”yleistä suhdetoimintaa” koskevat toimenpiteet eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät. Suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaisesti tuilla voitiin kattaa jopa 100 prosenttia kustannuksista.

| (91) | Saksa katsoi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että valtiontuki, jota oli kolmen vuoden aikana myönnetty alle 100 000 euron enimmäismäärä tuensaajaa kohti, merkitsi 46–73 euron tukimäärää vuodessa tuensaajaa kohti (30). |
| --- | --- |

(91)

Saksa katsoi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että valtiontuki, jota oli kolmen vuoden aikana myönnetty alle 100 000 euron enimmäismäärä tuensaajaa kohti, merkitsi 46–73 euron tukimäärää vuodessa tuensaajaa kohti (30).

30

RP 5 ja SL 5

RP 5 ja SL 5

| (92) | Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät rahoitustukea maidontuottajien neuvonta- ja koulutusohjelmiin lypsylaitteiden hygienian ja toimitetun maidon laadun parantamiseksi (osatoimenpiteet RP 5 ja SL 5). Todistettuja neuvontakustannuksia tuettiin Rheinland-Pfalzissa enintään 75 000 eurolla vuodessa ja Saarlandissa enintään 15 000 eurolla vuodessa. Jatkuvat neuvontapalvelut eivät kuuluneet tuen piiriin. Näiden toimenpiteiden koordinoinnista ja teknisestä toteutuksesta vastasivat Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) ja LVMS. |
| --- | --- |

(92)

Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät rahoitustukea maidontuottajien neuvonta- ja koulutusohjelmiin lypsylaitteiden hygienian ja toimitetun maidon laadun parantamiseksi (osatoimenpiteet RP 5 ja SL 5). Todistettuja neuvontakustannuksia tuettiin Rheinland-Pfalzissa enintään 75 000 eurolla vuodessa ja Saarlandissa enintään 15 000 eurolla vuodessa. Jatkuvat neuvontapalvelut eivät kuuluneet tuen piiriin. Näiden toimenpiteiden koordinoinnista ja teknisestä toteutuksesta vastasivat Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) ja LVMS.

| (93) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (31), että lypsyteknologiaa koskeva erityisneuvonta ja toimenpiteet raakamaidon laadun parantamiseksi Rheinland-Pfalzissa ja Saarlandissa soveltuivat sisämarkkinoille vuosina 2001–2006. |
| --- | --- |

(93)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (31), että lypsyteknologiaa koskeva erityisneuvonta ja toimenpiteet raakamaidon laadun parantamiseksi Rheinland-Pfalzissa ja Saarlandissa soveltuivat sisämarkkinoille vuosina 2001–2006.

31

| (94) | Toimenpiteiden tavoitteena oli tarjota asiantuntijoiden neuvontaa maitoteknologian alalla sekä siihen liittyvää neuvontaa ja koulutusta tapauskohtaisesti valituille maidontuottajille sen jälkeen, kun toimitetun maidon laatutarkastuksissa oli havaittu ongelmia (kuten lisääntyneitä somaattisten solujen määriä). Toimenpiteisiin osallistui myös eläinlääkäreitä, ja niillä pyrittiin parantamaan utareterveyttä ja siten raakamaidon laatua. Kaikilla Rheinland-Pfalzin tai Saarlandin maidontuottajilla oli mahdollisuus hyödyntää tätä tarjousta. LKVRP:n tai LVMS:n jäsenyyttä ei edellytetty. Jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut (kuten oikeudellinen tai veroneuvonta tai mainonta) eivät olleet tukikelpoisia. |
| --- | --- |

(94)

Toimenpiteiden tavoitteena oli tarjota asiantuntijoiden neuvontaa maitoteknologian alalla sekä siihen liittyvää neuvontaa ja koulutusta tapauskohtaisesti valituille maidontuottajille sen jälkeen, kun toimitetun maidon laatutarkastuksissa oli havaittu ongelmia (kuten lisääntyneitä somaattisten solujen määriä). Toimenpiteisiin osallistui myös eläinlääkäreitä, ja niillä pyrittiin parantamaan utareterveyttä ja siten raakamaidon laatua. Kaikilla Rheinland-Pfalzin tai Saarlandin maidontuottajilla oli mahdollisuus hyödyntää tätä tarjousta. LKVRP:n tai LVMS:n jäsenyyttä ei edellytetty. Jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut (kuten oikeudellinen tai veroneuvonta tai mainonta) eivät olleet tukikelpoisia.

| (95) | Saksa katsoo, että kyseessä on näin ollen tuettu palvelu. Maidontuottajille ei suoritettu suoria maksuja. |
| --- | --- |

(95)

Saksa katsoo, että kyseessä on näin ollen tuettu palvelu. Maidontuottajille ei suoritettu suoria maksuja.

| (96) | Rheinland-Pfalzin ilmaisemien näkemysten mukaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukainen konsultointituki ei ole riippuvainen uusien menetelmien levittämisestä. Tällainen velvoite koskee kiistatta tukea muille toimille, joilla pyritään levittämään uusia menetelmiä, vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan viidennen luetelmakohdan mukaisesti. Lisäksi jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut oli nimenomaisesti suljettu tästä toimenpiteestä myönnettävän rahoituksen ulkopuolelle. |
| --- | --- |

(96)

Rheinland-Pfalzin ilmaisemien näkemysten mukaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukainen konsultointituki ei ole riippuvainen uusien menetelmien levittämisestä. Tällainen velvoite koskee kiistatta tukea muille toimille, joilla pyritään levittämään uusia menetelmiä, vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan viidennen luetelmakohdan mukaisesti. Lisäksi jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut oli nimenomaisesti suljettu tästä toimenpiteestä myönnettävän rahoituksen ulkopuolelle.

| (97) | Saksan näkemyksen mukaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, koska LKVRP:n tai palveluntarjoajan jäsenyys ei ole välttämätön. |
| --- | --- |

(97)

Saksan näkemyksen mukaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, koska LKVRP:n tai palveluntarjoajan jäsenyys ei ole välttämätön.

| (98) | Saksa vakuutti, että tuen kokonaismäärä ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Vuosittain Rheinland-Pfalzissa neuvontaa sai noin 300 maidontuottajaa ja Saarlandissa noin 100 maidontuottajaa. Kun vuotuiset määrärahat olivat Rheinland-Pfalzissa noin 59 000 euroa ja Saarlandissa noin 13 000 euroa, keskimääräinen rahoitus tuensaajaa kohti oli noin 197 euroa Rheinland-Pfalzissa ja 130 euroa Saarlandissa. |
| --- | --- |

(98)

Saksa vakuutti, että tuen kokonaismäärä ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Vuosittain Rheinland-Pfalzissa neuvontaa sai noin 300 maidontuottajaa ja Saarlandissa noin 100 maidontuottajaa. Kun vuotuiset määrärahat olivat Rheinland-Pfalzissa noin 59 000 euroa ja Saarlandissa noin 13 000 euroa, keskimääräinen rahoitus tuensaajaa kohti oli noin 197 euroa Rheinland-Pfalzissa ja 130 euroa Saarlandissa.

| (99) | Tuensaajat olivat maidontuottajia (pk-yrityksiä) ja tuottajajärjestöjä. |
| --- | --- |

(99)

Tuensaajat olivat maidontuottajia (pk-yrityksiä) ja tuottajajärjestöjä.

TH 3 ja TH 4

TH 3 ja TH 4

| (100) | Thüringen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:lle (LVTM) kauppa- ja kuluttajamessuille (Grüne Tage Thüringen) osallistumiseen sekä konferenssien järjestämiseen tieteellisen tiedon levittämiseksi (Thüringer Milchtag) (osatoimenpide TH 3). |
| --- | --- |

(100)

Thüringen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:lle (LVTM) kauppa- ja kuluttajamessuille (Grüne Tage Thüringen) osallistumiseen sekä konferenssien järjestämiseen tieteellisen tiedon levittämiseksi (Thüringer Milchtag) (osatoimenpide TH 3).

| (101) | Lisäksi tuettiin myös alueen tuottajia koskevien tosiasiatietojen julkaisemista (yleinen suhdetoiminta, Kansainvälinen maitopäivä ja Thüringer Milchkönigin) (osatoimenpide TH 4). |
| --- | --- |

(101)

Lisäksi tuettiin myös alueen tuottajia koskevien tosiasiatietojen julkaisemista (yleinen suhdetoiminta, Kansainvälinen maitopäivä ja Thüringer Milchkönigin) (osatoimenpide TH 4).

| (102) | Sekä materiaali- että henkilöstökustannukset olivat tukikelpoisia. Tuensaaja oli LVTM. |
| --- | --- |

(102)

Sekä materiaali- että henkilöstökustannukset olivat tukikelpoisia. Tuensaaja oli LVTM.

| (103) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (32), että toimenpiteen TH 3 olisi katsottava soveltuvan sisämarkkinoille (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohta). Sen tarkoituksena oli parantaa yhteisön maatalouden toiminnan tehokkuutta ja ammattimaisuutta ja edistää tällä tavoin sen elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(103)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (32), että toimenpiteen TH 3 olisi katsottava soveltuvan sisämarkkinoille (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohta). Sen tarkoituksena oli parantaa yhteisön maatalouden toiminnan tehokkuutta ja ammattimaisuutta ja edistää tällä tavoin sen elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä.

32

| (104) | Konferenssien järjestäminen tieteellisen tiedon levittämiseksi (esimerkiksi Thüringer Milchtag) kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan konsulttien palkkioita koskevan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan. Osallistuminen kauppa- ja kuluttajamessuille Thüringenin maitoteollisuuden edustamiseksi (esimerkiksi Grüne Tage Thüringen) kuuluu 14.1 kohdan kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestämistä koskevan neljännen luetelmakohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(104)

Konferenssien järjestäminen tieteellisen tiedon levittämiseksi (esimerkiksi Thüringer Milchtag) kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan konsulttien palkkioita koskevan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan. Osallistuminen kauppa- ja kuluttajamessuille Thüringenin maitoteollisuuden edustamiseksi (esimerkiksi Grüne Tage Thüringen) kuuluu 14.1 kohdan kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestämistä koskevan neljännen luetelmakohdan soveltamisalaan.

| (105) | Saksa katsoi, että toimenpidettä ei ollut rajattu tietylle ryhmälle, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta). Tähän tarkoitukseen varattu tuki ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohden kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(105)

Saksa katsoi, että toimenpidettä ei ollut rajattu tietylle ryhmälle, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta). Tähän tarkoitukseen varattu tuki ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohden kolmen vuoden aikana.

| (106) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (33) myös, että toimenpiteessä TH 4 keskityttiin yleiseen suhdetoimintaan. Sen tarkoituksena oli levittää laajasti maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksiin liittyviä viimeisimpiä tieteellisiä tuloksia, ja näin ollen se oli vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa tarkoitettua teknistä tukea. Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:n toimet voitiin luokitella vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan kuuluviksi konsulttipalkkioiksi. |
| --- | --- |

(106)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (33) myös, että toimenpiteessä TH 4 keskityttiin yleiseen suhdetoimintaan. Sen tarkoituksena oli levittää laajasti maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksiin liittyviä viimeisimpiä tieteellisiä tuloksia, ja näin ollen se oli vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa tarkoitettua teknistä tukea. Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:n toimet voitiin luokitella vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan kuuluviksi konsulttipalkkioiksi.

33

| (107) | Messujen näyttelyosastoista ja kuluttajakampanjoista aiheutuneiden kustannusten voitiin katsoa kuuluvan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan (kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestäminen) piiriin. Levitystilaisuudet, joissa levitetään uusia menetelmiä ja tuloksia, voidaan osoittaa viidenteen luetelmakohtaan (muut toimet uusien menetelmien levittämiseksi). |
| --- | --- |

(107)

Messujen näyttelyosastoista ja kuluttajakampanjoista aiheutuneiden kustannusten voitiin katsoa kuuluvan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan neljännen luetelmakohdan (kilpailujen, näyttelyiden ja messujen järjestäminen) piiriin. Levitystilaisuudet, joissa levitetään uusia menetelmiä ja tuloksia, voidaan osoittaa viidenteen luetelmakohtaan (muut toimet uusien menetelmien levittämiseksi).

| (108) | Toimenpidettä kokonaisuutena ei ollut rajattu tietylle ryhmälle, vaan se hyödytti yleisesti koko maitoalaa (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta). |
| --- | --- |

(108)

Toimenpidettä kokonaisuutena ei ollut rajattu tietylle ryhmälle, vaan se hyödytti yleisesti koko maitoalaa (ks. vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohta).

| (109) | Tuensaajaa kohti myönnetyn tuen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(109)

Tuensaajaa kohti myönnetyn tuen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana.

TH 9 ja TH 10

TH 9 ja TH 10

| (110) | Thüringen myönsi rahoitustukea maitotilojen työntekijöiden koulutukseen (osatoimenpide TH 9) ja ammatillisten kilpailujen edistämiseen (osatoimenpide TH 10). |
| --- | --- |

(110)

Thüringen myönsi rahoitustukea maitotilojen työntekijöiden koulutukseen (osatoimenpide TH 9) ja ammatillisten kilpailujen edistämiseen (osatoimenpide TH 10).

| (111) | Koulutus suunnattiin maitotilojen työntekijöille, ja sillä pyrittiin parantamaan maataloustyöntekijöiden taitoja (lypsämistä koskeva pätevyystodistus). Toimenpidettä koordinoi Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT). |
| --- | --- |

(111)

Koulutus suunnattiin maitotilojen työntekijöille, ja sillä pyrittiin parantamaan maataloustyöntekijöiden taitoja (lypsämistä koskeva pätevyystodistus). Toimenpidettä koordinoi Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT).

| (112) | Toisesta toimenpiteestä rahoitettiin ammatillisten kilpailujen järjestämistä karjankasvatuksen ja lypsämisen aloilla. Kilpailujen järjestäjinä olivat Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) ja Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG). Osana tätä toimenpidettä tuettiin kilpailujen valmistelua ja järjestämistä sekä osallistumista alueiden välisiin kilpailuihin. |
| --- | --- |

(112)

Toisesta toimenpiteestä rahoitettiin ammatillisten kilpailujen järjestämistä karjankasvatuksen ja lypsämisen aloilla. Kilpailujen järjestäjinä olivat Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) ja Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG). Osana tätä toimenpidettä tuettiin kilpailujen valmistelua ja järjestämistä sekä osallistumista alueiden välisiin kilpailuihin.

| (113) | Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (34), että toimenpiteestä TH 9 tuettu koulutus oli suunnattu maitotiloilla työskenteleville työntekijöille. Koulutuksen järjesti Verein Landvolkbildung Thüringen. Maksut oli siten luokiteltava kyseiselle järjestölle maksetuiksi palvelumaksuiksi vastikkeena tosiasiallisesti toimitetuista palvelusta, ja ne laskettiin ja korvattiin markkinahintojen mukaan. |
| --- | --- |

(113)

Saksa väitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (34), että toimenpiteestä TH 9 tuettu koulutus oli suunnattu maitotiloilla työskenteleville työntekijöille. Koulutuksen järjesti Verein Landvolkbildung Thüringen. Maksut oli siten luokiteltava kyseiselle järjestölle maksetuiksi palvelumaksuiksi vastikkeena tosiasiallisesti toimitetuista palvelusta, ja ne laskettiin ja korvattiin markkinahintojen mukaan.

34

| (114) | Näin ollen Saksa toisti kantansa, jonka mukaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaiset valtiontuen edellytykset eivät täyty. Myöskään työntekijöille tarjotun koulutuksen osalta SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaiset valtiontuen edellytykset eivät täyty, koska maksut eivät olleet yrityskohtaisia. |
| --- | --- |

(114)

Näin ollen Saksa toisti kantansa, jonka mukaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaiset valtiontuen edellytykset eivät täyty. Myöskään työntekijöille tarjotun koulutuksen osalta SEUT-sopimuksen 107 artiklan mukaiset valtiontuen edellytykset eivät täyty, koska maksut eivät olleet yrityskohtaisia.

| (115) | Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät tämän toimenpiteen osalta. Tämä tapaus liittyy maidontuottajien koulutukseen edellä mainituista aiheista, ja näin ollen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät. Kaikilla kyseisellä alueella toimineilla henkilöillä oli mahdollisuus osallistua edellä kuvaillun tyyppiseen jatkokoulutukseen objektiivisesti määriteltyjen kriteerien perusteella. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. Tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäisraja kolmen vuoden aikana ei ylittynyt (14.3 kohta). Tästä osatoimenpiteestä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(115)

Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät tämän toimenpiteen osalta. Tämä tapaus liittyy maidontuottajien koulutukseen edellä mainituista aiheista, ja näin ollen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa asetetut vaatimukset täyttyivät. Kaikilla kyseisellä alueella toimineilla henkilöillä oli mahdollisuus osallistua edellä kuvaillun tyyppiseen jatkokoulutukseen objektiivisesti määriteltyjen kriteerien perusteella. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. Tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäisraja kolmen vuoden aikana ei ylittynyt (14.3 kohta). Tästä osatoimenpiteestä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana.

| (116) | Saksa katsoi lisäksi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (35) osatoimenpiteen TH 10 suhteen, että tästä toimenpiteestä oli rahoitettu ammatillisten kilpailujen organisointia ja järjestämistä karjankasvatuksen ja maidontuotannon aloilla. Kilpailujen järjestäjinä olivat TLJV ja TMG. Järjestäjät saivat tavanomaisia markkinaolosuhteiden mukaan laskettuja maksuja alueiden välisten tapahtumien järjestämisestä ja toteuttamisesta tai niihin osallistumisesta. |
| --- | --- |

(116)

Saksa katsoi lisäksi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (35) osatoimenpiteen TH 10 suhteen, että tästä toimenpiteestä oli rahoitettu ammatillisten kilpailujen organisointia ja järjestämistä karjankasvatuksen ja maidontuotannon aloilla. Kilpailujen järjestäjinä olivat TLJV ja TMG. Järjestäjät saivat tavanomaisia markkinaolosuhteiden mukaan laskettuja maksuja alueiden välisten tapahtumien järjestämisestä ja toteuttamisesta tai niihin osallistumisesta.

35

| (117) | Koska maksuja pidetään palvelumaksuina, joilla korvataan vastaavat menot, suosivaa kohtelua ei tapahtunut eikä maksuilla siten ole oikeudellista merkitystä valtiontuen suhteen. |
| --- | --- |

(117)

Koska maksuja pidetään palvelumaksuina, joilla korvataan vastaavat menot, suosivaa kohtelua ei tapahtunut eikä maksuilla siten ole oikeudellista merkitystä valtiontuen suhteen.

| (118) | Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan neljännessä luetelmakohdassa asetetut edellytykset täyttyivät tämän toimenpiteen osalta. Valtiontukea ei rajattu valikoituihin ryhmiin. Kaikilla kyseisellä alueella toimineilla henkilöillä oli mahdollisuus osallistua edellä kuvaillun tyyppiseen jatkokoulutukseen objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. Suuntaviivojen 14.3 kohdassa määrätty tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäisraja kolmen vuoden aikana ei ylittynyt. Tästä osatoimenpiteestä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(118)

Vaihtoehtoisesti Saksa katsoi, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan neljännessä luetelmakohdassa asetetut edellytykset täyttyivät tämän toimenpiteen osalta. Valtiontukea ei rajattu valikoituihin ryhmiin. Kaikilla kyseisellä alueella toimineilla henkilöillä oli mahdollisuus osallistua edellä kuvaillun tyyppiseen jatkokoulutukseen objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. Suuntaviivojen 14.3 kohdassa määrätty tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäisraja kolmen vuoden aikana ei ylittynyt. Tästä osatoimenpiteestä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana.

Tekninen tuki vuodesta 2007 lähtien

Tekninen tuki vuodesta 2007 lähtien

RP 2

RP 2

| (119) | Rheinland-Pfalz myönsi rahoitustukea jalostus- ja markkinointiyrityksille tietämyksen jakamista yritysten välillä koskeviin tapahtumiin, kilpailuihin, näyttelyihin ja messuille osallistumista varten (osatoimenpide RP 2). Tätä tukea ei rajoitettu vain yrityksen osallistumiseen ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Tuki-intensiteetti oli rajattu 10 prosenttiin todistetuista kustannuksista ja enintään 5 200 euroon yritystä ja tapahtumaa kohti. |
| --- | --- |

(119)

Rheinland-Pfalz myönsi rahoitustukea jalostus- ja markkinointiyrityksille tietämyksen jakamista yritysten välillä koskeviin tapahtumiin, kilpailuihin, näyttelyihin ja messuille osallistumista varten (osatoimenpide RP 2). Tätä tukea ei rajoitettu vain yrityksen osallistumiseen ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Tuki-intensiteetti oli rajattu 10 prosenttiin todistetuista kustannuksista ja enintään 5 200 euroon yritystä ja tapahtumaa kohti.

| (120) | Vuosiksi 2007–2013 annettujen maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevien suuntaviivojen (36), jäljempänä ’vuosien 2007–2013 suuntaviivat’, 105 kohdan mukaan maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille teknistä apua varten myönnetyn valtiontuen on täytettävä kaikki komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 (37) 5 artiklassa, joka myöhemmin korvattiin komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan 3 kohdalla (38), asetetut edellytykset. Näiden sääntöjen mukaan tuki-intensiteetti ei saa ylittää 50:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Tukikelpoisia kustannuksia ovat kustannukset, jotka aiheutuvat messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta, kun yritys osallistuu ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan 104 ja 105 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ei voida myöntää suurille yrityksille. |
| --- | --- |

(120)

Vuosiksi 2007–2013 annettujen maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevien suuntaviivojen (36), jäljempänä ’vuosien 2007–2013 suuntaviivat’, 105 kohdan mukaan maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille teknistä apua varten myönnetyn valtiontuen on täytettävä kaikki komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 (37) 5 artiklassa, joka myöhemmin korvattiin komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan 3 kohdalla (38), asetetut edellytykset. Näiden sääntöjen mukaan tuki-intensiteetti ei saa ylittää 50:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Tukikelpoisia kustannuksia ovat kustannukset, jotka aiheutuvat messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta, kun yritys osallistuu ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan 104 ja 105 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ei voida myöntää suurille yrityksille.

36

37

38

| (121) | Koska Saksa ei todistanut, että tämä toimenpide täytti mitään edellä mainituista teknistä tukea koskevista edellytyksistä, komissio ilmaisi aloittamispäätöksessä epäilevänsä sen soveltuvuutta sisämarkkinoille. Aloittamispäätöksessä kehotettiin Saksaa toimittamaan kattava arviointi kustakin toimenpiteestä edellä esitettyjen kriteerien valossa sekä sen vastauksia tukevat asianmukaiset asiakirjat (39). |
| --- | --- |

(121)

Koska Saksa ei todistanut, että tämä toimenpide täytti mitään edellä mainituista teknistä tukea koskevista edellytyksistä, komissio ilmaisi aloittamispäätöksessä epäilevänsä sen soveltuvuutta sisämarkkinoille. Aloittamispäätöksessä kehotettiin Saksaa toimittamaan kattava arviointi kustakin toimenpiteestä edellä esitettyjen kriteerien valossa sekä sen vastauksia tukevat asianmukaiset asiakirjat (39).

39

| (122) | Saksa selitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (40), että Rheinland-Pfalz puuttuisi komission huolenaiheisiin ja muuttaisi tulevien tukien tukikelpoisuussääntöjä siten, että tukea voidaan myöntää vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Saksa katsoi, että vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jaksossa sekä asetuksen (EY) N:o 1857/2006 (41) 15 artiklan 2 kohdassa asetetut vaatimukset oli näin ollen täytetty. |
| --- | --- |

(122)

Saksa selitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (40), että Rheinland-Pfalz puuttuisi komission huolenaiheisiin ja muuttaisi tulevien tukien tukikelpoisuussääntöjä siten, että tukea voidaan myöntää vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Saksa katsoi, että vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jaksossa sekä asetuksen (EY) N:o 1857/2006 (41) 15 artiklan 2 kohdassa asetetut vaatimukset oli näin ollen täytetty.

40

41

| (123) | Saksan viranomaiset arvioivat rahoitetut hankkeet uudelleen ottaen huomioon tämän lisävaatimuksen. Yksittäisinä vuosina suoritettiin seuraavat maksut yrityksen osallistuessa toistuvasti tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.















  Vuosi | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lukumäärä | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | 3 | 6 |
| Määrä euroina | 5 113 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 2 500 | 1 764 |

(123)

Saksan viranomaiset arvioivat rahoitetut hankkeet uudelleen ottaen huomioon tämän lisävaatimuksen. Yksittäisinä vuosina suoritettiin seuraavat maksut yrityksen osallistuessa toistuvasti tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.

Vuosi

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Lukumäärä

2

2

1

1

2

1

2

3

3

6

Määrä euroina

5 113

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

2 500

1 764

| (124) | Saksan elintarvike- ja maatalousministeriö ilmoitti 30 päivänä kesäkuuta 2016 komissiolle (ks. johdanto-osan 16 kappale), että toimenpidettä RP 2 ei rajoitettu pk-yrityksiin vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla. Myös yritykset Hochwald Foods GmbH ja MUH Arla eG olivat saaneet tukea tästä toimenpiteestä. |
| --- | --- |

(124)

Saksan elintarvike- ja maatalousministeriö ilmoitti 30 päivänä kesäkuuta 2016 komissiolle (ks. johdanto-osan 16 kappale), että toimenpidettä RP 2 ei rajoitettu pk-yrityksiin vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla. Myös yritykset Hochwald Foods GmbH ja MUH Arla eG olivat saaneet tukea tästä toimenpiteestä.

| (125) | Saksa totesi 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyissä huomautuksissaan, että kyseisen osatoimenpiteen tukikelpoiset kustannukset vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla olivat liittyneet yksinomaan näyttelyosaston pystyttämiseen. Mitään muita kustannuksia ei tällä ajanjaksolla ollut tuettu. |
| --- | --- |

(125)

Saksa totesi 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyissä huomautuksissaan, että kyseisen osatoimenpiteen tukikelpoiset kustannukset vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla olivat liittyneet yksinomaan näyttelyosaston pystyttämiseen. Mitään muita kustannuksia ei tällä ajanjaksolla ollut tuettu.

2.2   Valtiontuki toimitetun maidon laadun parantamiseksi (2001–2006)

Valtiontuki toimitetun maidon laadun parantamiseksi (2001–2006)

| (126) | Baden-Württemberg, Niedersachsen ja Thüringen (osatoimenpiteet BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) myönsivät rahoitustukea toimitetun maidon laadun parantamiseen maidontuottajille annettavan neuvonnan ja koulutuksen avulla, maidontuottajia koskevien tietokantojen ja tarkastusten kokoamiseen ja päivittämiseen rinnan QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton kanssa (42). Toimenpiteiden tavoitteena oli parantaa toimitetun maidon laatua. Tukea ei myönnetty tarkastajien koulutukseen erikoisosaamisen hankkimiseksi eikä hyväksyttyjen laboratorioiden akkreditointiin. |
| --- | --- |

(126)

Baden-Württemberg, Niedersachsen ja Thüringen (osatoimenpiteet BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) myönsivät rahoitustukea toimitetun maidon laadun parantamiseen maidontuottajille annettavan neuvonnan ja koulutuksen avulla, maidontuottajia koskevien tietokantojen ja tarkastusten kokoamiseen ja päivittämiseen rinnan QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton kanssa (42). Toimenpiteiden tavoitteena oli parantaa toimitetun maidon laatua. Tukea ei myönnetty tarkastajien koulutukseen erikoisosaamisen hankkimiseksi eikä hyväksyttyjen laboratorioiden akkreditointiin.

42

| (127) | Näiden osatoimenpiteiden lopullisina tuensaajina olivat alkutuotannossa toimivat, maitoa tuottavat maatalousalan pk-yritykset. Saksan mukaan tuki oli kaikkien kyseisen alueen maidontuottajien saatavilla, jotka olivat objektiivisesti määritettyjen edellytysten perusteella tukikelpoisia (43). |
| --- | --- |

(127)

Näiden osatoimenpiteiden lopullisina tuensaajina olivat alkutuotannossa toimivat, maitoa tuottavat maatalousalan pk-yritykset. Saksan mukaan tuki oli kaikkien kyseisen alueen maidontuottajien saatavilla, jotka olivat objektiivisesti määritettyjen edellytysten perusteella tukikelpoisia (43).

43

| (128) | Vuosina 2001–2011 laajennetun talousarvion (kaikki osavaltiot yhteenlaskettuina) varojen määrä oli 3,3 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

(128)

Vuosina 2001–2011 laajennetun talousarvion (kaikki osavaltiot yhteenlaskettuina) varojen määrä oli 3,3 miljoonaa euroa.

| (129) | Saksan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan tuki-intensiteetti oli enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista vuosina 2001–2011. Saksan viranomaiset totesivat, että toimenpiteen rahoitus oli päättynyt 31 päivänä joulukuuta 2012 Baden-Württembergissä ja päättyisi 31 päivänä joulukuuta 2014 Niedersachsenissa ja Thüringenissä. |
| --- | --- |

(129)

Saksan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan tuki-intensiteetti oli enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista vuosina 2001–2011. Saksan viranomaiset totesivat, että toimenpiteen rahoitus oli päättynyt 31 päivänä joulukuuta 2012 Baden-Württembergissä ja päättyisi 31 päivänä joulukuuta 2014 Niedersachsenissa ja Thüringenissä.

| (130) | Aloittamispäätöksessä Saksaa pyydettiin toimittamaan yksityiskohtainen arviointi vuosien 2000–2006 suuntaviivojen mukaisesti (erityisesti 13.2 kohta: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista tai 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana sen mukaan, kumpi on enemmän) (44). |
| --- | --- |

(130)

Aloittamispäätöksessä Saksaa pyydettiin toimittamaan yksityiskohtainen arviointi vuosien 2000–2006 suuntaviivojen mukaisesti (erityisesti 13.2 kohta: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista tai 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana sen mukaan, kumpi on enemmän) (44).

44

BW 10 ja BW 11

BW 10 ja BW 11

| (131) | Saksa totesi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (45), että nämä toimenpiteet toteuttivat Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) ja Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11). |
| --- | --- |

(131)

Saksa totesi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (45), että nämä toimenpiteet toteuttivat Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) ja Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11).

45

| (132) | Saksan mukaan toimen tuensaajia olivat maitoa tuottavat tilat (maidontuottajat), jotka osallistuivat QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään. |
| --- | --- |

(132)

Saksan mukaan toimen tuensaajia olivat maitoa tuottavat tilat (maidontuottajat), jotka osallistuivat QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään.

| (133) | Toimenpiteen BW 10 tapauksessa tukea myönnettiin maitotiloilla tehtäviin tarkastuksiin (46) ja tunnustetun sertifiointielimen tekemän alustavan sertifioinnin (tilan alkutarkastus ja mahdollisesti seurantatarkastus) kustannuksiin. |
| --- | --- |

(133)

Toimenpiteen BW 10 tapauksessa tukea myönnettiin maitotiloilla tehtäviin tarkastuksiin (46) ja tunnustetun sertifiointielimen tekemän alustavan sertifioinnin (tilan alkutarkastus ja mahdollisesti seurantatarkastus) kustannuksiin.

46

| (134) | Toimenpiteen BW 11 tapauksessa rahoitettiin tiedotus- ja neuvontatoimintoja laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton yhteydessä (47). Saksan mukaan nämä maksut ovat suhteellisesti riippuvaisia laadunhallintajärjestelmään (QM Milch) liittyvien maidontuottajien määrästä. |
| --- | --- |

(134)

Toimenpiteen BW 11 tapauksessa rahoitettiin tiedotus- ja neuvontatoimintoja laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton yhteydessä (47). Saksan mukaan nämä maksut ovat suhteellisesti riippuvaisia laadunhallintajärjestelmään (QM Milch) liittyvien maidontuottajien määrästä.

47

| (135) | Saksan mukaan kokonaismenojen määrä oli 478 575 euroa. Laadunvarmistusjärjestelmään liittymistä varten tehdyn alustavan sertifioinnin yhteydessä rahoitusta sai 4 500 maidontuottajaa. Näin ollen kulut olivat 106 euroa tuensaajaa kohti. |
| --- | --- |

(135)

Saksan mukaan kokonaismenojen määrä oli 478 575 euroa. Laadunvarmistusjärjestelmään liittymistä varten tehdyn alustavan sertifioinnin yhteydessä rahoitusta sai 4 500 maidontuottajaa. Näin ollen kulut olivat 106 euroa tuensaajaa kohti.

NI 1

NI 1

| (136) | Niedersachsen myönsi rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönottoa varten (ei jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille). Toimenpide delegoitiin LVMN:lle. |
| --- | --- |

(136)

Niedersachsen myönsi rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönottoa varten (ei jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille). Toimenpide delegoitiin LVMN:lle.

| (137) | Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamien huomautusten (48) mukaan QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönoton valmistelutoimia (lähinnä neuvontapalveluja maidontuottajille, jotka halusivat ottaa järjestelmän käyttöön) rahoitettiin vuosina 2001–2005, ja vuodesta 2003 lähtien rahoitettiin kyseisen laadunvarmistusjärjestelmän puitteissa suoritettuja tilojen tarkastuksia. Vuodesta 2003 lähtien on myös rahoitettu laadunvarmistusjärjestelmän koordinoinnista ja tietokannan luomisesta aiheutuneita kustannuksia. |
| --- | --- |

(137)

Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 toimittamien huomautusten (48) mukaan QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönoton valmistelutoimia (lähinnä neuvontapalveluja maidontuottajille, jotka halusivat ottaa järjestelmän käyttöön) rahoitettiin vuosina 2001–2005, ja vuodesta 2003 lähtien rahoitettiin kyseisen laadunvarmistusjärjestelmän puitteissa suoritettuja tilojen tarkastuksia. Vuodesta 2003 lähtien on myös rahoitettu laadunvarmistusjärjestelmän koordinoinnista ja tietokannan luomisesta aiheutuneita kustannuksia.

48

| (138) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (49), että neuvontapalveluihin myönnetty tuki muodosti 50 prosenttia kustannuksista ja sen määrä oli 12,78 euroa tapausta ja maidontuottajaa kohti, joten se ei ylittänyt vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa asetettua enimmäisrajaa. Vuodesta 2003 lähtien suoritettujen tilatarkastusten osalta tuki-intensiteetti oli 50 prosenttia kustannuksista ja tuen määrä 35 euroa maidontuottajaa kohti kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(138)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan (49), että neuvontapalveluihin myönnetty tuki muodosti 50 prosenttia kustannuksista ja sen määrä oli 12,78 euroa tapausta ja maidontuottajaa kohti, joten se ei ylittänyt vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa asetettua enimmäisrajaa. Vuodesta 2003 lähtien suoritettujen tilatarkastusten osalta tuki-intensiteetti oli 50 prosenttia kustannuksista ja tuen määrä 35 euroa maidontuottajaa kohti kolmen vuoden aikana.

49

| (139) | Saksa on vahvistanut, että tilatarkastuksia koskevat tarkastukset suorittivat tai teettivät kolmannet osapuolet. Landeskontrollverband Niedersachsen sai toimeksiannon riippumattomana tarkastuselimenä. |
| --- | --- |

(139)

Saksa on vahvistanut, että tilatarkastuksia koskevat tarkastukset suorittivat tai teettivät kolmannet osapuolet. Landeskontrollverband Niedersachsen sai toimeksiannon riippumattomana tarkastuselimenä.

TH 5

TH 5

| (140) | Tämä toimenpide otettiin käyttöön vuonna 2004 (50). Toimenpiteen toteutti Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV). |
| --- | --- |

(140)

Tämä toimenpide otettiin käyttöön vuonna 2004 (50). Toimenpiteen toteutti Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV).

50

| (141) | Saksan mukaan maksusta rahoitettiin alustavasta sertifioinnista, kolmen vuoden kuluttua tarvittavasta tarkistustarkastuksesta sekä tietokantojen luomisesta ja ylläpidosta aiheutuneet kustannukset. Vuosina 2004–2006 tuottajille myönnettiin tukea vain alustavaan sertifiointiin. Yksittäisille tuottajille myönnetyn tuen määrä oli keskimäärin noin 83 euroa. |
| --- | --- |

(141)

Saksan mukaan maksusta rahoitettiin alustavasta sertifioinnista, kolmen vuoden kuluttua tarvittavasta tarkistustarkastuksesta sekä tietokantojen luomisesta ja ylläpidosta aiheutuneet kustannukset. Vuosina 2004–2006 tuottajille myönnettiin tukea vain alustavaan sertifiointiin. Yksittäisille tuottajille myönnetyn tuen määrä oli keskimäärin noin 83 euroa.

| (142) | Tämän toimenpiteen tuensaajat olivat maidontuottajia. |
| --- | --- |

(142)

Tämän toimenpiteen tuensaajat olivat maidontuottajia.

3.   SYYT VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN

SYYT VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN

| (143) | Komissio katsoi aloittamispäätöksessä, että kaikki valtiontuen olemassaolon edellytykset täyttyivät (51). |
| --- | --- |

(143)

Komissio katsoi aloittamispäätöksessä, että kaikki valtiontuen olemassaolon edellytykset täyttyivät (51).

51

| (144) | Komissio aloitti menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla, koska sillä oli tuolloin saatavilla olleiden tietojen perusteella epäilyksiä siitä, soveltuivatko tietyt osatoimenpiteet sisämarkkinoille (ks. johdanto-osan 18 kappale). |
| --- | --- |

(144)

Komissio aloitti menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla, koska sillä oli tuolloin saatavilla olleiden tietojen perusteella epäilyksiä siitä, soveltuivatko tietyt osatoimenpiteet sisämarkkinoille (ks. johdanto-osan 18 kappale).

4.   SAKSAN HUOMAUTUKSET VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA

SAKSAN HUOMAUTUKSET VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA

| (145) | Saksan viranomaiset toimittivat huomatuksensa komissiolle 20 päivänä syyskuuta 2013, 27 päivänä helmikuuta 2015 ja 13 päivänä tammikuuta 2017. Tiivistelmä Saksan viranomaisten yksittäisiä toimenpiteitä koskevista huomautuksista sisältyy edellä oleviin toimenpiteiden kuvauksiin (ks. 2 kohta: Toimenpiteiden kuvaus ja Saksan viranomaisten huomautukset). |
| --- | --- |

(145)

Saksan viranomaiset toimittivat huomatuksensa komissiolle 20 päivänä syyskuuta 2013, 27 päivänä helmikuuta 2015 ja 13 päivänä tammikuuta 2017. Tiivistelmä Saksan viranomaisten yksittäisiä toimenpiteitä koskevista huomautuksista sisältyy edellä oleviin toimenpiteiden kuvauksiin (ks. 2 kohta: Toimenpiteiden kuvaus ja Saksan viranomaisten huomautukset).

5.   ASIANOSAISTEN HUOMAUTUKSET VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA

ASIANOSAISTEN HUOMAUTUKSET VIRALLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA

| (146) | Komissio sai 6 ja 18 päivän helmikuuta 2014 välisenä aikana asianosaisilta kymmenen huomautusta tämän päätöksen perustana olevista toimenpiteistä (52). |
| --- | --- |

(146)

Komissio sai 6 ja 18 päivän helmikuuta 2014 välisenä aikana asianosaisilta kymmenen huomautusta tämän päätöksen perustana olevista toimenpiteistä (52).

52

| (147) | Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) ilmaisi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja 13 päivänä helmikuuta 2014 vastaanotetuissa huomautuksissaan yllättyneisyytensä toimenpiteen BY 3 osalta, koska aloittamispäätöksessä kyseenalaistettiin VMB:n vuoteen 2006 asti toteuttamat toimenpiteet valtiontukien näkökulmasta, mutta vuodesta 2007 lähtien toteutettujen toimenpiteiden osalta ei esitetty valituksia. VMB muistutti tässä suhteessa, että sen ensisijaiset tehtävät ja toimintatapa eivät olleet muuttuneet vuoden 1954 jälkeen ja että se oli saanut varoja ”maitomaksuista” vuodesta 1957. VMB huomautti huomautuksissaan lisäksi, että sen tarjoamat palvelut eivät ole konkreettista ”teknistä tukea” yksittäisille laitoksille, vaan pikemminkin kaikkien asianomaisten osapuolten yhtäläisesti saatavilla olevien teknisten ja tosiasiatietojen yleistä tarjoamista. |
| --- | --- |

(147)

Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) ilmaisi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja 13 päivänä helmikuuta 2014 vastaanotetuissa huomautuksissaan yllättyneisyytensä toimenpiteen BY 3 osalta, koska aloittamispäätöksessä kyseenalaistettiin VMB:n vuoteen 2006 asti toteuttamat toimenpiteet valtiontukien näkökulmasta, mutta vuodesta 2007 lähtien toteutettujen toimenpiteiden osalta ei esitetty valituksia. VMB muistutti tässä suhteessa, että sen ensisijaiset tehtävät ja toimintatapa eivät olleet muuttuneet vuoden 1954 jälkeen ja että se oli saanut varoja ”maitomaksuista” vuodesta 1957. VMB huomautti huomautuksissaan lisäksi, että sen tarjoamat palvelut eivät ole konkreettista ”teknistä tukea” yksittäisille laitoksille, vaan pikemminkin kaikkien asianomaisten osapuolten yhtäläisesti saatavilla olevien teknisten ja tosiasiatietojen yleistä tarjoamista.

| (148) | Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e.V. (MV) väitti 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 6 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissaan toimenpiteestä BY 10, että toimenpiteen tavoitteena on levittää taitotietoa ja tietämystä maitoalaan liittyvistä kysymyksistä (esimerkiksi elintarvikelainsäädännöstä) hallituksille ja muille toimielimille. Tätä varten MUVA:n työntekijät saavat pääsyn alan kannalta merkityksellisiin tietoihin ja tämän jälkeen käsittelevät ja välittävät niitä edelleen (lausuntojen, luentojen ja julkaisujen muodossa erityisesti asianomaisille viranomaisille). Saksan maitoalan sanomalehteen (Deutsche Molkereizeitung) liitettävien MUVA:n uutiskirjeiden lisäksi annetaan merkittäviä panoksia laadunvarmistusta koskevan tiedon (hygienia, tuotannon turvallisuus) levittämiseksi. MV:n mukaan tämä on yleistä toimintaa, jonka tulokset eivät hyödytä yksittäisiä tiloja, vaan tuloksiin kiinnitetään tiettyjen viranomaisten huomiota jatkokoulutusta varten. |
| --- | --- |

(148)

Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e.V. (MV) väitti 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 6 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissaan toimenpiteestä BY 10, että toimenpiteen tavoitteena on levittää taitotietoa ja tietämystä maitoalaan liittyvistä kysymyksistä (esimerkiksi elintarvikelainsäädännöstä) hallituksille ja muille toimielimille. Tätä varten MUVA:n työntekijät saavat pääsyn alan kannalta merkityksellisiin tietoihin ja tämän jälkeen käsittelevät ja välittävät niitä edelleen (lausuntojen, luentojen ja julkaisujen muodossa erityisesti asianomaisille viranomaisille). Saksan maitoalan sanomalehteen (Deutsche Molkereizeitung) liitettävien MUVA:n uutiskirjeiden lisäksi annetaan merkittäviä panoksia laadunvarmistusta koskevan tiedon (hygienia, tuotannon turvallisuus) levittämiseksi. MV:n mukaan tämä on yleistä toimintaa, jonka tulokset eivät hyödytä yksittäisiä tiloja, vaan tuloksiin kiinnitetään tiettyjen viranomaisten huomiota jatkokoulutusta varten.

Deutsche Molkereizeitung

| (149) | Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) kommentoi 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessä toimenpiteitä HE 2, HE 3 ja HE 9, jotka se oli toteuttanut. LVMH huomautti ensinnäkin, että toisin kuin komission aloittamispäätökseen liitetyssä lausumassa väitetään, kyseiset toimenpiteet eivät hyödyttäneet vain meijereitä vaan koko maitoteollisuutta. Sisällön suhteen LVMH varmisti toimenpiteessä HE 3, että kuluttajatiedotus ja -valistus olivat yleisten suhdetoimintatoimien painopisteenä ja että kuluttajavalistusta toteutettiin neutraalisti ja meijereistä riippumattomasti.
  Toimenpiteen HE 2, ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus), osalta LVMH huomautti, että painopiste oli tietämyksen siirtämisessä. Tuoreita tietoja ja tutkimustuloksia oli koottu yhteen, käsitelty maidontuottajien käytettäväksi ja julkistettu muun muassa luentotapahtumien, konferenssien ja kurssien muodossa.
  Toimenpiteillä HE 2 ja HE 9 edistettiin nuorille ammattilaisille, maidontuottajille ja maataloustyöntekijöille tarkoitettuja erityisiä opetus- ja koulutustapahtumia, joihin kaikilla maidontuottajilla tai maataloustyöntekijöillä oli yhtäläiset mahdollisuudet osallistua. |
| --- | --- |

(149)

Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) kommentoi 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessä toimenpiteitä HE 2, HE 3 ja HE 9, jotka se oli toteuttanut. LVMH huomautti ensinnäkin, että toisin kuin komission aloittamispäätökseen liitetyssä lausumassa väitetään, kyseiset toimenpiteet eivät hyödyttäneet vain meijereitä vaan koko maitoteollisuutta. Sisällön suhteen LVMH varmisti toimenpiteessä HE 3, että kuluttajatiedotus ja -valistus olivat yleisten suhdetoimintatoimien painopisteenä ja että kuluttajavalistusta toteutettiin neutraalisti ja meijereistä riippumattomasti.

Toimenpiteen HE 2, ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus), osalta LVMH huomautti, että painopiste oli tietämyksen siirtämisessä. Tuoreita tietoja ja tutkimustuloksia oli koottu yhteen, käsitelty maidontuottajien käytettäväksi ja julkistettu muun muassa luentotapahtumien, konferenssien ja kurssien muodossa.

Toimenpiteillä HE 2 ja HE 9 edistettiin nuorille ammattilaisille, maidontuottajille ja maataloustyöntekijöille tarkoitettuja erityisiä opetus- ja koulutustapahtumia, joihin kaikilla maidontuottajilla tai maataloustyöntekijöillä oli yhtäläiset mahdollisuudet osallistua.

| (150) | Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V. ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. hyväksyivät 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 10 ja 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa kirjeissään Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 esittämät huomautukset Nordrhein-Westfalenissa toteutetuista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(150)

Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V. ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. hyväksyivät 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 10 ja 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa kirjeissään Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 esittämät huomautukset Nordrhein-Westfalenissa toteutetuista toimenpiteistä.

| (151) | Rheinische Landwirtschafts-Verband e.V. ja Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e.V. tukivat 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa yhteisessä kirjeessään Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 toimenpiteestä NW 5 esittämiä huomautuksia. |
| --- | --- |

(151)

Rheinische Landwirtschafts-Verband e.V. ja Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e.V. tukivat 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa yhteisessä kirjeessään Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 toimenpiteestä NW 5 esittämiä huomautuksia.

| (152) | Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. hyväksyi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessä täysin Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 esittämät huomautukset Thüringenissä toteutetuista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(152)

Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. hyväksyi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 11 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessä täysin Saksan 20 päivänä syyskuuta 2013 esittämät huomautukset Thüringenissä toteutetuista toimenpiteistä.

| (153) | Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) totesi 10 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 14 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissa, että toimenpide RP 1 oli luonteeltaan yleinen. Se koski yleistä tiedotusta maidosta elintarvikkeena; tavoitteena ei ollut suostutella kuluttajia olemaan ostamatta muista jäsenvaltioista peräisin olevia maitotuotteita. Lisäksi toimenpiteellä ei edistetty minkään tiettyjen yritysten tai yksittäisten tuottajien yksittäisten merkkien tai tuotteiden myyntiä. Tästä syystä MILAG eikatsonut tämän toimenpiteen olevan valtiontukea. Vaihtoehtoisesti MILAG totesi huomautuksissaan samasta toimenpiteestä, että se joka tapauksessa oli olennaisilta osin tuolloin sovellettujen suuntaviivojen vaatimusten mukainen ja sitä voitiin pitää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaisen teknisen tuen antamisena. Toimenpide oli etenkin periaatteessa kaikkien kuluttajien ja siten myös maitoalan markkinatoimijoiden saatavilla. Toimenpide koostui ainoastaan kuluttajavalistuksesta eikä sillä tuettu maidonjalostusyrityksiä, vaan annettiin yleistä kuluttajatiedotusta.
  Toimenpiteestä RP 2 MILAG katsoi, että uusi rahoitusta koskeva vaatimus, jonka mukaan tukea voidaan myöntää vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn, täyttää valtiontukisääntöjen asiaa koskevat edellytykset.
  Toimenpiteestä RP 5 MILAG totesi, että toimenpiteessä keskityttiin tarjoamaan lypsyteknologiaan liittyvää erityisneuvontaa kiinnostuneille maidontuottajille tapauskohtaisesti. Tämä tarjous oli avoin kaikille Rheinland-Pfalzin maidontuottajille, sillä neuvontaa tarjoavan elimen, Landeskontrollverbandin, jäsenyyttä ei edellytetty. Jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut eivät olleet tukikelpoisia, ja maidontuottajille ei suoritettu suoria maksuja. Näin ollen toimenpide oli myös valtiontukea koskevien vaatimusten mukainen 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisellä ajanjaksolla. MILAG katsoi myös, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukainen konsultointituki ei ole riippuvainen uusien menetelmien levittämisestä. MILAG vakuutti myös, että myönnetyn tuen kokonaismäärä ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Rahoitusta myönnettiin keskimäärin 197 euroa tuensaajaa kohti vuodessa. |
| --- | --- |

(153)

Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) totesi 10 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 14 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissa, että toimenpide RP 1 oli luonteeltaan yleinen. Se koski yleistä tiedotusta maidosta elintarvikkeena; tavoitteena ei ollut suostutella kuluttajia olemaan ostamatta muista jäsenvaltioista peräisin olevia maitotuotteita. Lisäksi toimenpiteellä ei edistetty minkään tiettyjen yritysten tai yksittäisten tuottajien yksittäisten merkkien tai tuotteiden myyntiä. Tästä syystä MILAG eikatsonut tämän toimenpiteen olevan valtiontukea. Vaihtoehtoisesti MILAG totesi huomautuksissaan samasta toimenpiteestä, että se joka tapauksessa oli olennaisilta osin tuolloin sovellettujen suuntaviivojen vaatimusten mukainen ja sitä voitiin pitää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaisen teknisen tuen antamisena. Toimenpide oli etenkin periaatteessa kaikkien kuluttajien ja siten myös maitoalan markkinatoimijoiden saatavilla. Toimenpide koostui ainoastaan kuluttajavalistuksesta eikä sillä tuettu maidonjalostusyrityksiä, vaan annettiin yleistä kuluttajatiedotusta.

Toimenpiteestä RP 2 MILAG katsoi, että uusi rahoitusta koskeva vaatimus, jonka mukaan tukea voidaan myöntää vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn, täyttää valtiontukisääntöjen asiaa koskevat edellytykset.

Toimenpiteestä RP 5 MILAG totesi, että toimenpiteessä keskityttiin tarjoamaan lypsyteknologiaan liittyvää erityisneuvontaa kiinnostuneille maidontuottajille tapauskohtaisesti. Tämä tarjous oli avoin kaikille Rheinland-Pfalzin maidontuottajille, sillä neuvontaa tarjoavan elimen, Landeskontrollverbandin, jäsenyyttä ei edellytetty. Jatkuvat tai säännöllisin väliajoin käytettävät neuvontapalvelut eivät olleet tukikelpoisia, ja maidontuottajille ei suoritettu suoria maksuja. Näin ollen toimenpide oli myös valtiontukea koskevien vaatimusten mukainen 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisellä ajanjaksolla. MILAG katsoi myös, että vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukainen konsultointituki ei ole riippuvainen uusien menetelmien levittämisestä. MILAG vakuutti myös, että myönnetyn tuen kokonaismäärä ei ylittänyt 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Rahoitusta myönnettiin keskimäärin 197 euroa tuensaajaa kohti vuodessa.

| (154) | Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) katsoi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 18 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissaan, että toimenpide BW 10 ei ollut valtiontukea tai ei ainakaan aiheuttanut etua. |
| --- | --- |

(154)

Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) katsoi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä ja komission 18 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamissa huomautuksissaan, että toimenpide BW 10 ei ollut valtiontukea tai ei ainakaan aiheuttanut etua.

| (155) | Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg e.V. (MVBW) hyväksyi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 7 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessään Milchprüfring Baden-Württemberg e.V:n huomautukset toimenpiteistä BW 4 ja BW 11 ja katsoi, että nämä kaksi toimenpidettä eivät olleet valtiontukea tai eivät ainakaan aiheuttaneet etua. |
| --- | --- |

(155)

Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg e.V. (MVBW) hyväksyi 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyssä ja komission 7 päivänä helmikuuta 2014 vastaanottamassa kirjeessään Milchprüfring Baden-Württemberg e.V:n huomautukset toimenpiteistä BW 4 ja BW 11 ja katsoi, että nämä kaksi toimenpidettä eivät olleet valtiontukea tai eivät ainakaan aiheuttaneet etua.

6.   TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

6.1   Valtiontuen olemassaolo – SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltaminen

Valtiontuen olemassaolo – SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltaminen

| (156) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(156)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

6.1.1   Valtion myöntämä tai valtion varoista maksettu tuki

Valtion myöntämä tai valtion varoista maksettu tuki

| (157) | Saksan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tässä päätöksessä tarkoitetut toimenpiteet rahoitettiin yksinomaan maitomaksusta (ks. johdanto-osan 26 kappale). |
| --- | --- |

(157)

Saksan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tässä päätöksessä tarkoitetut toimenpiteet rahoitettiin yksinomaan maitomaksusta (ks. johdanto-osan 26 kappale).

| (158) | Maitomaksusta saatavat varat katsotaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtion varoiksi. |
| --- | --- |

(158)

Maitomaksusta saatavat varat katsotaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtion varoiksi.

| (159) | Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ei ole tarpeen tehdä eroa sen mukaan, onko kyseessä valtion suoraan myöntämä tuki vai valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten välityksellä myönnetty tuki (53). Jotta myönnettyjä etuja voidaan kuitenkin pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, niiden on yhtäältä oltava suoraan tai välillisesti valtion varoista myönnettyjä etuja ja toisaalta niiden on johduttava valtiosta (54). |
| --- | --- |

(159)

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ei ole tarpeen tehdä eroa sen mukaan, onko kyseessä valtion suoraan myöntämä tuki vai valtion nimeämien tai perustamien julkisten tai yksityisten elinten välityksellä myönnetty tuki (53). Jotta myönnettyjä etuja voidaan kuitenkin pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, niiden on yhtäältä oltava suoraan tai välillisesti valtion varoista myönnettyjä etuja ja toisaalta niiden on johduttava valtiosta (54).

53

54

| (160) | Edellä kuvailtujen toimenpiteiden osalta on ilmeistä, että tuki myönnettiin liittovaltion lain, maito- ja rasvalain, perusteella osavaltioiden säädöksiä soveltaen. |
| --- | --- |

(160)

Edellä kuvailtujen toimenpiteiden osalta on ilmeistä, että tuki myönnettiin liittovaltion lain, maito- ja rasvalain, perusteella osavaltioiden säädöksiä soveltaen.

| (161) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentissa säädetään erityisesti, että osavaltioiden hallitukset voivat osavaltiotason yhdistyksiä tai ammatillisia organisaatioita kuullen kerätä yhdessä meijereiltä ja maidonkeruukeskuksilta maksuja meijeriteollisuuden edistämiseksi. |
| --- | --- |

(161)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentissa säädetään erityisesti, että osavaltioiden hallitukset voivat osavaltiotason yhdistyksiä tai ammatillisia organisaatioita kuullen kerätä yhdessä meijereiltä ja maidonkeruukeskuksilta maksuja meijeriteollisuuden edistämiseksi.

| (162) | Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentin 2 kohdan mukaan osavaltioiden hallitukset voivat yhdistysten tai ammatillisten organisaatioiden pyynnöstä kerätä maksuja enintään 0,2 sentin arvosta toimitetulta raakamaitokilogrammalta. Näin ollen maitomaksun kerääminen on selvästi osavaltioiden hallitusten vastuulla. |
| --- | --- |

(162)

Maito- ja rasvalain 22 §:n 1 momentin 2 kohdan mukaan osavaltioiden hallitukset voivat yhdistysten tai ammatillisten organisaatioiden pyynnöstä kerätä maksuja enintään 0,2 sentin arvosta toimitetulta raakamaitokilogrammalta. Näin ollen maitomaksun kerääminen on selvästi osavaltioiden hallitusten vastuulla.

| (163) | Maitomaksun keräämisen oikeusperustasta yksittäisissä osavaltioissa säädetään osavaltioiden vastaavissa asetuksissa maksun keräämisen yksityiskohdista, kuten maksun suuruudesta. Näin ollen maitomaksun keräämistä sääntelevät osavaltioiden hallitukset, toisin sanoen valtio. Tähän ei vaikuta se seikka, että kyseiset asetukset annetaan kuulleen asianomaisia osavaltiotason maitoteollisuutta edustavia yhdistyksiä (55). |
| --- | --- |

(163)

Maitomaksun keräämisen oikeusperustasta yksittäisissä osavaltioissa säädetään osavaltioiden vastaavissa asetuksissa maksun keräämisen yksityiskohdista, kuten maksun suuruudesta. Näin ollen maitomaksun keräämistä sääntelevät osavaltioiden hallitukset, toisin sanoen valtio. Tähän ei vaikuta se seikka, että kyseiset asetukset annetaan kuulleen asianomaisia osavaltiotason maitoteollisuutta edustavia yhdistyksiä (55).

55

| (164) | Käsillä olevassa tapauksessa maksu kerätään yksityisiltä yrityksiltä (meijereiltä ja maidonkeruukeskuksilta). Tästä maksusta saatavat tulot tuloutetaan osavaltioiden talousarvioihin, ennen kuin ne käytetään erilaisten tukitoimien rahoitukseen. Sen vuoksi tulojen katsotaan olevan valtion määräysvallassa (56). |
| --- | --- |

(164)

Käsillä olevassa tapauksessa maksu kerätään yksityisiltä yrityksiltä (meijereiltä ja maidonkeruukeskuksilta). Tästä maksusta saatavat tulot tuloutetaan osavaltioiden talousarvioihin, ennen kuin ne käytetään erilaisten tukitoimien rahoitukseen. Sen vuoksi tulojen katsotaan olevan valtion määräysvallassa (56).

56

| (165) | Näin ollen maitomaksun tuottamista varoista rahoitetut toimenpiteet myönnetään valtion varoista ja johtuvat valtiosta. |
| --- | --- |

(165)

Näin ollen maitomaksun tuottamista varoista rahoitetut toimenpiteet myönnetään valtion varoista ja johtuvat valtiosta.

6.1.2   Valikoiva etu / yritykset

Valikoiva etu / yritykset

| (166) | Esimerkiksi koulutuksesta, neuvonnasta ja suhdetoiminnassa käytettävästä tiedotusmateriaalista aiheutuvat kustannukset ja messujen ja kilpailujen osallistumismaksut ovat kustannuksia, jotka yrityksen on maksettava tavanomaisen liiketoimintansa yhteydessä. Tällaisia kustannuksia ovat myös laadukkaiden tuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyvät kustannukset. Jos tietyt yritykset vapautetaan näistä kustannuksista kokonaan tai osittain, niille aiheutuu etu. |
| --- | --- |

(166)

Esimerkiksi koulutuksesta, neuvonnasta ja suhdetoiminnassa käytettävästä tiedotusmateriaalista aiheutuvat kustannukset ja messujen ja kilpailujen osallistumismaksut ovat kustannuksia, jotka yrityksen on maksettava tavanomaisen liiketoimintansa yhteydessä. Tällaisia kustannuksia ovat myös laadukkaiden tuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyvät kustannukset. Jos tietyt yritykset vapautetaan näistä kustannuksista kokonaan tai osittain, niille aiheutuu etu.

| (167) | Komissio katsoo, että tarkasteltavana olevat osatoimenpiteet aiheuttavat maidontuottajille ja meijereille edun. |
| --- | --- |

(167)

Komissio katsoo, että tarkasteltavana olevat osatoimenpiteet aiheuttavat maidontuottajille ja meijereille edun.

| (168) | Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan alustavasti, että eräät aloittamispäätökseen sisältyvät toimenpiteet eivät olleet tukea, koska ne eivät aiheuttaneet mitään konkreettista etua yksittäiselle yritykselle (ks. toimenpidettä BY 3 koskeva johdanto-osan 33 kappale), niillä ei pyritty siirtämään tietämystä maidontuottajille tai meijereille (ks. toimenpidettä BY 10 koskeva johdanto-osan 39 kappale), niillä ei suosittu tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja (ks. toimenpiteitä BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 ja NW 5, RP 1 ja SL 2 koskeva johdanto-osan 44, 60, 73, 80 ja 88 kappale) tai mahdolliset hyödyt eivät olleet aineellisesti tai maantieteellisesti valikoivia (ks. toimenpiteitä NW 4, NW 5 ja NW 6 koskeva johdanto-osan 80 ja 83 kappale). |
| --- | --- |

(168)

Saksa katsoi 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan alustavasti, että eräät aloittamispäätökseen sisältyvät toimenpiteet eivät olleet tukea, koska ne eivät aiheuttaneet mitään konkreettista etua yksittäiselle yritykselle (ks. toimenpidettä BY 3 koskeva johdanto-osan 33 kappale), niillä ei pyritty siirtämään tietämystä maidontuottajille tai meijereille (ks. toimenpidettä BY 10 koskeva johdanto-osan 39 kappale), niillä ei suosittu tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja (ks. toimenpiteitä BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 ja NW 5, RP 1 ja SL 2 koskeva johdanto-osan 44, 60, 73, 80 ja 88 kappale) tai mahdolliset hyödyt eivät olleet aineellisesti tai maantieteellisesti valikoivia (ks. toimenpiteitä NW 4, NW 5 ja NW 6 koskeva johdanto-osan 80 ja 83 kappale).

| (169) | Lisäksi MPBW ja MVBW katsoivat 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että toimenpiteistä BW 10, BW 4 ja BW 11 ei aiheutunut valikoivaa etua (ks. johdanto-osan 154 ja 155 kappale). |
| --- | --- |

(169)

Lisäksi MPBW ja MVBW katsoivat 6 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että toimenpiteistä BW 10, BW 4 ja BW 11 ei aiheutunut valikoivaa etua (ks. johdanto-osan 154 ja 155 kappale).

| (170) | Komissio katsoo kuitenkin, että edellä luetellut toimenpiteet hyödyttävät viime kädessä myös maitoalaa ja aiheuttavat siten edun maidontuottajille ja meijereille, jotka on katsottava yrityksiksi. |
| --- | --- |

(170)

Komissio katsoo kuitenkin, että edellä luetellut toimenpiteet hyödyttävät viime kädessä myös maitoalaa ja aiheuttavat siten edun maidontuottajille ja meijereille, jotka on katsottava yrityksiksi.

| (171) | Toimenpiteen BY 3 osalta komissio olettaa, että vaikka tämä toimenpide oli suunnattu suurelle yleisölle, se aiheutti viime kädessä edun maitoalalle, koska sen voitiin odottaa edistävän maidon kulutusta. |
| --- | --- |

(171)

Toimenpiteen BY 3 osalta komissio olettaa, että vaikka tämä toimenpide oli suunnattu suurelle yleisölle, se aiheutti viime kädessä edun maitoalalle, koska sen voitiin odottaa edistävän maidon kulutusta.

| (172) | Toimenpiteen BY 10 suhteen Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben mainitsi 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että MUVA:n uutiskirje liitettiin Deutsche Molkerei Zeitung -sanomalehteen ja että toimenpiteellä levitettiin asianmukaisia artikkeleita laadunvarmistusta koskevan tiedon levittämiseksi (ks. johdanto-osan 148 kappale). Tästä syystä komissio katsoo, että koko maitoalaa (maidontuottajia ja meijereitä) olisi myös pidettävä toimenpiteen BY 10 tuensaajina. |
| --- | --- |

(172)

Toimenpiteen BY 10 suhteen Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben mainitsi 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että MUVA:n uutiskirje liitettiin Deutsche Molkerei Zeitung -sanomalehteen ja että toimenpiteellä levitettiin asianmukaisia artikkeleita laadunvarmistusta koskevan tiedon levittämiseksi (ks. johdanto-osan 148 kappale). Tästä syystä komissio katsoo, että koko maitoalaa (maidontuottajia ja meijereitä) olisi myös pidettävä toimenpiteen BY 10 tuensaajina.

| (173) | Toimenpiteiden BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 ja NW 5, RP 1 ja SL 2 suhteen komissio katsoo, että tämänhetkisen tieteellisen tietämyksen levittäminen maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksista, kampanjoiden, tiedotustapahtumien ja toimenpiteiden järjestäminen kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi, tapahtumat tietämyksen vaihtamiseksi tuottajien välillä sekä maitoa koskevat yleiset kuluttajavalistuskampanjat on myös katsottava tekniseksi tueksi, joka hyödytti koko maitoalaa. |
| --- | --- |

(173)

Toimenpiteiden BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 ja NW 5, RP 1 ja SL 2 suhteen komissio katsoo, että tämänhetkisen tieteellisen tietämyksen levittäminen maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksista, kampanjoiden, tiedotustapahtumien ja toimenpiteiden järjestäminen kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi, tapahtumat tietämyksen vaihtamiseksi tuottajien välillä sekä maitoa koskevat yleiset kuluttajavalistuskampanjat on myös katsottava tekniseksi tueksi, joka hyödytti koko maitoalaa.

| (174) | Toimenpiteiden BW 10 ja BW 11 suhteen komissio katsoo myös, että ne hyödyttivät maitotiloja, jotka osallistuivat QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään. |
| --- | --- |

(174)

Toimenpiteiden BW 10 ja BW 11 suhteen komissio katsoo myös, että ne hyödyttivät maitotiloja, jotka osallistuivat QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään.

| (175) | Lisäksi kyseiset toimenpiteet olivat valikoivia, koska ne hyödyttivät yhtä talouden alaa (eli maitoteollisuutta). |
| --- | --- |

(175)

Lisäksi kyseiset toimenpiteet olivat valikoivia, koska ne hyödyttivät yhtä talouden alaa (eli maitoteollisuutta).

6.1.3   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

| (176) | Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yrityksen kilpailuaseman vahvistaminen valtion tuella vääristää yleensä kilpailua suhteessa muihin kilpaileviin yrityksiin, jotka eivät saa tätä tukea (57). Tuki, jota myönnetään unionin sisäiselle kaupalle avoimilla markkinoilla toimivalle yritykselle, on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (58). Maataloustuotteilla käytävä kauppa oli unionissa huomattavan suurta vuosina 2001–2012. Esimerkiksi yhteisön sisällä vuonna 2011 yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 0401 (maito ja kerma, tiivistämätön ja lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältämätön) kuuluvia tuotteita (59) tuotiin Saksaan 1 200 miljoonan euron arvosta ja vietiin Saksasta 957 miljoonan euron arvosta (60). |
| --- | --- |

(176)

Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yrityksen kilpailuaseman vahvistaminen valtion tuella vääristää yleensä kilpailua suhteessa muihin kilpaileviin yrityksiin, jotka eivät saa tätä tukea (57). Tuki, jota myönnetään unionin sisäiselle kaupalle avoimilla markkinoilla toimivalle yritykselle, on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (58). Maataloustuotteilla käytävä kauppa oli unionissa huomattavan suurta vuosina 2001–2012. Esimerkiksi yhteisön sisällä vuonna 2011 yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 0401 (maito ja kerma, tiivistämätön ja lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältämätön) kuuluvia tuotteita (59) tuotiin Saksaan 1 200 miljoonan euron arvosta ja vietiin Saksasta 957 miljoonan euron arvosta (60).

57

58

59

60

| (177) | Tässä päätöksessä arvioitavat toimenpiteet hyödyttävät maidontuottajia ja maitotiloja ja vahvistavat siten niiden kilpailuasemaa. Kuten edellä johdanto-osan 176 kappaleessa selostettiin, meijerien ja maidontuottajien tuotteilla käydään kauppaa unionissa. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset toimenpiteet olivat omiaan vääristämään tai uhkaamaan vääristää kilpailua tai vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(177)

Tässä päätöksessä arvioitavat toimenpiteet hyödyttävät maidontuottajia ja maitotiloja ja vahvistavat siten niiden kilpailuasemaa. Kuten edellä johdanto-osan 176 kappaleessa selostettiin, meijerien ja maidontuottajien tuotteilla käydään kauppaa unionissa. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset toimenpiteet olivat omiaan vääristämään tai uhkaamaan vääristää kilpailua tai vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (178) | Edellä esitetyn perusteella SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi voidaan päätellä, että tarkasteltavat järjestelmät ovat kyseisessä artiklassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(178)

Edellä esitetyn perusteella SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi voidaan päätellä, että tarkasteltavat järjestelmät ovat kyseisessä artiklassa tarkoitettua valtiontukea.

6.2   Tuen sääntöjenmukaisuus

Tuen sääntöjenmukaisuus

| (179) | SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan mukaan komissio seuraa jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä. Tätä varten komissio voi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot voimassa olevien tukijärjestelmien seuraamiseksi ja tarvittaessa antaa suosituksen asianmukaisista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(179)

SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan mukaan komissio seuraa jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä. Tätä varten komissio voi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot voimassa olevien tukijärjestelmien seuraamiseksi ja tarvittaessa antaa suosituksen asianmukaisista toimenpiteistä.

| (180) | Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan i luetelmakohdassa määritellään voimassa oleviksi tuet, jotka olivat voimassa ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa kyseisessä jäsenvaltiossa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

(180)

Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan i luetelmakohdassa määritellään voimassa oleviksi tuet, jotka olivat voimassa ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa kyseisessä jäsenvaltiossa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen.

| (181) | Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa määritellään ”uudeksi tueksi” myös sellainen voimassa oleva tuki, johon on tehty muutoksia. Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (61) 4 artiklassa säädetään, että ”voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin”. |
| --- | --- |

(181)

Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa määritellään ”uudeksi tueksi” myös sellainen voimassa oleva tuki, johon on tehty muutoksia. Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (61) 4 artiklassa säädetään, että ”voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin”.

61

| (182) | Oikeuskäytännön (62) mukaan alkuperäinen järjestelmä voidaan muuntaa uudeksi tukijärjestelmäksi vain, jos muutos vaikuttaa siihen olennaisesti; tällaisesta olennaisesta muutoksesta ei kuitenkaan voi olla kyse, jos uusi elementti on selvästi erotettavissa alkuperäisestä järjestelmästä. |
| --- | --- |

(182)

Oikeuskäytännön (62) mukaan alkuperäinen järjestelmä voidaan muuntaa uudeksi tukijärjestelmäksi vain, jos muutos vaikuttaa siihen olennaisesti; tällaisesta olennaisesta muutoksesta ei kuitenkaan voi olla kyse, jos uusi elementti on selvästi erotettavissa alkuperäisestä järjestelmästä.

62

| (183) | SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissiolle on annettava tieto kaikista uusista tuista ja ettei uusia tukia saa toteuttaa ennen kuin komissio on antanut niille hyväksyntänsä (toteuttamiskielto). |
| --- | --- |

(183)

SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissiolle on annettava tieto kaikista uusista tuista ja ettei uusia tukia saa toteuttaa ennen kuin komissio on antanut niille hyväksyntänsä (toteuttamiskielto).

| (184) | Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan f alakohdan mukaan uudet tuet, jotka on otettu käyttöön SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti, ovat sääntöjenvastaisia. |
| --- | --- |

(184)

Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan f alakohdan mukaan uudet tuet, jotka on otettu käyttöön SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti, ovat sääntöjenvastaisia.

| (185) | Saksan osavaltiot ovat maito- ja rasvalain perusteella ja niille siirretyn toimivallan yhteydessä hyväksyneet täytäntöönpanosäännöksiä, jotka muodostavat oikeusperustan tässä päätöksessä arvioitaville toimenpiteille. Vaikka maito- ja rasvalaki, joka muodostaa kyseisten tukijärjestelmien puitteet, tuli voimaan vuonna 1952 (63), yksittäiset tukijärjestelmät otettiin käyttöön osavaltioiden vastaavilla täytäntöönpanosäännöksillä vasta vuoden 1958 jälkeen (64). |
| --- | --- |

(185)

Saksan osavaltiot ovat maito- ja rasvalain perusteella ja niille siirretyn toimivallan yhteydessä hyväksyneet täytäntöönpanosäännöksiä, jotka muodostavat oikeusperustan tässä päätöksessä arvioitaville toimenpiteille. Vaikka maito- ja rasvalaki, joka muodostaa kyseisten tukijärjestelmien puitteet, tuli voimaan vuonna 1952 (63), yksittäiset tukijärjestelmät otettiin käyttöön osavaltioiden vastaavilla täytäntöönpanosäännöksillä vasta vuoden 1958 jälkeen (64).

63

64

| (186) | Näin ollen toimenpiteet, joita tämä päätös koskee, ovat asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea. |
| --- | --- |

(186)

Näin ollen toimenpiteet, joita tämä päätös koskee, ovat asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea.

| (187) | Saksa ei milloinkaan ilmoittanut kyseessä olevia tukijärjestelmiä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Näin ollen nämä järjestelmät ovat sääntöjenvastaisia. |
| --- | --- |

(187)

Saksa ei milloinkaan ilmoittanut kyseessä olevia tukijärjestelmiä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Näin ollen nämä järjestelmät ovat sääntöjenvastaisia.

6.3   Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

| (188) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. |
| --- | --- |

(188)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

| (189) | Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission ilmoituksen (65) mukaan toimenpiteet on arvioitava tuen myöntämisajankohtana voimassa olleiden suuntaviivojen mukaisesti. |
| --- | --- |

(189)

Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission ilmoituksen (65) mukaan toimenpiteet on arvioitava tuen myöntämisajankohtana voimassa olleiden suuntaviivojen mukaisesti.

65

| (190) | Maatalousalaan on sovellettu erityisiä suuntaviivoja 1 päivästä tammikuuta 2000 lähtien. Tuki, jota on myönnetty 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, jäljempänä ’ajanjakso 2001–2006’, on arvioitava vuosien 2000–2006 suuntaviivojen perusteella. |
| --- | --- |

(190)

Maatalousalaan on sovellettu erityisiä suuntaviivoja 1 päivästä tammikuuta 2000 lähtien. Tuki, jota on myönnetty 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, jäljempänä ’ajanjakso 2001–2006’, on arvioitava vuosien 2000–2006 suuntaviivojen perusteella.

| (191) | Tuki, jota on myönnetty 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen, jäljempänä ’vuodesta 2007 alkava ajanjakso’, arvioidaan vuosien 2007–2013 suuntaviivojen perusteella. |
| --- | --- |

(191)

Tuki, jota on myönnetty 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen, jäljempänä ’vuodesta 2007 alkava ajanjakso’, arvioidaan vuosien 2007–2013 suuntaviivojen perusteella.

| (192) | Ajanjaksoon, joka alkoi 28 päivänä marraskuuta 2001, viitataan jäljempänä ’tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona’. |
| --- | --- |

(192)

Ajanjaksoon, joka alkoi 28 päivänä marraskuuta 2001, viitataan jäljempänä ’tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona’.

| (193) | Virallisen menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen lykkäävän vaikutuksen perusteella komissio tarkastelee tämän päätöksen perustana olevia toimenpiteitä 17 päivään heinäkuuta 2013 asti, jolloin komissio ilmoitti Saksalle päätöksestään aloittaa menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla (ks. johdanto-osan 3 kappale). |
| --- | --- |

(193)

Virallisen menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen lykkäävän vaikutuksen perusteella komissio tarkastelee tämän päätöksen perustana olevia toimenpiteitä 17 päivään heinäkuuta 2013 asti, jolloin komissio ilmoitti Saksalle päätöksestään aloittaa menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla (ks. johdanto-osan 3 kappale).

6.3.1   Teknisen tuen antaminen maatalousalalla ajanjaksolla 2001–2006

Teknisen tuen antaminen maatalousalalla ajanjaksolla 2001–2006

| (194) | Vuosina 2001–2006 toteutettujen toimenpiteiden teknisen tuen antamiseksi maatalousalalla on oltava vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisia. |
| --- | --- |

(194)

Vuosina 2001–2006 toteutettujen toimenpiteiden teknisen tuen antamiseksi maatalousalalla on oltava vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisia.

| (195) | Suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaan tukikelpoisia kustannuksia olivat muun muassa opetus- ja koulutusohjelmista ja tilanhoitopalveluista aiheutuvat kustannukset, konsulttien palkkiot sekä kilpailujen, näyttelyjen ja messujen ja muiden uusien tekniikoiden tunnetuksi tekemiseen tähtäävien tapahtumien järjestämisestä (tai niihin osallistumisesta) aiheutuvat kustannukset (66). Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaan tällaista tukea voidaan myöntää 100 prosenttia kustannuksista. |
| --- | --- |

(195)

Suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaan tukikelpoisia kustannuksia olivat muun muassa opetus- ja koulutusohjelmista ja tilanhoitopalveluista aiheutuvat kustannukset, konsulttien palkkiot sekä kilpailujen, näyttelyjen ja messujen ja muiden uusien tekniikoiden tunnetuksi tekemiseen tähtäävien tapahtumien järjestämisestä (tai niihin osallistumisesta) aiheutuvat kustannukset (66). Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaan tällaista tukea voidaan myöntää 100 prosenttia kustannuksista.

66

| (196) | Suuntaviivojen 14.2 kohdan mukaan tuen on oltava kaikkien kyseisen alueen tukeen oikeutettujen luonnollisten ja oikeushenkilöiden saatavilla objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin. |
| --- | --- |

(196)

Suuntaviivojen 14.2 kohdan mukaan tuen on oltava kaikkien kyseisen alueen tukeen oikeutettujen luonnollisten ja oikeushenkilöiden saatavilla objektiivisin perustein määritellyin edellytyksin.

| (197) | Suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaan myönnettävän tuen kokonaismäärä saa olla enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti minä tahansa kolmen vuoden kautena, tai jos tukea myönnetään pk-yrityksille, enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista sen mukaan, kumpi mainituista määristä on suurempi. Tukea laskettaessa tuensaaja katsotaan palveluista nauttivaksi henkilöksi. |
| --- | --- |

(197)

Suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaan myönnettävän tuen kokonaismäärä saa olla enintään 100 000 euroa tuensaajaa kohti minä tahansa kolmen vuoden kautena, tai jos tukea myönnetään pk-yrityksille, enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista sen mukaan, kumpi mainituista määristä on suurempi. Tukea laskettaessa tuensaaja katsotaan palveluista nauttivaksi henkilöksi.

| (198) | Komissio katsoo, että jäljempänä mainittujen toimenpiteiden osalta vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan määräykset koskevat myös [alku]tuotantoon ja maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvien toimien yhteydessä myönnettyä tukea. Tämä johtuu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 2.1 kohdan sanamuodosta sekä siitä, että 14 kohdassa ei sinänsä määrätä mistään tätä koskevasta rajoituksesta. |
| --- | --- |

(198)

Komissio katsoo, että jäljempänä mainittujen toimenpiteiden osalta vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan määräykset koskevat myös [alku]tuotantoon ja maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvien toimien yhteydessä myönnettyä tukea. Tämä johtuu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 2.1 kohdan sanamuodosta sekä siitä, että 14 kohdassa ei sinänsä määrätä mistään tätä koskevasta rajoituksesta.

| (199) | Komissio olettaa, että tällaiset toimenpiteet edistävät alan elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä samalla, kun niiden vaikutukset kilpailuun jäävät hyvin vähäisiksi (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan toinen virke). |
| --- | --- |

(199)

Komissio olettaa, että tällaiset toimenpiteet edistävät alan elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä samalla, kun niiden vaikutukset kilpailuun jäävät hyvin vähäisiksi (vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan toinen virke).

| (200) | Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen tiettyjen toimenpiteiden soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (67). |
| --- | --- |

(200)

Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen tiettyjen toimenpiteiden soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (67).

67

BY 3

BY 3

| (201) | Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) sai rahoitusta yleisen aineiston ja teknisten tietojen keräämiseen sekä maitoalaa koskevan yleisluonteisen tiedon julkaisemiseen ja tarjoamiseen. Myönnettyyn tukeen sovelletaan teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

(201)

Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) sai rahoitusta yleisen aineiston ja teknisten tietojen keräämiseen sekä maitoalaa koskevan yleisluonteisen tiedon julkaisemiseen ja tarjoamiseen. Myönnettyyn tukeen sovelletaan teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä.

| (202) | Tuetut kustannukset (tieteellisen tiedon levittäminen ja laatujärjestelmiä koskevien tosiasiatietojen toimittaminen – tämän päätöksen johdanto-osan 32 kappale) vastaavat 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(202)

Tuetut kustannukset (tieteellisen tiedon levittäminen ja laatujärjestelmiä koskevien tosiasiatietojen toimittaminen – tämän päätöksen johdanto-osan 32 kappale) vastaavat 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (203) | Toimenpide oli avoin kaikille kyseisen alueen tukeen oikeutetuille luonnollisille ja oikeushenkilöille, ja avustusten määrä oli alle 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (tämän päätöksen johdanto-osan 35 kappale yhdessä johdanto-osan 37 kappaleen kanssa). Nämä 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset ovat kumulatiivisia. |
| --- | --- |

(203)

Toimenpide oli avoin kaikille kyseisen alueen tukeen oikeutetuille luonnollisille ja oikeushenkilöille, ja avustusten määrä oli alle 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (tämän päätöksen johdanto-osan 35 kappale yhdessä johdanto-osan 37 kappaleen kanssa). Nämä 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset ovat kumulatiivisia.

| (204) | Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(204)

Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

BY 10

BY 10

| (205) | Maitoon liittyviä aiheita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoon myönnettyyn tukeen sovelletaan teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

(205)

Maitoon liittyviä aiheita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoon myönnettyyn tukeen sovelletaan teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä.

| (206) | Lausunnoilla, luennoilla ja julkaisuilla toteutetusta tietojen toimittamisesta (ks. johdanto-osan 148 kappale) aiheutuneet tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(206)

Lausunnoilla, luennoilla ja julkaisuilla toteutetusta tietojen toimittamisesta (ks. johdanto-osan 148 kappale) aiheutuneet tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (207) | Tämä on maitoteollisuudelle suunnattu yleinen tiedotustoimenpide, joka oli avoin kaikille kyseisen alueen tukeen oikeutetuille luonnollisille ja oikeushenkilöille. Saksan viranomaisten toimenpiteisiin BY 3 ja BY 10 myöntämät vuotuiset kokonaismäärärahat (ks. johdanto-osan 41 kappale) viittaavat siihen, että tuet eivät missään tapauksessa ylittäneet 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Näin ollen 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(207)

Tämä on maitoteollisuudelle suunnattu yleinen tiedotustoimenpide, joka oli avoin kaikille kyseisen alueen tukeen oikeutetuille luonnollisille ja oikeushenkilöille. Saksan viranomaisten toimenpiteisiin BY 3 ja BY 10 myöntämät vuotuiset kokonaismäärärahat (ks. johdanto-osan 41 kappale) viittaavat siihen, että tuet eivät missään tapauksessa ylittäneet 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana. Näin ollen 14.2 ja 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

| (208) | Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(208)

Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

BW 4

BW 4

| (209) | Toimenpiteet palvelevat maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksia koskevan nykyisen tieteellisen tietämyksen yleistä ja laajaa levittämistä. Ne on katsottava tekniseksi tueksi, joka hyödytti koko maitoalaa. Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 42 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(209)

Toimenpiteet palvelevat maidon ja maitotuotteiden ominaisuuksia koskevan nykyisen tieteellisen tietämyksen yleistä ja laajaa levittämistä. Ne on katsottava tekniseksi tueksi, joka hyödytti koko maitoalaa. Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 42 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (210) | Toimenpiteitä ei rajattu tiettyyn ryhmään, vaan ne olivat kyseisen alueen kaikkien luonnollisten ja oikeushenkilöiden saatavilla objektiivisesti määritellyin perustein (johdanto-osan 46 kappale). Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Tuen määrä oli pienempi kuin 14.3 kohdassa määrätty 100 000 euron raja-arvo tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (johdanto-osan 46 kappale). Suuntaviivojen 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(210)

Toimenpiteitä ei rajattu tiettyyn ryhmään, vaan ne olivat kyseisen alueen kaikkien luonnollisten ja oikeushenkilöiden saatavilla objektiivisesti määritellyin perustein (johdanto-osan 46 kappale). Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Tuen määrä oli pienempi kuin 14.3 kohdassa määrätty 100 000 euron raja-arvo tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (johdanto-osan 46 kappale). Suuntaviivojen 14.3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

| (211) | Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(211)

Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

BB 1

BB 1

| (212) | Brandenburg rahoitti vuosina 2001–2006 konsulttien palkkioita hygienian parantamiseen pyrkivästä toimenpiteestä. Painopistealoja olivat muun muassa eläinten terveys, maitohygienian ja raakamaidon laadun parantaminen sekä suorituskykyä koskevat seikat. |
| --- | --- |

(212)

Brandenburg rahoitti vuosina 2001–2006 konsulttien palkkioita hygienian parantamiseen pyrkivästä toimenpiteestä. Painopistealoja olivat muun muassa eläinten terveys, maitohygienian ja raakamaidon laadun parantaminen sekä suorituskykyä koskevat seikat.

| (213) | Näin ollen kyseinen toimenpide kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan (teknisen tuen antaminen) soveltamisalaan. Tuetut kustannukset (konsulttipalkkiot) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(213)

Näin ollen kyseinen toimenpide kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan (teknisen tuen antaminen) soveltamisalaan. Tuetut kustannukset (konsulttipalkkiot) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (214) | Saksan viranomaiset vahvistivat 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamissaan huomautuksissa, että periaatteessa kaikilla liittovaltion maidontuottajilla oli mahdollisuus käyttää kyseisiä neuvontapalveluja (monitahoinen ja erikoistunut neuvonta) (ks. johdanto-osan 49 kappale). Lisäksi Saksa selitti samoissa huomautuksissa, ettei toimenpiteessä BB 1 ylitetty yrityskohtaista 100 000 euron enimmäismäärää kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 49 kappale). Näin ollen toimenpide on 14.2 ja 14.3 kohdassa asetettujen edellytysten mukainen. |
| --- | --- |

(214)

Saksan viranomaiset vahvistivat 27 päivänä helmikuuta 2015 toimittamissaan huomautuksissa, että periaatteessa kaikilla liittovaltion maidontuottajilla oli mahdollisuus käyttää kyseisiä neuvontapalveluja (monitahoinen ja erikoistunut neuvonta) (ks. johdanto-osan 49 kappale). Lisäksi Saksa selitti samoissa huomautuksissa, ettei toimenpiteessä BB 1 ylitetty yrityskohtaista 100 000 euron enimmäismäärää kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 49 kappale). Näin ollen toimenpide on 14.2 ja 14.3 kohdassa asetettujen edellytysten mukainen.

| (215) | Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(215)

Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

BB 3

BB 3

| (216) | Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e.V. (LVMB) ja Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) toteuttivat toimenpiteitä, joilla annettiin tietoja taloudellisista kysymyksistä sekä levitettiin tuoreita tietoja ja tietämystä maidontuotantoa koskevista kysymyksistä. Lisäksi järjestettiin kilpailuja. Nämä toimenpiteet ovat teknistä tukea. |
| --- | --- |

(216)

Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e.V. (LVMB) ja Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) toteuttivat toimenpiteitä, joilla annettiin tietoja taloudellisista kysymyksistä sekä levitettiin tuoreita tietoja ja tietämystä maidontuotantoa koskevista kysymyksistä. Lisäksi järjestettiin kilpailuja. Nämä toimenpiteet ovat teknistä tukea.

| (217) | Tietojen toimittamisesta ja kilpailujen järjestämisestä (ks. johdanto-osan 50 kappale) aiheutuneet tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(217)

Tietojen toimittamisesta ja kilpailujen järjestämisestä (ks. johdanto-osan 50 kappale) aiheutuneet tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (218) | Tukea ei rajattu tietyille ryhmille. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(218)

Tukea ei rajattu tietyille ryhmille. Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät.

| (219) | LVMB myönsi vuonna 2006 maitomaksulla kerätyistä varoista 463 euroa kilpailuissa menestyneille brandenburgilaisille yrityksille (ks. johdanto-osan 53 kappale). Lisäksi LBV sai vuonna 2006 valtion varoista 20 000 euron avustuksen neuvonnan tarjoamiseksi maidontuottajille (ks. johdanto-osan 54 kappale). Saksan mukaan aiempina vuosina oli menetelty samalla tavoin (ks. johdanto-osan 54 kappale). Edellä esitettyjen seikkojen perusteella komissio päättelee, että näissä kahdessa toimenpiteessä ei ole voitu ylittää tuensaajakohtaista 100 000 euron ylärajaa kolmen vuoden aikana vuosina 2001–2006. Näin ollen 14.3 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(219)

LVMB myönsi vuonna 2006 maitomaksulla kerätyistä varoista 463 euroa kilpailuissa menestyneille brandenburgilaisille yrityksille (ks. johdanto-osan 53 kappale). Lisäksi LBV sai vuonna 2006 valtion varoista 20 000 euron avustuksen neuvonnan tarjoamiseksi maidontuottajille (ks. johdanto-osan 54 kappale). Saksan mukaan aiempina vuosina oli menetelty samalla tavoin (ks. johdanto-osan 54 kappale). Edellä esitettyjen seikkojen perusteella komissio päättelee, että näissä kahdessa toimenpiteessä ei ole voitu ylittää tuensaajakohtaista 100 000 euron ylärajaa kolmen vuoden aikana vuosina 2001–2006. Näin ollen 14.3 kohdan vaatimukset täyttyvät.

| (220) | Näin ollen toimenpide BB 3 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(220)

Näin ollen toimenpide BB 3 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset.

HE 2

HE 2

| (221) | Hessen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V:lle (LVMH) toimenpiteeseen ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus). Tässä toimenpiteessä LVMH tarjosi tietoja artikkelien muodossa ja järjesti koulutusta maidontuottajille ja maataloustyöntekijöille. Nämä toimet on katsottava tekniseksi tueksi. |
| --- | --- |

(221)

Hessen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V:lle (LVMH) toimenpiteeseen ”Fortbildung für Erzeuger durch das Innovationsteam” (innovointiryhmän tuottajille antama koulutus). Tässä toimenpiteessä LVMH tarjosi tietoja artikkelien muodossa ja järjesti koulutusta maidontuottajille ja maataloustyöntekijöille. Nämä toimet on katsottava tekniseksi tueksi.

| (222) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 57 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(222)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 57 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (223) | Tukea ei rajattu tietyille ryhmille (johdanto-osan 57 kappale). Myös LVMH vahvisti tämän 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, joiden mukaan kaikilla maidontuottajilla ja maataloustyöntekijöillä oli mahdollisuus osallistua koulutukseen samoin edellytyksin (ks. johdanto-osan 149 kappale). Näin ollen suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(223)

Tukea ei rajattu tietyille ryhmille (johdanto-osan 57 kappale). Myös LVMH vahvisti tämän 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, joiden mukaan kaikilla maidontuottajilla ja maataloustyöntekijöillä oli mahdollisuus osallistua koulutukseen samoin edellytyksin (ks. johdanto-osan 149 kappale). Näin ollen suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät.

| (224) | Myönnetyn tuen määrä oli alle 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 57 kappale). Näin ollen myös 14.3 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(224)

Myönnetyn tuen määrä oli alle 100 000 euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 57 kappale). Näin ollen myös 14.3 kohdan vaatimukset täyttyvät.

| (225) | Näin ollen toimenpide HE 2 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(225)

Näin ollen toimenpide HE 2 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset.

HE 3

HE 3

| (226) | LVMH:n ravitsemusryhmä levitti tieteellistä tietämystä yleisesti ymmärrettävässä muodossa, järjesti tiedotustapahtumia ja -kampanjoita ja toteutti PR-toimia (joita ei suunnattu tietyille yrityksille), jotka liittyivät maidon ja maitotuotteiden tuotantoon, käsittelyyn ja jalostukseen. |
| --- | --- |

(226)

LVMH:n ravitsemusryhmä levitti tieteellistä tietämystä yleisesti ymmärrettävässä muodossa, järjesti tiedotustapahtumia ja -kampanjoita ja toteutti PR-toimia (joita ei suunnattu tietyille yrityksille), jotka liittyivät maidon ja maitotuotteiden tuotantoon, käsittelyyn ja jalostukseen.

| (227) | LVMH huomautti 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että näiden toimenpiteiden painopiste oli kuluttajatiedotuksessa ja -valistuksessa ja että kuluttajavalistusta toteutettiin neutraalisti ja meijereistä riippumattomasti. Tästä huolimatta komissio katsoo, että toimenpiteitä tieteellisen tietämyksen levittämiseksi ja kampanjoiden järjestämistä on pidettävä teknisenä tukena, joka hyödyttää koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 173 kappale). |
| --- | --- |

(227)

LVMH huomautti 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, että näiden toimenpiteiden painopiste oli kuluttajatiedotuksessa ja -valistuksessa ja että kuluttajavalistusta toteutettiin neutraalisti ja meijereistä riippumattomasti. Tästä huolimatta komissio katsoo, että toimenpiteitä tieteellisen tietämyksen levittämiseksi ja kampanjoiden järjestämistä on pidettävä teknisenä tukena, joka hyödyttää koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 173 kappale).

| (228) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 59 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(228)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 59 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (229) | Toimenpiteitä ei rajattu tietylle ryhmälle (johdanto-osan 61 kappale). Suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(229)

Toimenpiteitä ei rajattu tietylle ryhmälle (johdanto-osan 61 kappale). Suuntaviivojen 14.2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

| (230) | Avustusmäärät alittivat 14.3 kohdassa vahvistetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 61 kappale). |
| --- | --- |

(230)

Avustusmäärät alittivat 14.3 kohdassa vahvistetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 61 kappale).

| (231) | Näin ollen toimenpide HE 3 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(231)

Näin ollen toimenpide HE 3 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

HE 9

HE 9

| (232) | Hessen myönsi LVMH:lle rahoitustukea toimenpiteeseen ”nuorten maidontuottajien koulutus” (ks. johdanto-osan 62 kappale). Nuorten maidontuottajien koulutusta olisi pidettävä teknisenä tukena. |
| --- | --- |

(232)

Hessen myönsi LVMH:lle rahoitustukea toimenpiteeseen ”nuorten maidontuottajien koulutus” (ks. johdanto-osan 62 kappale). Nuorten maidontuottajien koulutusta olisi pidettävä teknisenä tukena.

| (233) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 62 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(233)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 62 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (234) | Koulutus on avointa kaikille tuottajille (johdanto-osan 64 kappale). Myös LVMH vahvisti tämän 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, joiden mukaan kaikilla maidontuottajilla ja maataloustyöntekijöillä oli mahdollisuus osallistua koulutukseen samoin edellytyksin (ks. johdanto-osan 149 kappale). Näin ollen toimenpide on myös 14.2 kohdan vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

(234)

Koulutus on avointa kaikille tuottajille (johdanto-osan 64 kappale). Myös LVMH vahvisti tämän 4 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan, joiden mukaan kaikilla maidontuottajilla ja maataloustyöntekijöillä oli mahdollisuus osallistua koulutukseen samoin edellytyksin (ks. johdanto-osan 149 kappale). Näin ollen toimenpide on myös 14.2 kohdan vaatimusten mukainen.

| (235) | Toimenpiteeseen HE 9 liittyvät kokonaismenot vuosina 2001–2006 olivat noin 35 000 euroa (ks. johdanto-osan 64 kappale). Näin ollen 100 000 euron tuensaajakohtaista enimmäisrajaa kolmen vuoden aikana (14.3 kohta) ei voitu ylittää. |
| --- | --- |

(235)

Toimenpiteeseen HE 9 liittyvät kokonaismenot vuosina 2001–2006 olivat noin 35 000 euroa (ks. johdanto-osan 64 kappale). Näin ollen 100 000 euron tuensaajakohtaista enimmäisrajaa kolmen vuoden aikana (14.3 kohta) ei voitu ylittää.

| (236) | Näin ollen toimenpide HE 9 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(236)

Näin ollen toimenpide HE 9 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

NI 5

NI 5

| (237) | Niedersachsen myönsi Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V:lle (LVMN) rahoitustukea messuille ja näyttelyihin osallistumista sekä tieteellisen tiedon helposti ymmärrettävään muotoon laatimista varten (ks. johdanto-osan 65 kappale). Messuille ja näyttelyihin osallistumista ja tieteellisten tietojen laatimista on pidettävä teknisenä tukena. |
| --- | --- |

(237)

Niedersachsen myönsi Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V:lle (LVMN) rahoitustukea messuille ja näyttelyihin osallistumista sekä tieteellisen tiedon helposti ymmärrettävään muotoon laatimista varten (ks. johdanto-osan 65 kappale). Messuille ja näyttelyihin osallistumista ja tieteellisten tietojen laatimista on pidettävä teknisenä tukena.

| (238) | Näyttelytilojen vuokrasta ja laitteista aiheutuvat kustannukset sekä tosiasiatietojen julkaisukustannukset ovat 14.1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(238)

Näyttelytilojen vuokrasta ja laitteista aiheutuvat kustannukset sekä tosiasiatietojen julkaisukustannukset ovat 14.1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (239) | Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteestä pääasiassa tuettiin LVMN:n näyttelyosastoa (ks. johdanto-osan 66 kappale), mikä hyödytti kaikkia Niedersachsenin meijereitä (keskimäärin noin 17 500 yritystä vuosina 2001–2006) (ks. johdanto-osan 67 kappale). Näin ollen toimenpide oli avoin kaikille meijereille ja 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(239)

Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteestä pääasiassa tuettiin LVMN:n näyttelyosastoa (ks. johdanto-osan 66 kappale), mikä hyödytti kaikkia Niedersachsenin meijereitä (keskimäärin noin 17 500 yritystä vuosina 2001–2006) (ks. johdanto-osan 67 kappale). Näin ollen toimenpide oli avoin kaikille meijereille ja 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät.

| (240) | Vaikka Saksa ei ole huomautuksissaan vahvistanut, että toimenpide rajoittui enintään 100 000 euroon tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana, komissio katsoo, ettei tätä enimmäismäärää voida ylittää tukemalla näyttelyosastoa kaikkien Niedersachsenin meijereiden hyödyksi. Tästä syystä 14.3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(240)

Vaikka Saksa ei ole huomautuksissaan vahvistanut, että toimenpide rajoittui enintään 100 000 euroon tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana, komissio katsoo, ettei tätä enimmäismäärää voida ylittää tukemalla näyttelyosastoa kaikkien Niedersachsenin meijereiden hyödyksi. Tästä syystä 14.3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| (241) | Näin ollen toimenpide NI 5 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(241)

Näin ollen toimenpide NI 5 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset.

NI 6 (2002–2003)

NI 6 (2002–2003)

| (242) | Niedersachsen myönsi rahoitustukea myös jalostusyritysten (meijereiden) messuille osallistumista varten. Yritysten messuille osallistumisen rahoittaminen on katsottava tekniseksi tueksi. |
| --- | --- |

(242)

Niedersachsen myönsi rahoitustukea myös jalostusyritysten (meijereiden) messuille osallistumista varten. Yritysten messuille osallistumisen rahoittaminen on katsottava tekniseksi tueksi.

| (243) | Saksan viranomaiset vakuuttivat, että tuensaajille ei ollut annettu oikeudellisesti sitovia sitoumuksia (68) vuonna 2001 eli tärkeimpänä tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona. Ne ilmoittivat myös, että kyseinen toimenpide perustui marraskuun 26 päivästä 2003 lähtien hyväksyttyyn valtiontukeen 200/2003 (ks. johdanto-osan 68 kappale). Näin ollen kyseisen toimenpiteen arviointi kattaa vain 1 päivän tammikuuta 2002 ja 26 päivän marraskuuta 2003 välisen ajanjakson. |
| --- | --- |

(243)

Saksan viranomaiset vakuuttivat, että tuensaajille ei ollut annettu oikeudellisesti sitovia sitoumuksia (68) vuonna 2001 eli tärkeimpänä tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona. Ne ilmoittivat myös, että kyseinen toimenpide perustui marraskuun 26 päivästä 2003 lähtien hyväksyttyyn valtiontukeen 200/2003 (ks. johdanto-osan 68 kappale). Näin ollen kyseisen toimenpiteen arviointi kattaa vain 1 päivän tammikuuta 2002 ja 26 päivän marraskuuta 2003 välisen ajanjakson.

68

| (244) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 68 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(244)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 68 kappale) vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (245) | Saksan viranomaiset vakuuttivat, että toimenpide NI 6 oli alueen kaikkien maitotuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimivien yritysten saatavilla ja tukea myönnettiin objektiivisin perustein. Lisäksi toimenpide oli riippumaton jäsenyydestä tuottaja- tai muissa maatalousorganisaatioissa (ks. johdanto-osan 70 kappale). Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. |
| --- | --- |

(245)

Saksan viranomaiset vakuuttivat, että toimenpide NI 6 oli alueen kaikkien maitotuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimivien yritysten saatavilla ja tukea myönnettiin objektiivisin perustein. Lisäksi toimenpide oli riippumaton jäsenyydestä tuottaja- tai muissa maatalousorganisaatioissa (ks. johdanto-osan 70 kappale). Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät.

| (246) | Kyseisen toimenpiteen enimmäistuki-intensiteetti asianomaisella ajanjaksolla oli 48 prosenttia (ks. johdanto-osan 71 kappale). Saksan viranomaisten mukaan vain yksi yritys (Nordmilch eG) sai yhteensä yli 100 000 euroa tukea. Saksan viranomaisten mukaan Nordmilch eG ei kuulu pk-yrityksen määritelmän piiriin. Näin ollen Nordmilch eG:lle myönnettyä tukea lukuun ottamatta 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(246)

Kyseisen toimenpiteen enimmäistuki-intensiteetti asianomaisella ajanjaksolla oli 48 prosenttia (ks. johdanto-osan 71 kappale). Saksan viranomaisten mukaan vain yksi yritys (Nordmilch eG) sai yhteensä yli 100 000 euroa tukea. Saksan viranomaisten mukaan Nordmilch eG ei kuulu pk-yrityksen määritelmän piiriin. Näin ollen Nordmilch eG:lle myönnettyä tukea lukuun ottamatta 14.3 kohdassa asetetut vaatimukset täyttyvät.

| (247) | Nordmilch eG oli yksi Saksan suurimmista maitoalan yrityksistä. Sillä oli noin 2 500 työntekijää ja sen liikevaihto oli noin 1,9 miljardia euroa (69). Näiden lukujen vuoksi se ei kuulunut 14.3 kohdassa esitetyn komission pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän piiriin (70). Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaan sen saama kokonaistukimäärä ei olisi näin ollen saanut ylittää 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana. Näin ollen Nordmilch eG:lle myönnetty tuki ei täytä 14.3 kohdassa asetettuja vaatimuksia (71). |
| --- | --- |

(247)

Nordmilch eG oli yksi Saksan suurimmista maitoalan yrityksistä. Sillä oli noin 2 500 työntekijää ja sen liikevaihto oli noin 1,9 miljardia euroa (69). Näiden lukujen vuoksi se ei kuulunut 14.3 kohdassa esitetyn komission pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän piiriin (70). Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14.3 kohdan mukaan sen saama kokonaistukimäärä ei olisi näin ollen saanut ylittää 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana. Näin ollen Nordmilch eG:lle myönnetty tuki ei täytä 14.3 kohdassa asetettuja vaatimuksia (71).

69

70

71

| (248) | Näin ollen toimenpide NI 6 täyttää periaatteessa vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(248)

Näin ollen toimenpide NI 6 täyttää periaatteessa vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut vaatimukset.

| (249) | Nordmilch eG:lle vuosina 2002–2003 myönnetyn tuen osalta toimenpide NI 6 ei täytä suuntaviivojen 14 kohdassa asetettuja vaatimuksia. |
| --- | --- |

(249)

Nordmilch eG:lle vuosina 2002–2003 myönnetyn tuen osalta toimenpide NI 6 ei täytä suuntaviivojen 14 kohdassa asetettuja vaatimuksia.

NI 7

NI 7

| (250) | Niedersachsen myönsi rahoitustukea LVMN:n toteuttamille toimille osana maidon käyttöä elintarvikkeena koskevia yleisiä kuluttajavalistuskampanjoita. Maitoa koskevat yleiset tiedotuskampanjat ovat koko maitoalaa hyödyttävää tukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Niihin sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaisia teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

(250)

Niedersachsen myönsi rahoitustukea LVMN:n toteuttamille toimille osana maidon käyttöä elintarvikkeena koskevia yleisiä kuluttajavalistuskampanjoita. Maitoa koskevat yleiset tiedotuskampanjat ovat koko maitoalaa hyödyttävää tukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Niihin sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaisia teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä.

| (251) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 72 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(251)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 72 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (252) | Toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (johdanto-osan 75 kappale). Näin ollen toimenpide oli myös 14.2 kohdan vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

(252)

Toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (johdanto-osan 75 kappale). Näin ollen toimenpide oli myös 14.2 kohdan vaatimusten mukainen.

| (253) | Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteestä NI 7 myönnettiin keskimäärin 395 euroa tuensaajaa kohti ajanjakson kuluessa (ks. johdanto-osan 76 kappale). Tuen määrä oli siten huomattavasti pienempi kuin 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä. |
| --- | --- |

(253)

Saksan viranomaisten mukaan toimenpiteestä NI 7 myönnettiin keskimäärin 395 euroa tuensaajaa kohti ajanjakson kuluessa (ks. johdanto-osan 76 kappale). Tuen määrä oli siten huomattavasti pienempi kuin 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä.

| (254) | Näin ollen toimenpide NI 7 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(254)

Näin ollen toimenpide NI 7 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

NW 4 ja NW 5

NW 4 ja NW 5

| (255) | Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V:lle (LVMNRW) ja Landwirtschaftsverbände Rheinland und Westfalen-Lippe -järjestölle tiedotustapahtumiin ja -toimiin kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi sekä maidon ja maitotuotteiden käytön ja niiden yleisten ominaisuuksien tunnetuksi tekemiseksi (osatoimenpide NW 4). Nordrhein-Westfalen myönsi lisäksi rahoitustukea tapahtumille, jotka liittyivät maidontuottajien väliseen tietämyksenvaihtoon meijeriteollisuutta koskevista kysymyksistä (osatoimenpide NW 5). |
| --- | --- |

(255)

Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V:lle (LVMNRW) ja Landwirtschaftsverbände Rheinland und Westfalen-Lippe -järjestölle tiedotustapahtumiin ja -toimiin kuluttajien yleisen tietoisuuden lisäämiseksi sekä maidon ja maitotuotteiden käytön ja niiden yleisten ominaisuuksien tunnetuksi tekemiseksi (osatoimenpide NW 4). Nordrhein-Westfalen myönsi lisäksi rahoitustukea tapahtumille, jotka liittyivät maidontuottajien väliseen tietämyksenvaihtoon meijeriteollisuutta koskevista kysymyksistä (osatoimenpide NW 5).

| (256) | Tiedotustapahtumat ja yleinen kuluttajavalistus (NW 4) sekä tuottajien välistä tietämyksenvaihtoa varten järjestetyt tapahtumat (NW 5) ovat koko maitoalaa hyödyttävää valtiontukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Lisäksi tällaista tukea on pidettävä valikoivana, koska se hyödyttää vain yhtä alaa (eli maitoalaa) (ks. johdanto-osan 175 kappale). Kyseisiä toimenpiteitä on pidettävä teknisenä tukena. |
| --- | --- |

(256)

Tiedotustapahtumat ja yleinen kuluttajavalistus (NW 4) sekä tuottajien välistä tietämyksenvaihtoa varten järjestetyt tapahtumat (NW 5) ovat koko maitoalaa hyödyttävää valtiontukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Lisäksi tällaista tukea on pidettävä valikoivana, koska se hyödyttää vain yhtä alaa (eli maitoalaa) (ks. johdanto-osan 175 kappale). Kyseisiä toimenpiteitä on pidettävä teknisenä tukena.

| (257) | Tapahtumien järjestämisen ja hallinnoinnin, neuvonnan ja maitoteollisuutta koskeviin kysymyksiin liittyvän opetuksen ja koulutuksen aiheuttamat tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 79 kappale) vastaavat 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(257)

Tapahtumien järjestämisen ja hallinnoinnin, neuvonnan ja maitoteollisuutta koskeviin kysymyksiin liittyvän opetuksen ja koulutuksen aiheuttamat tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 79 kappale) vastaavat 14.1 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (258) | Toimenpiteet oli suunnattu kaikille tiloille, joilla pidettiin lypsykarjaa (ks. johdanto-osan 81 kappale), joten 14.2 kohdassa asetetut ehdot täyttyivät. |
| --- | --- |

(258)

Toimenpiteet oli suunnattu kaikille tiloille, joilla pidettiin lypsykarjaa (ks. johdanto-osan 81 kappale), joten 14.2 kohdassa asetetut ehdot täyttyivät.

| (259) | Näiden kahden toimenpiteen tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona aiheuttamien kokonaismenojen ja Nordrhein-Westfalenin maitotilojen keskimääräisen lukumäärän perusteella myönnetyn tuen määrä tuensaajaa kohti oli selvästi alle 14.3 kohdassa asetetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 81 kappale). |
| --- | --- |

(259)

Näiden kahden toimenpiteen tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona aiheuttamien kokonaismenojen ja Nordrhein-Westfalenin maitotilojen keskimääräisen lukumäärän perusteella myönnetyn tuen määrä tuensaajaa kohti oli selvästi alle 14.3 kohdassa asetetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 81 kappale).

| (260) | Näin ollen toimenpiteet NW 4 ja NW 5 täyttävät vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(260)

Näin ollen toimenpiteet NW 4 ja NW 5 täyttävät vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

NW 6

NW 6

| (261) | Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea Vereinigung der Milchindustrie -järjestölle (LVMNRW) maitomarkkinoihin liittyvien merkityksellisten tietojen keräämiseen, analysointiin ja julkaisemiseen (tiedonantoina ja markkinaraportteina). |
| --- | --- |

(261)

Nordrhein-Westfalen myönsi rahoitustukea Vereinigung der Milchindustrie -järjestölle (LVMNRW) maitomarkkinoihin liittyvien merkityksellisten tietojen keräämiseen, analysointiin ja julkaisemiseen (tiedonantoina ja markkinaraportteina).

| (262) | Tosiasia- ja tieteellisten tietojen julkaiseminen tiedonantoina ja markkinaraportteina on teknistä tukea, joten siihen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohtaa. |
| --- | --- |

(262)

Tosiasia- ja tieteellisten tietojen julkaiseminen tiedonantoina ja markkinaraportteina on teknistä tukea, joten siihen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohtaa.

| (263) | Tuetut kustannukset (johdanto-osan 82 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(263)

Tuetut kustannukset (johdanto-osan 82 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (264) | Julkaisut olivat maksutta kenen tahansa saatavilla, joten 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät. |
| --- | --- |

(264)

Julkaisut olivat maksutta kenen tahansa saatavilla, joten 14.2 kohdan edellytykset täyttyivät.

| (265) | Toimenpiteen NW 6 tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona aiheuttamien kokonaismenojen ja Nordrhein-Westfalenin maitotilojen keskimääräisen lukumäärän perusteella myönnetyn tuen määrä tuensaajaa kohti oli selvästi alle 14.3 kohdassa asetetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 85 kappale). |
| --- | --- |

(265)

Toimenpiteen NW 6 tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona aiheuttamien kokonaismenojen ja Nordrhein-Westfalenin maitotilojen keskimääräisen lukumäärän perusteella myönnetyn tuen määrä tuensaajaa kohti oli selvästi alle 14.3 kohdassa asetetun enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 85 kappale).

| (266) | Näin ollen toimenpide NW 6 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(266)

Näin ollen toimenpide NW 6 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

RP 1 ja SL 2

RP 1 ja SL 2

| (267) | Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V:lle (MILAG) ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V:lle (LVMS) rahoitustukea kuluttajavalistukseen, muun muassa tieteellisen tiedon sekä tuotteita ja niiden ravinnollisia hyötyjä ja ehdotettuja käyttötarkoituksia koskevien yleisten tosiasiatietojen levittämiseen. |
| --- | --- |

(267)

Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V:lle (MILAG) ja Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V:lle (LVMS) rahoitustukea kuluttajavalistukseen, muun muassa tieteellisen tiedon sekä tuotteita ja niiden ravinnollisia hyötyjä ja ehdotettuja käyttötarkoituksia koskevien yleisten tosiasiatietojen levittämiseen.

| (268) | Maitoa koskevat yleiset tiedotuskampanjat ovat koko maitoalaa hyödyttävää tukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Niihin sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaisia teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä. |
| --- | --- |

(268)

Maitoa koskevat yleiset tiedotuskampanjat ovat koko maitoalaa hyödyttävää tukea (ks. johdanto-osan 173 kappale). Niihin sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaisia teknisen tuen antamista koskevia sääntöjä.

| (269) | Tästä osatoimenpiteestä tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 86 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(269)

Tästä osatoimenpiteestä tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 86 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (270) | Saksan viranomaisten mukaan toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 90 kappale). Myös MILAG vahvisti tämän 10 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan (ks. johdanto-osan 153 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(270)

Saksan viranomaisten mukaan toimenpide ei rajoittunut tiettyyn ryhmään, vaan sillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 90 kappale). Myös MILAG vahvisti tämän 10 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan (ks. johdanto-osan 153 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät.

| (271) | Saksa katsoi myös, että kolmen vuoden aikana myönnetyn tuen kokonaismäärä oli selvästi alle tuensaajakohtaisen 100 000 euron enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 91 kappale), joten 14.3 asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(271)

Saksa katsoi myös, että kolmen vuoden aikana myönnetyn tuen kokonaismäärä oli selvästi alle tuensaajakohtaisen 100 000 euron enimmäismäärän (ks. johdanto-osan 91 kappale), joten 14.3 asetetut edellytykset täyttyvät.

| (272) | Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(272)

Näin ollen vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

RP 5 ja SL 5

RP 5 ja SL 5

| (273) | Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V:lle (LKVRP) ja LVMS:lle rahoitustukea maidontuottajien neuvonta- ja koulutusohjelmiin lypsylaitteiden hygienian ja toimitetun maidon laadun parantamiseksi. Jatkuvat neuvontapalvelut eivät kuuluneet rahoituksen piiriin (ks. johdanto-osan 92 kappale). Maidontuottajien neuvonta ja koulutus kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan (teknisen tuen antaminen) soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(273)

Rheinland-Pfalz ja Saarland myönsivät Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V:lle (LKVRP) ja LVMS:lle rahoitustukea maidontuottajien neuvonta- ja koulutusohjelmiin lypsylaitteiden hygienian ja toimitetun maidon laadun parantamiseksi. Jatkuvat neuvontapalvelut eivät kuuluneet rahoituksen piiriin (ks. johdanto-osan 92 kappale). Maidontuottajien neuvonta ja koulutus kuuluu vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan (teknisen tuen antaminen) soveltamisalaan.

| (274) | Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 92 ja 94 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(274)

Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 92 ja 94 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (275) | Saksan viranomaisten mukaan neuvonta-/koulutuspalveluja tarjottiin kaikille Rheinland-Pfalzin ja Saarlandin maidontuottajille, sillä LKVRP:n tai LVMS:n jäsenyyttä ei edellytetty (ks. johdanto-osan 94 kappale) (72). Näin ollen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(275)

Saksan viranomaisten mukaan neuvonta-/koulutuspalveluja tarjottiin kaikille Rheinland-Pfalzin ja Saarlandin maidontuottajille, sillä LKVRP:n tai LVMS:n jäsenyyttä ei edellytetty (ks. johdanto-osan 94 kappale) (72). Näin ollen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät.

72

| (276) | Vuotuinen rahoitusmäärä oli keskimäärin noin 197 euroa (73) Rheinland-Pfalzissa ja noin 130 euroa Saarlandissa (ks. johdanto-osan 98 kappale). Näin ollen 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä ei voinut ylittyä. |
| --- | --- |

(276)

Vuotuinen rahoitusmäärä oli keskimäärin noin 197 euroa (73) Rheinland-Pfalzissa ja noin 130 euroa Saarlandissa (ks. johdanto-osan 98 kappale). Näin ollen 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä ei voinut ylittyä.

73

| (277) | Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(277)

Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

TH 3 ja TH 4

TH 3 ja TH 4

| (278) | Thüringen myönsi Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:lle (LVTM) rahoitustukea kauppa- ja kuluttajamessuille osallistumiseen sekä konferenssien järjestämiseen tieteellisen tiedon levittämiseksi (osatoimenpide TH 3, ks. johdanto-osan 100 kappale). Lisäksi tuettiin tosiasiatietojen julkaisemista alueen tuottajista (osatoimenpide TH 4, ks. johdanto-osan 101 kappale). Näyttelyihin osallistuminen, kaupan alan konferenssien järjestäminen ja tosiasiatietojen julkaiseminen ovat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa tarkoitettua teknistä tukea. |
| --- | --- |

(278)

Thüringen myönsi Landesvereinigung Thüringer Milch e.V:lle (LVTM) rahoitustukea kauppa- ja kuluttajamessuille osallistumiseen sekä konferenssien järjestämiseen tieteellisen tiedon levittämiseksi (osatoimenpide TH 3, ks. johdanto-osan 100 kappale). Lisäksi tuettiin tosiasiatietojen julkaisemista alueen tuottajista (osatoimenpide TH 4, ks. johdanto-osan 101 kappale). Näyttelyihin osallistuminen, kaupan alan konferenssien järjestäminen ja tosiasiatietojen julkaiseminen ovat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa tarkoitettua teknistä tukea.

| (279) | Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 100 ja 101 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(279)

Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 100 ja 101 kappale) vastaavat 14.1 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (280) | Saksan viranomaisten mukaan nämä kaksi toimenpidettä eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 105 ja 108 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(280)

Saksan viranomaisten mukaan nämä kaksi toimenpidettä eivät rajoittuneet tiettyyn ryhmään, vaan niillä tuettiin yleisesti koko maitoalaa (ks. johdanto-osan 105 ja 108 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan vaatimukset täyttyvät.

| (281) | Saksan viranomaiset vahvistivat lisäksi, että tukena myönnetyt määrät eivät ylittäneet 14.3 kohdassa asetettua enimmäismäärää (ks. johdanto-osan 105 ja 109 kappale). |
| --- | --- |

(281)

Saksan viranomaiset vahvistivat lisäksi, että tukena myönnetyt määrät eivät ylittäneet 14.3 kohdassa asetettua enimmäismäärää (ks. johdanto-osan 105 ja 109 kappale).

| (282) | Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(282)

Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

TH 9 ja TH 10

TH 9 ja TH 10

| (283) | Thüringen myönsi Verein Landvolksbildung Thüringenille (VLT) rahoitustukea maitotilojen työntekijöiden koulutukseen (osatoimenpide TH 9). Lisäksi Thüringen myönsi Thüringer Landjugendverband e.V:lle (TLJV) ja Thüringer Melkergemeinschaft e.V:lle (TMG) rahoitustukea ammatillisten kilpailujen edistämiseen (osatoimenpide TH 10) (ks. johdanto-osan 110 kappale). |
| --- | --- |

(283)

Thüringen myönsi Verein Landvolksbildung Thüringenille (VLT) rahoitustukea maitotilojen työntekijöiden koulutukseen (osatoimenpide TH 9). Lisäksi Thüringen myönsi Thüringer Landjugendverband e.V:lle (TLJV) ja Thüringer Melkergemeinschaft e.V:lle (TMG) rahoitustukea ammatillisten kilpailujen edistämiseen (osatoimenpide TH 10) (ks. johdanto-osan 110 kappale).

| (284) | Saksa katsoi aluksi, että nämä osatoimenpiteet eivät olleet valtiontukea, koska VLT:lle (TH 9), TLJV:lle ja TMG:lle (TH 10) suoritetut maksut olisi katsottava palvelumaksuiksi, joilla korvataan vastaavat menot, eikä etua näin ollen aiheutunut (ks. johdanto-osan 114 ja 117 kappale). Komissio katsoo kuitenkin, että vaikka palveluntarjoajalle ei aiheutunut etua, maitotilojen koulutustoimenpiteet ja ammatillisten kilpailujen järjestäminen hyödyttävät maitotiloja ja ovat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaista teknistä tukea. |
| --- | --- |

(284)

Saksa katsoi aluksi, että nämä osatoimenpiteet eivät olleet valtiontukea, koska VLT:lle (TH 9), TLJV:lle ja TMG:lle (TH 10) suoritetut maksut olisi katsottava palvelumaksuiksi, joilla korvataan vastaavat menot, eikä etua näin ollen aiheutunut (ks. johdanto-osan 114 ja 117 kappale). Komissio katsoo kuitenkin, että vaikka palveluntarjoajalle ei aiheutunut etua, maitotilojen koulutustoimenpiteet ja ammatillisten kilpailujen järjestäminen hyödyttävät maitotiloja ja ovat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdan mukaista teknistä tukea.

| (285) | Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 111 ja 112 kappale) vastaavat 14.1 kohdan määräysten mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(285)

Tuetut kustannukset (ks. johdanto-osan 111 ja 112 kappale) vastaavat 14.1 kohdan määräysten mukaisia tukikelpoisia kustannuksia.

| (286) | Saksan mukaan kaikilla kyseisellä alueella toimivilla osapuolilla oli mahdollisuus osallistua koulutukseen ja ammatillisiin kilpailuihin objektiivisesti määritellyin perustein (ks. johdanto-osan 115 ja 118 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(286)

Saksan mukaan kaikilla kyseisellä alueella toimivilla osapuolilla oli mahdollisuus osallistua koulutukseen ja ammatillisiin kilpailuihin objektiivisesti määritellyin perustein (ks. johdanto-osan 115 ja 118 kappale). Näin ollen 14.2 kohdan edellytykset täyttyvät.

| (287) | Saksa totesi, että näistä molemmista osatoimenpiteistä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 118 kappale). Näin ollen 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä ei voinut ylittyä. |
| --- | --- |

(287)

Saksa totesi, että näistä molemmista osatoimenpiteistä myönnetyn tuen kumulatiivinen määrä ei ylittänyt 100 000:ta euroa kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 118 kappale). Näin ollen 14.3 kohdassa asetettu enimmäismäärä ei voinut ylittyä.

| (288) | Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(288)

Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 14 kohdassa asetetut edellytykset.

| (289) | Komissio toteaa, että toimenpiteet BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ja TH 10, Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 myönnettyä tukea lukuun ottamatta (ks. johdanto-osan 290 kappale), täyttivät vuosien 2000–2006 suuntaviivoissa asetetut asiaa koskevat vaatimukset ja soveltuivat siten sisämarkkinoille vuosina 2001–2006. |
| --- | --- |

(289)

Komissio toteaa, että toimenpiteet BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ja TH 10, Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 myönnettyä tukea lukuun ottamatta (ks. johdanto-osan 290 kappale), täyttivät vuosien 2000–2006 suuntaviivoissa asetetut asiaa koskevat vaatimukset ja soveltuivat siten sisämarkkinoille vuosina 2001–2006.

| (290) | Komissio toteaa myös, että Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 vuosina 2002–2003 myönnetty tuki ei täyttänyt vuosien 2000–2006 suuntaviivojen asiaa koskevia edellytyksiä eikä siten soveltunut sisämarkkinoille vuosina 2001–2006. |
| --- | --- |

(290)

Komissio toteaa myös, että Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 vuosina 2002–2003 myönnetty tuki ei täyttänyt vuosien 2000–2006 suuntaviivojen asiaa koskevia edellytyksiä eikä siten soveltunut sisämarkkinoille vuosina 2001–2006.

6.3.2   Teknisen tuen antaminen maatalousalalla vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla

Teknisen tuen antaminen maatalousalalla vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla

| (291) | Vuodesta 2007 alkavalle ajanjaksolle teknisen tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille koskevia säännöksiä muutettiin. |
| --- | --- |

(291)

Vuodesta 2007 alkavalle ajanjaksolle teknisen tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille koskevia säännöksiä muutettiin.

| (292) | Teknisen tuen antamista säännellään vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jaksossa. |
| --- | --- |

(292)

Teknisen tuen antamista säännellään vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jaksossa.

| (293) | Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 105 kohdan mukaan komissio voi katsoa maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille teknistä apua varten myönnetyn valtiontuen olevan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista (74), jos se täyttää kaikki asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklassa asetetut edellytykset. Samojen suuntaviivojen 106 kohdan mukaan valtiontuen myöntämistä suurille yrityksille ei hyväksytä. |
| --- | --- |

(293)

Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 105 kohdan mukaan komissio voi katsoa maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille teknistä apua varten myönnetyn valtiontuen olevan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista (74), jos se täyttää kaikki asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklassa asetetut edellytykset. Samojen suuntaviivojen 106 kohdan mukaan valtiontuen myöntämistä suurille yrityksille ei hyväksytä.

74

| (294) | Asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdassa säädetään, että messuihin ja näyttelyihin osallistumiselle myönnetty bruttotuki ei saa ylittää 50:tä prosenttia messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta aiheutuvista lisäkustannuksista. Tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun yritys osallistuu ensimmäistä kertaa kyseisille messuille tai kyseiseen näyttelyyn. |
| --- | --- |

(294)

Asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdassa säädetään, että messuihin ja näyttelyihin osallistumiselle myönnetty bruttotuki ei saa ylittää 50:tä prosenttia messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta aiheutuvista lisäkustannuksista. Tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan silloin, kun yritys osallistuu ensimmäistä kertaa kyseisille messuille tai kyseiseen näyttelyyn.

| (295) | Asetus (EY) N:o 70/2001 korvattiin 29 päivänä elokuuta 2008 asetuksella (EY) N:o 800/2008 (75). Asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklassa säädetään, että pk-yrityksille myönnettävä tuki osallistumiseen messuille on yhteismarkkinoille soveltuvaa, jos tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja tukikelpoiset kustannukset rajoitetaan messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta aiheutuviin kustannuksiin yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. |
| --- | --- |

(295)

Asetus (EY) N:o 70/2001 korvattiin 29 päivänä elokuuta 2008 asetuksella (EY) N:o 800/2008 (75). Asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklassa säädetään, että pk-yrityksille myönnettävä tuki osallistumiseen messuille on yhteismarkkinoille soveltuvaa, jos tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja tukikelpoiset kustannukset rajoitetaan messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta aiheutuviin kustannuksiin yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.

75

| (296) | Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan valtiontuen myöntämistä teknisen tuen nojalla suurille yrityksille ei hyväksytä. |
| --- | --- |

(296)

Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan valtiontuen myöntämistä teknisen tuen nojalla suurille yrityksille ei hyväksytä.

| (297) | Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen erään toimenpiteen (RP 2) soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (76). |
| --- | --- |

(297)

Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen erään toimenpiteen (RP 2) soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (76).

76

Toimenpide RP 2

Toimenpide RP 2

| (298) | Toimenpiteessä RP 2 Rheinland-Pfalz myönsi rahoitustukea jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille tietämyksen jakamista yritysten välillä koskeviin foorumeihin, kilpailuihin, näyttelyihin ja messuille osallistumista varten. Tukikelpoisia kustannuksia olivat näyttelyosaston pystyttämisestä aiheutuvat kustannukset (ks. johdanto-osan 125 kappale). Tätä tukea ei rajoitettu vain yrityksen osallistumiseen ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Tuki-intensiteetti oli rajoitettu 10 prosenttiin todistetuista kustannuksista ja enintään 5 200 euroon yritystä ja tapahtumaa kohti (ks. johdanto-osan 119 kappale). |
| --- | --- |

(298)

Toimenpiteessä RP 2 Rheinland-Pfalz myönsi rahoitustukea jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille tietämyksen jakamista yritysten välillä koskeviin foorumeihin, kilpailuihin, näyttelyihin ja messuille osallistumista varten. Tukikelpoisia kustannuksia olivat näyttelyosaston pystyttämisestä aiheutuvat kustannukset (ks. johdanto-osan 125 kappale). Tätä tukea ei rajoitettu vain yrityksen osallistumiseen ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. Tuki-intensiteetti oli rajoitettu 10 prosenttiin todistetuista kustannuksista ja enintään 5 200 euroon yritystä ja tapahtumaa kohti (ks. johdanto-osan 119 kappale).

| (299) | Toimenpiteen RP 2 10 prosentin tuki-intensiteetti ei ylitä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdassa ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklassa säädettyä tuki-intensiteetin 50 prosentin enimmäisarvoa. |
| --- | --- |

(299)

Toimenpiteen RP 2 10 prosentin tuki-intensiteetti ei ylitä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdassa ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklassa säädettyä tuki-intensiteetin 50 prosentin enimmäisarvoa.

| (300) | Tuetut kustannukset (näyttelyosaston pystyttämisestä aiheutuvat kustannukset) vastaavat asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. Näiden säännösten mukaan kustannukset, jotka aiheutuvat messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta, ovat tukikelpoisia (ks. johdanto-osan 294 ja 295 kappale). Näiden sääntöjen mukaan kustannukset ovat tukikelpoisia kuitenkin vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. |
| --- | --- |

(300)

Tuetut kustannukset (näyttelyosaston pystyttämisestä aiheutuvat kustannukset) vastaavat asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia. Näiden säännösten mukaan kustannukset, jotka aiheutuvat messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta, ovat tukikelpoisia (ks. johdanto-osan 294 ja 295 kappale). Näiden sääntöjen mukaan kustannukset ovat tukikelpoisia kuitenkin vain yrityksen osallistuessa ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.

| (301) | Saksa toimitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan taulukon, jossa esitettiin niiden yritysten määrä, joille oli myönnetty vuosina 2003–2012 tukia toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn, sekä kulloisetkin tukimäärät (ks. johdanto-osan 123 kappale). Taulukko osoittaa, että toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetyn rahoituksen määrät tuettua yritystä kohti olivat vuodessa keskimäärin 294–5 113 euroa vuosina 2007–2012. |
| --- | --- |

(301)

Saksa toimitti 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyissä huomautuksissaan taulukon, jossa esitettiin niiden yritysten määrä, joille oli myönnetty vuosina 2003–2012 tukia toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn, sekä kulloisetkin tukimäärät (ks. johdanto-osan 123 kappale). Taulukko osoittaa, että toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetyn rahoituksen määrät tuettua yritystä kohti olivat vuodessa keskimäärin 294–5 113 euroa vuosina 2007–2012.

| (302) | Saksa totesi 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyissä huomautuksissaan myös, että yritykset Hochwald Foods GmbH ja MUH Arla eG olivat saaneet tukea tästä osatoimenpiteestä (ks. johdanto-osan 124 kappale). |
| --- | --- |

(302)

Saksa totesi 13 päivänä tammikuuta 2017 päivätyissä huomautuksissaan myös, että yritykset Hochwald Foods GmbH ja MUH Arla eG olivat saaneet tukea tästä osatoimenpiteestä (ks. johdanto-osan 124 kappale).

| (303) | MUH Arla perustettiin vuonna 2012 Milch-Union Hocheifelin (MUH) ja pohjoismaisen maitoalan ryhmittymän Arla Foodsin sulautuman tuloksena. Vuonna 2011 MUH:lla oli noin 800 työntekijää ja noin 693 miljoonan euron liikevaihto (77). |
| --- | --- |

(303)

MUH Arla perustettiin vuonna 2012 Milch-Union Hocheifelin (MUH) ja pohjoismaisen maitoalan ryhmittymän Arla Foodsin sulautuman tuloksena. Vuonna 2011 MUH:lla oli noin 800 työntekijää ja noin 693 miljoonan euron liikevaihto (77).

77

| (304) | Hochwald-konsernilla on yli 1 900 työntekijää, ja sen liikevaihto vuonna 2015 oli yli 1,44 miljardia euroa (78). |
| --- | --- |

(304)

Hochwald-konsernilla on yli 1 900 työntekijää, ja sen liikevaihto vuonna 2015 oli yli 1,44 miljardia euroa (78).

78

| (305) | Näiden lukujen perusteella sen paremmin MUH Arla eG kuin Hochwald Foods GmbH eivät kuuluneet vuosien 2007–2013 suuntaviivojen II luvun 9 kohdassa annetun pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) määritelmän piiriin (79). Näin ollen niiden ei olisi vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan pitänyt saada tukea (ks. johdanto-osan 296 kappale). |
| --- | --- |

(305)

Näiden lukujen perusteella sen paremmin MUH Arla eG kuin Hochwald Foods GmbH eivät kuuluneet vuosien 2007–2013 suuntaviivojen II luvun 9 kohdassa annetun pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) määritelmän piiriin (79). Näin ollen niiden ei olisi vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 106 kohdan mukaan pitänyt saada tukea (ks. johdanto-osan 296 kappale).

79

| (306) | Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset täyttyvät näin ollen vain niiden tapausten osalta, joissa pk-yritysten määritelmän piiriin kuuluvat jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimivat yritykset saivat toimenpiteestä RP 2 tukea osallistuessaan ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn. |
| --- | --- |

(306)

Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset täyttyvät näin ollen vain niiden tapausten osalta, joissa pk-yritysten määritelmän piiriin kuuluvat jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimivat yritykset saivat toimenpiteestä RP 2 tukea osallistuessaan ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.

| (307) | Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset eivät täyty toimenpiteen RP 2 tuen osalta, jota on myönnetty pk-yritysten määritelmän piiriin kuulumattomille yrityksille, etenkin MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle (ks. johdanto-osan 305 kappale). |
| --- | --- |

(307)

Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset eivät täyty toimenpiteen RP 2 tuen osalta, jota on myönnetty pk-yritysten määritelmän piiriin kuulumattomille yrityksille, etenkin MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle (ks. johdanto-osan 305 kappale).

| (308) | Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset eivät myöskään täyty sellaisen tuen osalta, jota on myönnetty toimenpiteestä RP 2 toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn (ks. johdanto-osan 301 kappale). |
| --- | --- |

(308)

Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen IV.K jakson sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 800/2008 27 artiklan vaatimukset eivät myöskään täyty sellaisen tuen osalta, jota on myönnetty toimenpiteestä RP 2 toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn (ks. johdanto-osan 301 kappale).

| (309) | Komissio toteaa, että toimenpiteestä RP 2 myönnetty tuki täytti vuosien 2007–2013 suuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset ja soveltui näin ollen sisämarkkinoille vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla vain johdanto-osan 306 kappaleessa mainituissa tapauksissa. |
| --- | --- |

(309)

Komissio toteaa, että toimenpiteestä RP 2 myönnetty tuki täytti vuosien 2007–2013 suuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset ja soveltui näin ollen sisämarkkinoille vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla vain johdanto-osan 306 kappaleessa mainituissa tapauksissa.

| (310) | Edellä johdanto-osan 307 ja 308 kappaleessa mainituissa tapauksissa tukitoimenpide RP 2 ei täyttänyt vuosien 2007–2013 suuntaviivojen asiaa koskevia edellytyksiä eikä siten soveltunut sisämarkkinoille vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla. |
| --- | --- |

(310)

Edellä johdanto-osan 307 ja 308 kappaleessa mainituissa tapauksissa tukitoimenpide RP 2 ei täyttänyt vuosien 2007–2013 suuntaviivojen asiaa koskevia edellytyksiä eikä siten soveltunut sisämarkkinoille vuodesta 2007 alkavalla ajanjaksolla.

6.3.3   Valtiontuki laadukkaisiin tuotteisiin vuosina 2001–2006

Valtiontuki laadukkaisiin tuotteisiin vuosina 2001–2006

| (311) | Laadukkaiden maataloustuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen kannustamiseksi vuosina 2001–2006 toteutettujen toimenpiteiden on täytettävä vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa määritellyt edellytykset. |
| --- | --- |

(311)

Laadukkaiden maataloustuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen kannustamiseksi vuosina 2001–2006 toteutettujen toimenpiteiden on täytettävä vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa määritellyt edellytykset.

| (312) | Suuntaviivojen 13.2 kohta sisältää suuntaa-antavan luettelon tämän alan tukikelpoisista toimista. Tukea voidaan myöntää konsulttipalveluihin ja niiden kaltaiseen apuun, mukaan lukien tekniset tutkimukset, toteutettavuuteen ja suunnitteluun liittyvät tutkimukset sekä markkinatutkimukset, ja jotka myönnetään laadukkaiden maataloustuotteiden kehittämiseen, mukaan lukien:






  — | laadunvarmistusjärjestelmien kuten ISO 9000 tai 14000 -sarjan, ja riskianalyysiin tai kriittisten kohtien analysointiin (HACCP) perustuvien järjestelmien tai ympäristöauditointijärjestelmien käyttöönotto; |
| --- | --- | --- |

(312)

Suuntaviivojen 13.2 kohta sisältää suuntaa-antavan luettelon tämän alan tukikelpoisista toimista. Tukea voidaan myöntää konsulttipalveluihin ja niiden kaltaiseen apuun, mukaan lukien tekniset tutkimukset, toteutettavuuteen ja suunnitteluun liittyvät tutkimukset sekä markkinatutkimukset, ja jotka myönnetään laadukkaiden maataloustuotteiden kehittämiseen, mukaan lukien:

—

laadunvarmistusjärjestelmien kuten ISO 9000 tai 14000 -sarjan, ja riskianalyysiin tai kriittisten kohtien analysointiin (HACCP) perustuvien järjestelmien tai ympäristöauditointijärjestelmien käyttöönotto;

| — | henkilöstön kouluttamisesta laadunvarmistus- ja HACCP-järjestelmien soveltamiseen aiheutuvat kustannukset. |
| --- | --- |

—

henkilöstön kouluttamisesta laadunvarmistus- ja HACCP-järjestelmien soveltamiseen aiheutuvat kustannukset.

Tukea voidaan myös myöntää tunnustettujen varmentamislaitosten laadunvarmistus- ja vastaaville järjestelmille ensimmäistä kertaa annetuista varmentamisista perimiin maksuihin.

| (313) | Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdan 3, 4 ja 5 alakohdassa määrätään erityisistä edellytyksistä ja rajoituksista. Komissio katsoo, että tukea ei pitäisi myöntää tuotantoprosessin kuluessa rutiininomaisesti toteutettaviin laaduntarkastuksiin eikä valmistajan toteuttamiin rutiininomaisiin tuotetarkastuksiin riippumatta siitä, suoritetaanko ne vapaaehtoisina vai pakollisina ja osana HACCP- tai vastaavaa järjestelmää. Tukea tulisi myöntää vain tarkastuksiin, joiden tekijät tai teettäjät ovat kolmansia, kuten toimivaltaisia sääntelyviranomaisia tai näiden nimissä toimivia elimiä taikka riippumattomia laitoksia, jotka vastaavat alkuperänimitysten, luonnonmukaista tuotantotapaa osoittavien merkintöjen tai laatumerkkien valvonnasta. |
| --- | --- |

(313)

Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdan 3, 4 ja 5 alakohdassa määrätään erityisistä edellytyksistä ja rajoituksista. Komissio katsoo, että tukea ei pitäisi myöntää tuotantoprosessin kuluessa rutiininomaisesti toteutettaviin laaduntarkastuksiin eikä valmistajan toteuttamiin rutiininomaisiin tuotetarkastuksiin riippumatta siitä, suoritetaanko ne vapaaehtoisina vai pakollisina ja osana HACCP- tai vastaavaa järjestelmää. Tukea tulisi myöntää vain tarkastuksiin, joiden tekijät tai teettäjät ovat kolmansia, kuten toimivaltaisia sääntelyviranomaisia tai näiden nimissä toimivia elimiä taikka riippumattomia laitoksia, jotka vastaavat alkuperänimitysten, luonnonmukaista tuotantotapaa osoittavien merkintöjen tai laatumerkkien valvonnasta.

| (314) | Tämän jakson nojalla pk-yrityksille myönnettävän tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 50:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista tai 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana, sen mukaan kumpi määrä on suurempi (ks. 13.2 kohta). |
| --- | --- |

(314)

Tämän jakson nojalla pk-yrityksille myönnettävän tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 50:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista tai 100 000:ta euroa tuensaajaa kohti kolmen vuoden aikana, sen mukaan kumpi määrä on suurempi (ks. 13.2 kohta).

| (315) | Baden-Württemberg, Niedersachsen ja Thüringen (osatoimenpiteet BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) myönsivät rahoitustukea toimitetun maidon laadun parantamiseen maidontuottajille annettavan neuvonnan ja koulutuksen avulla, maidontuottajia koskevien tietokantojen ja tarkastusten kokoamiseen ja päivittämiseen rinnan ”QM Milch” -laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton kanssa (ks. johdanto-osan 126 kappale). |
| --- | --- |

(315)

Baden-Württemberg, Niedersachsen ja Thüringen (osatoimenpiteet BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) myönsivät rahoitustukea toimitetun maidon laadun parantamiseen maidontuottajille annettavan neuvonnan ja koulutuksen avulla, maidontuottajia koskevien tietokantojen ja tarkastusten kokoamiseen ja päivittämiseen rinnan ”QM Milch” -laadunvarmistusjärjestelmien käyttöönoton kanssa (ks. johdanto-osan 126 kappale).

| (316) | Saksan viranomaisten mukaan tuki-intensiteetti oli enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista (ks. johdanto-osan 129 kappale). |
| --- | --- |

(316)

Saksan viranomaisten mukaan tuki-intensiteetti oli enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista (ks. johdanto-osan 129 kappale).

| (317) | Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen edellä mainittujen osatoimenpiteiden soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (80). |
| --- | --- |

(317)

Aloittamispäätöksessä komissio suhtautui epäillen edellä mainittujen osatoimenpiteiden soveltuvuuteen sisämarkkinoille asianomaisella ajanjaksolla (80).

80

BW 10 ja BW 11

BW 10 ja BW 11

| (318) | Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) ja Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) toteuttivat nämä kaksi osatoimenpidettä QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään osallistuvien maitoa tuottavien maatalousyritysten hyväksi (ks. johdanto-osan 131 ja 132 kappale). |
| --- | --- |

(318)

Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) ja Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) toteuttivat nämä kaksi osatoimenpidettä QM Milch -laadunvarmistusjärjestelmään osallistuvien maitoa tuottavien maatalousyritysten hyväksi (ks. johdanto-osan 131 ja 132 kappale).

| (319) | Tukea myönnettiin maitotiloilla tehtäviin tarkastuksiin ja tunnustetun sertifiointielimen tekemän ensimmäisen sertifioinnin kustannuksiin (BW 10) sekä laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönoton yhteydessä annettavasta neuvonnasta aiheutuviin kustannuksiin (BW 11) (ks. johdanto-osan 133 ja 134 kappale). Näin ollen tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(319)

Tukea myönnettiin maitotiloilla tehtäviin tarkastuksiin ja tunnustetun sertifiointielimen tekemän ensimmäisen sertifioinnin kustannuksiin (BW 10) sekä laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönoton yhteydessä annettavasta neuvonnasta aiheutuviin kustannuksiin (BW 11) (ks. johdanto-osan 133 ja 134 kappale). Näin ollen tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (320) | Tukea ei annettu valmistajien tuotantoprosessin kuluessa toteuttamiin rutiininomaisiin tuote- ja laatutarkastuksiin, jotka on suljettu tuen ulkopuolelle 13.3 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

(320)

Tukea ei annettu valmistajien tuotantoprosessin kuluessa toteuttamiin rutiininomaisiin tuote- ja laatutarkastuksiin, jotka on suljettu tuen ulkopuolelle 13.3 kohdan nojalla.

| (321) | Saksan viranomaisten mukaan menot olivat keskimäärin 106 euroa tuensaajaa kohti (ks. johdanto-osan 135 kappale), mikä on selvästi vähemmän kuin 13.2 kohdassa asetettu tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäismäärä kolmen vuoden aikana. |
| --- | --- |

(321)

Saksan viranomaisten mukaan menot olivat keskimäärin 106 euroa tuensaajaa kohti (ks. johdanto-osan 135 kappale), mikä on selvästi vähemmän kuin 13.2 kohdassa asetettu tuensaajakohtainen 100 000 euron enimmäismäärä kolmen vuoden aikana.

| (322) | Näin ollen osatoimenpiteet BW 10 ja BW 11 täyttävät vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(322)

Näin ollen osatoimenpiteet BW 10 ja BW 11 täyttävät vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut edellytykset.

NI 1

NI 1

| (323) | Niedersachsen myönsi LVMN:lle rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän (QM Milch) käyttöönottoa varten. Näin ollen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohtaa. |
| --- | --- |

(323)

Niedersachsen myönsi LVMN:lle rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän (QM Milch) käyttöönottoa varten. Näin ollen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohtaa.

| (324) | Tukea myönnettiin QM Milch -järjestelmän käyttöönoton valmistelutoimenpiteistä (neuvontapalvelut) sekä QM Milch -järjestelmän koordinoinnista ja tietokannan luomisesta aiheutuneisiin kustannuksiin (ks. johdanto-osan 137 kappale). Näin ollen tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia. |
| --- | --- |

(324)

Tukea myönnettiin QM Milch -järjestelmän käyttöönoton valmistelutoimenpiteistä (neuvontapalvelut) sekä QM Milch -järjestelmän koordinoinnista ja tietokannan luomisesta aiheutuneisiin kustannuksiin (ks. johdanto-osan 137 kappale). Näin ollen tuetut kustannukset vastaavat vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa vahvistettuja tukikelpoisia kustannuksia.

| (325) | Myönnetyn rahoituksen määrä oli 12,78 euroa tapausta kohti neuvontapalvelujen osalta ja 35 euroa maidontuottajaa kohti tilatarkastusten osalta kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 138 kappale), mikä on selvästi vähemmän kuin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa määritelty enimmäismäärä. |
| --- | --- |

(325)

Myönnetyn rahoituksen määrä oli 12,78 euroa tapausta kohti neuvontapalvelujen osalta ja 35 euroa maidontuottajaa kohti tilatarkastusten osalta kolmen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 138 kappale), mikä on selvästi vähemmän kuin vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13.2 kohdassa määritelty enimmäismäärä.

| (326) | Saksa on vahvistanut, että tilatarkastuksia koskevat tarkastukset suorittivat tai teettivät kolmannet osapuolet ja Landeskontrollverband Niedersachsen toimi riippumattomana tarkastuselimenä (ks. johdanto-osan 139 kappale). Tämä täyttää 13.3 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(326)

Saksa on vahvistanut, että tilatarkastuksia koskevat tarkastukset suorittivat tai teettivät kolmannet osapuolet ja Landeskontrollverband Niedersachsen toimi riippumattomana tarkastuselimenä (ks. johdanto-osan 139 kappale). Tämä täyttää 13.3 kohdassa asetetut vaatimukset.

| (327) | Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(327)

Näin ollen kyseinen toimenpide täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut vaatimukset.

TH 5

TH 5

| (328) | Thüringen myönsi Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht -järjestölle (TVLEV) rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönottoa varten (ks. johdanto-osan 140 kappale). Näin ollen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohtaa. |
| --- | --- |

(328)

Thüringen myönsi Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht -järjestölle (TVLEV) rahoitustukea maidontuottajien laadunvarmistusjärjestelmän käyttöönottoa varten (ks. johdanto-osan 140 kappale). Näin ollen sovelletaan vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohtaa.

| (329) | Saksan viranomaisten mukaan toimenpide otettiin käyttöön vuonna 2004 (ks. johdanto-osan 140 kappale). |
| --- | --- |

(329)

Saksan viranomaisten mukaan toimenpide otettiin käyttöön vuonna 2004 (ks. johdanto-osan 140 kappale).

| (330) | Saksan mukaan vuosina 2004–2006 tuottajille myönnettiin tukea vain alustavaan sertifiointiin. Yksittäisille tuottajille myönnetyn tuen määrä oli keskimäärin noin 83 euroa (ks. johdanto-osan 141 kappale). |
| --- | --- |

(330)

Saksan mukaan vuosina 2004–2006 tuottajille myönnettiin tukea vain alustavaan sertifiointiin. Yksittäisille tuottajille myönnetyn tuen määrä oli keskimäärin noin 83 euroa (ks. johdanto-osan 141 kappale).

| (331) | Tuetut kustannukset vastaavat 13.2 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia ja tuen määrä alittaa selvästi samassa kohdassa asetetun enimmäismäärän. |
| --- | --- |

(331)

Tuetut kustannukset vastaavat 13.2 kohdan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia ja tuen määrä alittaa selvästi samassa kohdassa asetetun enimmäismäärän.

| (332) | Näin ollen toimenpide TH 5 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

(332)

Näin ollen toimenpide TH 5 täyttää vuosien 2000–2006 suuntaviivojen 13 kohdassa asetetut vaatimukset.

| (333) | Komissio toteaa, että edellä arvioitu tuki (BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) täytti vuosien 2000–2006 suuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset ja soveltui siten sisämarkkinoille vuosina 2001–2006. |
| --- | --- |

(333)

Komissio toteaa, että edellä arvioitu tuki (BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) täytti vuosien 2000–2006 suuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset ja soveltui siten sisämarkkinoille vuosina 2001–2006.

6.4   Takaisinperintä

Takaisinperintä

| (334) | Asetuksen (EU) 2015/1589 N:o 17 artiklan 1 kohdan mukaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa. Saman asetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaan sääntöjenvastaista tukea koskevat komission toimet keskeyttävät vanhentumisajan. |
| --- | --- |

(334)

Asetuksen (EU) 2015/1589 N:o 17 artiklan 1 kohdan mukaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa. Saman asetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaan sääntöjenvastaista tukea koskevat komission toimet keskeyttävät vanhentumisajan.

| (335) | Saksan esittämän maatalousalan valtiontukia koskevan vuosikertomuksen 2010 johdosta komissio pyysi Saksaa 28 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä toimittamaan lisätietoja asianomaisesta järjestelmästä. Tällä komission toimella keskeytettiin vanhentumisaika. Edellä johdanto-osan 334 kappaleessa mainitun kymmenen vuoden vanhentumisajan mukaisesti tämä päätös koskee näin ollen 28 päivästä marraskuuta 2001 alkavaa ajanjaksoa. |
| --- | --- |

(335)

Saksan esittämän maatalousalan valtiontukia koskevan vuosikertomuksen 2010 johdosta komissio pyysi Saksaa 28 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä toimittamaan lisätietoja asianomaisesta järjestelmästä. Tällä komission toimella keskeytettiin vanhentumisaika. Edellä johdanto-osan 334 kappaleessa mainitun kymmenen vuoden vanhentumisajan mukaisesti tämä päätös koskee näin ollen 28 päivästä marraskuuta 2001 alkavaa ajanjaksoa.

| (336) | Komissio katsoo, että Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 vuosina 2002–2003 myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 289 kappale) ei sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin. |
| --- | --- |

(336)

Komissio katsoo, että Nordmilch eG:lle toimenpiteestä NI 6 vuosina 2002–2003 myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 289 kappale) ei sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin.

| (337) | Komissio katsoo myös, että toimenpiteen RP 2 tuki, jota on myönnetty pk-yritysten määritelmän piiriin kuulumattomille yrityksille, etenkin MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle, (ks. johdanto-osan 307 kappale) sekä toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 308 kappale) eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin. |
| --- | --- |

(337)

Komissio katsoo myös, että toimenpiteen RP 2 tuki, jota on myönnetty pk-yritysten määritelmän piiriin kuulumattomille yrityksille, etenkin MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle, (ks. johdanto-osan 307 kappale) sekä toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 308 kappale) eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin.

| (338) | Virallisen menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen lykkäävän vaikutuksen perusteella komissio tarkastelee toimenpidettä RP 2 1 päivästä tammikuuta 2007 lähtien 17 päivään heinäkuuta 2013 asti, jolloin komissio ilmoitti Saksalle päätöksestään aloittaa menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

(338)

Virallisen menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen lykkäävän vaikutuksen perusteella komissio tarkastelee toimenpidettä RP 2 1 päivästä tammikuuta 2007 lähtien 17 päivään heinäkuuta 2013 asti, jolloin komissio ilmoitti Saksalle päätöksestään aloittaa menettelyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla.

7.   PÄÄTELMÄT

PÄÄTELMÄT

| (339) | Komissio katsoo, että Saksa on toteuttanut sääntöjenvastaisesti kyseessä olevat tukiohjelmat, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisia. Johdanto-osan seuraavassa kappaleessa mainittuja tukitapauksia lukuun ottamatta tämä tuki soveltuu sisämarkkinoille (ks. johdanto-osan 289, 309 ja 333 kappale). |
| --- | --- |

(339)

Komissio katsoo, että Saksa on toteuttanut sääntöjenvastaisesti kyseessä olevat tukiohjelmat, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisia. Johdanto-osan seuraavassa kappaleessa mainittuja tukitapauksia lukuun ottamatta tämä tuki soveltuu sisämarkkinoille (ks. johdanto-osan 289, 309 ja 333 kappale).

| (340) | Komissio katsoo, että toimenpiteestä NI 6 Nordmilch eG:lle myönnetty tuki sekä toimenpiteestä RP 2 MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle myönnetty tuki samoin kuin toimenpiteestä RP 2 toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 290 ja 310 kappale) eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin, |
| --- | --- |

(340)

Komissio katsoo, että toimenpiteestä NI 6 Nordmilch eG:lle myönnetty tuki sekä toimenpiteestä RP 2 MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle myönnetty tuki samoin kuin toimenpiteestä RP 2 toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn myönnetty tuki (ks. johdanto-osan 290 ja 310 kappale) eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä tuki on perittävä takaisin,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Saksan 28 päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana (toimenpiteet BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10, BW 10, BW 11, NI 1 ja TH 5) ja 1 päivän tammikuuta 2007 ja 17 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana (toimenpide RP 2) SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntämä sääntöjenvastainen valtiontuki soveltuu sisämarkkinoille lukuun ottamatta 2 artiklassa mainittua tukea.

2 artikla

Saksan vuosina 2002 ja 2003 Nordmilch eG:lle osana toimenpidettä NI 6 SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntämä valtiontuki ei sovellu sisämarkkinoille.

Saksan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 17 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana toimenpiteestä RP 2 pk-yritysten määritelmän piiriin kuulumattomille yrityksille, etenkin MUH Arla eG:lle ja Hochwald Foods GmbH:lle, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntämä tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

Saksan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 17 päivän heinäkuuta 2013 välisenä aikana toimenpiteestä RP 2 toistuvaan osallistumiseen tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti myöntämä tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

3 artikla

Edellä 2 artiklassa tarkoitetun järjestelmän perusteella myönnetyt yksittäiset tuet eivät ole valtiontukea, jos ne tuen myöntämisajankohtana täyttivät neuvoston asetuksen (EU) 2015/1588 (81) 2 artiklan nojalla hyväksytyssä asetuksessa vahvistetut edellytykset ja tätä asetusta sovellettiin tuen myöntämisajankohtana.

4 artikla

Edellä 2 artiklassa tarkoitetun järjestelmän mukaisesti myönnetyt yksittäiset tuet, jotka tuen myöntämisajankohtana täyttävät asetuksen (EU) 2015/1588 1 artiklan nojalla annetuissa asetuksissa tai muissa hyväksytyissä tukiohjelmissa tarkoitetut edellytykset, soveltuvat sisämarkkinoille tämäntyyppiseen tukeen sovellettavaan tuen enimmäisintensiteettiin asti.

5 artikla

1.   Saksan liittotasavallan on perittävä tuensaajilta takaisin edellä 2 artiklassa tarkoitettujen tukijärjestelmien puitteissa myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki.

2.   Takaisinperittävästä määrästä on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajan käyttöön, sen takaisinperintään asti.

3.   Korot on laskettava asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 271/2008 (82) mukaisesti.

4.   Saksan on peruutettava kaikki edellä 2 artiklassa tarkoitettujen tukiohjelmien mukaiset maksamattomat tukimaksut tämän päätöksen hyväksymispäivästä alkaen.

6 artikla

1.   Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen tukiohjelmien nojalla myönnetty tuki on perittävä välittömästi takaisin.

2.   Saksan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

7 artikla

1.   Saksan on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavat tiedot:

| a) | luettelo tuensaajista, jotka ovat saaneet tukea 2 artiklassa tarkoitettujen tukijärjestelmien nojalla, ja kunkin tuensaajan kyseisten järjestelmien nojalla saaman tuen kokonaismäärä; |
| --- | --- |

a)

luettelo tuensaajista, jotka ovat saaneet tukea 2 artiklassa tarkoitettujen tukijärjestelmien nojalla, ja kunkin tuensaajan kyseisten järjestelmien nojalla saaman tuen kokonaismäärä;

| b) | kultakin tuensaajalta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (pääoma ja korot); |
| --- | --- |

b)

kultakin tuensaajalta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (pääoma ja korot);

| c) | yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi; |
| --- | --- |

c)

yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

| d) | asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin. |
| --- | --- |

d)

asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.

2.   Saksan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kun 2 artiklassa tarkoitettujen tukijärjestelmien nojalla myönnetyn tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Jos komissio sitä pyytää, Saksan on toimitettava viipymättä kaikki tiedot toimenpiteistä, jotka se on jo toteuttanut tai joita se suunnittelee tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi. Sen on myös annettava tarkat tiedot tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.

8 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Saksan edellytetään viipymättä toimittavan tuensaajille jäljennöksen tästä päätöksestä.

Tehty Brysselissä 29 päivänä toukokuuta 2017

Komission puolesta

Phil HOGAN

Komission jäsen

---

(1)  EY:n perustamissopimuksen 87 artiklasta tuli 1 päivänä joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 107 artikla ja 88 artiklasta SEUT-sopimuksen 108 artikla. Kyseisten artiklojen määräykset ovat asiasisällöltään samat. Tässä päätöksessä viittauksia SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan on tarvittaessa pidettävä viittauksina EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan.

1

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan unionin perustamissopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

2

(3)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9). Tällä neuvoston asetuksella kumottiin 14 päivänä marraskuuta 2015 asetus (EY) N:o 659/1999 ja korvattiin kyseiset säännöt. Asetuksen (EU) 2015/1589 35 artiklan mukaisesti viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina asetukseen (EU) 2015/1589 kyseisen asetuksen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

3

(4)  Ks. alaviite 3.

4

(5)  Viimeksi 31 päivänä elokuuta 2015 annetun asetuksen 397 §:llä (BGBl. I, s. 1474).

5

(6)  S. 34–36.

6

(7)  Komission asetus (EY) N:o 1857/2006, annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuotannon alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen ja asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta (EUVL L 358, 16.12.2006, s. 3).

7

(8)  Maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevat suuntaviivat vuosiksi 2007–2013 (EUVL C 319, 27.12.2006, s. 1).

8

(9)  S. 37–39.

9

(10)  S. 38.

10

(11)  S. 43.

11

(12)  S. 47.

12

(13)  
  EYVL C 28, 1.2.2000, s. 2.

13

(14)  S. 39–40.

14

(15)  S. 40–41.

15

(16)  
  27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyt huomautukset, s. 47.

16

(17)  Syyskuussa 2013 toimitetut huomautukset, s. 41–42.

17

(18)  S. 43–47.

18

(19)  S. 43–47.

19

(20)  S. 55.

20

(21)  S. 56.

21

(22)  Tässä suhteessa Saksan viranomaiset vakuuttivat, että tuensaajille ei ollut annettu oikeudellisesti sitovia sitoumuksia vuonna 2001 (tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona).

22

(23)  S. 43.

23

(24)  S. 58–59.

24

(25)  S. 70–74.

25

(26)  S. 76.

26

(27)  Helmikuussa 2013 toimitetut huomautukset.

27

(28)  Rheinland-Pfalzin myynninedistämistoimien oikeusperusta on vahvistettu päätöksessä N:o 381/2009 valtiontuesta ”Agrarmarketingmaßnahmen in Rheinland-Pfalz”.

28

(29)  S. 43.

29

(30)  
  27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyt huomautukset, s. 48.

30

(31)  S. 80.

31

(32)  S. 82.

32

(33)  S. 83.

33

(34)  S. 84.

34

(35)  S. 85.

35

(36)  
  EUVL C 319, 27.12.2006, s. 1.

36

(37)  Komission asetus (EY) N:o 70/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta 2001, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33).

37

(38)  Komission asetus (EY) N:o 800/2008, annettu 6 päivänä elokuuta 2008, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) kumottiin 1 päivänä heinäkuuta 2014 komission asetuksella (EU) N:o 651/2014, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 187, 26.6.2014, s. 1).

38

(39)  Aloittamispäätöksen 244 kohta.

39

(40)  S. 77.

40

(41)  Tämä asetus kumottiin 1 päivänä heinäkuuta 2014 komission asetuksella (EU) N:o 702/2014, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 193, 1.7.2014, s. 1).

41

(42)  Maidon QM Milch -laadunhallintajärjestelmä on maidontuottajille ja meijereille asetettu koko maan laajuinen yritysten välinen maidontuotannon standardi, joka tunnustettiin sertifiointitestauksen perustaksi.

42

(43)  Aloittamispäätöksen 66 kohta.

43

(44)  Aloittamispäätöksen 253 kohta.

44

(45)  S. 11.

45

(46)  
  20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyt huomautukset, s. 12.

46

(47)  
  20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyt huomautukset, s. 12.

47

(48)  Syyskuussa 2013 toimitetut huomautukset, s. 50.

48

(49)  S. 50.

49

(50)  
  20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyt huomautukset, s. 83–84.

50

(51)  3.3 jakso.

51

(52)  Komissio sai Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V.:ltä huomautuksia kaikista toimenpiteistä, joita rahoitetaan maitomaksulla, eikä pelkästään tässä käsiteltävänä olevista osatoimenpiteistä. Järjestön mukaan kyseessä ei ollut tuki. Täydellinen kuvaus näistä huomautuksista on komission päätöksessä (EU) 2015/2432, annettu 18 päivänä syyskuuta 2015, Saksan maito- ja rasvalain nojalla maidon laatutarkastuksille myönnetystä valtiontuesta SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) (EUVL L 334, 22.12.2015, s. 23).

52

(53)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.11.2003, Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie v. GEMO, C-126/01, ECLI:EU:C:2003:622, 23 kohta.

53

(54)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.11.2003, Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie v. GEMO, C-126/01, ECLI:EU:C:2003:622, 24 kohta.

54

(55)  Esimerkiksi Niedersachsenissa: 26 päivänä marraskuuta 2004 annettu asetus maitoteollisuudelta perittävästä maksusta (Niedersachsenin virallinen lehti nro 36/2004, s. 519), sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä joulukuuta 2005 annetun asetuksen 6 artiklalla (Niedersachsenin virallinen lehti nro 31/2005, s. 475).

55

(56)  Unionin tuomioistuimen tuomio 30.5.2013, Doux Élevage SNC ja Coopérative agricole UKL-ARREE v. Ministère de l'Agriculture, C-677/11, ECLI:EU:C:2013:348, 32, 35 ja 38 kohta.

56

(57)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.9.1980, Philip Morris Holland BV v. komissio, C-730/79, ECLI:EU:C:1980:209, 11 ja 12 kohta.

57

(58)  Ks. erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 13.7.1988, Ranska v. komissio, C-102/87, ECLI:EU:C:1988:391, 19 kohta.

58

(59)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 927/2012, tehty 9 päivänä lokakuuta 2012, tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta (EUVL L 304, 31.10.2012, s. 1).

59

(60)

60

Lähde: Eurostat

(61)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin perustamissopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

61

(62)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.2002, Gibraltar v. komissio, T-195/01 ja T-207/01, ECLI:EU:T:2002:111, 111 kohta.

62

(63)  Ks. johdanto-osan 17 kappale.

63

(64)  Baijeri: Verordnung über eine Umlage für Milch (maitomaksusta annettu asetus), 30.6.1983 (GVBL, s. 547); Baden-Württemberg: Verordnung über die Erhebung von milchwirtschaftlichen Umlagen (asetus maitoteollisuuteen liittyvien maksujen perimisestä), 18.5.2004 (GBl., s. 350, 355); Nordrhein-Westfalen: Verordnung über Umlagen zur Förderung der Milchwirtschaft (asetus maitoteollisuutta tukevista maksuista), 30.11.1965 (GV. NW. 1965, s. 349); Rheinland-Pfalz: Landesverordnung zur Durchführung des Milch- und Fettgesetzes (osavaltion asetus maito- ja rasvalain täytäntöönpanosta), 16.8.1960 (GVBl., s. 218, BS 7842–2); Brandenburg: Verordnung zur Übertragung der Ermächtigungen zum Erlass von Rechtsverordnungen nach dem Milch- und Fettgesetz (asetus maito- ja rasvalain nojalla siirretyn toimivallan täytäntöönpanosta – ÜErmVO), 5.12.1992 (GVBl.II/92, [No 72], s. 764); Hessen: Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft (asetus maksun keräämisestä maitoteollisuuden edistämiseksi), 1.12.1981 (GVBl. I 1981, a. 427); Saarland: Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft (asetus maksun perimisestä maitoalalla), 9.12.1982 (virallinen lehti 1982, s. 1007); Thüringen: Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft (Thüringenin asetus maksun keräämisestä maitoteollisuuden edistämiseksi), 27.11.2001 (GVBl. 2000, 20). Niedersachsenissa maitomaksu otettiin käyttöön 6.7.1951 annetulla määräyksellä maitoalalla kerättävästä maksusta, sellaisena kuin se on muutettuna 25.3.1952 annetulla määräyksellä (Niedersachsenin virallinen lehti, Sb. I, s. 689). Maksun kerääminen valtiontuen kannalta merkityksellisenä ajanjaksona perustui kuitenkin 22.5.1973 annettuun asetukseen maitoalalla kerättävästä maksusta (Niedersachsenin virallinen lehti, s. 179), ja maksulla kerättyjen varojen käyttöä säänneltiin 8. marraskuuta 1985 annetuilla osavaltion suuntaviivoilla avustusten myöntämisestä Niedersachsenin maitoteollisuuden tukemiseksi maito- ja rasvalain 22 §:n 2 momentin nojalla (Niedersachsenin virallinen lehti nro 43/1985).

64

(65)  
  EYVL C 119, 22.5.2002, s. 22.

65

(66)  Vuosien 2000–2006 suuntaviivojen saksankielinen toisinto sisältää kattavan luettelon tukikelpoisista kustannuksista. Suuntaviivat laadittiin kuitenkin alun perin englanniksi, ja englanninkielisessä toisinnossa samat tukikelpoiset kustannukset mainitaan esimerkkeinä eikä kattavana luettelona. Sama koskee myös ranskankielistä toisintoa.

66

(67)  Aloittamispäätöksen 235 ja 236 kohta; tästä syystä komissio viittasi aloittamispäätöksen 236 kohdassa vuosien 2000–2006 suuntaviivojen saksankieliseen toisintoon ja katsoi, että 14.1 kohdan nojalla tukea voidaan myöntää vain uusien menetelmien levittämiseen (ks. alaviite 71).

67

(68)  Ks. tämän päätöksen alaviite 24.

68

(69)  Luvut vuodelta 2009; lähde: http://www.nordmilch.de/unternehmen/geschichte/. Nordmilch GmbH ja Humana Milchindustrie GmbH sulautuivat huhtikuussa 2011 DMK Deutsches Milchkontor GmbH:ksi.

69

(70)  
  EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.

70

(71)  Saksa totesi 27 päivänä helmikuuta 2015 päivätyissä huomautuksissaan, että tämän tuen takaisinperimistä oli jo tutkittu (ks. johdanto-osan 68 kappale).

71

(72)  MILAG vahvisti tämän myös toimenpiteen RP 5 suhteen 10 päivänä helmikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan (ks. johdanto-osan 153 kappale).

72

(73)  Ks. alaviite 79.

73

(74)  Nykyisin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohta.

74

(75)  Asetus (EY) N:o 800/2008 kumottiin asetuksella (EU) N:o 651/2014 1 päivänä heinäkuuta 2014.

75

(76)  Aloittamispäätöksen 244 kohta.

76

(77)

77

Lähde: http://www.arlafoods.de/ubersicht/presse/2012/pressrelease/eu-genehmigt-fusion-der-milch-union-hocheifel-und-arla-836614/

Lähde:

(78)

78

Lähde: https://www.hochwald.de/de/unternehmen/zahlen-fakten.html

Lähde:

(79)  Vuosien 2007–2013 suuntaviivojen 9 kohdassa viitataan tässä yhteydessä asetuksen (EY) N:o 70/2001 liitteeseen I, joka korvattiin 29 päivänä elokuuta 2008 asetuksen (EY) N:o 800/2008 liitteellä I.

79

(80)  Aloittamispäätöksen 253 kohta.

80

(81)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1588, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 1).

81

(82)  Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).

82

---

SUOSITUKSET

| 19.12.2017 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 339/83 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 339/83

---

KOMISSION SUOSITUS (EU) 2017/2338,

annettu 16 päivänä marraskuuta 2017,

palauttamistoimenpiteitä varten laaditusta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitetusta yhteisestä ”palauttamiskäsikirjasta”

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/115/EY (1) vahvistetaan jäsenvaltioissa sovellettavat yhteiset vaatimukset ja menettelyt laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/115/EY (1) vahvistetaan jäsenvaltioissa sovellettavat yhteiset vaatimukset ja menettelyt laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi.

| (2) | On syytä varmistaa, että kyseisiä vaatimuksia ja menettelyjä noudatetaan jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti. Sen vuoksi komission 1 päivänä lokakuuta 2015 antamalla suosituksella C(2015) 6250 (2) vahvistettiin palauttamistoimenpiteitä varten laadittu, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitettu yhteinen ”palauttamiskäsikirja”, johon sisältyy yhteisiä ohjeita, parhaita käytäntöjä ja suosituksia. Palauttamiskäsikirjaa on syytä päivittää laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamisen alalla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

On syytä varmistaa, että kyseisiä vaatimuksia ja menettelyjä noudatetaan jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti. Sen vuoksi komission 1 päivänä lokakuuta 2015 antamalla suosituksella C(2015) 6250 (2) vahvistettiin palauttamistoimenpiteitä varten laadittu, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitettu yhteinen ”palauttamiskäsikirja”, johon sisältyy yhteisiä ohjeita, parhaita käytäntöjä ja suosituksia. Palauttamiskäsikirjaa on syytä päivittää laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamisen alalla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi.

| (3) | Maaliskuun 7 päivänä 2017 annetussa komission suosituksessa C(2017) 1600 (3) annetaan ohjeistusta siitä, miten direktiivin 2008/115/EY säännöksiä olisi sovellettava, jotta palauttamismenettelyistä saataisiin tuloksellisempia, ja kehotetaan jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin palauttamisen oikeudellisten ja käytännön esteiden poistamiseksi. Kyseinen suositus olisi otettava huomioon palauttamiskäsikirjassa. |
| --- | --- |

(3)

Maaliskuun 7 päivänä 2017 annetussa komission suosituksessa C(2017) 1600 (3) annetaan ohjeistusta siitä, miten direktiivin 2008/115/EY säännöksiä olisi sovellettava, jotta palauttamismenettelyistä saataisiin tuloksellisempia, ja kehotetaan jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin palauttamisen oikeudellisten ja käytännön esteiden poistamiseksi. Kyseinen suositus olisi otettava huomioon palauttamiskäsikirjassa.

| (4) | Palauttamiskäsikirjassa olisi huomioitava direktiiviä 2008/115/EY koskeva Euroopan unionin tuomioistuimen viimeaikainen oikeuskäytäntö. |
| --- | --- |

(4)

Palauttamiskäsikirjassa olisi huomioitava direktiiviä 2008/115/EY koskeva Euroopan unionin tuomioistuimen viimeaikainen oikeuskäytäntö.

| (5) | Palauttamiskäsikirja olisi osoitettava kaikille niille jäsenvaltioille, joita direktiivi 2008/115/EY sitoo. |
| --- | --- |

(5)

Palauttamiskäsikirja olisi osoitettava kaikille niille jäsenvaltioille, joita direktiivi 2008/115/EY sitoo.

| (6) | Palauttamista koskevien unionin yhteisten vaatimusten yhdenmukaisen noudattamisen tehostamiseksi palauttamiskäsikirjan olisi oltava pääasiallinen palauttamistoimenpiteiden ja koulutuksen väline, |
| --- | --- |

(6)

Palauttamista koskevien unionin yhteisten vaatimusten yhdenmukaisen noudattamisen tehostamiseksi palauttamiskäsikirjan olisi oltava pääasiallinen palauttamistoimenpiteiden ja koulutuksen väline,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

| 1. | Liitteenä olevalla palauttamiskäsikirjalla olisi korvattava komission suosituksen C(2015) 6250 liitteessä oleva palauttamiskäsikirja. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Jäsenvaltioiden olisi toimitettava palauttamiskäsikirja palauttamiseen liittyviä tehtäviä suorittaville toimivaltaisille viranomaisilleen ja ohjeistettava kyseisiä viranomaisia käyttämään sitä pääasiallisena välineenä kyseisiä tehtäviä suorittaessaan. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Palauttamiskäsikirjaa olisi käytettävä koulutettaessa palauttamiseen liittyviä tehtäviä suorittavaa henkilöstöä sekä asiantuntijoita, jotka osallistuvat neuvoston asetuksella (EU) N:o 1053/2013 (4) perustetun arviointi- ja valvontamekanismin toimintaan. Kyseisellä mekanismilla varmistetaan Schengenin säännöstön soveltaminen jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

3.

Tehty Brysselissä 16 päivänä marraskuuta 2017.

Komission puolesta

Dimitris AVRAMOPOULOS

Komission jäsen

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98).

1

(2)  Komission suositus C(2015) 6250, annettu 1 päivänä lokakuuta 2015, palauttamistoimenpiteitä varten laaditusta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitetusta yhteisestä ”palauttamiskäsikirjasta”.

2

(3)  Komission suositus C(2017) 1600, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2017, palauttamisten tuloksellisuuden lisäämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY täytäntöönpanon yhteydessä.

3

(4)  Neuvoston asetus (EU) N:o 1053/2013, annettu 7 päivänä lokakuuta 2013, arviointi- ja valvontamekanismin perustamisesta Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamista varten ja toimeenpanevan komitean 16 päivänä syyskuuta 1998 pysyvän Schengenin arviointi- ja soveltamiskomitean perustamisesta tekemän päätöksen kumoamisesta (EUVL L 295, 6.11.2013, s. 27).

4

---

LIITE

PALAUTTAMISKÄSIKIRJA

| 1. | MÄÄRITELMÄT | 87 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Kolmansien maiden kansalaiset | 87 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | Laiton oleskelu | 88 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.3 | Palauttaminen | 90 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 1.4 | Palauttamispäätös | 90 |
| --- | --- | --- |

1.4

| 1.5 | Maastapoistamismääräys | 91 |
| --- | --- | --- |

1.5

| 1.6 | Pakenemisen vaara | 91 |
| --- | --- | --- |

1.6

| 1.7 | Vapaaehtoinen paluu | 93 |
| --- | --- | --- |

1.7

| 1.8 | Haavoittuvassa asemassa olevat henkilöt | 94 |
| --- | --- | --- |

1.8

| 2. | SOVELTAMISALA | 94 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Rajatapaukset – 2 artiklan 2 kohdan a alakohta | 95 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Erityistakeet rajatapauksille | 96 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.3 | Rikosoikeus- ja luovuttamistapaukset | 97 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 3. | SUOTUISAMMAT SÄÄNNÖKSET | 98 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | MAAHANMUUTTOSÄÄNTÖJEN RIKKOMISTA KOSKEVAT SEURAAMUKSET | 98 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | KIINNIOTTO JA VELVOLLISUUS TEHDÄ PALAUTTAMISPÄÄTÖS | 100 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Kiinniotto maastalähtötarkastuksen aikana | 102 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Toisen jäsenvaltion tekemän palauttamispäätöksen saajat | 102 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.3 | Suhde Dublinin sääntöihin | 103 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.4 | Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, jolla on oleskeluoikeus toisessa jäsenvaltiossa | 104 |
| --- | --- | --- |

5.4

| 5.5 | Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, johon sovelletaan voimassa olevia jäsenvaltioiden välisiä kahdenvälisiä sopimuksia | 106 |
| --- | --- | --- |

5.5

| 5.6 | Laittomasti oleskeleva humanitaarisesta (tai muusta) syystä oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan saanut kolmannen maan kansalainen | 107 |
| --- | --- | --- |

5.6

| 5.7 | Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, jonka oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan uusimismenettely on vireillä | 107 |
| --- | --- | --- |

5.7

| 5.8 | Laillista maahanmuuttoa koskevien direktiivien erityissäännöt takaisinotosta jäsenvaltioiden välillä unionin sisäiseen liikkuvuuteen liittyvissä tapauksissa | 108 |
| --- | --- | --- |

5.8

| 6. | VAPAAEHTOINEN PALUU | 108 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1 | Vapaaehtoista poistumista varten määrätyn ajan pidentäminen | 109 |
| --- | --- | --- |

6.1

| 6.2 | Vapaaehtoista paluuta edeltävät velvoitteet | 110 |
| --- | --- | --- |

6.2

| 6.3 | Vastakkaiset näkökohdat | 110 |
| --- | --- | --- |

6.3

| 6.4 | Säännösten noudattaminen käytännössä – kauttakulku maitse | 111 |
| --- | --- | --- |

6.4

| 6.5 | Säännösten noudattaminen käytännössä – kauttakulku lentoteitse | 112 |
| --- | --- | --- |

6.5

| 6.6 | Vapaaehtoisen paluun rekisteröinti | 113 |
| --- | --- | --- |

6.6

| 7. | MAASTAPOISTAMINEN | 113 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1 | Lentoteitse tapahtuva maastapoistaminen | 115 |
| --- | --- | --- |

7.1

| 7.2 | Kauttakulku lentoteitse | 118 |
| --- | --- | --- |

7.2

| 7.3 | Lentoteitse tapahtuva yhteinen maastapoistaminen | 118 |
| --- | --- | --- |

7.3

| 7.4 | Euroopan raja- ja merivartioviraston koordinoimat palauttamisoperaatiot | 119 |
| --- | --- | --- |

7.4

| 8. | PAKKOON PERUSTUVAN PALUUN VALVONTA | 119 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | MAASTAPOISTAMISEN LYKKÄÄMINEN | 120 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | ILMAN HUOLTAJAA OLEVIEN ALAIKÄISTEN PALAUTTAMINEN | 121 |
| --- | --- | --- |

10.

| 10.1 | Asianmukaisten elinten tarjoama apu | 122 |
| --- | --- | --- |

10.1

| 10.2 | Alaikäisen palauttaminen perheenjäsenelle tai nimetylle holhoojalle tai asianmukainen vastaanotto | 123 |
| --- | --- | --- |

10.2

| 11. | MAAHANTULOKIELLOT | 123 |
| --- | --- | --- |

11.

| 11.1 | EU:n laajuinen vaikutus | 124 |
| --- | --- | --- |

11.1

| 11.2 | SIS II -järjestelmän käyttö | 125 |
| --- | --- | --- |

11.2

| 11.3 | Menettelytapakysymykset | 125 |
| --- | --- | --- |

11.3

| 11.4 | Syyt maahantulokiellon määräämiseen | 125 |
| --- | --- | --- |

11.4

| 11.5 | Maahantulokieltojen kesto | 126 |
| --- | --- | --- |

11.5

| 11.6 | Maahantulokieltojen kumoaminen, lyhentäminen ja lykkääminen | 127 |
| --- | --- | --- |

11.6

| 11.7 | Seuraamukset maahantulokiellon rikkomisesta | 128 |
| --- | --- | --- |

11.7

| 11.8 | Jäsenvaltioiden väliset neuvottelut | 128 |
| --- | --- | --- |

11.8

| 11.9 | Aikaisemmat maahantulokiellot | 129 |
| --- | --- | --- |

11.9

| 12. | MENETTELYLLISET TAKEET | 130 |
| --- | --- | --- |

12.

| 12.1 | Oikeus hyvään hallintoon ja oikeus tulla kuulluksi | 130 |
| --- | --- | --- |

12.1

| 12.2 | Palauttamiseen liittyvät päätökset | 131 |
| --- | --- | --- |

12.2

| 12.3 | Päätöksien muoto ja kääntäminen | 133 |
| --- | --- | --- |

12.3

| 12.4 | Oikeussuojakeinot | 134 |
| --- | --- | --- |

12.4

| 12.5 | Kielellinen apu ja maksuton oikeusapu | 135 |
| --- | --- | --- |

12.5

| 13. | ENNEN PALAUTTAMISTA SOVELLETTAVAT SUOJALAUSEKKEET | 137 |
| --- | --- | --- |

13.

| 13.1 | Kirjallinen vahvistus | 138 |
| --- | --- | --- |

13.1

| 13.2 | Laittoman aseman pitkittyminen | 138 |
| --- | --- | --- |

13.2

| 14. | SÄILÖÖNOTTO | 139 |
| --- | --- | --- |

14.

| 14.1 | Säilöönoton oikeuttavat olosuhteet | 139 |
| --- | --- | --- |

14.1

| 14.2 | Säilöönoton muoto ja alustava tarkastelu | 142 |
| --- | --- | --- |

14.2

| 14.3 | Säilöönoton säännöllinen arviointi | 142 |
| --- | --- | --- |

14.3

| 14.4 | Säilöönoton päättäminen | 143 |
| --- | --- | --- |

14.4

| 14.4.1 | Kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei ole | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.1

| 14.4.2 | Säilöönoton enimmäiskeston saavuttaminen | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.2

| 14.5 | Palautettavien henkilöiden uusi säilöönotto | 146 |
| --- | --- | --- |

14.5

| 14.6 | Lievempien keinojen käyttäminen säilöönoton päättämisen jälkeen | 146 |
| --- | --- | --- |

14.6

| 15. | SÄILÖÖNOTON EDELLYTYKSET | 146 |
| --- | --- | --- |

15.

| 15.1 | Poliisin aluksi suorittama säilöönotto | 146 |
| --- | --- | --- |

15.1

| 15.2 | Erityisten säilöönottolaitosten pääsääntöinen käyttö | 147 |
| --- | --- | --- |

15.2

| 15.3 | Erottaminen tavallisista vangeista | 148 |
| --- | --- | --- |

15.3

| 15.4 | Säilöönoton aineelliset olosuhteet | 148 |
| --- | --- | --- |

15.4

| 16. | ALAIKÄISTEN JA PERHEIDEN SÄILÖÖNOTTO | 153 |
| --- | --- | --- |

16.

| 17. | HÄTÄTILANTEET | 155 |
| --- | --- | --- |

17.

| 18. | SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ, TULKINTA JA SIIRTYMÄKAUDEN JÄRJESTELYT | 156 |
| --- | --- | --- |

18.

| 19. | LÄHTEET JA VIITEASIAKIRJAT | 157 |
| --- | --- | --- |

19.

| 20. | LYHENTEET | 159 |
| --- | --- | --- |

20.

JOHDANTO

Tämä palauttamiskäsikirja toimii ohjeena palauttamistehtävissä toimiville toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, kuten poliisille, rajavartijoille, maahanmuuttoviranomaisille sekä säilöönottolaitosten ja valvontaelinten henkilöstölle.

Käsikirjassa käsitellään jäsenvaltioissa noudatettavia vaatimuksia ja menettelyjä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi, ja se perustuu asiaa koskeviin unionin säädöksiin, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2008/115/EY (1), jäljempänä ’palauttamisdirektiivi’. Palauttamismenettelyt liittyvät käytännössä usein muihin menettelyihin (turvapaikkamenettelyt, rajatarkastusmenettelyt, maahantulo-, oleskelu- tai asumisoikeuteen johtavat menettelyt), joihin sovelletaan niitä koskevaa unionin ja kansallista lainsäädäntöä. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi varmistettava näihin menettelyihin osallistuvien viranomaisten välinen tiivis yhteistyö.

Käsikirjan ensimmäinen versio (2) hyväksyttiin lokakuussa 2015. Nykyinen vuonna 2017 tarkistettu versio perustuu 7. maaliskuuta 2017 annettuun komission suositukseen (3) ja sisältää kansallisille viranomaisille tarkoitettuja lisäohjeita siitä, miten palauttamisdirektiivin säännöillä voidaan parantaa palauttamisjärjestelmän tuloksellisuutta varmistaen samalla perusoikeuksien täysimääräinen toteutuminen.

Asianmukaisten vaatimusten ja menettelyjen lisäksi toimiva palauttamisjärjestelmä edellyttää toimivaltuuksien virtaviivaista ja hyvin yhdennettyä organisointia kansallisella tasolla. Tämä tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on kyettävä ottamaan palauttamiseen liittyviin menettelyihin mukaan kaikki niihin liittyvät toimijat (esim. lainvalvonta- ja maahanmuuttoviranomaiset, oikeusviranomaiset, lastensuojeluviranomaiset, terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut sekä säilöönottolaitosten henkilöstö) ja koordinoimaan niiden toimet niiden tehtävien ja toimivaltuuksien mukaisesti, jotta yksittäiset palautukset voidaan hoitaa nopeasti ja riittävän monialaisesti. Kansallisten palauttamisjärjestelmien tukena on oltava riittävästi koulutettua ja pätevää henkilökuntaa, joka voidaan mobilisoida nopeasti ja tarvittaessa joka päivä vuorokauden ympäri erityisesti silloin, kun palauttamismenettelyjen täytäntöönpanotaakka kasvaa. Tarvittaessa henkilökuntaa on voitava lähettää unionin ulkorajoille, jotta muuttopaineeseen voidaan reagoida välittömästi. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava operatiivisten tietojen jatkuva vaihtaminen Euroopan raja- ja merivartioviraston ja muiden jäsenvaltioiden kanssa. Jäsenvaltiot voivat myös hyödyntää Euroopan raja- ja merivartioviraston teknistä ja operatiivista tukea.

Jotta palauttamisjärjestelmillä voitaisiin vastata haasteisiin, jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti palauttamisdirektiivissä säädettyä joustoa sekä säännöllisesti tarkistettava ja mukautettava palauttamisrakenteitaan ja -valmiuksiaan, jotta ne vastaisivat todellisia tarpeita ja olisivat tuloksellisia.

Tällä käsikirjalla ei luoda jäsenvaltioille mitään oikeudellisesti sitovia velvoitteita eikä uusia oikeuksia ja velvollisuuksia. Se perustuu suurelta osin jäsenvaltioiden ja komission työhön palauttamisdirektiiviä 2008/115/EY käsittelevässä yhteyskomiteassa vuosina 2009–2017, ja siihen on koottu järjestelmällisesti ja tiivistetysti komiteassa käydyt keskustelut. Ne eivät välttämättä ilmennä jäsenvaltioiden yksimielisyyttä säännösten tulkinnasta.

Käsikirjassa esitettyjä tulkintoja täydennetään ohjeilla viime aikoina esiin tulleista kysymyksistä (esim. Euroopan unionin tuomioistuimen uudet tuomiot ja kansainväliset normit). Ainoastaan säädökset, joihin käsikirja perustuu tai joihin siinä viitataan, ovat oikeudellisesti sitovia, ja ainoastaan niihin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa. Vain Euroopan unionin tuomioistuin voi antaa oikeudellisesti sitovia tulkintoja unionin oikeudesta.

1.   MÄÄRITELMÄT

1.1   Kolmansien maiden kansalaiset

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 1 kohta; Schengenin rajasäännöstö (4) – 2 artiklan 5 kohta

Henkilö, joka ei ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen ja jolla ei ole Schengenin rajasäännöstön 2 artiklan 5 kohdassa määriteltyä oikeutta vapaaseen liikkumiseen yhteisössä.

Seuraavia henkilöryhmiä ei katsota kolmansien maiden kansalaisiksi:

| — | henkilöt, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 20 artiklan 1 kohdassa (aikaisemmin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohta) tarkoitettuja unionin kansalaisia, eli henkilöitä, joilla on EU:n jäsenvaltion kansalaisuus (5) |
| --- | --- |

—

henkilöt, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 20 artiklan 1 kohdassa (aikaisemmin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohta) tarkoitettuja unionin kansalaisia, eli henkilöitä, joilla on EU:n jäsenvaltion kansalaisuus (5)

| — | ETA:n/Sveitsin kansalaiset |
| --- | --- |

—

ETA:n/Sveitsin kansalaiset

| — | unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka käyttävät SEUT-sopimuksen 21 artiklan Euroopan parlamentin ja neuvoston tai direktiivin 2004/38/EY (6) mukaista oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen |
| --- | --- |

—

unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka käyttävät SEUT-sopimuksen 21 artiklan Euroopan parlamentin ja neuvoston tai direktiivin 2004/38/EY (6) mukaista oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen

| — | ETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäsenet, joilla on samanlainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla. |
| --- | --- |

—

ETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäsenet, joilla on samanlainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla.

Kaikki muut henkilöt, mukaan lukien valtiottomat henkilöt (7), katsotaan kolmannen maan kansalaisiksi.

Lisäselvennys:

| — | EU:n/ETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäseniä, joilla on oikeus tulla vastaanottavaan jäsenvaltioon ja oleskella siellä kyseisen unionin kansalaisen kanssa, ovat kansalaisuudestaan riippumatta seuraavat henkilöt:






  a) | puoliso tai, jos rekisteröity parisuhde rinnastetaan vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä avioliittoon, kumppani, jonka kanssa EU:n jäsenvaltion, ETA-maan tai Sveitsin kansalainen on rekisteröinyt parisuhteen jonkin jäsenvaltion lainsäädännön nojalla |
| --- | --- | --- |

—

EU:n/ETA:n/Sveitsin kansalaisten perheenjäseniä, joilla on oikeus tulla vastaanottavaan jäsenvaltioon ja oleskella siellä kyseisen unionin kansalaisen kanssa, ovat kansalaisuudestaan riippumatta seuraavat henkilöt:

a)

puoliso tai, jos rekisteröity parisuhde rinnastetaan vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä avioliittoon, kumppani, jonka kanssa EU:n jäsenvaltion, ETA-maan tai Sveitsin kansalainen on rekisteröinyt parisuhteen jonkin jäsenvaltion lainsäädännön nojalla

| b) | unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa alle 21-vuotiaat jälkeläiset suoraan alenevassa polvessa ja heidän huollettavanaan olevat henkilöt |
| --- | --- |

b)

unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa alle 21-vuotiaat jälkeläiset suoraan alenevassa polvessa ja heidän huollettavanaan olevat henkilöt

| c) | unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa huollettavana olevat sukulaiset suoraan ylenevässä polvessa. |
| --- | --- |

c)

unionin kansalaisen tai hänen aviopuolisonsa tai rekisteröidyn kumppaninsa huollettavana olevat sukulaiset suoraan ylenevässä polvessa.

Edellä a–c kohdassa mainittujen perheenjäsenten lisäksi joillakin muilla perheenjäsenillä voi tietyissä olosuhteissa olla unionin lainsäädännön mukainen vapaata liikkuvuutta koskeva oikeus erityisesti, jos heillä on oikeus maahantuloon ja oleskeluun sellaisen kansallisen lain nojalla, jolla saatetaan voimaan direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 2 kohta.

| — | Jos kolmannen maan kansalainen väittää olevansa unionin kansalaisen perheenjäsen, jolla on SEUT-sopimuksen 21 artiklan tai direktiivin 2004/38/EY mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, mutta jäsenvaltio ei hyväksy väitettä, henkilöä voidaan pitää kolmannen maan kansalaisena. Tällaiset henkilöt voivat näin ollen kuulua palauttamisdirektiivin soveltamisalaan, joten sen mukaisia vähimmäisvaatimuksia, menettelyitä ja oikeuksia on sovellettava. Jos on kyse mahdollisesta muutoksenhausta päätökseen, jolla henkilön kuuluminen direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan kiistetään, komissio katsoo, että henkilö voi kuitenkin edelleen (palauttamisdirektiivin 4 artiklassa tarkoitetun suotuisamman säännöksen perusteella) turvautua direktiivin 2004/38/EY VI luvun menettelyllisiin takeisiin (esim. päätöksen ilmoittaminen ja perusteleminen, määräaika poistua vapaaehtoisesti alueelta ja muutoksenhakumenettelyt). |
| --- | --- |

—

Jos kolmannen maan kansalainen väittää olevansa unionin kansalaisen perheenjäsen, jolla on SEUT-sopimuksen 21 artiklan tai direktiivin 2004/38/EY mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, mutta jäsenvaltio ei hyväksy väitettä, henkilöä voidaan pitää kolmannen maan kansalaisena. Tällaiset henkilöt voivat näin ollen kuulua palauttamisdirektiivin soveltamisalaan, joten sen mukaisia vähimmäisvaatimuksia, menettelyitä ja oikeuksia on sovellettava. Jos on kyse mahdollisesta muutoksenhausta päätökseen, jolla henkilön kuuluminen direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan kiistetään, komissio katsoo, että henkilö voi kuitenkin edelleen (palauttamisdirektiivin 4 artiklassa tarkoitetun suotuisamman säännöksen perusteella) turvautua direktiivin 2004/38/EY VI luvun menettelyllisiin takeisiin (esim. päätöksen ilmoittaminen ja perusteleminen, määräaika poistua vapaaehtoisesti alueelta ja muutoksenhakumenettelyt).

1.2   Laiton oleskelu

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 2 kohta; Schengenin rajasäännöstö – 6 artikla

Sellaisen kolmannen maan kansalaisen oleskelu jäsenvaltion alueella, joka ei täytä tai ei enää täytä Schengenin rajasäännöstön 5 artiklassa määrättyjä maahantulon edellytyksiä tai muita maahantulon, maassa oleskelun tai asumisen edellytyksiä kyseisessä jäsenvaltiossa.

Tämä erittäin laaja määritelmä kattaa kaikki kolmansien maiden kansalaiset, joilla ei ole laillista oleskeluoikeutta unionissa. Kaikki EU:n jäsenvaltion alueella fyysisesti olevat kolmansien maiden kansalaiset oleskelevat siellä joko laillisesti tai laittomasti. Kolmatta vaihtoehtoa ei ole.

Kansallisen lainsäädännön mukaisilla oikeudellisilla olettamuksilla, joiden perusteella jäsenvaltioiden tietyillä alueilla (esim. kauttakulkualueilla tai tietyillä raja-alueilla) oleskelevien henkilöiden ei katsota ”oleskelevan alueella”, ei ole merkitystä tässä yhteydessä, koska tämä heikentäisi palauttamista koskevan EU:n säännöstön yhdenmukaista soveltamista. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää olla soveltamatta säännöstön tiettyjä säännöksiä tähän ryhmään kuuluviin henkilöihin (ks. 2 kohta jäljempänä).

Vuonna 2016 tehdyn Schengenin rajasäännöstön kodifioinnin jälkeen palauttamisdirektiivin 3 artiklan 2 kohdan viittauksella rajasäännöstön 5 artiklaan tarkoitetaan rajasäännöstön nykyisin voimassa olevaa 6 artiklaa.

Esimerkiksi seuraavien kolmansien maiden kansalaisten ryhmien katsotaan oleskelevan laittomasti jäsenvaltiossa:

| — | vanhentuneen oleskeluluvan tai viisumin haltijat |
| --- | --- |

—

vanhentuneen oleskeluluvan tai viisumin haltijat

| — | peruutetun oleskeluluvan tai viisumin haltijat |
| --- | --- |

—

peruutetun oleskeluluvan tai viisumin haltijat

| — | kielteisen päätöksen saaneet turvapaikanhakijat |
| --- | --- |

—

kielteisen päätöksen saaneet turvapaikanhakijat

| — | turvapaikanhakijat, jotka ovat saaneet päätöksen, jolla päätetään oikeus oleskeluun turvapaikanhakijana |
| --- | --- |

—

turvapaikanhakijat, jotka ovat saaneet päätöksen, jolla päätetään oikeus oleskeluun turvapaikanhakijana

| — | henkilöt, joita koskee maahantulokielto rajalla |
| --- | --- |

—

henkilöt, joita koskee maahantulokielto rajalla

| — | henkilöt, jotka on otettu kiinni heidän ylittäessään laittomasti rajan |
| --- | --- |

—

henkilöt, jotka on otettu kiinni heidän ylittäessään laittomasti rajan

| — | jäsenvaltioiden alueella kiinni otetut laittomat maahanmuuttajat |
| --- | --- |

—

jäsenvaltioiden alueella kiinni otetut laittomat maahanmuuttajat

| — | henkilöt, jotka on pysäytetty heidän kulkiessaan jäsenvaltion alueen kautta päästäkseen toiseen jäsenvaltioon ilman lakiin perustuvaa oikeutta |
| --- | --- |

—

henkilöt, jotka on pysäytetty heidän kulkiessaan jäsenvaltion alueen kautta päästäkseen toiseen jäsenvaltioon ilman lakiin perustuvaa oikeutta

| — | henkilöt, joilla ei ole oleskeluoikeutta jäsenvaltiossa, jossa heidät on otettu kiinni (vaikka heillä on oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa) |
| --- | --- |

—

henkilöt, joilla ei ole oleskeluoikeutta jäsenvaltiossa, jossa heidät on otettu kiinni (vaikka heillä on oikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa)

| — | henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltion alueella vapaaehtoista paluuta varten määrätyn ajanjakson aikana |
| --- | --- |

—

henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltion alueella vapaaehtoista paluuta varten määrätyn ajanjakson aikana

| — | henkilöt, joiden maastapoistamista on lykätty. |
| --- | --- |

—

henkilöt, joiden maastapoistamista on lykätty.

Seuraaviin ryhmiin kuuluvien henkilöiden oleskelua ei katsota laittomaksi, koska heillä on laillinen oikeus oleskella jäsenvaltiossa (mahdollisesti tilapäisesti):

| — | turvapaikanhakijat, joille on myönnetty oikeus oleskella jäsenvaltiossa turvapaikkamenettelyn ajan |
| --- | --- |

—

turvapaikanhakijat, joille on myönnetty oikeus oleskella jäsenvaltiossa turvapaikkamenettelyn ajan

| — | kansalaisuudettomat henkilöt, joilla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus oleskella jäsenvaltiossa kansalaisuusaseman määrittämisen ajan |
| --- | --- |

—

kansalaisuudettomat henkilöt, joilla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus oleskella jäsenvaltiossa kansalaisuusaseman määrittämisen ajan

| — | henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltiossa ja joilla on virallinen asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (jos tällaista asemaa pidetään kansallisen lainsäädännön mukaan laillisena oleskeluna) |
| --- | --- |

—

henkilöt, jotka oleskelevat jäsenvaltiossa ja joilla on virallinen asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (jos tällaista asemaa pidetään kansallisen lainsäädännön mukaan laillisena oleskeluna)

| — | vilpillisin keinoin hankitun luvan haltijat, jos lupaa ei ole kumottu tai peruutettu ja sitä pidetään edelleen voimassa olevana lupana. |
| --- | --- |

—

vilpillisin keinoin hankitun luvan haltijat, jos lupaa ei ole kumottu tai peruutettu ja sitä pidetään edelleen voimassa olevana lupana.

Lisäselvennys:

| — | Henkilöt, joiden oleskelulupahakemusta käsitellään, voivat oleskella maassa joko laillisesti tai laittomasti riippuen siitä, onko heillä voimassa oleva viisumi tai muu oleskeluoikeus. |
| --- | --- |

—

Henkilöt, joiden oleskelulupahakemusta käsitellään, voivat oleskella maassa joko laillisesti tai laittomasti riippuen siitä, onko heillä voimassa oleva viisumi tai muu oleskeluoikeus.

| — | Laittoman oleskelun kestolle ei ole asetettu ajallista vähimmäisedellytystä tai edellytystä kolmannen maan kansalaisen tarkoituksesta jäädä jäsenvaltion alueelle laittomasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion (8) 48 kohta). |
| --- | --- |

—

Laittoman oleskelun kestolle ei ole asetettu ajallista vähimmäisedellytystä tai edellytystä kolmannen maan kansalaisen tarkoituksesta jäädä jäsenvaltion alueelle laittomasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion (8) 48 kohta).

| — | Päättyneen luvan uusimista hakevat henkilöt oleskelevat laittomasti, ellei jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä (ks. myös 5.7 kohta). |
| --- | --- |

—

Päättyneen luvan uusimista hakevat henkilöt oleskelevat laittomasti, ellei jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä (ks. myös 5.7 kohta).

| — | Kolmansien maiden kansalaiset, joihin sovelletaan palauttamisdirektiivin mukaista palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä (skenaario, johon viitataan unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion (9) 48 kohdassa), oleskelevat maassa laittomasti. Tuomioistuimen erityinen viittaus asiassa Achughbabian koskee ainoastaan sitä, ovatko kansalliset rikosoikeudelliset toimenpiteet palauttamisdirektiivin mukaisia. Tuomiossa ei todeta mitään palauttamisdirektiivin soveltamisalasta ja sovellettavuudesta, minkä vuoksi 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettua yleissääntöä sovelletaan edelleen: ”joko A tai B”, eli henkilö joko oleskelee laittomasti, missä tapauksessa palauttamisdirektiiviä sovelletaan, tai hänellä on oleskeluoikeus ja direktiiviä ei sovelleta. |
| --- | --- |

—

Kolmansien maiden kansalaiset, joihin sovelletaan palauttamisdirektiivin mukaista palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä (skenaario, johon viitataan unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion (9) 48 kohdassa), oleskelevat maassa laittomasti. Tuomioistuimen erityinen viittaus asiassa Achughbabian koskee ainoastaan sitä, ovatko kansalliset rikosoikeudelliset toimenpiteet palauttamisdirektiivin mukaisia. Tuomiossa ei todeta mitään palauttamisdirektiivin soveltamisalasta ja sovellettavuudesta, minkä vuoksi 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettua yleissääntöä sovelletaan edelleen: ”joko A tai B”, eli henkilö joko oleskelee laittomasti, missä tapauksessa palauttamisdirektiiviä sovelletaan, tai hänellä on oleskeluoikeus ja direktiiviä ei sovelleta.

1.3   Palauttaminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 3 kohta

Prosessi, jonka aikana kolmannen maan kansalainen palaa joko vapaaehtoisesti paluuvelvoitetta noudattaen tai pakotettuna

| 1) | alkuperämaahan, tai |
| --- | --- |

1)

alkuperämaahan, tai

| 2) | kauttakulkumaahan yhteisön tai kahdenvälisten takaisinottosopimusten tai muiden järjestelyjen mukaisesti, tai |
| --- | --- |

2)

kauttakulkumaahan yhteisön tai kahdenvälisten takaisinottosopimusten tai muiden järjestelyjen mukaisesti, tai

| 3) | muuhun kolmanteen maahan, johon kyseinen kolmannen maan kansalainen päättää vapaaehtoisesti palata ja johon hänet hyväksytään. |
| --- | --- |

3)

muuhun kolmanteen maahan, johon kyseinen kolmannen maan kansalainen päättää vapaaehtoisesti palata ja johon hänet hyväksytään.

Tämä määritelmä sisältää rajoituksia siitä, mitä voidaan ja mitä ei voida hyväksyä ”palauttamiseksi” palauttamisdirektiiviä sovellettaessa. Jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen viemistä takaisin toiseen jäsenvaltioon ei voida pitää unionin lainsäädännössä tarkoitettuna palauttamisena. Tällainen toiminta voi kuitenkin olla poikkeuksellisesti mahdollista kahdenvälisten takaisinottosopimusten tai Dublin-sääntöjen perusteella. On suositeltavaa, ettei tätä kutsuta ”palauttamiseksi” vaan ”takaisin viemiseksi” tai ”siirtämiseksi”.

Tämä määritelmä merkitsee myös sitä, että jäsenvaltiot saavat palauttaa henkilön ainoastaan niihin kolmansiin maihin, jotka on lueteltu tyhjentävästi määritelmän kolmessa luetelmakohdassa. Tämän vuoksi henkilöä ei siis ole esimerkiksi mahdollista siirtää ilman hänen suostumustaan kolmanteen maahan, joka ei ole alkuperä- eikä kauttakulkumaa.

Lisäselvennys:

| — | ”Alkuperämaa” ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoittaa kolmannen maan kansalaisen kansalaisuusmaata. Kansalaisuudettomien henkilöiden tapauksessa tämän voidaan tavallisesta katsoa tarkoittavan henkilön entistä pysyvää asuinmaata. |
| --- | --- |

—

”Alkuperämaa” ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoittaa kolmannen maan kansalaisen kansalaisuusmaata. Kansalaisuudettomien henkilöiden tapauksessa tämän voidaan tavallisesta katsoa tarkoittavan henkilön entistä pysyvää asuinmaata.

| — | ”Kauttakulkumaa” toisessa luetelmakohdassa kattaa ainoastaan kolmannet maat, ei EU:n jäsenvaltioita. |
| --- | --- |

—

”Kauttakulkumaa” toisessa luetelmakohdassa kattaa ainoastaan kolmannet maat, ei EU:n jäsenvaltioita.

| — | ”Yhteisön tai kahdenväliset takaisinottosopimukset tai muut järjestelyt” toisessa luetelmakohdassa koskevat ainoastaan kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia. Jäsenvaltioiden kanssa tehdyillä kahdenvälisillä takaisinottosopimuksilla ei ole tässä yhteydessä merkitystä. Tällaisten jäsenvaltioiden välisten sopimusten perusteella voi kuitenkin tietyissä tapauksissa olla mahdollista viedä takaisin laittomia maahanmuuttajia muihin jäsenvaltioihin palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti (ks. 5.5 kohta jäljempänä). |
| --- | --- |

—

”Yhteisön tai kahdenväliset takaisinottosopimukset tai muut järjestelyt” toisessa luetelmakohdassa koskevat ainoastaan kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia. Jäsenvaltioiden kanssa tehdyillä kahdenvälisillä takaisinottosopimuksilla ei ole tässä yhteydessä merkitystä. Tällaisten jäsenvaltioiden välisten sopimusten perusteella voi kuitenkin tietyissä tapauksissa olla mahdollista viedä takaisin laittomia maahanmuuttajia muihin jäsenvaltioihin palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti (ks. 5.5 kohta jäljempänä).

| — | Käsite ”päättää vapaaehtoisesti palata” kolmannessa luetelmakohdassa ei tarkoita vapaaehtoista paluuta. ”Vapaaehtoisella” viitataan tässä yhteydessä palaavan henkilön määräpaikan valintaan. Tällainen määräpaikan vapaaehtoinen valinta voi tapahtua myös maastapoistamistoimenpiteen valmisteluvaiheessa: voi olla tapauksia, joissa palautettava haluaa, että hänet siirretään kauttakulku- tai alkuperämaan sijasta johonkin muuhun kolmanteen maahan. |
| --- | --- |

—

Käsite ”päättää vapaaehtoisesti palata” kolmannessa luetelmakohdassa ei tarkoita vapaaehtoista paluuta. ”Vapaaehtoisella” viitataan tässä yhteydessä palaavan henkilön määräpaikan valintaan. Tällainen määräpaikan vapaaehtoinen valinta voi tapahtua myös maastapoistamistoimenpiteen valmisteluvaiheessa: voi olla tapauksia, joissa palautettava haluaa, että hänet siirretään kauttakulku- tai alkuperämaan sijasta johonkin muuhun kolmanteen maahan.

| — | Paluumaan määrittäminen maastapoistamisen yhteydessä: jos vapaaehtoiselle paluulle on asetettu määräaika, on palaavan henkilön vastuulla noudattaa paluuvelvollisuutta määräajan kuluessa. Paluumaata ei periaatteessa tarvitse ilmoittaa. Ainoastaan pakkokeinoihin (maastapoistaminen) turvautuvien jäsenvaltioiden on täsmennettävä, mihin kolmanteen maahan henkilö siirretään (ks. 1.5 kohta). |
| --- | --- |

—

Paluumaan määrittäminen maastapoistamisen yhteydessä: jos vapaaehtoiselle paluulle on asetettu määräaika, on palaavan henkilön vastuulla noudattaa paluuvelvollisuutta määräajan kuluessa. Paluumaata ei periaatteessa tarvitse ilmoittaa. Ainoastaan pakkokeinoihin (maastapoistaminen) turvautuvien jäsenvaltioiden on täsmennettävä, mihin kolmanteen maahan henkilö siirretään (ks. 1.5 kohta).

1.4   Palauttamispäätös

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 4 kohta ja 6 artiklan 6 kohta

Hallinnollinen tai oikeudellinen päätös tai muu toimenpide, jolla kolmannen maan kansalaisen oleskelu todetaan laittomaksi ja jolla asetetaan tai todetaan velvoite poistua maasta.

Palauttamispäätöksen määritelmässä on kaksi tärkeää elementtiä. Palauttamispäätökseen on sisällyttävä

| 1) | oleskelun toteaminen laittomaksi ja |
| --- | --- |

1)

oleskelun toteaminen laittomaksi ja

| 2) | poistumisvelvollisuuden asettaminen. |
| --- | --- |

2)

poistumisvelvollisuuden asettaminen.

Palauttamispäätökseen voi sisältyä myös esimerkiksi maahantulokielto, vapaaehtoinen palaamisaika tai paluumaan nimeäminen. Jos paluumaata ei mainita, jäsenvaltioiden on varmistettava palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen palauttamisdirektiivin 5 artiklan mukaisesti.

Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta sen suhteen, missä muodossa palauttamispäätös voidaan antaa (oikeudellinen tai hallinnollinen päätös / muu toimenpide).

Palauttamispäätökset voidaan antaa erillisen toimenpiteen tai päätöksen muodossa tai yhdessä muiden päätösten, kuten maastapoistamismääräyksen tai laillisen oleskelun päättämistä koskevan päätöksen kanssa (ks. 12.1 kohta jäljempänä).

Palauttamispäätöksessä todetaan oleskelun olevan laitonta päätöksen antaneessa jäsenvaltiossa sekä velvoite poistua EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta. Lisäksi on korostettava, että 11 artiklan mukaisesti palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto, jolla on EU:n laajuinen vaikutus (sitoo kaikkia valtioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo).

Lisäselvennys:

| — | ”Palauttamispäätöksen” joustava määritelmä ei estä sitä, että päätös, jossa asetetaan velvoite poistua maasta, on rikosoikeudellisen päätöksen muodossa ja annetaan rikosoikeudellisessa menettelyssä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antaman tuomion (10) 39 kohta). |
| --- | --- |

—

”Palauttamispäätöksen” joustava määritelmä ei estä sitä, että päätös, jossa asetetaan velvoite poistua maasta, on rikosoikeudellisen päätöksen muodossa ja annetaan rikosoikeudellisessa menettelyssä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antaman tuomion (10) 39 kohta).

1.5   Maastapoistamismääräys

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 5 kohta ja 8 artiklan 3 kohta

Hallinnollinen tai oikeudellinen päätös tai muu toimenpide paluuvelvoitteen täytäntöönpanosta eli varsinaisesta kuljetuksesta pois asianomaisesta jäsenvaltiosta.

Maastapoistamismääräys voidaan antaa joko yhdessä palauttamispäätöksen kanssa (yksivaiheinen menettely) tai erikseen (kaksivaiheinen menettely). Jos palauttamispäätös ja maastapoistamismääräys annetaan yhdessä yksivaiheisessa menettelyssä, on tehtävä selväksi (niissä tapauksissa, joissa vapaaehtoista paluuta varten määrätään tietty aika), että maastapoistaminen pannaan täytäntöön ainoastaan, jos henkilö ei noudateta velvollisuutta palata vapaaehtoisesti annetussa määräajassa.

Kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioiden on aina kunnioitettava palauttamiskiellon periaatetta, henkilöä ei voida poistaa maasta (varsinainen kuljetus pois jäsenvaltiosta) määrittelemättömään määräpaikkaan vaan ainoastaan tiettyyn paluumaahan. Palautettavalle on ilmoitettava etukäteen maastapoistamistoimen määränpää, jotta hän voi ilmoittaa mahdolliset syyt, joiden vuoksi hän katsoo, että palauttaminen ehdotettuun määräpaikkaan loukkaa palauttamiskiellon periaatetta, ja jotta hän voi käyttää oikeutta muutoksenhakuun. Komissio suosittelee, että tämä tehdään mainitsemalla paluumaa erillisessä maastapoistamispäätöksessä (kaksivaiheinen menettely) tai, kun on kyse yhdistetystä palauttamista ja maastapoistamista koskevasta päätöksestä (yksivaiheinen menettely), mainitsemalla maa, johon henkilö viedään, jos tämä ei ole noudattanut paluuvelvollisuutta, tai ilmoittamalla asiasta kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle jollakin muulla päätöksellä tai toimenpiteellä.

1.6   Pakenemisen vaara

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 7 kohta ja johdanto-osan 6 kappale

Pakenemisen vaaralla tarkoitetaan sitä, että yksittäistapauksessa on lainsäädännössä määritellyin objektiivisin perustein syytä olettaa, että palauttamismenettelyjen kohteena oleva kolmannen maan kansalainen saattaa paeta.

Pakeneminen vaara (tai sen puuttuminen) on ratkaiseva tekijä määritettäessä, myönnetäänkö määräaika vapaaehtoista paluuta varten, ja päätettäessä, onko säilöönotto tarpeen.

Jäsenvaltioiden on perustettava arviointinsa pakenemisvaarasta kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuihin objektiivisiin perusteisiin. Tämä vahvistetaan epäsuorasti unionin tuomioistuimen asiassa C-528/15, Al Chodor, antamassa tuomiossa (11), joka koskee Dublin-asetuksen 2 artiklan n alakohdassa (12) olevaa pakenemisen vaaran määritelmää. Kyseisen säännöksen teksti on käytännössä sama kuin palauttamisdirektiivin 3 artiklan 7 kohdan määritelmä. Unionin tuomioistuin katsoo antamassaan tuomiossa, että tällaiset objektiiviset perusteet on vahvistettava selkeästi yleisesti sovellettavissa sitovissa säännöksissä ja että vakiintunut kansallinen oikeuskäytäntö, jossa hyväksytään vakiintunut hallintokäytäntö, ei riitä. Tuomioistuin katsoo myös, että jollei tällaisia perusteita ole vahvistettu yleisesti sovellettavissa sitovissa säännöksissä, säilöönotto on todettava lainvastaiseksi.

Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta tällaisten perusteiden määrittelyssä, mutta niiden olisi otettava huomioon seuraavat seikat viitteinä siitä, että laittomasti maassa oleva kolmannen maan kansalainen saattaa paeta:

| — | asiakirjojen puuttuminen |
| --- | --- |

—

asiakirjojen puuttuminen

| — | asuinpaikan, vakinaisen oleskelupaikan tai luotettavan osoitteen puuttuminen |
| --- | --- |

—

asuinpaikan, vakinaisen oleskelupaikan tai luotettavan osoitteen puuttuminen

| — | ilmoittautumisvelvollisuuden laiminlyönti |
| --- | --- |

—

ilmoittautumisvelvollisuuden laiminlyönti

| — | nimenomaisesti ilmaistu aikomus olla noudattamatta palauttamiseen liittyviä toimenpiteitä (esim. palauttamispäätös tai pakenemisen ehkäisemiseksi toteutettavat toimenpiteet) |
| --- | --- |

—

nimenomaisesti ilmaistu aikomus olla noudattamatta palauttamiseen liittyviä toimenpiteitä (esim. palauttamispäätös tai pakenemisen ehkäisemiseksi toteutettavat toimenpiteet)

| — | tuomio (vakavasta) rikoksesta toisessa jäsenvaltiossa (13) |
| --- | --- |

—

tuomio (vakavasta) rikoksesta toisessa jäsenvaltiossa (13)

| — | käynnissä oleva rikostutkinta tai rikosoikeudellinen menettely |
| --- | --- |

—

käynnissä oleva rikostutkinta tai rikosoikeudellinen menettely

| — | palauttamispäätöksen noudattamatta jättäminen, mukaan lukien paluuvelvoitteen noudattamatta jättäminen vapaaehtoisen paluun määräajassa |
| --- | --- |

—

palauttamispäätöksen noudattamatta jättäminen, mukaan lukien paluuvelvoitteen noudattamatta jättäminen vapaaehtoisen paluun määräajassa

| — | aiempi käytös (esim. pakeneminen) |
| --- | --- |

—

aiempi käytös (esim. pakeneminen)

| — | varojen puute |
| --- | --- |

—

varojen puute

| — | toisen jäsenvaltion antama palauttamispäätös |
| --- | --- |

—

toisen jäsenvaltion antama palauttamispäätös

| — | voimassa olevan oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen |
| --- | --- |

—

voimassa olevan oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan velvoitteen noudattamatta jättäminen

| — | laiton maahantulo EU:n jäsenvaltioiden tai Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelle. |
| --- | --- |

—

laiton maahantulo EU:n jäsenvaltioiden tai Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelle.

Kansallisessa lainsäädännössä voidaan vahvistaa myös muita objektiivisia perusteita pakenemisen vaaran toteamiseen.

Unionin lainsäädännön yleisten periaatteiden ja erityisesti suhteellisuusperiaatteen mukaisesti kaikkien palauttamisdirektiivin nojalla tehtyjen päätösten on perustuttava tapauskohtaiseen arviointiin. Edellä esitetty luettelo perusteista olisi otettava huomioon palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa osana tapauskohtaista kokonaisarviointia, mutta se ei voi olla ainoa peruste olettaa automaattisesti, että on olemassa pakenemisen vaara. Usein pakenemisen vaaran toteaminen edellyttää useamman edellä mainitun perusteen täyttymistä. On vältettävä automaattisia oletuksia, esimerkiksi sitä, että laiton maahantulo tai asiakirjojen puuttuminen merkitsee aina pakenemisen vaaraa. Tällaisessa tapauskohtaisessa arvioinnissa on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät, kuten ikä, terveydentila ja sosiaaliset olosuhteet, joilla voi olla välitön vaikutus kolmannen maan kansalaisen pakenemisen vaaraan. Arviointi voi tietyissä tapauksissa johtaa päätelmään, että pakenemisen vaaraa ei ole, vaikka yksi tai useampi kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu peruste täyttyy.

Edellä mainittujen pakenemisen vaaraan viittaavien perusteiden lisäksi ja rajoittamatta kolmansien maiden kansalaisten oikeutta tulla kuulluksi ja käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja kansallisessa lainsäädännössä voidaan myös katsoa, että tietyt objektiiviset olosuhteet muodostavat kumottavissa olevan olettaman pakenemisen vaarasta (kolmannen maan kansalaisen olisi kumottava vaaran olemassaolo seuraavassa esitetyistä olosuhteista huolimatta). Tällaisia olosuhteita ovat esimerkiksi seuraavat:

| — | kieltäytyminen yhteistyöstä henkilöllisyyden selvittämisprosessissa, väärien tai väärennettyjen henkilöllisyysasiakirjojen käyttäminen, olemassa olevien asiakirjojen tuhoaminen tai muulla tavoin hävittäminen tai kieltäytyminen sormenjälkien ottamisesta |
| --- | --- |

—

kieltäytyminen yhteistyöstä henkilöllisyyden selvittämisprosessissa, väärien tai väärennettyjen henkilöllisyysasiakirjojen käyttäminen, olemassa olevien asiakirjojen tuhoaminen tai muulla tavoin hävittäminen tai kieltäytyminen sormenjälkien ottamisesta

| — | palauttamisen väkivaltainen tai vilpillinen vastustaminen |
| --- | --- |

—

palauttamisen väkivaltainen tai vilpillinen vastustaminen

| — | pakenemisen estämiseen tähtäävän toimenpiteen noudattamatta jättäminen (ks. 6.2 kohta) |
| --- | --- |

—

pakenemisen estämiseen tähtäävän toimenpiteen noudattamatta jättäminen (ks. 6.2 kohta)

| — | voimassa olevan maahantulokiellon noudattamatta jättäminen |
| --- | --- |

—

voimassa olevan maahantulokiellon noudattamatta jättäminen

| — | luvaton edelleen liikkuminen toiseen jäsenvaltioon. |
| --- | --- |

—

luvaton edelleen liikkuminen toiseen jäsenvaltioon.

Komissio suosittelee tällaisten kumottavissa olevien olettamien vahvistamista kansallisessa lainsäädännössä.

1.7   Vapaaehtoinen paluu

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 8 kohta

Paluuvelvoitteen noudattaminen palauttamispäätöksessä kyseistä tarkoitusta varten asetetussa määräajassa.

Palauttamista koskevassa unionin säännöstössä vapaaehtoinen paluu tarkoittaa sitä, että velvoitetta palata kolmanteen maahan noudatetaan vapaaehtoisesti. Käsite ”vapaaehtoinen paluu” ei kata tapauksia, joissa laillisesti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset päättävät palata kotimaahansa omasta päätöksestään. Tällainen ”aidosti” vapaaehtoinen poistuminen (alla olevan kuvan skenaario 1) ei kuulu palauttamisdirektiivin soveltamisalaan, koska se koskee laillisesti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia. Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten, joita ei ole vielä havaittu tai otettu kiinni (esim. sallitun oleskeluajan ylittäneet henkilöt), lähtemisen voidaan katsoa kuuluvan määritelmän ”vapaaehtoinen paluu” piiriin. Palauttamisdirektiivin nojalla näillä henkilöillä on jo teoreettinen velvollisuus palata, ja heille voidaan antaa palauttamispäätös sekä maahantulokielto, kun viranomaiset saavat tiedon heidän laittomasta oleskelustaan (viimeistään maastalähtötarkastuksen yhteydessä, ks. 5.1 ja 11.3 kohta).

Näin ollen palauttamisdirektiivi kattaa seuraavista vain skenaariot 2 ja 3:

3. MAASTAPOISTAMINEN: laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paluuvelvoitteen noudattamisen varmistaminen

2 + 3 = palauttamisdirektiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu palauttaminen

2. VAPAAEHTOINEN PALUU: laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paluuvelvoitteen vapaaehtoinen noudattaminen

1. VAPAAEHTOINEN POISTUMINEN: laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoinen paluu

Palauttamisdirektiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua siirtymistä yhden jäsenvaltion kansalliselta
  alueelta toisen jäsenvaltion alueelle (ks. 5.4 kohta jäljempänä) ei voida pitää vapaaehtoisena paluuna. Vapaaehtoisen paluun määritelmä edellyttää aina paluuta kolmanteen maahan. Kauttakulkua maitse toisten jäsenvaltioiden alueiden kautta koskevat erityissäännöt määritellään vapaaehtoisen paluun osalta jäljempänä 6.4 kohdassa.

1.8   Haavoittuvassa asemassa olevat henkilöt

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 9 kohta

Haavoittuvassa asemassa olevilla henkilöillä tarkoitetaan alaikäisiä, ilman huoltajaa matkustavia alaikäisiä, vammaisia henkilöitä, ikääntyneitä henkilöitä, raskaana olevia naisia, alaikäisten lasten yksinhuoltajia sekä kidutuksen, raiskauksen tai muun törkeän psyykkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhriksi joutuneita henkilöitä.

Toisin kuin turvapaikkasäännöstössä käytetty haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden määritelmä (ks. esim. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (14) (direktiivi vastaanottoa koskevista vaatimuksista) 21 artikla tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (15) (kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden määrittelyä koskeva direktiivi) 20 artiklan 3 kohta), palauttamisdirektiivin määritelmä on tyhjentävä luettelo.

Tarve kiinnittää erityistä huomiota haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden tilanteeseen ja heidän erityistarpeisiinsa palauttamisen yhteydessä ei kuitenkaan rajoitu 3 artiklan 9 kohdassa nimenomaisesti lueteltuihin haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden ryhmiin. Komissio suosittaa, että jäsenvaltioiden olisi myös kiinnitettävä huomiota muihin tilanteisiin, joissa on kyse erityisestä haavoittuvuudesta. Tällaisia ovat esimerkiksi seuraavat turvapaikkasäännöstössä mainitut tilanteet: ihmiskaupan uhriksi joutuminen, naisten sukupuolielinten silpominen, henkilön vakava sairaus tai mielenterveyden häiriöt.

Haavoittuvassa asemassa oleviin henkilöihin ei pitäisi kiinnittää erityistä huomiota pelkästään niissä tilanteissa, jotka on nimenomaisesti mainittu palauttamisdirektiivissä (vapaaehtoista paluuta varten asetetulla ajanjaksolla sekä palauttamisen lykkääntymisen ja säilöönoton aikana). Komissio suosittaakin, että jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota heikommassa asemassa oleviin henkilöihin palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa arvioidessaan kunkin tapauksen yksilöllisiä olosuhteita.

2.   SOVELTAMISALA

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 2 artikla ja 4 artiklan 4 kohta

Palauttamisdirektiivin soveltamisala on laaja ja kattaa kaikki kolmansien maiden kansalaiset, jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella. Palauttamisdirektiivin piiriin kuuluvat tällä hetkellä

| — | kaikki EU:n jäsenvaltiot Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta |
| --- | --- |

—

kaikki EU:n jäsenvaltiot Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta

| — | Sveitsi, Norja, Islanti ja Liechtenstein. |
| --- | --- |

—

Sveitsi, Norja, Islanti ja Liechtenstein.

Jäsenvaltiot voivat päättää, etteivät ne sovella direktiiviä seuraaviin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin:

| — | palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin ”rajatapauksiin” (ks. 2.1 kohta) ja |
| --- | --- |

—

palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin ”rajatapauksiin” (ks. 2.1 kohta) ja

| — | palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ”rikosoikeustapauksiin” (ks. 2.2 kohta). |
| --- | --- |

—

palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ”rikosoikeustapauksiin” (ks. 2.2 kohta).

Jäsenvaltion päätös käyttää poikkeusta ja olla soveltamatta direktiiviä ”rajatapauksiin” tai ”rikosoikeustapauksiin” on tehtävä selväksi etukäteen kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä (16), koska sillä ei olisi muutoin mitään oikeusvaikutuksia. Ei ole mitään erityisiä muodollisia vaatimuksia ilmoittaa tällaisesta päätöksestä. On kuitenkin tärkeää, että kansallisesta lainsäädännöstä käy – suoraan tai epäsuorasti – selvästi ilmi, soveltaako jäsenvaltio poikkeusta ja missä määrin se sitä soveltaa.

Jos jäsenvaltio ei ole etukäteen ilmoittanut päätöksestään soveltaa 2 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisia poikkeuksia, näitä säännöksiä ei voida käyttää perusteena sille, että palauttamisdirektiiviä ei sovelleta myöhemmin yksittäisissä tapauksissa.

Mikään ei estä jäsenvaltioita rajoittamasta 2 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamista tiettyihin henkilöryhmiin (esim. maahanpääsyn epääminen ainoastaan ilma- tai merirajoilla), jos tämä tehdään selväksi kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä.

Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa poikkeusta vasta joskus myöhemmässä vaiheessa sen jälkeen, kun palauttamisdirektiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämä ei saa kuitenkaan vaikuttaa epäsuotuisasti henkilöihin, joihin oli jo sovellettava palauttamisdirektiivin vaikutuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antama tuomio (17): ”mikäli jäsenvaltio ei vielä ole käyttänyt mainittua mahdollisuutta [...], se ei voi vedota oikeuteen rajoittaa direktiivin henkilöllistä soveltamisalaa direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla suhteessa henkilöihin, joihin jo oli sovellettava kyseisen direktiivin vaikutuksia”).

2.1   Rajatapaukset – 2 artiklan 2 kohdan a alakohta

Jäsenvaltion kauttakulkualueella tai raja-alueella oleviin henkilöihin, joilta on evätty maahanpääsy, sovelletaan jäsenvaltioissa usein erityissääntöjä: ”juridisen fiktion” perusteella katsotaan joskus, että nämä henkilöt eivät ”oleskele jäsenvaltion alueella”, ja heihin sovelletaan eri sääntöjä. Palauttamisdirektiivissä ei noudateta tällaista lähestymistapaa, vaan siinä katsotaan, että kaikki jäsenvaltion alueella fyysisesti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset kuuluvat sen soveltamisalaan.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapaasti päättää olla soveltamatta direktiiviä ”rajatapauksiin”, jotka määritellään kolmansien maiden kansalaisiksi,

| — | joita koskee maahantulokielto Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan
   (18)
  mukaisesti tai |
| --- | --- |

—

joita koskee maahantulokielto Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan
   (18)
  mukaisesti tai

| — | jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti jäsenvaltion ulkorajan maa-, meri- tai ilmateitse ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

—

jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti jäsenvaltion ulkorajan maa-, meri- tai ilmateitse ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa.

Poikkeuksen soveltaminen voi olla hyödyllistä esimerkiksi merkittävän muuttopaineen kohteena olevissa etulinjan jäsenvaltioissa, jos se mahdollistaa tehokkaampien menettelyjen soveltamisen. Komissio suosittaa poikkeuksen soveltamista tällaisissa tilanteissa.

Rajatapauksia koskevissa kansallisissa menettelyissä on noudatettava kansainvälisen oikeuden yleisiä periaatteita, kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksia ja palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa säädettyjä takeita (ks. 2.2 kohta).

Lisäselvennys:

| — | Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että ulkorajan ylittämiseen on oltava suora ajallinen ja alueellinen yhteys. Siinä on siis kyse kolmansien maiden kansalaisista, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni hetkellä, jolloin laiton ulkorajan ylittäminen on tapahtunut, tai tämän ylittämisen jälkeen lähellä kyseistä rajaa (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 72 kohta). |
| --- | --- |

—

Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että ulkorajan ylittämiseen on oltava suora ajallinen ja alueellinen yhteys. Siinä on siis kyse kolmansien maiden kansalaisista, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni hetkellä, jolloin laiton ulkorajan ylittäminen on tapahtunut, tai tämän ylittämisen jälkeen lähellä kyseistä rajaa (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 72 kohta).

| — | Näin ollen esimerkiksi seuraavat kuuluvat henkilöihin, ”jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti [...] ulkorajan”, koska laittomaan rajanylitykseen on edelleen SUORA yhteys:






  — | veneellä laittomasti saapuvat henkilöt, jotka pysäytetään saapuessaan tai pian sen jälkeen |
| --- | --- | --- |

—

Näin ollen esimerkiksi seuraavat kuuluvat henkilöihin, ”jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti [...] ulkorajan”, koska laittomaan rajanylitykseen on edelleen SUORA yhteys:

—

veneellä laittomasti saapuvat henkilöt, jotka pysäytetään saapuessaan tai pian sen jälkeen

| — | poliisin pidättämät raja-aidan yli kiivenneet henkilöt |
| --- | --- |

—

poliisin pidättämät raja-aidan yli kiivenneet henkilöt

| — | laittomat maahantulijat, jotka poistuvat junasta/linja-autosta, joka on kuljettanut heidät suoraan jäsenvaltion alueelle (pysähtymättä aiemmin jäsenvaltion alueella). |
| --- | --- |

—

laittomat maahantulijat, jotka poistuvat junasta/linja-autosta, joka on kuljettanut heidät suoraan jäsenvaltion alueelle (pysähtymättä aiemmin jäsenvaltion alueella).

| — | Seuraavat eivät kuulu henkilöihin, ”jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti [...] ulkorajan”, koska kyse ei ole enää SUORASTA yhteydestä laittomaan rajanylitykseen:






  — | laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni jäsenvaltion alueella tietyn ajan kuluttua laittomasta maahantulosta |
| --- | --- | --- |

—

Seuraavat eivät kuulu henkilöihin, ”jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat pysäyttäneet tai ottaneet kiinni heidän ylittäessään laittomasti [...] ulkorajan”, koska kyse ei ole enää SUORASTA yhteydestä laittomaan rajanylitykseen:

—

laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni jäsenvaltion alueella tietyn ajan kuluttua laittomasta maahantulosta

| — | laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni raja-alueella, ellei luvattomaan rajanylitykseen ole edelleen suoraa yhteyttä |
| --- | --- |

—

laittomat maahantulijat, jotka otetaan kiinni raja-alueella, ellei luvattomaan rajanylitykseen ole edelleen suoraa yhteyttä

| — | laiton maahantulija, joka poistuu kolmannesta maasta tulevasta linja-autosta, jos tämä on jo pysähtynyt useasti EU:n alueella |
| --- | --- |

—

laiton maahantulija, joka poistuu kolmannesta maasta tulevasta linja-autosta, jos tämä on jo pysähtynyt useasti EU:n alueella

| — | laittomat maahantulijat, jotka on jo karkotettu aiemmin ja jotka rikkovat edelleen voimassa olevaa maahantulokieltoa (ellei heitä oteta kiinni siten, että luvattomaan rajanylitykseen on suora yhteys) |
| --- | --- |

—

laittomat maahantulijat, jotka on jo karkotettu aiemmin ja jotka rikkovat edelleen voimassa olevaa maahantulokieltoa (ellei heitä oteta kiinni siten, että luvattomaan rajanylitykseen on suora yhteys)

| — | laittomat maahantulijat, jotka kulkevat sisärajan yli (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 69 kohta, ulkorajoja koskeva palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohta ja ulkorajoihin sovellettava Schengenin rajasäännöstön 14 artikla) |
| --- | --- |

—

laittomat maahantulijat, jotka kulkevat sisärajan yli (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 69 kohta, ulkorajoja koskeva palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohta ja ulkorajoihin sovellettava Schengenin rajasäännöstön 14 artikla)

| — | laittomasti maassa oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat poistumassa jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 71 kohta). |
| --- | --- |

—

laittomasti maassa oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat poistumassa jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 71 kohta).

| — | Käytännön esimerkkejä henkilöistä, joihin soveltuu lause ”ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa” ja joihin poikkeusta ei sovelleta:






  — | laittomat maahantulijat, jotka on pysäytetty ulkorajalla ja jotka ovat saaneet oleskeluoikeuden turvapaikanhakijoina. Vaikka heistä tulisi turvapaikkahakemuksen lopullisen hylkäämisen jälkeen uudestaan ”jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevia”, heitä ei saa jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ”rajatapauksena”. |
| --- | --- | --- |

—

Käytännön esimerkkejä henkilöistä, joihin soveltuu lause ”ja joille ei ole sen jälkeen myönnetty lupaa tai oikeutta oleskella tuossa jäsenvaltiossa” ja joihin poikkeusta ei sovelleta:

—

laittomat maahantulijat, jotka on pysäytetty ulkorajalla ja jotka ovat saaneet oleskeluoikeuden turvapaikanhakijoina. Vaikka heistä tulisi turvapaikkahakemuksen lopullisen hylkäämisen jälkeen uudestaan ”jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevia”, heitä ei saa jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ”rajatapauksena”.

| — | kolmannen maan kansalainen, johon sovelletaan maahantulokieltoa ja joka oleskelee lentokentän kauttakulkualueella (ja joka voidaan siten jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle) siirretään sairaalaan lääketieteellisistä syistä ja hänelle annetaan lyhytaikainen kansallinen oleskelulupa, joka kattaa sairaalahoitoon tarvittavan ajanjakson (eikä maastapoistamista ainoastaan lykätä 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla). |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalainen, johon sovelletaan maahantulokieltoa ja joka oleskelee lentokentän kauttakulkualueella (ja joka voidaan siten jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle) siirretään sairaalaan lääketieteellisistä syistä ja hänelle annetaan lyhytaikainen kansallinen oleskelulupa, joka kattaa sairaalahoitoon tarvittavan ajanjakson (eikä maastapoistamista ainoastaan lykätä 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla).

| — | Palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jääville kolmansien maiden kansalaisille annettujen päätösten muodosta, sisällöstä ja oikeussuojakeinoista säädetään kansallisessa lainsäädännössä. |
| --- | --- |

—

Palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jääville kolmansien maiden kansalaisille annettujen päätösten muodosta, sisällöstä ja oikeussuojakeinoista säädetään kansallisessa lainsäädännössä.

| — | Schengenin rajasäännöstön 14 artiklan nojalla annetut maahantulokiellot kattavat kaikki henkilöt, jotka eivät täytä Schengenin rajasäännöstön 6 artiklan 1 kohdan mukaisia maahantulovaatimuksia. |
| --- | --- |

—

Schengenin rajasäännöstön 14 artiklan nojalla annetut maahantulokiellot kattavat kaikki henkilöt, jotka eivät täytä Schengenin rajasäännöstön 6 artiklan 1 kohdan mukaisia maahantulovaatimuksia.

| — | Henkilöt, joilta evätään maahanpääsy jäsenvaltion alueella sijaitsevalla lentokentän kauttakulkualueella tai rajanylityspaikalla, kuuluvat palauttamisdirektiivin soveltamisalaan (koska he ovat jo fyysisesti alueella). Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan poikkeusta, jossa todetaan, että jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta direktiiviä näihin tapauksiin. |
| --- | --- |

—

Henkilöt, joilta evätään maahanpääsy jäsenvaltion alueella sijaitsevalla lentokentän kauttakulkualueella tai rajanylityspaikalla, kuuluvat palauttamisdirektiivin soveltamisalaan (koska he ovat jo fyysisesti alueella). Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan poikkeusta, jossa todetaan, että jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta direktiiviä näihin tapauksiin.

| — | Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaan perustuvia poikkeuksia voidaan soveltaa ainoastaan ulkorajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen ei sisärajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antama tuomio). |
| --- | --- |

—

Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaan perustuvia poikkeuksia voidaan soveltaa ainoastaan ulkorajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen ei sisärajalla tapahtuvaan kiinni ottamiseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antama tuomio).

| — | Sisärajatarkastusten väliaikainen palauttaminen ei muunna sisärajoja uudelleen ulkorajoiksi. Tämä ei näin ollen vaikuta palauttamisdirektiivin soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

Sisärajatarkastusten väliaikainen palauttaminen ei muunna sisärajoja uudelleen ulkorajoiksi. Tämä ei näin ollen vaikuta palauttamisdirektiivin soveltamisalaan.

| — | Rajatapaukset ja niitä muistuttavat tapaukset, jotka voidaan jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, eivät ole samanlaisia kuin 12 artiklan 3 kohdassa mainitut tapaukset (yksinkertaistettu menettely laittoman maahantulon tapauksessa): laiton maahantulo (12 artiklan 3 kohdassa käytetty käsite) ei ole synonyymi 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille rajatapauksille ja niitä muistuttaville tapauksille. Esimerkki: Laittomasti jäsenvaltiossa oleskeleva kolmannen maan kansalainen, joka otetaan jäsenvaltion alueella kiinni kolmen kuukauden kuluttua laittomasta maahantulosta, ei kuulu palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan vaan 12 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

Rajatapaukset ja niitä muistuttavat tapaukset, jotka voidaan jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, eivät ole samanlaisia kuin 12 artiklan 3 kohdassa mainitut tapaukset (yksinkertaistettu menettely laittoman maahantulon tapauksessa): laiton maahantulo (12 artiklan 3 kohdassa käytetty käsite) ei ole synonyymi 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille rajatapauksille ja niitä muistuttaville tapauksille. Esimerkki: Laittomasti jäsenvaltiossa oleskeleva kolmannen maan kansalainen, joka otetaan jäsenvaltion alueella kiinni kolmen kuukauden kuluttua laittomasta maahantulosta, ei kuulu palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan vaan 12 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan.

2.2   Erityistakeet rajatapauksille

Jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta direktiiviä rajatapauksiin, niiden on kuitenkin noudatettava palauttamiskiellon periaatetta ja varmistettava palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että näiden henkilöiden suojelun taso on vähintään yhtä suotuisa kuin se, josta säädetään seuraavia näkökohtia käsittelevissä direktiivin artikloissa:

| — | pakkokeinojen käytön rajoitukset |
| --- | --- |

—

pakkokeinojen käytön rajoitukset

| — | maastapoistamisen lykkääminen |
| --- | --- |

—

maastapoistamisen lykkääminen

| — | ensiapu, välttämätön sairaanhoito ja heikossa asemassa olevien henkilöiden tarpeet ja |
| --- | --- |

—

ensiapu, välttämätön sairaanhoito ja heikossa asemassa olevien henkilöiden tarpeet ja

| — | säilöönoton edellytykset. |
| --- | --- |

—

säilöönoton edellytykset.

Lisäksi on syytä korostaa, että unionin turvapaikkasäännöstön suojatoimista (kuten erityisesti pääsystä turvapaikkamenettelyyn) ei suinkaan luovuta, jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta palauttamisdirektiiviä rajatapauksiin. Unionin turvapaikkasäännöstön velvoitteisiin kuuluvat erityisesti jäsenvaltioita sitovat velvollisuudet

| — | ilmoittaa kolmansien maiden kansalaisille, jotka saattavat haluta tehdä hakemuksen kansainvälisestä suojelusta, tätä koskevasta mahdollisuudesta |
| --- | --- |

—

ilmoittaa kolmansien maiden kansalaisille, jotka saattavat haluta tehdä hakemuksen kansainvälisestä suojelusta, tätä koskevasta mahdollisuudesta

| — | varmistaa, että rajavartijoilla ja muilla toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittavat tiedot ja että niiden henkilöstö saa tarvittavan koulutuksen hakijoiden tunnistamiseen ja ohjeiden antamiseen hakijoille siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia voidaan jättää |
| --- | --- |

—

varmistaa, että rajavartijoilla ja muilla toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittavat tiedot ja että niiden henkilöstö saa tarvittavan koulutuksen hakijoiden tunnistamiseen ja ohjeiden antamiseen hakijoille siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia voidaan jättää

| — | varmistaa tulkkausjärjestelyt, sikäli kuin tämä on tarpeen menettelyn käytön helpottamiseksi |
| --- | --- |

—

varmistaa tulkkausjärjestelyt, sikäli kuin tämä on tarpeen menettelyn käytön helpottamiseksi

| — | varmistaa neuvontaa antavien järjestöjen ja henkilöiden pääsy ulkorajojen rajanylityspaikoilla ja kauttakulkualueilla olevien hakijoiden luo. |
| --- | --- |

—

varmistaa neuvontaa antavien järjestöjen ja henkilöiden pääsy ulkorajojen rajanylityspaikoilla ja kauttakulkualueilla olevien hakijoiden luo.

Lisäselvennys:

| — | Tämän säännöksen käytännön soveltaminen, jos maahanpääsy evätään rajalla: Vaihtoehtoja on kaksi: joko henkilö on fyysisesti jäsenvaltion alueella maahanpääsyn epäämisen jälkeen (esim. lentokentän kauttakulkualueella) tai henkilö ei ole alueella fyysisesti (esimerkiksi henkilö, jonka maahanpääsy on evätty maarajalla ja joka edelleen oleskelee fyysisesti kolmannen maan alueella). Ensimmäisessä tapauksessa on sovellettava palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan takeita. Toisessa tapauksessa 4 artiklan 4 kohdan takeita ei voida soveltaa. |
| --- | --- |

—

Tämän säännöksen käytännön soveltaminen, jos maahanpääsy evätään rajalla: Vaihtoehtoja on kaksi: joko henkilö on fyysisesti jäsenvaltion alueella maahanpääsyn epäämisen jälkeen (esim. lentokentän kauttakulkualueella) tai henkilö ei ole alueella fyysisesti (esimerkiksi henkilö, jonka maahanpääsy on evätty maarajalla ja joka edelleen oleskelee fyysisesti kolmannen maan alueella). Ensimmäisessä tapauksessa on sovellettava palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan takeita. Toisessa tapauksessa 4 artiklan 4 kohdan takeita ei voida soveltaa.

| — | Palauttamiskiellon periaatteen noudattamista koskeva velvollisuus, joka tunnustetaan palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ja vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdassa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklassa, on ehdoton eikä sitä saa rajoittaa missään tapauksessa, vaikka ulkomaalaiset olisivat uhka yleiselle järjestykselle tai olisivat syyllistyneet erityisen vakavaan rikokseen. Tällaisilta henkilöiltä voidaan evätä pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema, mutta heitä ei silti voida palauttaa paikkaan, jossa heitä voidaan kiduttaa tai heidät voidaan tappaa. |
| --- | --- |

—

Palauttamiskiellon periaatteen noudattamista koskeva velvollisuus, joka tunnustetaan palauttamisdirektiivin 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ja vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdassa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklassa, on ehdoton eikä sitä saa rajoittaa missään tapauksessa, vaikka ulkomaalaiset olisivat uhka yleiselle järjestykselle tai olisivat syyllistyneet erityisen vakavaan rikokseen. Tällaisilta henkilöiltä voidaan evätä pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema, mutta heitä ei silti voida palauttaa paikkaan, jossa heitä voidaan kiduttaa tai heidät voidaan tappaa.

2.3   Rikosoikeus- ja luovuttamistapaukset

Jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää olla soveltamatta direktiiviä kolmansien maiden kansalaisiin

| — | jotka on rikosoikeudellisena seuraamuksena määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti |
| --- | --- |

—

jotka on rikosoikeudellisena seuraamuksena määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti

| — | jotka on rikosoikeudellisen seuraamuksen johdosta määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti |
| --- | --- |

—

jotka on rikosoikeudellisen seuraamuksen johdosta määrätty palautettavaksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti

| — | jotka ovat luovuttamismenettelyn kohteena. |
| --- | --- |

—

jotka ovat luovuttamismenettelyn kohteena.

Lisäselvennys:

| — | Tässä säännöksessä tarkoitetut rikosoikeustapaukset ovat sellaisia, joita pidetään tyypillisesti rikoksena jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä.






  — | Asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt, että kansallisen huumausainelain säännöksien rikkomukset ja huumausainekaupasta saadut tuomiot voivat olla tapauksia, joihin poikkeusta sovelletaan. |
| --- | --- | --- |

—

Tässä säännöksessä tarkoitetut rikosoikeustapaukset ovat sellaisia, joita pidetään tyypillisesti rikoksena jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä.

—

Asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt, että kansallisen huumausainelain säännöksien rikkomukset ja huumausainekaupasta saadut tuomiot voivat olla tapauksia, joihin poikkeusta sovelletaan.

| — | Asiassa C-329/11, Achughbabian, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin vahvisti, että poikkeusta ei voida soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat syyllistyneet ainoastaan laittomaan oleskeluun, koska muuten direktiiviltä poistettaisiin sen kohde ja sitova vaikutus. |
| --- | --- |

—

Asiassa C-329/11, Achughbabian, annetussa tuomiossa unionin tuomioistuin vahvisti, että poikkeusta ei voida soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat syyllistyneet ainoastaan laittomaan oleskeluun, koska muuten direktiiviltä poistettaisiin sen kohde ja sitova vaikutus.

| — | Vähäisempiä maahanmuuttoon liittyviä rikkomuksia, kuten pelkkää laitonta maahantuloa tai oleskelua, ei voida käyttää perusteena tämän poikkeuksen soveltamiseen. |
| --- | --- |

—

Vähäisempiä maahanmuuttoon liittyviä rikkomuksia, kuten pelkkää laitonta maahantuloa tai oleskelua, ei voida käyttää perusteena tämän poikkeuksen soveltamiseen.

| — | Luovuttamismenettelyt eivät välttämättä liity palauttamismenettelyihin. Rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskeva vuoden 1957 eurooppalainen yleissopimus (19) rajoittaa luovuttamisen luovutettaviin henkilöihin, joiden osalta pyynnön esittäneen valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat aloittaneet rikosoikeudenkäynnin tai jotka kyseiset viranomaiset ovat etsintäkuuluttaneet rangaistuksen tai säilöönottopäätöksen suorittamista varten. Päällekkäisyyksiä kuitenkin saattaa olla, ja poikkeuksen tavoitteena on tehdä selväksi, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus olla soveltamatta palauttamisdirektiiviin sisältyviä menettelytakeita toteuttaessaan palauttamisen luovuttamismenettelyjen yhteydessä. |
| --- | --- |

—

Luovuttamismenettelyt eivät välttämättä liity palauttamismenettelyihin. Rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskeva vuoden 1957 eurooppalainen yleissopimus (19) rajoittaa luovuttamisen luovutettaviin henkilöihin, joiden osalta pyynnön esittäneen valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat aloittaneet rikosoikeudenkäynnin tai jotka kyseiset viranomaiset ovat etsintäkuuluttaneet rangaistuksen tai säilöönottopäätöksen suorittamista varten. Päällekkäisyyksiä kuitenkin saattaa olla, ja poikkeuksen tavoitteena on tehdä selväksi, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus olla soveltamatta palauttamisdirektiiviin sisältyviä menettelytakeita toteuttaessaan palauttamisen luovuttamismenettelyjen yhteydessä.

3.   SUOTUISAMMAT SÄÄNNÖKSET

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 4 artikla

Vaikka palauttamisdirektiivin tarkoituksena on yhdenmukaistaa palautusmenettelyjä jäsenvaltioissa, se jättää erikseen mainiten ennalleen kahden- tai monenvälisten kansainvälisten sopimusten suotuisammat säännökset (4 artiklan 1 kohta).

Palauttamisdirektiivi ei myöskään estä soveltamasta ”kolmannen maan kansalaisen kannalta suotuisampia säännöksiä, jotka sisältyvät yhteisön maahanmuutto- ja turvapaikka-alan säännöstöön” (4 artiklan 2 kohta), eikä rajoita ”jäsenvaltioiden oikeutta antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat suotuisampia niiden henkilöiden kannalta, joihin niitä sovelletaan, edellyttäen, että kyseiset säännökset eivät ole tämän direktiivin vastaisia” (4 artiklan 3 kohta).

Lisäselvennys:

| — | Koska palauttamisdirektiivin tarkoituksena on säätää palauttamismenettelyssä olevien henkilöiden perusoikeuksien yhteisistä vähimmäisvaatimuksista, ”suotuisampi” on aina tulkittava ”suotuisammaksi palautettavalle henkilölle” eikä suotuisammaksi henkilön karkottavalle/poistavalle valtiolle. |
| --- | --- |

—

Koska palauttamisdirektiivin tarkoituksena on säätää palauttamismenettelyssä olevien henkilöiden perusoikeuksien yhteisistä vähimmäisvaatimuksista, ”suotuisampi” on aina tulkittava ”suotuisammaksi palautettavalle henkilölle” eikä suotuisammaksi henkilön karkottavalle/poistavalle valtiolle.

| — | Jäsenvaltiot eivät voi vapaasti soveltaa tiukempia vaatimuksia asioissa, joita palauttamisdirektiivillä säännellään. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antaman tuomion (20) 33 kohta: ”[direktiivissä 2008/115/EY] ei kuitenkaan anneta jäsenvaltioille oikeutta soveltaa ankarampia säännöksiä kysymyksissä, joita direktiivi koskee”. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltiot eivät voi vapaasti soveltaa tiukempia vaatimuksia asioissa, joita palauttamisdirektiivillä säännellään. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antaman tuomion (20) 33 kohta: ”[direktiivissä 2008/115/EY] ei kuitenkaan anneta jäsenvaltioille oikeutta soveltaa ankarampia säännöksiä kysymyksissä, joita direktiivi koskee”.

| — | Sakon määrääminen palauttamispäätöksen sijaan: Palauttamisdirektiivi ei salli mekanismia, jonka nojalla kolmansien maiden kansalaisten laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella määrätään olosuhteiden mukaan joko sakko tai maastapoistaminen, koska nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia (ks. asiassa C-38/14, Zaizoune, annettu unionin tuomioistuimen tuomio (21)). |
| --- | --- |

—

Sakon määrääminen palauttamispäätöksen sijaan: Palauttamisdirektiivi ei salli mekanismia, jonka nojalla kolmansien maiden kansalaisten laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella määrätään olosuhteiden mukaan joko sakko tai maastapoistaminen, koska nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia (ks. asiassa C-38/14, Zaizoune, annettu unionin tuomioistuimen tuomio (21)).

| — | Palauttamisdirektiivin osia voidaan soveltaa henkilöihin, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan nojalla. Tällainen käytäntö on direktiivin mukainen, ja sen voidaan katsoa kuuluvan 4 artiklan 3 kohdan piiriin, sillä se on kolmannen maan kansalaisen kannalta suotuisampi. |
| --- | --- |

—

Palauttamisdirektiivin osia voidaan soveltaa henkilöihin, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan nojalla. Tällainen käytäntö on direktiivin mukainen, ja sen voidaan katsoa kuuluvan 4 artiklan 3 kohdan piiriin, sillä se on kolmannen maan kansalaisen kannalta suotuisampi.

4.   MAAHANMUUTTOSÄÄNTÖJEN RIKKOMISTA KOSKEVAT SEURAAMUKSET

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi siten kuin EU:n tuomioistuin on tulkinnut sitä asioissa C-61/11, El Dridi, C-329/11, Achughbabian, C-430/11, Sagor, C-297/12, Filev ja Osmani, C-38/14, Zaizoune, C-290/14, Celaj, ja C-47/15, Affum, annetuissa tuomioissa.

Jäsenvaltiot voivat vapaasti määrätä maahanmuuttosääntöjen rikkomisesta tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, myös vankeusrangaistuksia rikosoikeudellisena seuraamuksena, edellyttäen, että tällaiset toimenpiteet eivät vaaranna palauttamisdirektiivin soveltamista ja niissä varmistetaan perusoikeuksien noudattaminen kaikilta osin, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastaavien määräysten mukaisesti tulkitussa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taattujen perusoikeuksien noudattaminen. Kansallisessa lainsäädännössä määritetään, minkälaisesta maahanmuuttosääntöjen rikkomisesta määrätään seuraamuksia.

Mikään ei estä jäsenvaltioita käsittelemästä kansallisessa rikoslainsäädännössään muissa jäsenvaltioissa tapahtunutta maahanmuuttosääntöjen rikkomista ja ottamasta sitä huomioon.

Maahantulokiellon noudattamatta jättäminen: Jäsenvaltiot voivat säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, jotka on palautettu ja jotka tulevat uudelleen jäsenvaltion alueelle maahantulokiellon vastaisesti. Tällaisen rikosoikeudellisen seuraamuksen määrääminen on sallittua vain sillä edellytyksellä, että kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle asetettu maahantulokielto on palauttamisdirektiivin säännösten mukainen. Tällaisissa rikosoikeudellisissa seuraamuksissa on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia sekä vuonna 1951 tehtyä Geneven yleissopimusta (22) ja erityisesti sen 31 artiklan 1 kohtaa (23) (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antama tuomio (24)).

| — | Palauttamisdirektiivi ei estä rikosoikeudellisten seuraamusten määräämistä rikosoikeudenkäyntiä koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti niille kolmansien maiden kansalaisille, joihin on tuloksettomasti sovellettu palauttamisdirektiivissä säädettyä palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä. Rikosoikeudellisissa seuraamuksissa, joilla pyritään estämään palautettavia henkilöitä oleskelemasta maassa laittomasti, on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taattuja perusoikeuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 48 ja 49 kohta) ja oikeasuhteisuuden periaatetta. |
| --- | --- |

—

Palauttamisdirektiivi ei estä rikosoikeudellisten seuraamusten määräämistä rikosoikeudenkäyntiä koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti niille kolmansien maiden kansalaisille, joihin on tuloksettomasti sovellettu palauttamisdirektiivissä säädettyä palauttamismenettelyä ja jotka oleskelevat laittomasti jäsenvaltion alueella ilman, että on olemassa perusteltua syytä olla palauttamatta heitä. Rikosoikeudellisissa seuraamuksissa, joilla pyritään estämään palautettavia henkilöitä oleskelemasta maassa laittomasti, on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taattuja perusoikeuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 48 ja 49 kohta) ja oikeasuhteisuuden periaatetta.

| — | Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot säätävät kansallisessa lainsäädännössä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista (esim. sakko, asiakirjojen takavarikointi, etuuksien/avustusten leikkaaminen/epääminen tai työluvan epääminen) kolmansien maiden kansalaisille, jotka tahallisesti vaikeuttavat palauttamismenettelyä (esim. hävittämällä matkustusasiakirjoja, ilmoittamalla väärän henkilöllisyyden, estämällä henkilöllisyyden selvittämisen tai toistuvasti kieltäytymällä lähtemästä). Tällaiset seuraamukset eivät kuitenkaan saa haitata palauttamisdirektiivin tavoitteiden saavuttamista, ja niissä on varmistettava perusoikeuksien noudattaminen kaikilta osin. |
| --- | --- |

—

Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot säätävät kansallisessa lainsäädännössä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista (esim. sakko, asiakirjojen takavarikointi, etuuksien/avustusten leikkaaminen/epääminen tai työluvan epääminen) kolmansien maiden kansalaisille, jotka tahallisesti vaikeuttavat palauttamismenettelyä (esim. hävittämällä matkustusasiakirjoja, ilmoittamalla väärän henkilöllisyyden, estämällä henkilöllisyyden selvittämisen tai toistuvasti kieltäytymällä lähtemästä). Tällaiset seuraamukset eivät kuitenkaan saa haitata palauttamisdirektiivin tavoitteiden saavuttamista, ja niissä on varmistettava perusoikeuksien noudattaminen kaikilta osin.

| — | Pelkän laittoman oleskelun säätäminen rangaistavaksi: Jäsenvaltiot eivät voi ennen palauttamismenettelyä tai sen aikana määrätä kansallisen lainsäädännön nojalla vankeusrangaistusta pelkästään laittoman oleskelun vuoksi, koska tämä viivästyttäisi palauttamista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antama tuomio). Palauttamisdirektiivi ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita määräämästä vankeusrangaistusta muista kuin yksinomaan laittomaan oleskeluun perustuvista rikoksista myös sellaisissa tilanteissa, joissa palauttamismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 65 kohta). |
| --- | --- |

—

Pelkän laittoman oleskelun säätäminen rangaistavaksi: Jäsenvaltiot eivät voi ennen palauttamismenettelyä tai sen aikana määrätä kansallisen lainsäädännön nojalla vankeusrangaistusta pelkästään laittoman oleskelun vuoksi, koska tämä viivästyttäisi palauttamista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antama tuomio). Palauttamisdirektiivi ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita määräämästä vankeusrangaistusta muista kuin yksinomaan laittomaan oleskeluun perustuvista rikoksista myös sellaisissa tilanteissa, joissa palauttamismenettelyä ei ole vielä saatu päätökseen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 65 kohta).

| — | Sakkorangaistukset: Oikeasuhteisen sakkorangaistuksen määrääminen kansallisen rikosoikeuden mukaisesti laittomasta oleskelusta jäsenvaltiossa ei ole sinänsä ristiriidassa palauttamisdirektiivin tavoitteiden kanssa, koska se ei estä palauttamispäätöksen antamista ja täytäntöönpanoa palauttamisdirektiivissä vahvistettuja edellytyksiä täysimääräisesti noudattaen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio). Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella on määrättävä joko sakko tai maastapoistaminen, on ristiriidassa palauttamisdirektiivin kanssa, sillä nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia ja heikentävät siten direktiivin tuloksellisuutta (unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio). |
| --- | --- |

—

Sakkorangaistukset: Oikeasuhteisen sakkorangaistuksen määrääminen kansallisen rikosoikeuden mukaisesti laittomasta oleskelusta jäsenvaltiossa ei ole sinänsä ristiriidassa palauttamisdirektiivin tavoitteiden kanssa, koska se ei estä palauttamispäätöksen antamista ja täytäntöönpanoa palauttamisdirektiivissä vahvistettuja edellytyksiä täysimääräisesti noudattaen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio). Kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla laittomasta oleskelusta jäsenvaltion alueella on määrättävä joko sakko tai maastapoistaminen, on ristiriidassa palauttamisdirektiivin kanssa, sillä nämä kaksi toimenpidettä ovat toisensa pois sulkevia ja heikentävät siten direktiivin tuloksellisuutta (unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio).

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/52/EY (25) ( direktiivi työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista) 5 artiklan mukaan työnantajan, joka ottaa ilman lupaa palvelukseensa laittomasti jäsenvaltiossa oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, on maksettava taloudellinen seuraamus, johon kuuluu myös palauttamisesta aiheutuvien kustannusten maksaminen tapauksissa, joissa palauttamismenettelyt toteutetaan. Jäsenvaltiot voivat päättää ottaa taloudellisissa seuraamuksissa huomioon ainakin palauttamisen keskimääräiset kustannukset. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/52/EY (25) ( direktiivi työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista) 5 artiklan mukaan työnantajan, joka ottaa ilman lupaa palvelukseensa laittomasti jäsenvaltiossa oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, on maksettava taloudellinen seuraamus, johon kuuluu myös palauttamisesta aiheutuvien kustannusten maksaminen tapauksissa, joissa palauttamismenettelyt toteutetaan. Jäsenvaltiot voivat päättää ottaa taloudellisissa seuraamuksissa huomioon ainakin palauttamisen keskimääräiset kustannukset.

| — | Välitön karkottaminen kansallisen rikosoikeuden nojalla (tapauksissa, joita ei ole rajattu palauttamisdirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, ks. 2.3 kohta edellä) sallitaan vain siltä osin kuin tuomio, jolla rangaistus määrätään, täyttää palauttamisdirektiivin kaikki takeet mukaan lukien ne, jotka koskevat palauttamispäätöksen muotoa, oikeudellisia suojakeinoja ja vapaaehtoisen paluun mahdollisuuden ottamista etukäteen huomioon (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio). |
| --- | --- |

—

Välitön karkottaminen kansallisen rikosoikeuden nojalla (tapauksissa, joita ei ole rajattu palauttamisdirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, ks. 2.3 kohta edellä) sallitaan vain siltä osin kuin tuomio, jolla rangaistus määrätään, täyttää palauttamisdirektiivin kaikki takeet mukaan lukien ne, jotka koskevat palauttamispäätöksen muotoa, oikeudellisia suojakeinoja ja vapaaehtoisen paluun mahdollisuuden ottamista etukäteen huomioon (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio).

| — | Kansallisessa rikosoikeudessa säädetty kotiaresti sallitaan vain, jos on olemassa takuut, että se ei estä palauttamista ja että se päättyy heti kun asianomaisen kuljetus pois jäsenvaltiosta on mahdollista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio). |
| --- | --- |

—

Kansallisessa rikosoikeudessa säädetty kotiaresti sallitaan vain, jos on olemassa takuut, että se ei estä palauttamista ja että se päättyy heti kun asianomaisen kuljetus pois jäsenvaltiosta on mahdollista (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-430/11, Sagor, antama tuomio).

Lisäselvennys:

| — | Perustellut syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla






  — | joko syitä, joihin palautettava henkilö ei voi vaikuttaa (kuten tarvittavien kolmansista maista saatavien asiakirjojen viivästyminen kolmannen maan viranomaisten huonon yhteistyön vuoksi; kriisitilanne paluumaassa, minkä vuoksi turvallinen paluu on mahdotonta; palauttamisen virallinen lykkääminen tiettyjen palautettavien ryhmien osalta), tai |
| --- | --- | --- |

—

Perustellut syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla

—

joko syitä, joihin palautettava henkilö ei voi vaikuttaa (kuten tarvittavien kolmansista maista saatavien asiakirjojen viivästyminen kolmannen maan viranomaisten huonon yhteistyön vuoksi; kriisitilanne paluumaassa, minkä vuoksi turvallinen paluu on mahdotonta; palauttamisen virallinen lykkääminen tiettyjen palautettavien ryhmien osalta), tai

| — | syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita pidetään unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutettuina tai perusteltuina (esim. terveysongelmat tai perhesyyt, jotka johtavat maastapoistamisen lykkäämiseen; vireillä oleva muutoksenhakumenettely, jolla on lykkäävä vaikutus; päätös tehdä yhteistyötä viranomaisten kanssa todistajana). Pelkkää subjektiivista toivetta pysyä EU:ssa ei voida koskaan sellaisenaan pitää ”perusteltuna syynä”. |
| --- | --- |

—

syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita pidetään unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutettuina tai perusteltuina (esim. terveysongelmat tai perhesyyt, jotka johtavat maastapoistamisen lykkäämiseen; vireillä oleva muutoksenhakumenettely, jolla on lykkäävä vaikutus; päätös tehdä yhteistyötä viranomaisten kanssa todistajana). Pelkkää subjektiivista toivetta pysyä EU:ssa ei voida koskaan sellaisenaan pitää ”perusteltuna syynä”.

| — | Perusteettomat syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita ei katsota unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutetuiksi tai perustelluiksi (esim. yhteistyön puute matkustusasiakirjoja hankittaessa, yhteistyön puute henkilöllisyyttä ilmoitettaessa, asiakirjojen tuhoaminen, pakeneminen tai maastapoistamistoimien vaikeuttaminen). |
| --- | --- |

—

Perusteettomat syyt olla palauttamatta henkilöä voivat olla syitä, joihin palautettava henkilö voi vaikuttaa ja joita ei katsota unionin tai kansallisessa lainsäädännössä oikeutetuiksi tai perustelluiksi (esim. yhteistyön puute matkustusasiakirjoja hankittaessa, yhteistyön puute henkilöllisyyttä ilmoitettaessa, asiakirjojen tuhoaminen, pakeneminen tai maastapoistamistoimien vaikeuttaminen).

5.   KIINNIOTTO JA VELVOLLISUUS TEHDÄ PALAUTTAMISPÄÄTÖS

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 1 kohta

Jäsenvaltion on tehtävä palauttamispäätös sen alueella laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista.

Jäsenvaltioiden on tehtävä palauttamispäätös alueellaan laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista, ellei unionin oikeudessa nimenomaisesti säädetä poikkeuksesta (ks. luettelo poikkeuksista jäljempänä). Jäsenvaltiot eivät saa käytännössä sallia laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia alueellaan ilman palauttamismenettelyn käynnistämistä tai oleskeluluvan myöntämistä. Tämän jäsenvaltioiden velvoitteen (joko käynnistää palauttamismenettely tai myöntää oleskelulupa) tavoitteena on vähentää ”harmaita alueita”, estää laittomasti jäsenvaltioissa oleskelevien henkilöiden hyväksikäyttöä ja parantaa kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta.

Jäsenvaltioiden on annettava palauttamispäätös riippumatta siitä, onko kyseisellä kolmannen maan kansalaisella voimassa oleva henkilöllisyys- tai matkustusasiakirja ja onko takaisinotto kolmanteen maahan mahdollinen.

Palauttamispäätöksen voimassaolon kestoa ei tulisi rajoittaa. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tulisi voida panna palauttamispäätökset täytäntöön ilman, että niiden tarvitsee käynnistää menettely uudelleen tietyn ajan (esim. yhden vuoden) jälkeen, edellyttäen, että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tilanne ei ole merkittävästi muuttunut tosiasiallisesti tai oikeudellisesti (esim. oikeudellisen aseman muuttuminen tai palauttamisriski) ja että hänen oikeuttaan tulla kuulluksi ja käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja ei rajoiteta.

Palauttamismenettelyiden toteuttamisesta vastaa pääsääntöisesti se jäsenvaltio, jossa henkilö on otettu kiinni. Esimerkki: Jos laiton maahanmuuttaja on tullut EU:hun jäsenvaltion A kautta (havaitsematta), matkustanut sen jälkeen jäsenvaltion B ja C läpi (havaitsematta) ja otettu lopulta kiinni jäsenvaltiossa D, jäsenvaltio D vastaa palauttamismenettelyn toteuttamisesta. Schengen-valtioiden sisärajatarkastusten väliaikainen palauttaminen ei vaikuta tähän periaatteeseen. Poikkeukset tähän yleissääntöön esitetään jäljempänä 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. ja 5.8. kohdassa.

Lisäselvennys:

| — | Kansallisen lainsäädännön mukainen hallinnollinen sakko laittomasta oleskelusta voidaan määrätä samanaikaisesti palauttamispäätöksen antamisen kanssa. Tällainen hallinnollinen sakko ei voi kuitenkaan korvata jäsenvaltion velvollisuutta tehdä palauttamispäätös ja poistaa henkilö maasta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio). |
| --- | --- |

—

Kansallisen lainsäädännön mukainen hallinnollinen sakko laittomasta oleskelusta voidaan määrätä samanaikaisesti palauttamispäätöksen antamisen kanssa. Tällainen hallinnollinen sakko ei voi kuitenkaan korvata jäsenvaltion velvollisuutta tehdä palauttamispäätös ja poistaa henkilö maasta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-38/14, Zaizoune, antama tuomio).

| — | Palauttamispäätöksen on sisällettävä tieto siitä, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen lähtemään päätöksen tehneen jäsenvaltion alueelta päästäkseen johonkin kolmanteen maahan ”palauttamisen” määritelmän mukaisesti (ks. 1.3 kohta). Tämä tarkoittaa, että hänen on poistuttava EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta. Tämän velvoitteen ilmaiseminen epäselvästi voi tahattomasti aiheuttaa riskin siitä, että asianomainen siirtyy luvattomasti toiseen jäsenvaltioon. |
| --- | --- |

—

Palauttamispäätöksen on sisällettävä tieto siitä, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen lähtemään päätöksen tehneen jäsenvaltion alueelta päästäkseen johonkin kolmanteen maahan ”palauttamisen” määritelmän mukaisesti (ks. 1.3 kohta). Tämä tarkoittaa, että hänen on poistuttava EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta. Tämän velvoitteen ilmaiseminen epäselvästi voi tahattomasti aiheuttaa riskin siitä, että asianomainen siirtyy luvattomasti toiseen jäsenvaltioon.

| — | Palauttamisdirektiivin mukainen palauttamispäätös on tehtävä myös silloin, kun palautusmenettely suoritetaan takaisinottosopimusta soveltamalla. Tällaisten sopimusten (jotka koskevat EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä suhteita) soveltaminen ei vaikuta palauttamisdirektiivin (joka koskee henkilön poistavan valtion ja palautettavan henkilön välistä suhdetta) täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen kussakin palauttamistapauksessa. Takaisinottosopimuksen soveltaminen edellyttää, että ensin annetaan palauttamispäätös. |
| --- | --- |

—

Palauttamisdirektiivin mukainen palauttamispäätös on tehtävä myös silloin, kun palautusmenettely suoritetaan takaisinottosopimusta soveltamalla. Tällaisten sopimusten (jotka koskevat EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä suhteita) soveltaminen ei vaikuta palauttamisdirektiivin (joka koskee henkilön poistavan valtion ja palautettavan henkilön välistä suhdetta) täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen kussakin palauttamistapauksessa. Takaisinottosopimuksen soveltaminen edellyttää, että ensin annetaan palauttamispäätös.

| — | Kansallisessa lainsäädännössä voidaan säätää, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen poistumaan EU:n alueelta, jos hänen oleskelunsa on laitonta. Tällainen teoreettinen oikeudellinen velvollisuus ei muodosta palauttamispäätöstä. Sen tueksi on kussakin tapauksessa tehtävä yksilöllinen palauttamispäätös. |
| --- | --- |

—

Kansallisessa lainsäädännössä voidaan säätää, että kolmannen maan kansalainen on velvollinen poistumaan EU:n alueelta, jos hänen oleskelunsa on laitonta. Tällainen teoreettinen oikeudellinen velvollisuus ei muodosta palauttamispäätöstä. Sen tueksi on kussakin tapauksessa tehtävä yksilöllinen palauttamispäätös.

| — | Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi kaikin tavoin hyödynnettävä henkilöllisyyden selvittämisessä ja kunkin tapauksen yksilöllisessä arvioinnissa asiaan liittyviä unionin tietojärjestelmiä, kuten toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää (SIS II), Eurodac-järjestelmää ja viisumitietojärjestelmää (VIS). Järjestelmillä voidaan myös tukea ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä palauttamis- ja takaisinottomenettelyissä. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi kaikin tavoin hyödynnettävä henkilöllisyyden selvittämisessä ja kunkin tapauksen yksilöllisessä arvioinnissa asiaan liittyviä unionin tietojärjestelmiä, kuten toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää (SIS II), Eurodac-järjestelmää ja viisumitietojärjestelmää (VIS). Järjestelmillä voidaan myös tukea ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä palauttamis- ja takaisinottomenettelyissä.

| — | Täyttääkseen velvollisuutensa tehdä palauttamispäätöksiä jäsenvaltioiden olisi toteutettava tehokkaita ja oikeasuhteisia toimenpiteitä alueellaan laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paikallistamiseksi, löytämiseksi ja kiinniottamiseksi. Tässä yhteydessä muistutetaan, että Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on otettava kiinni sellaiset kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat ylittäneet ulkorajan laittomasti ja joilla ei ole oikeutta oleskella EU:ssa, ja sovellettava heihin palauttamismenettelyjä. Työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista annetun direktiivin 14 artiklassa säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella suoritetaan tehokkaita ja riittäviä tarkastuksia laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnteon rajoittamiseksi. |
| --- | --- |

—

Täyttääkseen velvollisuutensa tehdä palauttamispäätöksiä jäsenvaltioiden olisi toteutettava tehokkaita ja oikeasuhteisia toimenpiteitä alueellaan laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten paikallistamiseksi, löytämiseksi ja kiinniottamiseksi. Tässä yhteydessä muistutetaan, että Schengenin rajasäännöstön 13 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on otettava kiinni sellaiset kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat ylittäneet ulkorajan laittomasti ja joilla ei ole oikeutta oleskella EU:ssa, ja sovellettava heihin palauttamismenettelyjä. Työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista annetun direktiivin 14 artiklassa säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella suoritetaan tehokkaita ja riittäviä tarkastuksia laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnteon rajoittamiseksi.

Kiinniottokäytännöt – perusoikeuksien kunnioittaminen

Jäsenvaltioilla on velvoite tehdä palauttamispäätös kaikista niiden alueella laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista perusoikeuksia kunnioittaen ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen (johdanto-osan 24 kappale). Oikeutettua tavoitetta torjua laitonta maahanmuuttoa voidaan punnita valtion muihin oikeutettuihin intresseihin nähden. Sellaisia ovat yleiset kansanterveysnäkökohdat, rikollisuuden torjuminen, syntymän rekisteröinnin merkitys, lapsen edun kunnioittaminen (nimenomainen maininta johdanto-osan 22 kappaleessa), Geneven yleissopimuksen noudattaminen (maininta johdanto-osan 23 kappaleessa) sekä muiden perusoikeuskirjassa tunnustettujen asiaankuuluvien perusoikeuksien kunnioittaminen.

Komissio viittaa näkökohtiin, jotka esitettiin vuonna 2012 julkaistussa Euroopan unionin perusoikeusviraston laatimassa laittomien maahanmuuttajien perusoikeuksia koskevassa asiakirjassa Apprehension of migrants in an irregular situation – fundamental rights considerations (neuvoston asiakirja 13847/12). Niitä voidaan käyttää ohjeina siitä, miten kiinniottokäytäntöjä voidaan toteuttaa kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksia kunnioittaen ja samalla varmista palauttamismenettelyjen tuloksellisuus. Näiden ohjeiden mukaiset jäsenvaltioiden käytännöt eivät vaikuta velvoitteeseen tehdä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla palauttamispäätös kolmansien maiden kansalaisista, joiden oleskelu jäsenvaltiossa on laitonta.

Terveyspalveluiden saanti:

Sairaanhoitoa tarvitsevia laittomia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni terveydenhoitolaitoksissa tai niiden läheisyydessä.

Terveydenhoitolaitoksia ei pitäisi vaatia luovuttamaan maahanmuuttajien henkilötietoja maahanmuutosta vastaaville lainvalvontaviranomaisille mahdollista palauttamista varten.

Koulutuksen saanti:

Sääntöjenvastaisesti oleskelevia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni kouluissa, joita heidän lapsensa käyvät, tai niiden läheisyydessä.

Kouluja ei pitäisi vaatia luovuttamaan maahanmuuttajien henkilötietoja maahanmuutosta vastaaville lainvalvontaviranomaisille mahdollista palauttamista varten.

Uskonnonvapaus:

Sääntöjenvastaisesti oleskelevia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni tunnustetuissa uskonnonharjoituspaikoissa tai niiden läheisyydessä heidän harjoittaessaan uskontoaan.

Syntymän rekisteröinti:

Sääntöjenvastaisesti oleskelevien maahanmuuttajien pitäisi voida rekisteröidä lapsen syntyminen ja saada lapsilleen syntymätodistus ilman kiinniottovaaraa.

Syntymätodistuksia antavia väestörekistereitä ei pitäisi vaatia luovuttamaan maahanmuuttajien henkilötietoja maahanmuutosta vastaaville lainvalvontaviranomaisille mahdollista palauttamista varten.

Oikeussuojan saatavuus:

Jäsenvaltiot voivat harkita rikollisuuden torjuntatarkoituksessa mahdollisuuksia, joiden avulla uhrit ja todistajat voivat ilmoittaa rikoksesta ilman pelkoa kiinniotosta. Tätä varten voidaan harkita seuraavia hyviä käytäntöjä:

| — | otetaan käyttöön mahdollisuuksia nimettömään, osittain nimettömään tai muunlaiseen tehokkaaseen ilmoittamiseen |
| --- | --- |

—

otetaan käyttöön mahdollisuuksia nimettömään, osittain nimettömään tai muunlaiseen tehokkaaseen ilmoittamiseen

| — | tarjotaan vakavien rikosten uhreille ja todistajille mahdollisuus kääntyä poliisin puoleen kolmansien osapuolten (esim. maahanmuuttoasioiden oikeusasiamies, tehtävään erikseen nimetyt virkamiehet tai humanitaarista tai oikeudellista apua tarjoavat yhteisöt) välityksellä |
| --- | --- |

—

tarjotaan vakavien rikosten uhreille ja todistajille mahdollisuus kääntyä poliisin puoleen kolmansien osapuolten (esim. maahanmuuttoasioiden oikeusasiamies, tehtävään erikseen nimetyt virkamiehet tai humanitaarista tai oikeudellista apua tarjoavat yhteisöt) välityksellä

| — | määritellään edellytykset, joiden täyttyessä rikosten, myös perheväkivallan, uhreille ja todistajille voidaan myöntää oleskelulupa neuvoston direktiivissä 2004/81/EY (26) ja direktiivissä 2009/52/EY asetettujen vaatimusten mukaisesti |
| --- | --- |

—

määritellään edellytykset, joiden täyttyessä rikosten, myös perheväkivallan, uhreille ja todistajille voidaan myöntää oleskelulupa neuvoston direktiivissä 2004/81/EY (26) ja direktiivissä 2009/52/EY asetettujen vaatimusten mukaisesti

| — | otetaan huomioon tarve erottaa väkivallan uhrin maahanmuuttoasema kyseisen rikoksen tehneestä pääasiallisesta luvan haltijasta |
| --- | --- |

—

otetaan huomioon tarve erottaa väkivallan uhrin maahanmuuttoasema kyseisen rikoksen tehneestä pääasiallisesta luvan haltijasta

| — | laaditaan esitteitä yhteistyössä työsuojeluviranomaisten tai muiden asiaankuuluvien elinten kanssa, jotta työpaikoillaan kiinni otetuille maahanmuuttajille voidaan tiedottaa järjestelmällisesti ja objektiivisesti mahdollisuuksista tehdä työnantajastaan kantelu direktiivin 2009/52/EY mukaisesti, ja ryhdytään tältä osin toimenpiteisiin merkityksellisten todisteiden turvaamiseksi. |
| --- | --- |

—

laaditaan esitteitä yhteistyössä työsuojeluviranomaisten tai muiden asiaankuuluvien elinten kanssa, jotta työpaikoillaan kiinni otetuille maahanmuuttajille voidaan tiedottaa järjestelmällisesti ja objektiivisesti mahdollisuuksista tehdä työnantajastaan kantelu direktiivin 2009/52/EY mukaisesti, ja ryhdytään tältä osin toimenpiteisiin merkityksellisten todisteiden turvaamiseksi.

Oikeudellista apua hakevia sääntöjenvastaisesti oleskelevia maahanmuuttajia ei pitäisi ottaa kiinni ammattiliitoissa tai niiden läheisyydessä tai muissa tällaista tukea tarjoavissa elimissä.

Lisäksi komissio suosittelee, että sääntöjenvastaisesti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, jotka haluavat käyttää julkisia palveluja tiloissa, joissa rekisteröidään kansainvälistä suojelua tai kansalaisuudettoman henkilön asemaa koskevat hakemukset, ei pitäisi ottaa kiinni näissä tiloissa tai niiden läheisyydessä.

Erityistapaukset:

5.1   Kiinniotto maastalähtötarkastuksen aikana

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artikla

Palauttamispäätös voidaan tehdä tietyissä olosuhteissa tapauskohtaisen analyysin perusteella ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen myös, jos jäsenvaltiossa laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen otetaan kiinni EU:n ulkorajalla, kun hän on poistumassa EU:n alueelta. Tämä voi olla perusteltua tapauksissa, joissa maastalähtötarkastuksessa havaitaan merkittävä oleskeluajan ylitys tai laiton oleskelu. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltiot voisivat aloittaa laittomasta oleskelusta tiedon saatuaan palauttamismenettelyn, joka voi johtaa palauttamispäätöksen ja maahantulokiellon antamiseen poissaolevana (jäljempänä 11.3 ja 12 kohdassa tarkoitettuja menettelyllisiä takeita noudattaen).

Vaikka tällaisessa erityistilanteessa henkilö on joka tapauksessa lähdössä EU:sta, palauttamispäätöksen tekeminen voi olla järkevää, koska silloin jäsenvaltio voi määrätä myös maahantulokiellon ja siten estää myöhemmän maahantulon ja mahdollisen laittoman oleskelun vaaran.

Komissio kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan tällaisissa erityistapauksissa sovellettavat menettelyt palauttamispäätösten tekemiseen ja tarvittaessa maahantulokiellon määräämisen poissaolevana (ks. 11.3 kohta) suoraan lentoasemalla tai muussa ulkorajan ylityspaikassa.

Jos kolmannen maan kansalainen on ylittänyt viisuminsa tai oleskelulupansa voimassaoloajan yhdessä jäsenvaltiossa ja lähtee EU:sta toisen jäsenvaltion / kauttakulkujäsenvaltion kautta, tämän toisen jäsenvaltion on annettava palauttamispäätös ja maahantulokielto (voimassaoloajan ylittänyt oleskelee yleensä myös tässä toisessa jäsenvaltiossa ”laittomasti” palauttamisdirektiivissä tarkoitetulla tavalla).

5.2   Toisen jäsenvaltion tekemän palauttamispäätöksen saajat

Oikeusperusta: neuvoston direktiivi 2001/40/EY
   (27)

Muistutus/selvitys: Jäsenvaltion tekemän palauttamispäätöksen vaikutusta toisessa jäsenvaltiossa on käsitelty palauttamisdirektiivistä vuonna 2005 annetun komission ehdotuksen erillisessä V luvussa (”Kiinniotto toisessa jäsenvaltiossa”). Tämä luku sekä komission ehdotuksen 20 artikla, jonka mukaan direktiivi 2001/40/EY kumotaan, poistettiin kuitenkin neuvottelujen kuluessa ja direktiivi 2001/40/EY pysyi voimassa. Direktiivissä 2001/40/EY nimenomaisesti mahdollistetaan se, että jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemä palauttamispäätös toisen jäsenvaltion alueella oleskelevasta kolmannen maan kansalaisesta tunnustetaan. Palauttamisdirektiivin 6 artiklassa ei nimenomaisesti mainita sellaista tilannetta, että toinen jäsenvaltio tunnustaa ensimmäisen jäsenvaltion direktiivin 2001/40/EY mukaisesti tekemän palauttamispäätöksen. Kirjaimellinen 6 artiklan tulkinta, joka edellyttäisi tällaisessa tapauksessa, että myös päätöksen tunnustava jäsenvaltio tekee täysimääräisen palauttamispäätöksen direktiivin 2008/115/EY mukaisesti, veisi direktiiviltä 2001/40/EY sen kaiken lisäarvon. Jotta direktiivin 2001/40/EY voimassaolon jatkuminen olisi tehokkuusperiaatteen mukaista, oli tarpeen löytää tulkinta, joka antaisi merkityksen näiden kahden direktiivin rinnakkaiselolle.

Jos jäsenvaltio A pysäyttää henkilön, jolle jäsenvaltio B on jo antanut palauttamispäätöksen, jäsenvaltio A voi joko

| a) | tehdä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla uuden palauttamispäätöksen tai |
| --- | --- |

a)

tehdä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla uuden palauttamispäätöksen tai

| b) | viedä henkilön takaisin jäsenvaltioon B olemassa olevan kahdenvälisen sopimuksen nojalla palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai |
| --- | --- |

b)

viedä henkilön takaisin jäsenvaltioon B olemassa olevan kahdenvälisen sopimuksen nojalla palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai

| c) | tunnustaa jäsenvaltio B:n tekemän palauttamispäätöksen direktiivin 2001/40/EY mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

tunnustaa jäsenvaltio B:n tekemän palauttamispäätöksen direktiivin 2001/40/EY mukaisesti.

Jos jäsenvaltio A tunnustaa jäsenvaltio B:n tekemän palauttamispäätöksen direktiivin 2001/40/EY mukaisesti, sen on kyseistä palauttamispäätöstä täytäntöön pannessaan sovellettava palauttamisdirektiivin mukaisia palauttamisen täytäntöönpanoon (maastapoistamiseen) liittyviä takeita.

Palauttamispäätösten vastavuoroinen tunnustaminen voi tarjota merkittävää lisäarvoa tietyissä tapauksissa, etenkin kun on kyse palautettavien henkilöiden maitse tapahtuvasta kauttakulusta (ks. 6.4 kohta jäljempänä). Komissio kannustaa jäsenvaltioita hyödyntämään vastavuoroisen tunnustamisen mahdollisuutta aina, kun se auttaa nopeuttamaan palauttamismenettelyjä ja vähentämään hallinnollista taakkaa.

5.3   Suhde Dublinin sääntöihin

Oikeusperusta: Euroopan parlamentin ja neuvoston asewtus (EU) N:o 604/2013 (28) (Dublin-asetus) – 19 ja 24 artikla

Palauttamisdirektiivin 6 artiklassa ei nimenomaisesti mainita tilannetta, jossa toinen jäsenvaltio käyttää Dublin-asetuksen tarjoamaa mahdollisuutta pyytää ensimmäistä jäsenvaltiota ottamaan takaisin laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen. Kirjaimellinen 6 artiklan tulkinta, joka edellyttäisi tällaisessa tapauksessa, että myös pyynnön esittävä (toinen) jäsenvaltio tekee täysimääräisen palauttamispäätöksen direktiivin 2008/115/EY mukaisesti, veisi asiaankuuluvilta Dublin-säännöiltä kaiken lisäarvon. Dublin-asetuksen sanamuodossa puututaan nimenomaan tähän ongelmaan ja annetaan selkeät säännöt palauttamisdirektiivin ja Dublin-asetuksen soveltamisesta.

Tapaukset, joissa kolmannen maan kansalainen on hakenut turvapaikkaa ja saanut oleskeluoikeuden turvapaikanhakijana toisessa jäsenvaltiossa, eivät kuulu palauttamisdirektiivin soveltamisalaan, koska kolmannen maan kansalaisella on oikeus oleskella maassa turvapaikanhakijana eikä hänen sen vuoksi voida katsoa oleskelevan laittomasti tässä toisessa jäsenvaltiossa.

Toisaalta tapaukset, joissa kolmannen maan kansalainen ei ole hakenut turvapaikkaa eikä ole saanut oleskeluoikeutta turvapaikanhakijana toisessa jäsenvaltiossa, kuuluvat palauttamisdirektiivin soveltamisalaan. Seuraavat tilanteet (29) ovat mahdollisia:

| a) | Kolmannen maan kansalaisella on turvapaikanhakijan asema ensimmäisessä jäsenvaltiossa (menettely on käynnissä ja lopullista päätöstä ei ole vielä tehty): Dublin-asetusta sovelletaan sen perusperiaatteen nojalla, että yhden jäsenvaltion pitäisi arvioida kokonaisuudessaan jossakin jäsenvaltiossa turvapaikkahakemuksen jättäneen kolmannen maan kansalaisen kansainvälisen suojelun tarve. Jäsenvaltio ei voi palauttaa kyseistä kolmannen maan kansalaista kolmanteen maahan; se voi vain lähettää hänet Dublin-asetuksen nojalla asiasta vastaavaan jäsenvaltioon, jotta hänen pyyntönsä tutkitaan. |
| --- | --- |

a)

Kolmannen maan kansalaisella on turvapaikanhakijan asema ensimmäisessä jäsenvaltiossa (menettely on käynnissä ja lopullista päätöstä ei ole vielä tehty): Dublin-asetusta sovelletaan sen perusperiaatteen nojalla, että yhden jäsenvaltion pitäisi arvioida kokonaisuudessaan jossakin jäsenvaltiossa turvapaikkahakemuksen jättäneen kolmannen maan kansalaisen kansainvälisen suojelun tarve. Jäsenvaltio ei voi palauttaa kyseistä kolmannen maan kansalaista kolmanteen maahan; se voi vain lähettää hänet Dublin-asetuksen nojalla asiasta vastaavaan jäsenvaltioon, jotta hänen pyyntönsä tutkitaan.

| b) | Kolmannen maan kansalainen on peruuttanut turvapaikkahakemuksensa ensimmäisessä jäsenvaltiossa: Jos hakemuksen peruuttaminen on johtanut hakemuksen hylkäämiseen (uudelleenlaaditun turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin 27 tai 28 artiklan perusteella), voidaan soveltaa c alakohdassa kuvattuja sääntöjä (valinta Dublin-sääntöjen ja palauttamisdirektiivin soveltamisen välillä). Jos hakemuksen peruuttaminen ei ole johtanut hakemuksen hylkäämiseen, sovelletaan Dublin-asetusta (erityissäädöksenä) sen perusperiaatteen mukaisesti, että yhden jäsenvaltion pitäisi arvioida jossakin jäsenvaltiossa turvapaikkahakemuksen jättäneen kolmannen maan kansalaisen kansainvälisen suojelun tarve. |
| --- | --- |

b)

Kolmannen maan kansalainen on peruuttanut turvapaikkahakemuksensa ensimmäisessä jäsenvaltiossa: Jos hakemuksen peruuttaminen on johtanut hakemuksen hylkäämiseen (uudelleenlaaditun turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin 27 tai 28 artiklan perusteella), voidaan soveltaa c alakohdassa kuvattuja sääntöjä (valinta Dublin-sääntöjen ja palauttamisdirektiivin soveltamisen välillä). Jos hakemuksen peruuttaminen ei ole johtanut hakemuksen hylkäämiseen, sovelletaan Dublin-asetusta (erityissäädöksenä) sen perusperiaatteen mukaisesti, että yhden jäsenvaltion pitäisi arvioida jossakin jäsenvaltiossa turvapaikkahakemuksen jättäneen kolmannen maan kansalaisen kansainvälisen suojelun tarve.

| c) | Kolmannen maan kansalaisesta tehdään ensimmäisessä jäsenvaltiossa lopullinen päätös, jolla hänen turvapaikkahakemuksensa hylätään: Tässä tapauksessa voidaan valita Dublin-asetuksen tai palauttamisdirektiivin soveltamisen välillä. Dublin-asetuksessa tästä valinnasta säädetään selvästi 24 artiklan 4 kohdassa ja lisätään selvennys, että siitä hetkestä lähtien, jolloin viranomaiset päättävät tehdä Dublin-asetuksen mukaisen pyynnön, palauttamisdirektiivin ja palauttamismenettelyjen soveltaminen keskeytetään ja sovelletaan ainoastaan Dublin-sääntöjä (tämä vaikuttaa myös säilöönottoa ja oikeussuojakeinoja koskeviin sääntöihin). |
| --- | --- |

c)

Kolmannen maan kansalaisesta tehdään ensimmäisessä jäsenvaltiossa lopullinen päätös, jolla hänen turvapaikkahakemuksensa hylätään: Tässä tapauksessa voidaan valita Dublin-asetuksen tai palauttamisdirektiivin soveltamisen välillä. Dublin-asetuksessa tästä valinnasta säädetään selvästi 24 artiklan 4 kohdassa ja lisätään selvennys, että siitä hetkestä lähtien, jolloin viranomaiset päättävät tehdä Dublin-asetuksen mukaisen pyynnön, palauttamisdirektiivin ja palauttamismenettelyjen soveltaminen keskeytetään ja sovelletaan ainoastaan Dublin-sääntöjä (tämä vaikuttaa myös säilöönottoa ja oikeussuojakeinoja koskeviin sääntöihin).

| d) | Kolmannen maan kansalainen oli jo palautettu/poistettu onnistuneesti (turvapaikkahakemuksen hylkäämisen tai peruuttamisen johdosta) ensimmäisestä jäsenvaltiosta kolmanteen maahan: Jos kolmannen maan kansalainen tulee uudelleen EU:n alueelle, Dublin-asetuksen 19 artiklan 3 kohdassa säädetään, ettei ensimmäinen jäsenvaltio voi enää olla vastuussa kolmannen maan kansalaisesta eikä häntä siksi voida siirtää tähän jäsenvaltioon. Tällöin sovelletaan palauttamisdirektiiviä. |
| --- | --- |

d)

Kolmannen maan kansalainen oli jo palautettu/poistettu onnistuneesti (turvapaikkahakemuksen hylkäämisen tai peruuttamisen johdosta) ensimmäisestä jäsenvaltiosta kolmanteen maahan: Jos kolmannen maan kansalainen tulee uudelleen EU:n alueelle, Dublin-asetuksen 19 artiklan 3 kohdassa säädetään, ettei ensimmäinen jäsenvaltio voi enää olla vastuussa kolmannen maan kansalaisesta eikä häntä siksi voida siirtää tähän jäsenvaltioon. Tällöin sovelletaan palauttamisdirektiiviä.

Käytännön esimerkkejä:

| — | Kansainvälistä suojelua jäsenvaltiossa A hakenut henkilö matkustaa luvatta naapurijäsenvaltioon B (ja ylittää sisärajan), ja poliisi ottaa hänet siellä kiinni. Koska häneen sovelletaan Dublin-asetusta, hänet siirretään jäsenvaltiosta B takaisin jäsenvaltioon A. Pitäisikö jäsenvaltion B tehdä tässä tilanteessa palauttamispäätös henkilöstä, koska hän oleskelee alueella laittomasti?






  — | Dublin-asetuksen säännöt ovat etusijalla. Jäsenvaltio B ei voi tehdä palauttamispäätöstä. |
| --- | --- | --- |

—

Kansainvälistä suojelua jäsenvaltiossa A hakenut henkilö matkustaa luvatta naapurijäsenvaltioon B (ja ylittää sisärajan), ja poliisi ottaa hänet siellä kiinni. Koska häneen sovelletaan Dublin-asetusta, hänet siirretään jäsenvaltiosta B takaisin jäsenvaltioon A. Pitäisikö jäsenvaltion B tehdä tässä tilanteessa palauttamispäätös henkilöstä, koska hän oleskelee alueella laittomasti?

—

Dublin-asetuksen säännöt ovat etusijalla. Jäsenvaltio B ei voi tehdä palauttamispäätöstä.

| — | Voiko jäsenvaltio A (edellä kuvatussa skenaariossa) tehdä itse palauttamispäätöksen (ja määrätä maahantulokiellon, jota lykätään turvapaikkamenettelyn käsittelyn loppuun saakka)?






  — | Ei. Niin kauan kuin henkilöllä on turvapaikanhakijana oleskeluoikeus jäsenvaltiossa A, hänen oleskelunsa ei ole palauttamisdirektiivissä tarkoitettua laitonta oleskelua eikä jäsenvaltio A voi tehdä palauttamispäätöstä. |
| --- | --- | --- |

—

Voiko jäsenvaltio A (edellä kuvatussa skenaariossa) tehdä itse palauttamispäätöksen (ja määrätä maahantulokiellon, jota lykätään turvapaikkamenettelyn käsittelyn loppuun saakka)?

—

Ei. Niin kauan kuin henkilöllä on turvapaikanhakijana oleskeluoikeus jäsenvaltiossa A, hänen oleskelunsa ei ole palauttamisdirektiivissä tarkoitettua laitonta oleskelua eikä jäsenvaltio A voi tehdä palauttamispäätöstä.

| — | Jäsenvaltiossa A myönnettyä kansainvälistä suojelua nauttiva kolmannen maan kansalainen oleskelee laittomasti jäsenvaltiossa B (esim. oleskelee siellä yli 90 päivää). Sovelletaanko tällaisessa tapauksessa palauttamisdirektiiviä? Mikä on menettely, jos henkilö kieltäytyy palaamasta vapaaehtoisesti ensimmäiseen jäsenvaltioon, joka on myöntänyt suojeluaseman?






  — | Dublin-asetus ei sisällä sääntöjä kansainvälistä suojelua saavien takaisin ottamisesta. Siksi sovelletaan palauttamisdirektiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaista ”yleistä järjestelyä”. Sen mukaan jäsenvaltion B on pyydettävä henkilöä palaamaan jäsenvaltioon A, ja jos henkilö ei noudata pyyntöä vapaaehtoisesti, jäsenvaltion B on harkittava palauttamispäätöksen tekemistä ja otettava huomioon kaikki palauttamisdirektiivin tarjoamat takeet, erityisesti palauttamiskiellon periaate. Tietyissä olosuhteissa, kun paluu/poistaminen kolmanteen maahan ei ole mahdollista ja viemistä takaisin toiseen jäsenvaltioon voidaan pitää suotuisampana toimenpiteenä (ks. 3 kohta), jäsenvaltio B voi pakottaa henkilön jäsenvaltioon A. Laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen viemiseen takaisin toiseen jäsenvaltioon sovelletaan kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä. |
| --- | --- | --- |

—

Jäsenvaltiossa A myönnettyä kansainvälistä suojelua nauttiva kolmannen maan kansalainen oleskelee laittomasti jäsenvaltiossa B (esim. oleskelee siellä yli 90 päivää). Sovelletaanko tällaisessa tapauksessa palauttamisdirektiiviä? Mikä on menettely, jos henkilö kieltäytyy palaamasta vapaaehtoisesti ensimmäiseen jäsenvaltioon, joka on myöntänyt suojeluaseman?

—

Dublin-asetus ei sisällä sääntöjä kansainvälistä suojelua saavien takaisin ottamisesta. Siksi sovelletaan palauttamisdirektiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaista ”yleistä järjestelyä”. Sen mukaan jäsenvaltion B on pyydettävä henkilöä palaamaan jäsenvaltioon A, ja jos henkilö ei noudata pyyntöä vapaaehtoisesti, jäsenvaltion B on harkittava palauttamispäätöksen tekemistä ja otettava huomioon kaikki palauttamisdirektiivin tarjoamat takeet, erityisesti palauttamiskiellon periaate. Tietyissä olosuhteissa, kun paluu/poistaminen kolmanteen maahan ei ole mahdollista ja viemistä takaisin toiseen jäsenvaltioon voidaan pitää suotuisampana toimenpiteenä (ks. 3 kohta), jäsenvaltio B voi pakottaa henkilön jäsenvaltioon A. Laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen viemiseen takaisin toiseen jäsenvaltioon sovelletaan kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä.

| — | Kolmannen maan kansalainen, jonka sormenjäljet on otettu jäsenvaltiossa A, koska hän on tullut maahan laittomasti, ja joka ei ole hakenut siellä turvapaikkaa, pysäytetään myöhemmin jäsenvaltiossa B. Voiko jäsenvaltio B siirtää henkilön takaisin jäsenvaltioon A Dublin-sääntöjen nojalla?






  — | Ei. Asia ei liity millään tavalla turvapaikkamenettelyyn, joten Dublin-asetusta ei sovelleta. |
| --- | --- | --- |

—

Kolmannen maan kansalainen, jonka sormenjäljet on otettu jäsenvaltiossa A, koska hän on tullut maahan laittomasti, ja joka ei ole hakenut siellä turvapaikkaa, pysäytetään myöhemmin jäsenvaltiossa B. Voiko jäsenvaltio B siirtää henkilön takaisin jäsenvaltioon A Dublin-sääntöjen nojalla?

—

Ei. Asia ei liity millään tavalla turvapaikkamenettelyyn, joten Dublin-asetusta ei sovelleta.

5.4   Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, jolla on oleskeluoikeus toisessa jäsenvaltiossa

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 2 kohta

Jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, joilla on toisen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva oleskelulupa tai muu oleskeluun oikeuttava lupa, on vaadittava siirtymään välittömästi kyseisen toisen jäsenvaltion alueelle. Jos asianomainen kolmannen maan kansalainen ei noudata tätä vaatimusta tai jos kolmannen maan kansalaisen välitön poistuminen on tarpeen yleisen järjestyksen tai valtion turvallisuuden vuoksi, sovelletaan 1 kohtaa.

Tämä säännös korvaa Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (30) 23 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvän samankaltaisen säännön. Säännöksen mukaan palauttamispäätöstä ei tulisi antaa laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, joilla on voimassa oleva oleskelulupa toisessa jäsenvaltiossa. Tällaisissa tapauksissa kolmannen maan kansalaista olisi ensin vaadittava palaamaan välittömästi jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskeluoikeus. Palauttamispäätös tehdään ainoastaan, jos henkilö ei noudata vaatimusta tai jos hän on vaaraksi yleiselle järjestykselle tai kansalliselle turvallisuudelle.

Lisäselvennys:

| — | Muoto, jossa vaatimus siirtyä välittömästi toisen jäsenvaltion alueelle esitetään, olisi määritettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti. On suositeltavaa antaa päätökset kirjallisesti ja perustella ne. Sekaannusten välttämiseksi tällaista päätöstä ei pitäisi kutsua ”palauttamispäätökseksi”. |
| --- | --- |

—

Muoto, jossa vaatimus siirtyä välittömästi toisen jäsenvaltion alueelle esitetään, olisi määritettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti. On suositeltavaa antaa päätökset kirjallisesti ja perustella ne. Sekaannusten välttämiseksi tällaista päätöstä ei pitäisi kutsua ”palauttamispäätökseksi”.

| — | Toiseen jäsenvaltioon palaamista varten asetettava ajanjakso: Ei voida antaa mitään yleistä ohjetta ajasta, jonka on kuluttava toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös. Sopiva ajanjakso olisi valittava kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet, suhteellisuusperiaate ja se, että säännöksessä käytetään ilmausta ”välittömästi”. Ajanjaksoa, joka kuluu toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös, ei saa laskea osaksi mahdollista vapaaehtoista poistumista varten asetettua ajanjaksoa, sillä se on palauttamispäätöksen osatekijä ja alkaa kulua vasta palauttamispäätöksen tekemisestä. |
| --- | --- |

—

Toiseen jäsenvaltioon palaamista varten asetettava ajanjakso: Ei voida antaa mitään yleistä ohjetta ajasta, jonka on kuluttava toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös. Sopiva ajanjakso olisi valittava kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet, suhteellisuusperiaate ja se, että säännöksessä käytetään ilmausta ”välittömästi”. Ajanjaksoa, joka kuluu toisen jäsenvaltion alueelle siirtymistä koskevan vaatimuksen esittämisestä siihen hetkeen, jolloin tehdään 6 artiklan 1 kohdan mukainen palauttamispäätös, ei saa laskea osaksi mahdollista vapaaehtoista poistumista varten asetettua ajanjaksoa, sillä se on palauttamispäätöksen osatekijä ja alkaa kulua vasta palauttamispäätöksen tekemisestä.

| — | Toiseen jäsenvaltioon lähtemisen valvonta: Unionin oikeudessa ei määritetä, miten velvoitetta palata toiseen jäsenvaltioon on valvottava. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti, että niiden päätösten noudattamista seurataan. |
| --- | --- |

—

Toiseen jäsenvaltioon lähtemisen valvonta: Unionin oikeudessa ei määritetä, miten velvoitetta palata toiseen jäsenvaltioon on valvottava. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti, että niiden päätösten noudattamista seurataan.

| — | Toisen jäsenvaltion antamien lupien voimassaolon tarkastaminen: Tällä hetkellä ei ole asiaa koskevaa jäsenvaltioiden välistä keskitettyä tietojenvaihtojärjestelmää. Jäsenvaltioita kannustetaan kahdenväliseen yhteistyöhön ja antamaan merkitykselliset tiedot viipymättä toisilleen kansallisen lainsäädännön ja kahdenvälisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti. Myös olemassa olevia kansallisia yhteyspisteitä (esim. niitä, jotka luetellaan Schengen-käsikirjan (31) liitteessä 2) on mahdollista käyttää tähän tarkoitukseen. |
| --- | --- |

—

Toisen jäsenvaltion antamien lupien voimassaolon tarkastaminen: Tällä hetkellä ei ole asiaa koskevaa jäsenvaltioiden välistä keskitettyä tietojenvaihtojärjestelmää. Jäsenvaltioita kannustetaan kahdenväliseen yhteistyöhön ja antamaan merkitykselliset tiedot viipymättä toisilleen kansallisen lainsäädännön ja kahdenvälisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti. Myös olemassa olevia kansallisia yhteyspisteitä (esim. niitä, jotka luetellaan Schengen-käsikirjan (31) liitteessä 2) on mahdollista käyttää tähän tarkoitukseen.

| — | Käsite ”oleskelulupa tai muu lupa, joka oikeuttaa oleskeluun”
   (32) on hyvin laaja ja kattaa jäsenvaltion myöntämät erilaiset asemat ja luvat, joilla annetaan oikeus lailliseen oleskeluun eikä vain hyväksytä palauttamisen/maastapoistamisen väliaikaista lykkäämistä.
  Seuraavat tapaukset kuuluvat käsitteen piiriin:






  — | pitkäaikainen viisumi (jolla selvästi myönnetään oleskeluoikeus) |
| --- | --- | --- |

—

Käsite ”oleskelulupa tai muu lupa, joka oikeuttaa oleskeluun”
   (32) on hyvin laaja ja kattaa jäsenvaltion myöntämät erilaiset asemat ja luvat, joilla annetaan oikeus lailliseen oleskeluun eikä vain hyväksytä palauttamisen/maastapoistamisen väliaikaista lykkäämistä.

Seuraavat tapaukset kuuluvat käsitteen piiriin:

—

pitkäaikainen viisumi (jolla selvästi myönnetään oleskeluoikeus)

| — | tilapäinen humanitaarisin perustein myönnetty lupa (sikäli kuin tällaisella luvalla annetaan oleskeluoikeus eikä vain lykätä palauttamista) |
| --- | --- |

—

tilapäinen humanitaarisin perustein myönnetty lupa (sikäli kuin tällaisella luvalla annetaan oleskeluoikeus eikä vain lykätä palauttamista)

| — | vanhentunut oleskelulupa, joka perustuu edelleen voimassa olevaan kansainväliseen suojeluasemaan (kansainvälinen suojeluasema ei riipu sen osoittavan asiakirjan voimassaolosta) |
| --- | --- |

—

vanhentunut oleskelulupa, joka perustuu edelleen voimassa olevaan kansainväliseen suojeluasemaan (kansainvälinen suojeluasema ei riipu sen osoittavan asiakirjan voimassaolosta)

| — | voimassa oleva viisumi pätemättömässä (vanhentuneessa) matkustusasiakirjassa. Asiaa koskevan unionin lainsäädännön mukaan ei ole sallittua myöntää viisumia, jonka voimassaoloaika ylittää passin voimassaoloajan. Voimassa olevaa viisumia vanhentuneessa passissa ei siksi pitäisi koskaan esiintyä käytännössä. Jos näin kuitenkin on, kolmannen maan kansalaista ei pitäisi rangaista kohtuuttomasti. Yksityiskohtaiset ohjeet asiaa koskevista viisumisäännöistä, ks. ajantasaistettu viisumikäsikirja (33), II osan 4.1.1. ja 4.1.2. kohta. |
| --- | --- |

—

voimassa oleva viisumi pätemättömässä (vanhentuneessa) matkustusasiakirjassa. Asiaa koskevan unionin lainsäädännön mukaan ei ole sallittua myöntää viisumia, jonka voimassaoloaika ylittää passin voimassaoloajan. Voimassa olevaa viisumia vanhentuneessa passissa ei siksi pitäisi koskaan esiintyä käytännössä. Jos näin kuitenkin on, kolmannen maan kansalaista ei pitäisi rangaista kohtuuttomasti. Yksityiskohtaiset ohjeet asiaa koskevista viisumisäännöistä, ks. ajantasaistettu viisumikäsikirja (33), II osan 4.1.1. ja 4.1.2. kohta.

Seuraavat tapaukset eivät kuulu käsitteen piiriin:

| — | umpeutunut oleskelulupa päättyneen oleskeluoikeuden vuoksi |
| --- | --- |

—

umpeutunut oleskelulupa päättyneen oleskeluoikeuden vuoksi

| — | väärennetyt ja väärät passit tai oleskeluluvat |
| --- | --- |

—

väärennetyt ja väärät passit tai oleskeluluvat

| — | maastapoistamisen väliaikaisen lykkäämisen todistava asiakirja |
| --- | --- |

—

maastapoistamisen väliaikaisen lykkäämisen todistava asiakirja

| — | asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (siltä osin kuin tämä ei merkitse laillista oleskeluoikeutta). |
| --- | --- |

—

asema maastapoistamisen estymisen vuoksi (siltä osin kuin tämä ei merkitse laillista oleskeluoikeutta).

| — | Yleissääntö on se, ettei henkilöä poisteta maasta toiseen jäsenvaltioon: Jos kolmannen maan kansalainen ei suostu palaamaan vapaaehtoisesti 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskelulupa, sovelletaan 6 artiklan 1 kohtaa ja on tehtävä palauttamispäätös henkilön palauttamisesta suoraan kolmanteen maahan. Henkilöä ei ole mahdollista viedä takaisin toiseen jäsenvaltioon pakkokeinoin, ellei voimassa olevassa jäsenvaltioidenvälisessä kahdenvälisessä sopimuksessa, joka oli voimassa jo 13. tammikuuta 2009 (ks. 5.5 kohta), määrätä nimenomaisesti tästä mahdollisuudesta. Se on mahdollista myös tietyissä olosuhteissa, joissa paluu/poistaminen kolmanteen maahan ei ole mahdollista ja oleskeluluvan myöntänyt jäsenvaltio suostuu ottamaan henkilön takaisin. |
| --- | --- |

—

Yleissääntö on se, ettei henkilöä poisteta maasta toiseen jäsenvaltioon: Jos kolmannen maan kansalainen ei suostu palaamaan vapaaehtoisesti 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskelulupa, sovelletaan 6 artiklan 1 kohtaa ja on tehtävä palauttamispäätös henkilön palauttamisesta suoraan kolmanteen maahan. Henkilöä ei ole mahdollista viedä takaisin toiseen jäsenvaltioon pakkokeinoin, ellei voimassa olevassa jäsenvaltioidenvälisessä kahdenvälisessä sopimuksessa, joka oli voimassa jo 13. tammikuuta 2009 (ks. 5.5 kohta), määrätä nimenomaisesti tästä mahdollisuudesta. Se on mahdollista myös tietyissä olosuhteissa, joissa paluu/poistaminen kolmanteen maahan ei ole mahdollista ja oleskeluluvan myöntänyt jäsenvaltio suostuu ottamaan henkilön takaisin.

| — | EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida soveltaa 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi käytännön syistä on turha antaa EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö jatkaa laillista oleskelua toisessa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

—

EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida soveltaa 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi käytännön syistä on turha antaa EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö jatkaa laillista oleskelua toisessa jäsenvaltiossa.

| — | Yleisen järjestyksen tai kansallisen turvallisuuden vaatima välitön maastapoistaminen: Poikkeuksellisissa olosuhteissa, joita käsitellään 6 artiklan 2 kohdan toisessa lauseessa (jälkimmäinen tapaus), henkilöstä tehdään välittömästi palauttamispäätös ja hänet poistetaan kolmanteen maahan. Jäsenvaltiolle, jossa henkilöllä on oleskeluoikeus, olisi tiedotettava tästä. |
| --- | --- |

—

Yleisen järjestyksen tai kansallisen turvallisuuden vaatima välitön maastapoistaminen: Poikkeuksellisissa olosuhteissa, joita käsitellään 6 artiklan 2 kohdan toisessa lauseessa (jälkimmäinen tapaus), henkilöstä tehdään välittömästi palauttamispäätös ja hänet poistetaan kolmanteen maahan. Jäsenvaltiolle, jossa henkilöllä on oleskeluoikeus, olisi tiedotettava tästä.

Käytännön esimerkki:

| — | Mitä palauttamisdirektiivin säännöksiä pitäisi soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka havaitaan jäsenvaltiossa A, joilla on jäsenvaltion B myöntämä voimassa oleva oleskelulupa ja joista jäsenvaltio C on tehnyt SIS-järjestelmään kuulutuksen (maahantulokielto)?






  — | Jäsenvaltio A:n tulisi soveltaa direktiivin 6 artiklan 2 kohtaa ja pyydettävä henkilöä menemään takaisin jäsenvaltioon B. Koska henkilöllä on samanaikaisesti jäsenvaltion C määräämä maahantulokielto ja jäsenvaltion B myöntämä oleskelulupa, jäsenvaltioiden C ja B on selvitettävä asia kahdenvälisesti Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- | --- |

—

Mitä palauttamisdirektiivin säännöksiä pitäisi soveltaa kolmansien maiden kansalaisiin, jotka havaitaan jäsenvaltiossa A, joilla on jäsenvaltion B myöntämä voimassa oleva oleskelulupa ja joista jäsenvaltio C on tehnyt SIS-järjestelmään kuulutuksen (maahantulokielto)?

—

Jäsenvaltio A:n tulisi soveltaa direktiivin 6 artiklan 2 kohtaa ja pyydettävä henkilöä menemään takaisin jäsenvaltioon B. Koska henkilöllä on samanaikaisesti jäsenvaltion C määräämä maahantulokielto ja jäsenvaltion B myöntämä oleskelulupa, jäsenvaltioiden C ja B on selvitettävä asia kahdenvälisesti Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

5.5   Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, johon sovelletaan voimassa olevia jäsenvaltioiden välisiä kahdenvälisiä sopimuksia

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 3 kohta

| — | Jäsenvaltioiden välisistä voimassa olevista kahdenvälisistä takaisinottosopimuksista on ohjeellinen luettelo seuraavassa osoitteessa: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/ |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden välisistä voimassa olevista kahdenvälisistä takaisinottosopimuksista on ohjeellinen luettelo seuraavassa osoitteessa: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/

Jäsenvaltio voi olla tekemättä palauttamispäätöksen alueellaan laittomasti oleskelevasta kolmannen maan kansalaisesta, jos toinen jäsenvaltio ottaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen takaisin tämän direktiivin voimaantulopäivänä (eli 13. tammikuuta 2009) voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen nojalla. Tässä tapauksessa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen takaisin ottaneen jäsenvaltion on sovellettava 1 kohtaa.

Tässä säännöksessä määrätään – poikkeuksellisesti ja standstill-lausekkeen muodossa – jäsenvaltioiden mahdollisuudesta siirtää laittomat maahanmuuttajat takaisin muihin jäsenvaltioihin 13. tammikuuta 2009 voimassa olleiden kahdenvälisten sopimusten tai järjestelyjen perusteella.

Aiempia toimia koskeva muistutus/selvitys: Säännös lisättiin palauttamisdirektiivin tekstiin neuvottelujen loppuvaiheessa, kun eräät jäsenvaltiot vaativat tiukasti, ettei direktiivin pitäisi velvoittaa niitä muuttamaan vakiintuneita käytäntöjään ottaa laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia takaisin toisista jäsenvaltioista tai viedä heitä takaisin toisiin jäsenvaltioihin kahdenvälisten sopimusten nojalla.

Palauttamisdirektiivi perustuu periaatteeseen, jonka mukaan laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset palautetaan suoraan EU:sta kolmansiin maihin. Näin ollen direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään poikkeuksesta, joka koskee yksinomaan sen jäsenvaltion, jonka alueella kolmannen maan kansalainen on, velvollisuutta tehdä päätös henkilön palauttamisesta, koska velvollisuus kuuluu tuolloin jäsenvaltiolle, joka ottaa kyseisen henkilön takaisin. Säännöksessä ei säädetä palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen poikkeusten lisäksi direktiivin soveltamisalaa koskevasta poikkeuksesta (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 82–85 kohta).

Lisäselvennys:

| — | Kahdenvälisten sopimusten myöhempi soveltaminen jäsenvaltioiden A ja B sekä B ja C välillä: Palauttamisdirektiivissä ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdassa ei nimenomaisesti kielletä voimassa olevien kahdenvälisten järjestelyjen palauttamiseen liittyvää dominovaikutusta. On kuitenkin tärkeää, että direktiivin mukaisen palauttamismenettelyn toteuttaa kokonaisuudessaan yksi jäsenvaltio. Koska tällaiset myöhemmin toteutettavat menettelyt aiheuttavat hallinnolle merkittäviä kustannuksia ja ylimääräistä haittaa palautettavalle, jäsenvaltioita kehotetaan olemaan soveltamatta tätä käytäntöä. |
| --- | --- |

—

Kahdenvälisten sopimusten myöhempi soveltaminen jäsenvaltioiden A ja B sekä B ja C välillä: Palauttamisdirektiivissä ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdassa ei nimenomaisesti kielletä voimassa olevien kahdenvälisten järjestelyjen palauttamiseen liittyvää dominovaikutusta. On kuitenkin tärkeää, että direktiivin mukaisen palauttamismenettelyn toteuttaa kokonaisuudessaan yksi jäsenvaltio. Koska tällaiset myöhemmin toteutettavat menettelyt aiheuttavat hallinnolle merkittäviä kustannuksia ja ylimääräistä haittaa palautettavalle, jäsenvaltioita kehotetaan olemaan soveltamatta tätä käytäntöä.

| — | EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida määrätä 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö ainoastaan viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi käytännön syistä on turha määrätä EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö ei vielä lähde EU:sta. Ks. 11.8. kohta Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesta mahdollisuudesta antaa poikkeuksellisissa olosuhteissa puhtaasti kansallinen maahantulokielto. |
| --- | --- |

—

EU:n laajuista maahantulokieltoa ei määrätä 6 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa: Kun laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, EU:n laajuista maahantulokieltoa ei voida määrätä 11 artiklan nojalla, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain palauttamispäätöksen tekemiseen eikä tapauksiin, joissa henkilö ainoastaan viedään takaisin toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi käytännön syistä on turha määrätä EU:n laajuinen maahantulokielto tilanteessa, jossa henkilö ei vielä lähde EU:sta. Ks. 11.8. kohta Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan mukaisesta mahdollisuudesta antaa poikkeuksellisissa olosuhteissa puhtaasti kansallinen maahantulokielto.

| — | Päätös kolmannen maan kansalaisen siirtämisestä toiseen jäsenvaltioon: Tällainen päätös on yksi palauttamisdirektiivissä säädetyistä toimenpiteistä kolmannen maan kansalaisen laittoman oleskelun lopettamiseksi ja valmistava vaihe hänen poistamisekseen unionin alueelta. Siksi jäsenvaltioiden on tehtävä tällainen päätös huolellisesti ja viipymättä, jotta siirto palauttamismenettelystä vastaavaan jäsenvaltioon voidaan tehdä mahdollisimman nopeasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 87 kohta). |
| --- | --- |

—

Päätös kolmannen maan kansalaisen siirtämisestä toiseen jäsenvaltioon: Tällainen päätös on yksi palauttamisdirektiivissä säädetyistä toimenpiteistä kolmannen maan kansalaisen laittoman oleskelun lopettamiseksi ja valmistava vaihe hänen poistamisekseen unionin alueelta. Siksi jäsenvaltioiden on tehtävä tällainen päätös huolellisesti ja viipymättä, jotta siirto palauttamismenettelystä vastaavaan jäsenvaltioon voidaan tehdä mahdollisimman nopeasti (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-47/15, Affum, antaman tuomion 87 kohta).

| — | Koska palauttamisdirektiivin mukainen palauttamisen käsite merkitsee aina palauttamista kolmansiin maihin, tällaisia kansallisia päätöksiä on suositeltavaa kutsua ”siirtopäätöksiksi” tai ”takaisinvientipäätöksiksi” eikä ”palauttamispäätöksiksi”. |
| --- | --- |

—

Koska palauttamisdirektiivin mukainen palauttamisen käsite merkitsee aina palauttamista kolmansiin maihin, tällaisia kansallisia päätöksiä on suositeltavaa kutsua ”siirtopäätöksiksi” tai ”takaisinvientipäätöksiksi” eikä ”palauttamispäätöksiksi”.

| — | Standstill-lauseke: Direktiivin 6 artiklan 3 kohtaan sisältyy nimenomainen standstill-lauseke. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 6 artiklan 3 kohdan tarjoamaa vaihtoehtoa ainoastaan ennen 13. tammikuuta 2009 voimaan tulleisiin kahdenvälisiin takaisinottojärjestelyihin. Voimassa olevat sopimukset, jotka on neuvoteltu uudelleen/uusittu 13. tammikuuta 2009 jälkeen, voivat edelleen kuulua 6 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan, jos uudelleenneuvotellulla/uusituilla sopimuksella muutetaan voimassa olevaa sopimusta ja asia käy selvästi ilmi sen nimestä. Jos uudelleenneuvoteltu/uusittu sopimus on ”
  aliud
  ” (kokonaan uusi sisällöltään erilainen sopimus), se ei kuulu enää 6 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

Standstill-lauseke: Direktiivin 6 artiklan 3 kohtaan sisältyy nimenomainen standstill-lauseke. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 6 artiklan 3 kohdan tarjoamaa vaihtoehtoa ainoastaan ennen 13. tammikuuta 2009 voimaan tulleisiin kahdenvälisiin takaisinottojärjestelyihin. Voimassa olevat sopimukset, jotka on neuvoteltu uudelleen/uusittu 13. tammikuuta 2009 jälkeen, voivat edelleen kuulua 6 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan, jos uudelleenneuvotellulla/uusituilla sopimuksella muutetaan voimassa olevaa sopimusta ja asia käy selvästi ilmi sen nimestä. Jos uudelleenneuvoteltu/uusittu sopimus on ”
  aliud
  ” (kokonaan uusi sisällöltään erilainen sopimus), se ei kuulu enää 6 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan.

| — | Takaisinottosopimukset Schengen-maiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä: Tulkittaessa 6 artiklan 3 kohtaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa on pidettävä jäsenvaltiona. |
| --- | --- |

—

Takaisinottosopimukset Schengen-maiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä: Tulkittaessa 6 artiklan 3 kohtaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa on pidettävä jäsenvaltiona.

5.6   Laittomasti oleskeleva humanitaarisesta (tai muusta) syystä oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan saanut kolmannen maan kansalainen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 4 kohta

Jäsenvaltio voi milloin tahansa päättää myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle erillisen oleskeluluvan tai muun luvan, joka oikeuttaa oleskeluun, yksilöllisten inhimillisten syiden tai humanitaaristen tai muiden syiden perusteella. Tällöin palauttamispäätöstä ei tehdä. Jos palauttamispäätös on jo tehty, se perutaan tai sitä lykätään oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan voimassaoloajaksi.

Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa vapaasti myöntää luvan tai oleskeluoikeuden laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle. Tällöin vireillä olevat palauttamismenettelyt on päätettävä ja annettu palauttamispäätös tai maastapoistamismääräys on peruutettava tai sitä on lykättävä luvan luonteesta riippuen. Sama koskee tapauksia, joissa jäsenvaltioiden on myönnettävä oleskeluoikeus esimerkiksi turvapaikkahakemuksen esittämisen johdosta.

On jäsenvaltioiden päätettävissä, mitä lähestymistapaa (palauttamispäätöksen peruuttaminen tai lykkääminen) ne soveltavat ottaen huomioon myönnetyn luvan tai oleskeluoikeuden luonne ja todennäköinen kesto sekä tarve varmistaa palauttamismenettelyiden tuloksellisuus. Unionin tuomioistuimen asiassa C-601/15, J.N., antamassa tuomiossa (34) (75–80 kohta) todetaan kuitenkin, että kun jäsenvaltio antaa sellaiselle kolmannen maan kansalaiselle, joka on hakenut kansainvälistä suojelua ja jolle on annettu palauttamispäätös ennen hakemuksen jättämistä, oikeuden jäädä kyseisen jäsenvaltion alueelle, jäsenvaltioiden olisi keskeytettävä palauttamispäätöksen täytäntöönpano (ei peruuttaa päätöstä), kunnes kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksesta on tehty päätös (ks. myös 7 kohta).

5.7   Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, jonka oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan uusimismenettely on vireillä

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 6 artiklan 5 kohta

Jos jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan uusimismenettely on vireillä, jäsenvaltion on harkittava palauttamispäätöksen tekemisestä pidättäytymistä, kunnes vireillä oleva menettely on saatu päätökseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan soveltamista.

Jäsenvaltiot voivat vapaasti pidättäytyä tekemästä palauttamispäätöstä laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista, jotka odottavat päätöstä oleskeluluvan uusimisesta. Tällä säännöksellä pyritään suojaamaan kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat oleskelleet laillisesti jäsenvaltiossa tietyn ajan ja jotka sittemmin oleskelevat väliaikaisesti laittomasti oleskelulupansa uusimiseen johtavan menettelyn viivästymisen vuoksi. Tämä säännös koskee vireillä oleviamenettelyjä oleskeluluvan uusimiseksi jäsenvaltiossa, jossa henkilö on otettu kiinni (eli 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa). Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan tätä säännöstä myös kaikissa tapauksissa, joissa on todennäköistä, että uusimishakemus hyväksytään, ja varmistamaan asianomaisille henkilöille vähintään samanlainen kohtelu kuin palautettaville henkilöille vapaaehtoista paluuta varten asetetulla ajanjaksolla tai palauttamisen lykkääntymisen aikana.

Tämä säännös ei koske vireillä olevia menettelyitä oleskeluluvan uusimiseksi toisessa jäsenvaltiossa. Se, että henkilöön kohdistuu vireillä oleva menettely oleskeluluvan uusimiseksi toisessa jäsenvaltioissa, voi kuitenkin erityisolosuhteissa oikeuttaa palauttamisen lykkäämiseen 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai suotuisampien toimenpiteiden soveltamiseen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

5.8   Laillista maahanmuuttoa koskevien direktiivien erityissäännöt takaisinotosta jäsenvaltioiden välillä unionin sisäiseen liikkuvuuteen liittyvissä tapauksissa

Oikeusperusta: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/66/EU (35) – 23 artikla; neuvoston direktiivi 2003/109/EY pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (36) (jota on tarkistettu neuvoston direktiivillä 2011/51/EU (37)) – 12 ja 22 artikla; neuvoston direktiivi 2009/50/EY sinisestä kortista (38) – 18 artikla

Edellä mainitut direktiivit sisältävät erityissääntöjä takaisinotosta jäsenvaltioiden välillä EU:n sisäiseen liikkuvuuteen liittyvissä tapauksissa. Niitä sovelletaan tiettyihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin (sisäisen siirron saaneet työntekijät, EU:n sinisen kortin haltijat ja pitkään oleskelleet kolmansien maiden kansalaiset). Näitä säännöksiä on pidettävä tarkempina säännöksinä (leges speciales), joiden noudattaminen on etusijalla kyseisten direktiivien soveltamisalaan nimenomaisesti kuuluvissa tapauksissa.

6.   VAPAAEHTOINEN PALUU

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 7 artiklan 1 kohta

Palauttamispäätöksessä on määrättävä vapaaehtoista paluuta varten asianmukaisesta ajasta, jonka pituus on seitsemästä päivästä kolmeenkymmeneen päivään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 4 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten soveltamista. Jäsenvaltiot voivat säätää kansallisessa lainsäädännössään, että tällainen aika myönnetään vain asianomaisen kolmannen maan kansalaisen hakemuksesta. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on ilmoitettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle mahdollisuudesta tehdä tällainen hakemus.

Vapaaehtoisen paluun edistäminen on yksi palauttamisdirektiivin keskeisistä tavoitteista. Jos ei ole syytä olettaa, että vapaaehtoinen paluu vaarantaisi palauttamismenettelyn tavoitteiden saavuttamisen, paluuvelvoitteen vapaaehtoinen noudattaminen on suositeltavampaa kuin maastapoistaminen kolmesta syystä: se on ihmisarvoisempi, turvallisempi ja usein kustannustehokkaampi vaihtoehto.

Vapaaehtoista paluuta varten asetetun ajanjakson aikana kolmannen maan kansalaisella on paluuvelvoite. Velvoite voidaan kuitenkin panna täytäntöön vasta vapaaehtoisen paluun määräajan päätyttyä taikka silloin, jos on olemassa henkilön pakenemisen vaara, henkilö on vaaraksi yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle taikka laillista oleskelua koskeva hakemus on hylätty selvästi perusteettomana tai vilpillisenä (ks. 6.3 kohta). Jäsenvaltioita kannustetaan tarjoamaan mahdollisuus vapaaehtoiseen paluuseen mahdollisimman monelle palautettavalle henkilölle ja pidättäytymään siitä niissä tapauksissa, joissa on vaarana, että se haittaa palauttamismenettelyn tarkoitusta.

Palauttamisdirektiivin 7 artiklan 1 kohdan toinen virke mahdollistaa sen, että vapaaehtoista paluuta varten myönnetään aikaa vain kolmannen maan kansalaisen hakemuksesta. Tässä tapauksessa mahdollisuudesta tehdä tällainen hakemus on ilmoitettava henkilökohtaisesti asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle. Yleisölle tarkoitetut yleiset tiedotteet (esim. maahanmuuttoviraston verkkosivustolla julkaistavat ilmoitukset mahdollisuudesta tehdä tällainen hakemus tai paperisten ilmoitusten kiinnittäminen paikallisten maahanmuuttoviranomaisten ilmoitustauluille) voivat olla hyödyllisiä, mutta niitä on täydennettävä asianomaiselle henkilölle annettavalla henkilökohtaisella tiedottamisella. Alaikäisille on tiedotettava lapsen huomioon ottavalla ja lapsen ikätasolle ja tilanteeseen sopivalla tavalla. Huomiota on kiinnitettävä erityisesti ilman huoltajaa olevien alaikäisten lasten ja nuorten tilanteeseen.

Jäsenvaltiot voivat myös myöntää vapaaehtoisen poistumisajan hakemuksesta tietyille laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille (esim. niille, joiden laillista oleskelua koskeva hakemus on hylätty selvästi perusteettomana tai vilpillisenä) tai tuen saamista varten (esim. uudelleenkotoutumiseen). Muissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat myöntää vapaaehtoisen poistumisajan ilman hakemusta.

Komissio suosittaa vapaaehtoisen poistumisajan myöntämistä asianomaisen kolmannen maan kansalaisen hakemuksesta ja sen varmistamista, että kolmansien maiden kansalaisille annetaan asianmukaisesti ja järjestelmällisesti hakemuksen tekemistä varten tarvittavat tiedot.

Avustetun vapaaehtoisen paluun ohjelmat: Palauttamisdirektiivissä ei edellytetä jäsenvaltioiden perustavan avustetun vapaaehtoisen paluun ohjelmaa, mutta sen johdanto-osan 10 kappaleessa vahvistetaan, että ”vapaaehtoisen paluun edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi annettava tehostettua tukea ja neuvontaa paluuta varten ja käytettävä parhaalla mahdollisella tavalla [...] tähän tarkoitukseen [tarjottavia] rahoitusmahdollisuuksia”. Jäsenvaltioita kannustetaankin voimakkaasti tarjoamaan avustetun vapaaehtoisen paluun ohjelmia menettelyjen kaikissa vaiheissa, jotta ne voisivat edistää inhimillisempää ja ihmisarvoisempaa paluuta ja ylipäätään tehostaa paluu- ja palauttamistoimia. Helpottaakseen tällaisiin ohjelmiin pääsyä ja varmistaakseen, että asianomaiset kolmansien maiden kansalaiset voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että vapaaehtoisesta paluusta ja avustetun vapaaehtoisen paluun ohjelmista annetaan riittävästi tietoa. Tiedottamista voidaan tehdä myös yhteistyössä sellaisten viranomaisten (mm. koulutuksesta sekä sosiaali- ja terveyspalveluista vastaavat viranomaiset), valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden elinten kanssa, jotka ovat suoraan tekemisissä kolmansien maiden kansalaisten kanssa. Alaikäisille suunnattu tiedotus on tehtävä lapsen huomioon ottavalla ja lapsen ikätasolle ja tilanteeseen sopivalla tavalla. Jäsenvaltioiden olisi kansallisissa ohjelmissaan noudatettava avustettua vapaaehtoista paluuta (ja uudelleenkotouttamista) koskevia yhteisiä ei-sitovia vaatimuksia (39), jotka komissio on laatinut yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja jotka 9. ja 10. kesäkuuta 2016 kokoontunut oikeus- ja sisäasioiden neuvosto vahvisti päätelmissään (40).

Euroopan muuttoliikeverkoston (EMV) palauttamisen asiantuntijaryhmä pyrkii parantamaan käytännön yhteistyötä valtioiden ja sidosryhmien välillä palauttamisen, avustetun vapaaehtoisen paluun ja uudelleenkotouttamisohjelmien alalla. Sen tulisi olla keskeinen väline tietojen keräämiseen ja jakamiseen, ja jäsenvaltioita kannustetaan hyödyntämään sitä aktiivisesti.

Lisäselvennys:

| — | Yleisenä periaatteena on antaa vapaaehtoiselle paluulle 7–30 päivää aikaa. Jäsenvaltioiden on asetettava aika näissä puitteissa, elleivät tapauksen erityisolosuhteet oikeuta pidentämään sitä palauttamisdirektiivin 7 artiklan 2 kohdan nojalla (ks. 6.1 kohta). |
| --- | --- |

—

Yleisenä periaatteena on antaa vapaaehtoiselle paluulle 7–30 päivää aikaa. Jäsenvaltioiden on asetettava aika näissä puitteissa, elleivät tapauksen erityisolosuhteet oikeuta pidentämään sitä palauttamisdirektiivin 7 artiklan 2 kohdan nojalla (ks. 6.1 kohta).

| — | Jos yleisenä periaatteena olisi myöntää 60 päivää aikaa, se olisi ristiriidassa palauttamisdirektiivissä säädetyn yhdenmukaistamisen ja yhteisen 7–30 päivän vaatimuksen kanssa. Sitä ei näin ollen voida perustella 4 artiklan 3 kohdan mukaisena suotuisampana säännöksenä. Sen sijaan 30–60 päivän ajanjakso (joka ylittää 1 kohdassa yhdenmukaistetun keston), joka voidaan myöntää vain erityisolosuhteissa (jotka mainitaan 2 kohdassa), kuuluu palauttamisdirektiivin 7 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan. |
| --- | --- |

—

Jos yleisenä periaatteena olisi myöntää 60 päivää aikaa, se olisi ristiriidassa palauttamisdirektiivissä säädetyn yhdenmukaistamisen ja yhteisen 7–30 päivän vaatimuksen kanssa. Sitä ei näin ollen voida perustella 4 artiklan 3 kohdan mukaisena suotuisampana säännöksenä. Sen sijaan 30–60 päivän ajanjakso (joka ylittää 1 kohdassa yhdenmukaistetun keston), joka voidaan myöntää vain erityisolosuhteissa (jotka mainitaan 2 kohdassa), kuuluu palauttamisdirektiivin 7 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan.

| — | Perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa vahvistettuun kuulluksitulemisoikeuteen perustuvien vaatimusten mukaisesti jäsenvaltioiden olisi annettava palautettavalle henkilölle mahdollisuus eritellä yksilölliset olosuhteet ja tarpeet, jotka on otettava huomioon ajanjaksoa määritettäessä. Tämä koskee sekä tapauksia, joissa vapaaehtoista poistumista varten määrättävä aika määritetään viran puolesta, että tapauksia, joissa ajanjakso vahvistetaan palautettavan henkilön hakemuksen johdosta. |
| --- | --- |

—

Perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa vahvistettuun kuulluksitulemisoikeuteen perustuvien vaatimusten mukaisesti jäsenvaltioiden olisi annettava palautettavalle henkilölle mahdollisuus eritellä yksilölliset olosuhteet ja tarpeet, jotka on otettava huomioon ajanjaksoa määritettäessä. Tämä koskee sekä tapauksia, joissa vapaaehtoista poistumista varten määrättävä aika määritetään viran puolesta, että tapauksia, joissa ajanjakso vahvistetaan palautettavan henkilön hakemuksen johdosta.

| — | Vaikka palauttamisdirektiivissä kielletään laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten pakkoon perustuva palauttaminen vapaaehtoisen poistumisajan aikana, direktiivillä ei kuitenkaan estetä jäsenvaltioita käynnistämästä kyseisen ajanjakson aikana palauttamispäätöksen mahdollisen täytäntöönpanon edellyttämiä hallinnollisia toimenpiteitä (esim. yhteydenotot kolmansien maiden viranomaisiin matkustusasiakirjojen hankkimiseksi tai maastapoistamisen logistiset järjestelyt). |
| --- | --- |

—

Vaikka palauttamisdirektiivissä kielletään laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten pakkoon perustuva palauttaminen vapaaehtoisen poistumisajan aikana, direktiivillä ei kuitenkaan estetä jäsenvaltioita käynnistämästä kyseisen ajanjakson aikana palauttamispäätöksen mahdollisen täytäntöönpanon edellyttämiä hallinnollisia toimenpiteitä (esim. yhteydenotot kolmansien maiden viranomaisiin matkustusasiakirjojen hankkimiseksi tai maastapoistamisen logistiset järjestelyt).

Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot myöntävät vapaaehtoiselle poistumiselle lyhimmän mahdollisen ajan, jonka puitteissa paluu on mahdollista järjestää ja toteuttaa. Ajanjakson määrittämisessä olisi otettava huomioon asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tilanteen arviointi ja erityisesti paluun mahdollisuus ja kolmannen maan kansalaisen halukkuus yhteistyöhön toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Vapaaehtoista paluuta varten tulisi myöntää yli seitsemän päivää vain, jos kolmannen maan kansalainen tekee aktiivista yhteistyötä paluuprosessin aikana.

6.1   Vapaaehtoista poistumista varten määrätyn ajan pidentäminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 7 artiklan 2 kohta

Jäsenvaltiot myöntävät tarvittaessa vapaaehtoista poistumista varten asianmukaisen siihen määrätyn ajan pidennyksen, ottaen huomioon yksittäistapaukseen liittyvät erityisolosuhteet, kuten oleskelun pituuden, mahdolliset koulua käyvät lapset ja muut perhesiteet ja sosiaaliset siteet.

Vapaaehtoista poistumista varten määrätyn ajan pidentämiseen ei ole ennalta vahvistettua enimmäismääräaikaa, ja kutakin tapausta olisi käsiteltävä omista lähtökohdistaan kansallisen täytäntöönpanolainsäädännön ja hallinnollisen käytännön mukaisesti. Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta sen suhteen, onko vapaaehtoista poistumista varten määrätyn ajan pidennys ”asianmukainen”. Koska direktiivin tekstissä viitataan koulua käyviin lapsiin, määräaikaa voidaan pidentää lukukauden tai kouluvuoden loppuun taikka enintään yhden kouluvuoden ajan edellyttäen, että se on lapsen edun mukaista ja että kaikki asiaan liittyvät seikat otetaan asianmukaisesti huomioon.

Aikaa voidaan alun alkaenkin pidentää yli 30 päivään (kun palauttamispäätös tehdään), jos se on tapauskohtaisen arvioinnin perusteella perusteltua. Ei ole tarpeen ensin määrätä 30 päivän ajanjaksosta ja sen jälkeen pidentää sitä.

Ilmaisu ”tarvittaessa” viittaa sekä palautettavan henkilön että palauttavan valtion olosuhteisiin. Jäsenvaltioilla on asiassa harkintavalta, joka liittyy niiden kansallisen täytäntöönpanolainsäädäntönsä sisältöön ja yksityiskohtaisuuteen.

Kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä ja hallinnollisessa käytännössä olisi nimenomaisesti otettava huomioon 7 artiklan 2 kohdassa mainitut kolme näkökohtaa (oleskelun pituus, koulua käyvät lapset ja perhesiteet). Jäsenvaltion hallinnolliset säännöt voivat olla yksityiskohtaisempia ja niissä voidaan myös esittää muita syitä ajanjakson pidentämiselle, mutta niiden ei pitäisi olla vähemmän tarkkoja, koska muuten yhdenmukaisuus vaarantuisi.

6.2   Vapaaehtoista paluuta edeltävät velvoitteet

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 7 artiklan 3 kohta

Vapaaehtoista paluuta varten määrätyn ajanjakson ajaksi voidaan asettaa velvoitteita, joilla pyritään estämään pakenemisen vaara, kuten säännöllinen ilmoittautuminen viranomaisille, asianmukaisen rahavakuuden tallettaminen, asiakirjojen luovuttaminen tai velvollisuus pysytellä tietyssä paikassa.

Palauttamisdirektiivin 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita voidaan määrätä, kun pyritään estämään pakenemisen vaara. Jos tapauskohtaisessa arvioinnissa ei ilmene poikkeuksellisia olosuhteita, tällaiset velvoitteet eivät ole perusteltuja – ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-61/11, El Dridi, antaman tuomion 37 kohta: ”Direktiivin 7 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat ainoastaan pakenemisvaaran kaltaisten poikkeuksellisten olosuhteiden vallitessa velvoittaa palauttamispäätöksen saajan ilmoittautumaan säännöllisin väliajoin viranomaisille, tallettamaan asianmukaisen rahavakuuden, luovuttamaan asiakirjoja tai pysyttelemään tietyssä paikassa, tai määrätä vapaaehtoiselle paluulle varattavaksi alle seitsemän päivää tai olla lainkaan varaamatta tähän aikaa.” Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot käyttävät mahdollisuutta, jos on vaarana, että henkilö pakenee vapaaehtoiselle paluulle varatun ajanjakson aikana.

On huomattava, että jäsenvaltioiden mahdollisuus asettaa tiettyjä velvoitteita voi olla palautettavan henkilön kannalta edullista, koska se voi mahdollistaa vapaaehtoista paluuta varten määrättävän ajan myöntämisen tapauksissa, joissa siihen ei olisi tavallisesti edellytyksiä.

Ei ole mahdollista ilmoittaa yleisesti sovellettavaa summaa, joka muodostaisi ”asianmukaisen rahavakuuden”. Suhteellisuusperiaatetta on joka tapauksessa noudatettava, eli määrässä pitäisi ottaa huomioon palautettavan henkilön yksilöllinen tilanne. Jäsenvaltioiden nykykäytännössä määrät vaihtelevat noin 200 ja 5 000 euron välillä.

Jos yksittäistapauksessa on tarpeen, 7 artiklan 3 kohdassa mainitut velvoitteet voidaan määrätä myös kumulatiivisesti.

Kun jäsenvaltio määrää 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita, sen olisi otettava huomioon palautettavan henkilön yksilöllinen tilanne ja varmistettava suhteellisuusperiaatteen täysimääräinen noudattaminen. Jäsenvaltioiden on vältettävä asettamasta velvoitteita, joita ei voida tosiasiallisesti noudattaa (esim. jos henkilöllä ei ole passia, hän ei voi esittää sitä).

6.3   Vastakkaiset näkökohdat

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 7 artiklan 4 kohta

Jos on olemassa pakenemisen vaara tai laillista oleskelua koskeva hakemus on hylätty selvästi perusteettomana tai vilpillisenä taikka jos asianomainen henkilö on vaaraksi yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle, jäsenvaltiot voivat olla myöntämättä aikaa vapaaehtoista poistumista varten tai myöntää sitä varten vähemmän kuin seitsemän päivää.

Jäsenvaltiot voivat olla vapaasti myöntämättä aikaa vapaaehtoiseen poistumiseen palauttamisdirektiivin 7 artiklan 4 kohdassa tyhjentävästi luetelluissa tapauksissa, joissa esiintyy ”vastakkaisia näkökohtia”, kuten pakenemisen vaara (ks. 1.6 kohta) tai vaara yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle (esim. kyseisessä tai muussa jäsenvaltiossa tehdyistä vakavista rikoksista annetut aiemmat tuomiot) ja jos laillista oleskelua koskeva hakemus (esim. turvapaikkahakemus tai oleskelulupaa tai sen uusimista koskeva hakemus) on hylätty selvästi perusteettomana tai vilpillisenä.

Jos yksilöllisen arvioinnin perusteella voidaan todeta, että tapaukseen liittyy tällaisia ”vastakkaisia näkökohtia”, vapaaehtoista paluuta varten ei tulisi myöntää aikaa. Vapaaehtoista paluuta varten voidaan myöntää alle seitsemän päivää vain, jos se ei estä kansallisia viranomaisia toteuttamasta maastapoistamista.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin muuttaa tilannearviointiaan milloin tahansa (aiemmin yhteistyöstä kieltäytynyt palautettava henkilö voi muuttaa asennettaan ja hyväksyä tarjouksen avustetusta vapaaehtoisesta paluusta) ja myöntää vapaaehtoiseen paluuseen aikaa, vaikka aluksi olisi esiintynyt pakenemisen vaara.

Lisäselvennys:

| — | Kaikilta laittomilta tulokkailta ei ole mahdollista sulkea yleisesti pois mahdollisuutta saada aikaa vapaaehtoiseen paluuseen. Tällainen yleissääntö olisi vastoin pakenemisen vaaran määritelmää, suhteellisuusperiaatetta ja velvollisuutta suorittaa tapauskohtainen arviointi, ja se heikentäisi 7 artiklan tehoa (vapaaehtoisen paluun edistäminen). |
| --- | --- |

—

Kaikilta laittomilta tulokkailta ei ole mahdollista sulkea yleisesti pois mahdollisuutta saada aikaa vapaaehtoiseen paluuseen. Tällainen yleissääntö olisi vastoin pakenemisen vaaran määritelmää, suhteellisuusperiaatetta ja velvollisuutta suorittaa tapauskohtainen arviointi, ja se heikentäisi 7 artiklan tehoa (vapaaehtoisen paluun edistäminen).

| — | Epäasiallisen hakemuksen jättäneet henkilöt on mahdollista jättää 7 artiklan 4 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, koska 7 artiklan 4 kohdassa mainitaan nimenomaan selvästi perusteettomat tai vilpilliset hakemukset. Hakemukset, joihin liittyy järjestelmän väärinkäyttöä, ovat yleensä tuomittavampia kuin ne, jotka ovat ilmeisen perusteettomia. Siksi 7 artiklan 4 kohdan katsotaan kattavan myös epäasialliset hakemukset. |
| --- | --- |

—

Epäasiallisen hakemuksen jättäneet henkilöt on mahdollista jättää 7 artiklan 4 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, koska 7 artiklan 4 kohdassa mainitaan nimenomaan selvästi perusteettomat tai vilpilliset hakemukset. Hakemukset, joihin liittyy järjestelmän väärinkäyttöä, ovat yleensä tuomittavampia kuin ne, jotka ovat ilmeisen perusteettomia. Siksi 7 artiklan 4 kohdan katsotaan kattavan myös epäasialliset hakemukset.

| — | Yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle vaaraksi olevat henkilöt voidaan sulkea myös pois. Unionin tuomioistuin on selventänyt asiassa C-554/13 (41), Zh. ja O, tältä osin, että jäsenvaltiot ovat pääosin vapaita määrittelemään kansallisten tarpeidensa mukaisesti yleisen järjestyksen käsitteen asettamat vaatimukset. Käsite ”pakenemisen vaara” on eri asia kuin ”vaara yleiselle järjestykselle”. Käsite ”vaara yleiselle järjestykselle” edellyttää, että kyse on yhteiskunnan perustavanlaatuiseen etuun vaikuttavasta todellisesta, välittömästä ja riittävän vakavasta uhasta sen lisäksi, että se häiritsee yhteiskuntajärjestystä, kuten mikä tahansa lain rikkominen. Jäsenvaltio ei voi katsoa, että kolmannen maan kansalainen on vaaraksi yleiselle järjestykselle vain sillä perusteella, että kyseinen kansalainen on epäiltynä kansallisen oikeuden mukaan rikoksena rangaistavasta teosta tai on saanut tällaisesta teosta rikostuomion. Muut olosuhteet, kuten teon laatu ja vakavuus, siitä kulunut aika ja kaikki seikat, jotka liittyvät sen epäilyn uskottavuuteen, että asianomainen kolmannen maan kansalainen on syyllistynyt väitettyyn rikokseen, ovat merkityksellisiä tapauskohtaisessa arvioinnissa, joka on joka tapauksessa tehtävä. |
| --- | --- |

—

Yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle vaaraksi olevat henkilöt voidaan sulkea myös pois. Unionin tuomioistuin on selventänyt asiassa C-554/13 (41), Zh. ja O, tältä osin, että jäsenvaltiot ovat pääosin vapaita määrittelemään kansallisten tarpeidensa mukaisesti yleisen järjestyksen käsitteen asettamat vaatimukset. Käsite ”pakenemisen vaara” on eri asia kuin ”vaara yleiselle järjestykselle”. Käsite ”vaara yleiselle järjestykselle” edellyttää, että kyse on yhteiskunnan perustavanlaatuiseen etuun vaikuttavasta todellisesta, välittömästä ja riittävän vakavasta uhasta sen lisäksi, että se häiritsee yhteiskuntajärjestystä, kuten mikä tahansa lain rikkominen. Jäsenvaltio ei voi katsoa, että kolmannen maan kansalainen on vaaraksi yleiselle järjestykselle vain sillä perusteella, että kyseinen kansalainen on epäiltynä kansallisen oikeuden mukaan rikoksena rangaistavasta teosta tai on saanut tällaisesta teosta rikostuomion. Muut olosuhteet, kuten teon laatu ja vakavuus, siitä kulunut aika ja kaikki seikat, jotka liittyvät sen epäilyn uskottavuuteen, että asianomainen kolmannen maan kansalainen on syyllistynyt väitettyyn rikokseen, ovat merkityksellisiä tapauskohtaisessa arvioinnissa, joka on joka tapauksessa tehtävä.

6.4   Säännösten noudattaminen käytännössä – kauttakulku maitse

Schengenin käsikirjan liite 39 ”Vakiolomake palauttamispäätöksen tunnustamista varten maitse tapahtuvan kauttakulun yhteydessä”

Kartta osallistuvista jäsenvaltioista (saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla)

Muistutus/selvitys: Palautettavalla henkilöllä, joka aikoo poistua EU:sta maitse vapaaehtoiseen paluuseen varatussa ajassa, ei ole voimassa olevaa viisumia tai muuta lupaa kauttakulkuun muiden jäsenvaltioiden kautta paluumaahansa, ja hän on siksi paluumatkallaan vaarassa joutua poliisin pysäyttämäksi ja kauttakulkuvaltion tekemän toisen palauttamispäätöksen kohteeksi. Tämä on ristiriidassa palauttamisdirektiivin tehokkaan palauttamisen varmistamista koskevan tavoitteen ja siihen liittyvän vapaaehtoisen paluun kannustamisen kanssa.

Kauttakulkuviisumin myöntäminen palautettavalle henkilölle olisi epäasianmukainen ja epätäydellinen ratkaisu, koska viisumin myöntäminen laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat velvollisia palaamaan, olisi vastoin EU:n viisumisääntöjä. Lisäksi kauttakulkujäsenvaltioilla ei näytä olevan mitään kannustinta antaa tämäntyyppistä viisumia (koska on vaara, että henkilöt voivat paeta ja/tai aiheuttaa palauttamiskustannuksia), joten ne käytännössä usein epäävät viisumin. Eurooppalaisen kulkuluvan antaminen palautettavalle henkilölle ei ole myöskään ratkaisu. Koska tällaisen kulkuluvan oikeudellista luonnetta ja oikeusvaikutuksia ei ole määritelty selkeästi, palautettavan henkilön katsottaisiin puhtaasti oikeudellisesta näkökulmasta edelleen oleskelevan laittomasti kauttakulkuvaltiossa ja hän saattaisi 6 artiklan 1 kohdan nojalla joutua uuden palauttamispäätöksen kohteeksi.

Yksi tapa välttää ongelma on edistää suoraan palaamista kolmanteen maahan lentoteitse. Tämä voi kuitenkin aiheuttaa kuluja ja olla epäkäytännöllistä palautettavalle henkilölle.

Komission suosittelema lähestymistapa on, että kauttakulkujäsenvaltiot tunnustavat ensimmäisen jäsenvaltion antaman palauttamispäätöksen Schengenin käsikirjan liitteen 39 (”Vakiolomake palauttamispäätöksen tunnustamista varten maitse tapahtuvan kauttakulun yhteydessä”) mukaisesti (komissio antoi sen syyskuussa 2011 kuultuaan asianomaisia jäsenvaltioita teknisellä tasolla ja keskusteltuaan muuttoliikettä ja karkotuksia käsittelevän neuvoston työryhmän kanssa).

Tämän lähestymistavan perusteella kauttakulkujäsenvaltio voi tunnustaa ensimmäisen jäsenvaltion tekemän palauttamispäätöksen, vapaaehtoiseen paluuseen myönnettävä aika mukaan lukien, ja sallia palautettavan kauttakulun tunnustetun päätöksen ja tunnustetun vapaaehtoiseen paluuseen myönnettävän ajan perusteella. Lähestymistavan etuna on, ettei kauttakulkujäsenvaltiota velvoiteta antamaan uutta palauttamispäätöstä ja että se voi pyytää ensimmäistä jäsenvaltiota korvaamaan kaikki palauttamiskulut, jos jokin menee pieleen ja palautettava on poistettava maasta kauttakulkuvaltion kustannuksella (soveltamalla neuvoston päätöstä 2004/191/EY (42)).

Jäsenvaltioita, jotka ovat edelleen haluttomia käyttämään tätä vapaaehtoista vaihtoehtoa (joko lähettävänä tai vastaanottavana jäsenvaltiona) kannustetaan osallistumaan ja ilmoittamaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille osallistumisestaan.

Lisäselvennys:

| — | Tunnustamislomake: Direktiivin 2001/40/EY erittäin väljä ja yleinen sanamuoto antaa harkintavaltaa vastavuoroista tunnustamista koskeviin käytännön järjestelyihin (menettelylliset yksityiskohdat) käytännön tarpeiden ja kansallisen lainsäädännön mukaan. Schengenin käsikirjan liitteessä 39 ehdotettu lomake on yksi mahdollinen muttei ainoa toimintatapa. |
| --- | --- |

—

Tunnustamislomake: Direktiivin 2001/40/EY erittäin väljä ja yleinen sanamuoto antaa harkintavaltaa vastavuoroista tunnustamista koskeviin käytännön järjestelyihin (menettelylliset yksityiskohdat) käytännön tarpeiden ja kansallisen lainsäädännön mukaan. Schengenin käsikirjan liitteessä 39 ehdotettu lomake on yksi mahdollinen muttei ainoa toimintatapa.

| — | Oikeudellisesti tarkasteltuna jäsenvaltio B tunnustaa kaikki jäsenvaltion A tekemän palauttamispäätöksen merkitykselliset seikat. Se tunnustaa myös ilmoituksen siitä, että kolmannen maan kansalainen oleskelee laittomasti ja hänelle on myönnetty aikaa vapaaehtoista paluuta varten – vaikutus, joka ulottuu päätöksen tunnustavan jäsenvaltion B alueelle. |
| --- | --- |

—

Oikeudellisesti tarkasteltuna jäsenvaltio B tunnustaa kaikki jäsenvaltion A tekemän palauttamispäätöksen merkitykselliset seikat. Se tunnustaa myös ilmoituksen siitä, että kolmannen maan kansalainen oleskelee laittomasti ja hänelle on myönnetty aikaa vapaaehtoista paluuta varten – vaikutus, joka ulottuu päätöksen tunnustavan jäsenvaltion B alueelle.

| — | Päätöksen tunnustavalla jäsenvaltiolla on kolme eri ”suojakeinoa”:






  1) | Liitteen 39 vakiolomaketta käytetään ainoastaan vapaaehtoisesti: jäsenvaltioille jää aina mahdollisuus olla tunnustamatta toisen jäsenvaltion tekemää palauttamispäätöstä tietyssä yksittäistapauksessa. |
| --- | --- | --- |

—

Päätöksen tunnustavalla jäsenvaltiolla on kolme eri ”suojakeinoa”:

1)

Liitteen 39 vakiolomaketta käytetään ainoastaan vapaaehtoisesti: jäsenvaltioille jää aina mahdollisuus olla tunnustamatta toisen jäsenvaltion tekemää palauttamispäätöstä tietyssä yksittäistapauksessa.

| 2) | Ensimmäinen jäsenvaltio voi myöntää määräajan vapaaehtoista poistumista varten 7 artiklan mukaisesti, jos ei esiinny ”vastakkaisia näkökohtia”, kuten pakenemisen vaaraa. Direktiivin 7 artiklan mukainen palautettavien henkilöiden henkilökohtaisen tilanteen alustava tarkastelu, joka on suoritettava ensimmäisessä jäsenvaltiossa, voi toimia lisätakeena tunnustavalle kauttakulkujäsenvaltio. |
| --- | --- |

2)

Ensimmäinen jäsenvaltio voi myöntää määräajan vapaaehtoista poistumista varten 7 artiklan mukaisesti, jos ei esiinny ”vastakkaisia näkökohtia”, kuten pakenemisen vaaraa. Direktiivin 7 artiklan mukainen palautettavien henkilöiden henkilökohtaisen tilanteen alustava tarkastelu, joka on suoritettava ensimmäisessä jäsenvaltiossa, voi toimia lisätakeena tunnustavalle kauttakulkujäsenvaltio.

| 3) | Jos jokin seikka menee pieleen ja palautettava täytyy poistaa maasta kauttakulkuvaltion kustannuksella, kaikki maastapoistamiskustannukset voidaan veloittaa ensimmäiseltä jäsenvaltiolta päätöksen 2004/191/EY nojalla. |
| --- | --- |

3)

Jos jokin seikka menee pieleen ja palautettava täytyy poistaa maasta kauttakulkuvaltion kustannuksella, kaikki maastapoistamiskustannukset voidaan veloittaa ensimmäiseltä jäsenvaltiolta päätöksen 2004/191/EY nojalla.

6.5   Säännösten noudattaminen käytännössä – kauttakulku lentoteitse

Avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä annettu neuvoston direktiivi 2003/110/EY (43) tarjoaa oikeudellisen kehyksen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten väliseen yhteistyöhön kauttakulkulentoasemilla saattajan kanssa tai ilman saattajaa tapahtuville lentoteitse toteutettaville palauttamistoimenpiteille. Direktiivissä (joka hyväksyttiin viisi vuotta ennen palauttamisdirektiiviä) käytetyn termin ”ilman saattajaa tapahtuva palauttamistoimenpide” voidaan tulkita kattavan myös palauttamisdirektiivin mukaisen vapaaehtoisen paluun (44). Komissio suosittelee soveltamaan järjestelmällisesti direktiiviä 2003/110/EY, kun vapaaehtoisen palaamisen yhteydessä järjestetään kauttakulku ilmateitse (ks. myös 7.2 kohta).

6.6   Vapaaehtoisen paluun rekisteröinti

Tällä hetkellä ei ole mitään keskitettyä EU:n järjestelmää, jolla pidetään kirjaa vapaaehtoisesta paluusta. Palautettavien henkilöiden maitse tapahtuvaa kauttakulkua koskevissa tapauksissa Schengenin käsikirjan liitteen 39 suositusten mukaan rajavartija faksaa vahvistuksen palauttamispäätöksen tehneelle jäsenvaltiolle. Muissa tapauksissa palautetut ilmoittavat joskus paluustaan kolmansissa maissa olevien EU:n jäsenvaltioiden konsulaattien kautta. Joskus maastalähtötarkastuksen tekevät rajavartijat rekisteröivät lähdön. Keskitetyn unionin järjestelmän puuttuminen vapaaehtoisen paluun seurannasta luo aukon valvontaan ja tilastoihin. Ongelma pyritään ratkaisemaan komission ehdotuksella (45) asetukseksi Schengenin tietojärjestelmän käytöstä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamisessa.

Lyhyellä aikavälillä jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön keinot sen varmistamiseksi, onko kolmannen maan kansalainen poistunut unionista. Seurannan olisi koskettava myös tilanteita, joissa poistuminen tapahtuu vapaaehtoiselle paluulle varatussa ajassa ja ilman avustusta. Näin voitaisiin varmistaa tehokkaat jatkotoimet, jos paluuvelvoitetta ei noudateta. Jäsenvaltioita kannustetaan hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti saatavilla olevia tiedotuskanavia ja

| 1) | järjestelmällisesti kannustamaan palautettavia henkilöitä, joille on myönnetty aikaa vapaaehtoiseen paluuseen, ilmoittamaan palauttamispäätöksen (ja maahantulokiellon) antaneille viranomaisille onnistuneesta paluusta. Palaaja voi ilmoittaa paluustaan lähtöhetkellä rajavartijalle, alkuperämaahansa palattuaan maassa olevalle jäsenvaltion konsuliedustustolle tai jopa kirjeitse liittäen siihen riittävät todisteet. Tämän käytännön tehostamiseksi palauttamispäätökseen tai matkustusasiakirjaan voidaan järjestelmällisesti liittää tiedote, jossa on kolmannen maan kansalaisen nimi ja muut tunnistetiedot sekä päätöksen tehneen viranomaisen ohjeet ja yhteystiedot, jotta rajavartija voi leimata asiakirjan maastalähdön yhteydessä ja lähettää sen todisteeksi kyseiselle viranomaiselle. Tiedotteessa voidaan myös kertoa, mitä hyötyä palautettava saa ilmoittaessaan viranomaisille onnistuneesta paluustaan; |
| --- | --- |

1)

järjestelmällisesti kannustamaan palautettavia henkilöitä, joille on myönnetty aikaa vapaaehtoiseen paluuseen, ilmoittamaan palauttamispäätöksen (ja maahantulokiellon) antaneille viranomaisille onnistuneesta paluusta. Palaaja voi ilmoittaa paluustaan lähtöhetkellä rajavartijalle, alkuperämaahansa palattuaan maassa olevalle jäsenvaltion konsuliedustustolle tai jopa kirjeitse liittäen siihen riittävät todisteet. Tämän käytännön tehostamiseksi palauttamispäätökseen tai matkustusasiakirjaan voidaan järjestelmällisesti liittää tiedote, jossa on kolmannen maan kansalaisen nimi ja muut tunnistetiedot sekä päätöksen tehneen viranomaisen ohjeet ja yhteystiedot, jotta rajavartija voi leimata asiakirjan maastalähdön yhteydessä ja lähettää sen todisteeksi kyseiselle viranomaiselle. Tiedotteessa voidaan myös kertoa, mitä hyötyä palautettava saa ilmoittaessaan viranomaisille onnistuneesta paluustaan;

| 2) | pyytämään, että maastalähtötarkastuksia suorittavat rajavartijat tiedustelevat – kun heidän tietoonsa tulee laittoman maahanmuuttajan maastalähtö – onko palaajasta tehty palauttamispäätöstä, johon liittyy vapaaehtoista paluuta koskeva ajanjakso, ja jos näin on, ilmoittavat järjestelmällisesti palauttamispäätöksen antaneille viranomaisille palaajan lähdöstä; |
| --- | --- |

2)

pyytämään, että maastalähtötarkastuksia suorittavat rajavartijat tiedustelevat – kun heidän tietoonsa tulee laittoman maahanmuuttajan maastalähtö – onko palaajasta tehty palauttamispäätöstä, johon liittyy vapaaehtoista paluuta koskeva ajanjakso, ja jos näin on, ilmoittavat järjestelmällisesti palauttamispäätöksen antaneille viranomaisille palaajan lähdöstä;

| 3) | käyttämään liitettä 39 (ks. 6.4 kohta) sen vahvistamiseen, että laittomasti oleskellut kolmannen maan kansalainen, jonka on määrä kulkea jonkin muun kuin palauttamispäätöksen antaneen jäsenvaltion kautta, on lähtenyt maasta. |
| --- | --- |

3)

käyttämään liitettä 39 (ks. 6.4 kohta) sen vahvistamiseen, että laittomasti oleskellut kolmannen maan kansalainen, jonka on määrä kulkea jonkin muun kuin palauttamispäätöksen antaneen jäsenvaltion kautta, on lähtenyt maasta.

Jäsenvaltioiden olisi myös harkittava yhteydenpitoa lentoyhtiöiden kanssa saadakseen tietoa siitä, ovatko ilman saattajaa palaavat kolmansien maiden kansalaiset nousseet koneeseen oletetulla lähtöhetkellä.

7.   MAASTAPOISTAMINEN

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 8 artiklan 1–4 kohta

| 1. | Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet pannakseen täytäntöön palauttamispäätöksen, jos vapaaehtoista poistumista varten ei ole myönnetty aikaa 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti tai jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu 7 artiklan mukaisesti myönnetyn ajan kuluessa. |
| --- | --- |

1.

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet pannakseen täytäntöön palauttamispäätöksen, jos vapaaehtoista poistumista varten ei ole myönnetty aikaa 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti tai jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu 7 artiklan mukaisesti myönnetyn ajan kuluessa.

| 2. | Jos jäsenvaltio on myöntänyt 7 artiklan mukaisesti aikaa vapaaehtoista poistumista varten, palauttamispäätös saadaan panna täytäntöön vasta tuon ajan päätyttyä, paitsi jos tämän ajan kuluessa ilmenee 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu vaara. |
| --- | --- |

2.

Jos jäsenvaltio on myöntänyt 7 artiklan mukaisesti aikaa vapaaehtoista poistumista varten, palauttamispäätös saadaan panna täytäntöön vasta tuon ajan päätyttyä, paitsi jos tämän ajan kuluessa ilmenee 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu vaara.

| 3. | Jäsenvaltio voi erillisellä hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä tai toimenpiteellä määrätä maastapoistamisesta. |
| --- | --- |

3.

Jäsenvaltio voi erillisellä hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä tai toimenpiteellä määrätä maastapoistamisesta.

| 4. | Jos kolmannen maan kansalainen vastustaa maastapoistamista ja jäsenvaltio käyttää – viimeisenä keinona – pakkokeinoja pannakseen maastapoistamisen täytäntöön, kyseisten pakkokeinojen on oltava oikeasuhteisia eikä niihin saa liittyä kohtuutonta voimankäyttöä. Pakkokeinot pannaan täytäntöön kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kunnioittaen perusoikeuksia ja asianomaisen kolmannen maan kansalaisen ihmisarvoa sekä fyysistä koskemattomuutta. |
| --- | --- |

4.

Jos kolmannen maan kansalainen vastustaa maastapoistamista ja jäsenvaltio käyttää – viimeisenä keinona – pakkokeinoja pannakseen maastapoistamisen täytäntöön, kyseisten pakkokeinojen on oltava oikeasuhteisia eikä niihin saa liittyä kohtuutonta voimankäyttöä. Pakkokeinot pannaan täytäntöön kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kunnioittaen perusoikeuksia ja asianomaisen kolmannen maan kansalaisen ihmisarvoa sekä fyysistä koskemattomuutta.

Palauttamisdirektiivissä vahvistetaan tavoite (palauttamispäätöksen täytäntöönpano), joka olisi saavutettava tehokkaasti ja oikeasuhteisesti kaikin tarvittavin toimenpitein, mutta jätetään käytännön yksityiskohdat (toteutustapa) jäsenvaltion lainsäädännön ja hallinnollisen käytännön piiriin. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 36 kohta: ”... sanoilla” toimenpiteet ”ja” pakkokeinot ”viitataan kaikkiin toimiin, jotka tehokkaasti ja oikeasuhteisesti johtavat asianomaisen palauttamiseen”.

Huolimatta siitä, että kolmansien maiden kansalaisilla on velvollisuus tehdä yhteistyötä henkilöllisyytensä selvittämisessä ja pyytää tarvittavia asiakirjoja oman maansa viranomaisilta, jäsenvaltioiden velvollisuuteen toteuttaa ”kaikki tarvittavat toimenpiteet” sisältyy myös se, että niiden on hyvissä ajoin pyydettävä kyseisen henkilön takaisin ottavaa kolmatta maata toimittamaan voimassa oleva henkilöllisyys- tai matkustusasiakirja tai hyväksymään palauttamista varten myönnettävän eurooppalaisen matkustusasiakirjan (46) käyttö, jotta kolmannen maan kansalainen voidaan kuljettaa fyysisesti pois jäsenvaltiosta. Palauttamista varten myönnettävän eurooppalaisen matkustusasiakirjan käyttöä olisi edistettävä kolmansien maiden jäsenvaltioiden kanssa kahdenvälisesti tekemiä ja EU:n kanssa tekemiä takaisinottosopimuksia ja muita järjestelyjä koskevissa neuvotteluissa ja tällaisia sopimuksia/järjestelyjä sovellettaessa. Kolmansien maiden kanssa toteutettavat hallinnolliset menettelyt, joilla pyritään valmistelemaan maastapoistamista (mm. tarvittavien matkustusasiakirjojen ja lupien hankkiminen), voidaan aloittaa vapaaehtoista paluuta varten myönnetyn ajan aikana, jos siitä ei aiheudu vaaraa asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle (ks. myös 6 kohta).

Jotta voitaisiin torjua mahdollisia väärinkäytöksiä ja etenkin perusteettomia, päällekkäisiä ja viime hetkellä tehtäviä turvapaikkahakemuksia sekä turvapaikka- tai palauttamispäätöksiä koskevaa perusteetonta muutoksenhakua, jolla pyritään vain viivyttämään palauttamispäätösten täytäntöönpanoa tai estämään se, komissio suosittelee, että jäsenvaltiot ottavat kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia varten käyttöön nopeutetun menettelyn tai tarvittaessa rajamenettelyn Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (47) (turvapaikkamenettelydirektiivi) mukaisesti.

Vapaaehtoisen paluun ja maastapoistamisen välinen ero: Paluu on hyvin väljä käsite ja kattaa palaamisen (vapaaehtoisesti tai pakotettuna) kolmanteen maahan paluuvelvoitetta noudattaen. Maastapoistaminen on paljon suppeampi käsite. Se merkitsee paluuvelvoitteen täytäntöönpanoa eli kuljettamista pois asianomaisesta jäsenvaltiosta. Unionin tuomioistuin on jo korostanut asioissa C-61/11, El Dridi (41 kohta), ja C-329/11, Achughbabian, antamissaan tuomioissa, että palauttamisdirektiivissä tarkoitetut toimenpiteet ovat asteittaisia vapaaehtoisesta pakkokeinoihin. Käytännössä on usein tapauksia, joihin sisältyy sekä pakotetun paluun piirteitä (säilöönotto) että vapaaehtoisuuden piirteitä (myöhempi vapaaehtoinen matkustaminen ilman fyysisen voimankäytön tarvetta). Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan menettelyn kaikissa vaiheissa lievimpiä keinoja. Jos poistamis- tai säilöönottotoimien kohteena olevat palautettavat muuttavat asennettaan ja osoittavat halukkuutta yhteistyöhön ja vapaaehtoiseen lähtöön, jäsenvaltioita kannustetaan osoittamaan joustavuutta, mihin niillä on oikeus.

Palauttamispäätöksen täytäntöönpano kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisen jälkeen: asiassa C-601/15, J.N, antamassaan tuomiossa (75, 76 ja 80 kohta) unionin tuomioistuin katsoo, että kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tultua ensimmäisen asteen käsittelyssä tehdyllä päätöksellä hylätyksi aiemmin tehdyn palauttamispäätöksen täytäntöönpanoa on jatkettava siitä vaiheesta, jossa se keskeytettiin, eikä sitä pidä aloittaa uudelleen alusta: ”[...] direktiivin 2008/115/EY tehokas vaikutus edellyttää joka tapauksessa, että tämän direktiivin perusteella aloitettua menettelyä, jonka yhteydessä on tehty palauttamispäätös siihen [...] liitettyine maahantulokieltoineen, voidaan jatkaa siitä vaiheesta, jossa se kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämisen johdosta keskeytettiin, heti tällaisen hakemuksen tultua ensimmäisen asteen käsittelyssä tehdyllä päätöksellä hylätyksi. [...] Tässä yhteydessä on todettava, että SEU 4 artiklan 3 kohdasta johtuvasta ja tuomion El Dridi [...] 56 kohdassa mieleen palautetusta jäsenvaltioiden lojaliteettivelvoitteesta ja [...] tehokkuusvaatimuksista seuraa, että jäsenvaltioille mainitun direktiivin 8 artiklassa asetettu velvoite toteuttaa maastapoistaminen 8 artiklan 1 kohdassa luetelluissa tapauksissa on täytettävä viipymättä. [...] Tällaista velvoitetta ei noudatettaisi, jos maastapoistaminen viivästyisi sen takia, että kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tultua ensimmäisen asteen käsittelyssä tehdyllä päätöksellä hylätyksi sellainen menettely on aloitettava uudelleen alusta sen sijaan, että sitä jatkettaisiin vaiheesta, jossa se keskeytettiin.”

Vankeusrangaistus laittomaan oleskeluun liittyvänä rikosoikeudellisena toimenpiteenä ei voi koskaan olla palauttamisdirektiivin 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”tarvittava toimenpide” (ks. 4 kohta). Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan mukaisesti tulkitun oikeutta vapauteen ja turvallisuuteen koskevan perusoikeuskirjan 6 artiklan mukaisesti vapaudenriisto on sallittu palauttamisen yhteydessä ainoastaan maastapoistamista varten tehtävän palauttamisdirektiivin 15 artiklassa tarkoitetun säilöönoton yhteydessä. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 37 kohta: ”[...] vankeusrangaistuksen määrääminen ja täytäntöönpano direktiivissä 2008/115/EY säädetyn palautusmenettelyn kuluessa [eivät] tue direktiivillä tavoitellun maastapoistamisen eli sen toteuttamista, että asianomainen varsinaisesti kuljetetaan pois asianomaisesta jäsenvaltiosta. Tällainen rangaistus ei näin ollen ole direktiivin 2008/115/EY 8 artiklassa tarkoitettu ”toimenpide” tai ”pakkokeino”.”

Pannessaan palauttamisdirektiiviä täytäntöön jäsenvaltioiden on 5 artiklan c alakohdan mukaisesti otettava asianmukaisesti huomioon kolmansien maiden kansalaisten terveydentila. Lisäksi niiden on kunnioitettava kolmannenmaan kansalaisen ihmisarvoa sekä fyysistä koskemattomuutta pannessaan palauttamispäätöksiä täytäntöön 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska oikeutta terveyteen on kunnioitettava kaikilta osin ja koska direktiivissä ei velvoiteta järjestelmällisesti tekemään lääkärintarkastuksia kaikille palautettaville kolmansien maiden kansalaisille tai antamaan todistuksia siitä, että he ovat riittävän terveitä lentomatkaa varten, komissio suosittaa, että jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä, joilla pyritään estämään sellaiset kolmansien maiden kansalaisten mahdollisesti tekemät perättömät terveydentilaa koskevat väitteet, jotka aiheettomasti estäisivät tai keskeyttäisivät palauttamisen lääketieteellisistä syistä (ks. myös 12.4 kohta). Tällaisiin toimenpiteisiin voi lukeutua esimerkiksi sen varmistaminen, että asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen nimittämä pätevä terveydenhuollon ammattilainen voi tarvittaessa antaa tietystä tapauksesta riippumattoman ja puolueettoman lääketieteellisen lausunnon.

7.1   Lentoteitse tapahtuva maastapoistaminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 8 artiklan 5 kohta; neuvoston päätöksen 2004/573/EY (48) liitteenä olevat yhteiset ohjeet, jotka koskevat lentoteitse tapahtuvaan yhteiseen maastapoistamiseen sovellettavia turvallisuusmääräyksiä;Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1624 (49) – 28 artiklan 3 kohta

Lentoteitse tapahtuvan maastapoistamisen aikana jäsenvaltion on otettava huomioon päätöksen 2004/573/EY liitteenä olevat yhteiset ohjeet, jotka koskevat lentoteitse tapahtuvaan yhteiseen maastapoistamiseen sovellettavia turvallisuusmääräyksiä.

Palauttamisdirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon päätöksen 2004/573/EY liitteenä olevat yhteiset ohjeet, jotka koskevat lentoteitse tapahtuvaan yhteiseen maastapoistamiseen sovellettavia turvallisuusmääräyksiä, kaikkien lentoteitse tapahtuvien maastapoistamisten eikä vain – kuten päätöksessä alun perin suunniteltiin – yhteisten maastapoistamisten yhteydessä.

Jotkut näiden ohjeiden osat ovat luonteeltaan sellaisia, että ne on tarkoitettu otettavaksi huomioon ainoastaan yhteisillä lennoilla, kuten, ne, jotka liittyvät lennon järjestävien ja niille osallistuvien jäsenvaltioiden rooliin ja tehtävänjakoon, eikä niitä siksi voida noudattaa puhtaasti kansallisissa tapauksissa. Kaikki muut ohjeiden osat (ks. tärkeimmät otteet oheisessa laatikossa) olisi kuitenkin otettava huomioon myös puhtaasti kansallisissa maastapoistamistoimissa.

LENTOTEITSE TAPAHTUVAAN YHTEISEEN MAASTAPOISTAMISEEN SOVELLETTAVIA TURVALLISUUSMÄÄRÄYKSIÄ KOSKEVAT YHTEISET OHJEET

(otteita)

1.   MAASTAPOISTAMISTA EDELTÄVÄ VAIHE

1.1.2   Terveydentila ja potilaskertomukset

Järjestävän jäsenvaltion ja kunkin osallistuvan jäsenvaltion on varmistettava, että niiden vastuulla olevien maastapoistettavien henkilöiden terveydentila on riittävän hyvä, jotta kyseisten henkilöiden lentoteitse tapahtuva maastapoistaminen on sekä oikeudellisesti että tosiasiallisesti arvioituna turvallista. Maastapoistettavien henkilöiden potilaskertomusten on oltava saatavilla, jos maastapoistettavan henkilön tiedossa oleva terveydentila tätä edellyttää tai jos lääkärinhoito on tarpeen. Näiden tietojen on sisällettävä lääkärintarkastusten tulokset, diagnoosi sekä tiedot lääkintätoimenpiteiden mahdollisesti edellyttämästä lääkehoidosta. [...]

1.1.3   Asiakirjat

Järjestävän jäsenvaltion ja kunkin osallistuvan jäsenvaltion on varmistettava, että kutakin maastapoistettavaa henkilöä varten on olemassa voimassa oleva matkustusasiakirja sekä kaikki muut tarvittavat lisäasiakirjat, todistukset ja tiedot. Näiden asiakirjojen on oltava valtuutetun henkilön hallussa määrämaahan saapumiseen asti.

1.2.3   Yksityisten saattajien käyttäminen

Jos osallistuva jäsenvaltio käyttää yksityisiä saattajia, sen viranomaisilla on oltava lennolla vähintään yksi virallinen edustaja.

1.2.4   Saattajien ammattitaito ja koulutus

Yhteisille lennoille mukaan nimetyillä saattajilla on oltava ennalta saatu erityiskoulutus tehtäviensä hoitamiseen. Heille on tarjottava tarvittavaa lääketieteellistä tukea kuljetuksen luonteesta riippuen.

(...)

1.2.5   Saattajien menettelysäännöt

Saattajat eivät saa olla aseistettuja. He saavat käyttää siviilivaatteita, joissa on oltava selvästi erottuva tunnus tunnistamista varten. Muulla asianmukaisesti valtuutetulla maastapoistettavia henkilöitä saattavalla henkilöstöllä on myös oltava vaatteissaan selvästi erottuva tunnus.

Saattajat on sijoitettava lentokoneessa strategisesti siten, että turvallisuus voidaan varmistaa parhaalla mahdollisella tavalla. Lisäksi heidän on istuttava niiden maastapoistettavien henkilöiden kanssa, joista he ovat vastuussa.

1.2.6   Saattajien lukumäärää koskevat järjestelyt

Saattajien lukumäärä määrätään tapauskohtaisesti riskianalyysin ja yhteisten neuvottelujen perusteella. Useimmissa tapauksissa on suositeltavaa, että saattajia on koneessa vähintään sama määrä kuin maastapoistettavia henkilöitä. Saattajilla on tarvittaessa oltava tukenaan varamiehitys (esim. pitkillä matkoilla).

2.   LÄHTÖÄ EDELTÄVÄ VAIHE LÄHTÖ- TAI VÄLILASKUKENTÄLLÄ

2.1   Kuljetus lentokentälle ja oleskelu lentokentällä

Kuljetuksen lentokentälle ja siellä oleskelun osalta sovelletaan seuraavaa:

| a) | Saattajien ja maastapoistettavien henkilöiden olisi periaatteessa oltava lentokentällä vähintään kolme tuntia ennen lähtöä. |
| --- | --- |

a)

Saattajien ja maastapoistettavien henkilöiden olisi periaatteessa oltava lentokentällä vähintään kolme tuntia ennen lähtöä.

| b) | Maasta poistettaville henkilöille olisi annettava tiedot maastapoistamisen täytäntöönpanosta ja heille olisi ilmoitettava, että on heidän oman etunsa mukaista tehdä kaikin tavoin yhteistyötä saattajien kanssa. Samalla olisi selkeästi ilmoitettava, ettei minkäänlaista häiritsevää käytöstä sallita ja ettei tämä johda maastapoistamistoimenpiteen keskeyttämiseen. |
| --- | --- |

b)

Maasta poistettaville henkilöille olisi annettava tiedot maastapoistamisen täytäntöönpanosta ja heille olisi ilmoitettava, että on heidän oman etunsa mukaista tehdä kaikin tavoin yhteistyötä saattajien kanssa. Samalla olisi selkeästi ilmoitettava, ettei minkäänlaista häiritsevää käytöstä sallita ja ettei tämä johda maastapoistamistoimenpiteen keskeyttämiseen.

(...)

2.2   Lähtöselvitys, koneeseen siirtyminen ja koneen ilmaannousua edeltävä turvatarkastus

Lähtöselvitystä, koneeseen siirtymistä ja koneen ilmaannousua edeltävää turvatarkastusta koskevat seuraavat järjestelyt:

| a) | Kulloisenkin sijaintipaikan jäsenvaltion saattajat vastaavat lähtöselvityksestä ja avustamisesta tarkastuspisteissä. |
| --- | --- |

a)

Kulloisenkin sijaintipaikan jäsenvaltion saattajat vastaavat lähtöselvityksestä ja avustamisesta tarkastuspisteissä.

| b) | Kaikille maastapoistettaville henkilöille on tehtävä huolellinen turvatarkastus ennen yhteistä lentoa. Kaikki esineet, jotka voivat vaarantaa henkilöiden tai yhteisen lennon turvallisuuden, on takavarikoitava ja sijoitettava koneen ruumaan. |
| --- | --- |

b)

Kaikille maastapoistettaville henkilöille on tehtävä huolellinen turvatarkastus ennen yhteistä lentoa. Kaikki esineet, jotka voivat vaarantaa henkilöiden tai yhteisen lennon turvallisuuden, on takavarikoitava ja sijoitettava koneen ruumaan.

| c) | Maastapoistettavan henkilön matkatavaroita ei saa sijoittaa matkustamoon. Kaikki ruumaan sijoitetut matkatavarat on turvatarkastettava ja niissä on oltava omistajan nimi. Kaikki Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) säännöissä vaarallisiksi luokitellut tavarat on poistettava matkatavaroista. |
| --- | --- |

c)

Maastapoistettavan henkilön matkatavaroita ei saa sijoittaa matkustamoon. Kaikki ruumaan sijoitetut matkatavarat on turvatarkastettava ja niissä on oltava omistajan nimi. Kaikki Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) säännöissä vaarallisiksi luokitellut tavarat on poistettava matkatavaroista.

| d) | Rahat ja arvoesineet on sijoitettava läpinäkyvään pakkaukseen, jossa on omistajan nimi. Maastapoistettavalle henkilölle on kerrottava, miten talteen otettujen esineiden ja rahojen kanssa menetellään. |
| --- | --- |

d)

Rahat ja arvoesineet on sijoitettava läpinäkyvään pakkaukseen, jossa on omistajan nimi. Maastapoistettavalle henkilölle on kerrottava, miten talteen otettujen esineiden ja rahojen kanssa menetellään.

(...)

3.   MENETTELY LENNON AIKANA

(...)

3.2   Pakkokeinojen käyttö

Pakkokeinoja käytetään seuraavasti:

| a) | Pakkokeinoja käytettäessä on kunnioitettava yksilön oikeuksia. |
| --- | --- |

a)

Pakkokeinoja käytettäessä on kunnioitettava yksilön oikeuksia.

| b) | Pakkokeinoja voidaan käyttää, jos maastapoistettava henkilö kieltäytyy poistumasta maasta tai tekee vastarintaa. Kaikkien pakkokeinojen on oltava oikeasuhteisia eikä niihin saa liittyä kohtuutonta voimankäyttöä. Maastapoistettavan henkilön ihmisarvoa ja fyysistä koskemattomuutta on kunnioitettava. Näin ollen jos näiden edellytysten täyttymistä ei voida varmistaa, maastapoistamistoimenpide ja siihen liittyvä laillisten pakkokeinojen käyttö, joka perustuu maastapoistettavan henkilön vastarintaan tai vaarallisuuteen, on keskeytettävä, koska maastapoistamista ei tule toteuttaa mihin hintaan hyvänsä. |
| --- | --- |

b)

Pakkokeinoja voidaan käyttää, jos maastapoistettava henkilö kieltäytyy poistumasta maasta tai tekee vastarintaa. Kaikkien pakkokeinojen on oltava oikeasuhteisia eikä niihin saa liittyä kohtuutonta voimankäyttöä. Maastapoistettavan henkilön ihmisarvoa ja fyysistä koskemattomuutta on kunnioitettava. Näin ollen jos näiden edellytysten täyttymistä ei voida varmistaa, maastapoistamistoimenpide ja siihen liittyvä laillisten pakkokeinojen käyttö, joka perustuu maastapoistettavan henkilön vastarintaan tai vaarallisuuteen, on keskeytettävä, koska maastapoistamista ei tule toteuttaa mihin hintaan hyvänsä.

| c) | Pakkokeinoilla ei tulisi vaikeuttaa tai vaarantaa maastapoistettavan henkilön mahdollisuutta hengittää normaalisti. Jos voimakeinoja käytetään, on varmistettava, että maastapoistettavan henkilön rintakehä on pystyasennossa ja ettei rintakehään vaikuteta millään tavoin, jotta normaali hengitys voidaan turvata. |
| --- | --- |

c)

Pakkokeinoilla ei tulisi vaikeuttaa tai vaarantaa maastapoistettavan henkilön mahdollisuutta hengittää normaalisti. Jos voimakeinoja käytetään, on varmistettava, että maastapoistettavan henkilön rintakehä on pystyasennossa ja ettei rintakehään vaikuteta millään tavoin, jotta normaali hengitys voidaan turvata.

| d) | Vastarintaa tekeviä maastapoistettavia henkilöitä voidaan estää liikkumasta käyttämällä voimakeinoja, jotka eivät loukkaa maastapoistettavan henkilön ihmisarvoa tai fyysistä koskemattomuutta. |
| --- | --- |

d)

Vastarintaa tekeviä maastapoistettavia henkilöitä voidaan estää liikkumasta käyttämällä voimakeinoja, jotka eivät loukkaa maastapoistettavan henkilön ihmisarvoa tai fyysistä koskemattomuutta.

| e) | Järjestävän jäsenvaltion ja kunkin osallistuvan jäsenvaltion on sovittava sallituista voimakeinoista ennen maastapoistamistoimenpiteen aloittamista. Rauhoittavien aineiden käyttö maastapoistamisen helpottamiseksi on kiellettyä lukuun ottamatta lentoturvallisuuden varmistamiseksi toteutettavia hätätoimenpiteitä. |
| --- | --- |

e)

Järjestävän jäsenvaltion ja kunkin osallistuvan jäsenvaltion on sovittava sallituista voimakeinoista ennen maastapoistamistoimenpiteen aloittamista. Rauhoittavien aineiden käyttö maastapoistamisen helpottamiseksi on kiellettyä lukuun ottamatta lentoturvallisuuden varmistamiseksi toteutettavia hätätoimenpiteitä.

| f) | Kaikille saattajille on tiedotettava ja heidän on oltava tietoisia sallituista ja kielletyistä voimakeinoista. |
| --- | --- |

f)

Kaikille saattajille on tiedotettava ja heidän on oltava tietoisia sallituista ja kielletyistä voimakeinoista.

| g) | Maastapoistettavia henkilöitä, joihin on kohdistettu voimakeinoja, on tarkkailtava jatkuvasti koko lennon ajan. |
| --- | --- |

g)

Maastapoistettavia henkilöitä, joihin on kohdistettu voimakeinoja, on tarkkailtava jatkuvasti koko lennon ajan.

| h) | Voimankäyttövälineiden väliaikaisesta poistamisesta päättää maastapoistamistoimenpiteestä vastaava henkilö tai tämän varahenkilö. |
| --- | --- |

h)

Voimankäyttövälineiden väliaikaisesta poistamisesta päättää maastapoistamistoimenpiteestä vastaava henkilö tai tämän varahenkilö.

3.3   Lääkintähenkilökunta ja tulkit

Lääkintähenkilökuntaa ja tulkkeja koskevat seuraavat järjestelyt:

| a) | Yhteisellä lennolla olisi oltava mukana vähintään yksi lääkäri. |
| --- | --- |

a)

Yhteisellä lennolla olisi oltava mukana vähintään yksi lääkäri.

| b) | Lääkärillä on oikeus tutustua kaikkiin tarpeellisiin maastapoistettavien henkilöiden potilaskertomusten tietoihin ja hänelle on ilmoitettava ennen lähtöä maastapoistettavista henkilöistä, joiden lääketieteellinen tila poikkeaa normaalista. Aikaisemmin havaitsemattomat lääketieteelliset tilat, jotka havaitaan juuri ennen lähtöä ja jotka voivat vaikuttaa maastapoistamisen täytäntöönpanoon, olisi arvioitava vastuussa olevien viranomaisten kanssa. |
| --- | --- |

b)

Lääkärillä on oikeus tutustua kaikkiin tarpeellisiin maastapoistettavien henkilöiden potilaskertomusten tietoihin ja hänelle on ilmoitettava ennen lähtöä maastapoistettavista henkilöistä, joiden lääketieteellinen tila poikkeaa normaalista. Aikaisemmin havaitsemattomat lääketieteelliset tilat, jotka havaitaan juuri ennen lähtöä ja jotka voivat vaikuttaa maastapoistamisen täytäntöönpanoon, olisi arvioitava vastuussa olevien viranomaisten kanssa.

| c) | Vain lääkäri voi tarkan diagnoosin tekemisen jälkeen antaa maastapoistettaville henkilöille lääkkeitä. Maastapoistettavan henkilön lennon aikana tarvitsemat lääkkeet otetaan lentokoneeseen. |
| --- | --- |

c)

Vain lääkäri voi tarkan diagnoosin tekemisen jälkeen antaa maastapoistettaville henkilöille lääkkeitä. Maastapoistettavan henkilön lennon aikana tarvitsemat lääkkeet otetaan lentokoneeseen.

| d) | Kunkin maastapoistettavan henkilön on voitava puhua lääkärin tai saattajien kanssa joko suoraan tai tulkin välityksellä kielellä, jolla hän pystyy ilmaisemaan itseään. |
| --- | --- |

d)

Kunkin maastapoistettavan henkilön on voitava puhua lääkärin tai saattajien kanssa joko suoraan tai tulkin välityksellä kielellä, jolla hän pystyy ilmaisemaan itseään.

| e) | Järjestävien jäsenvaltioiden on varmistettava, että maastapoistamistoimenpidettä varten on käytettävissä riittävä lääkintä- ja tulkkaushenkilöstö. |
| --- | --- |

e)

Järjestävien jäsenvaltioiden on varmistettava, että maastapoistamistoimenpidettä varten on käytettävissä riittävä lääkintä- ja tulkkaushenkilöstö.

3.4   Maastapoistamistoimenpiteen dokumentointi ja seuranta

3.4.1   Tallentaminen ja ulkopuoliset tarkkailijat

Videointiin ja/tai äänitykseen sekä ulkopuolisten tarkkailijoiden läsnäoloon yhteisillä lennoilla tarvitaan aina järjestävän jäsenvaltion ja osallistuvien jäsenvaltioiden etukäteen antama lupa.

(...)

5.   SAAPUMISVAIHE

Saavuttaessa:

(...)

| c) | Järjestävä jäsenvaltio ja kukin osallistuva jäsenvaltio luovuttaa vastuullaan olevat maastapoistettavat henkilöt, näiden matkatavarat ja mahdolliset ennen koneeseen siirtymistä takavarikoidut esineet määrämaan viranomaisille. Järjestävien ja osallistuvien jäsenvaltioiden pääedustajat ovat vastuussa maastapoistettavien henkilöiden luovuttamisesta paikallisille viranomaisille saavuttaessa. Saattajat eivät yleensä poistu lentokoneesta. |
| --- | --- |

c)

Järjestävä jäsenvaltio ja kukin osallistuva jäsenvaltio luovuttaa vastuullaan olevat maastapoistettavat henkilöt, näiden matkatavarat ja mahdolliset ennen koneeseen siirtymistä takavarikoidut esineet määrämaan viranomaisille. Järjestävien ja osallistuvien jäsenvaltioiden pääedustajat ovat vastuussa maastapoistettavien henkilöiden luovuttamisesta paikallisille viranomaisille saavuttaessa. Saattajat eivät yleensä poistu lentokoneesta.

| d) | Järjestävien ja osallistuvien jäsenvaltioiden olisi kutsuttava paikalle konsuliviranomaisiaan, maahanmuuttoviranomaisten yhdyshenkilöitä tai muita etujoukkojaan avustamaan maastapoistettavien henkilöiden luovuttamisessa paikallisille viranomaisille silloin, kun tämä on asianmukaista ja mahdollista sekä kansallisen käytännön ja menettelyn mukaista. |
| --- | --- |

d)

Järjestävien ja osallistuvien jäsenvaltioiden olisi kutsuttava paikalle konsuliviranomaisiaan, maahanmuuttoviranomaisten yhdyshenkilöitä tai muita etujoukkojaan avustamaan maastapoistettavien henkilöiden luovuttamisessa paikallisille viranomaisille silloin, kun tämä on asianmukaista ja mahdollista sekä kansallisen käytännön ja menettelyn mukaista.

| e) | Maastapoistettavalta henkilöltä on poistettava käsiraudat ja muut voimankäyttövälineet, kun heidät luovutetaan paikallisille viranomaisille. |
| --- | --- |

e)

Maastapoistettavalta henkilöltä on poistettava käsiraudat ja muut voimankäyttövälineet, kun heidät luovutetaan paikallisille viranomaisille.

| f) | Maastapoistettavat henkilöt on luovutettava lentokoneen ulkopuolella (joko laskuportaiden alapäässä tai lentokentällä sijaitsevissa tarkoitukseen soveltuvissa tiloissa sen mukaan, mikä kussakin tilanteessa on asianmukaista). Paikallisten viranomaisten nousemista lentokoneeseen on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään. |
| --- | --- |

f)

Maastapoistettavat henkilöt on luovutettava lentokoneen ulkopuolella (joko laskuportaiden alapäässä tai lentokentällä sijaitsevissa tarkoitukseen soveltuvissa tiloissa sen mukaan, mikä kussakin tilanteessa on asianmukaista). Paikallisten viranomaisten nousemista lentokoneeseen on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään.

| g) | Määränpäälentokentällä vietetty aika olisi pidettävä mahdollisimman lyhyenä. |
| --- | --- |

g)

Määränpäälentokentällä vietetty aika olisi pidettävä mahdollisimman lyhyenä.

| h) | Järjestävä jäsenvaltio ja kukin osallistuva jäsenvaltio vastaa siitä, että sillä on saattajia ja edustajia (sekä sellaisia maastapoistettavia henkilöitä, joita ei päästetä maahan) koskevat valmiusjärjestelyt sellaisten tilanteiden varalta, joissa lentokoneen lähtö viivästyy maastapoistettavien henkilöiden poistuttua koneesta. Näihin järjestelyihin tulisi tarvittaessa kuulua myös yöpymispaikka. |
| --- | --- |

h)

Järjestävä jäsenvaltio ja kukin osallistuva jäsenvaltio vastaa siitä, että sillä on saattajia ja edustajia (sekä sellaisia maastapoistettavia henkilöitä, joita ei päästetä maahan) koskevat valmiusjärjestelyt sellaisten tilanteiden varalta, joissa lentokoneen lähtö viivästyy maastapoistettavien henkilöiden poistuttua koneesta. Näihin järjestelyihin tulisi tarvittaessa kuulua myös yöpymispaikka.

6.   MAASTAPOISTAMISTOIMENPITEEN EPÄONNISTUMINEN

Jos määrämaan viranomaiset epäävät pääsyn alueelleen tai jos maastapoistamistoimenpide on keskeytettävä muista syistä, järjestävä jäsenvaltio ja kukin osallistuva jäsenvaltio vastaa omalla kustannuksellaan vastuullaan olevien maastapoistettavien henkilöiden palauttamisesta alueelleen.

Lisäselvennys:

| — | Turvallisuushenkilöstön tai palkattujen ulkopuolisten henkilöiden käyttö palautettavien saattajina on periaatteessa sopusoinnussa palauttamisdirektiivin 8 artiklan kanssa. Jäsenvaltioilla on kuitenkin yleisvastuu maastapoistamistoimenpiteen toteuttamisesta (maastapoistamismääräyksen antamisesta ja pakkokeinojen/saattamisen oikeasuhteisesta käytöstä). Edellä mainittujen ohjeiden 1.2.3 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jos [...] jäsenvaltio käyttää yksityisiä saattajia, sen viranomaisilla on oltava lennolla vähintään yksi virallinen edustaja”. Jäsenvaltioilla on siten yleinen velvollisuus säilyttää valvontarooli kaikissa poistamistoimien ulkoistamistapauksissa. Lentoyhtiön turvallisuushenkilöstön käyttöä saatossa ei suljeta pois, mutta siihen on oltava lupa ja mukana on oltava ainakin yksi jäsenvaltion viranomainen. |
| --- | --- |

—

Turvallisuushenkilöstön tai palkattujen ulkopuolisten henkilöiden käyttö palautettavien saattajina on periaatteessa sopusoinnussa palauttamisdirektiivin 8 artiklan kanssa. Jäsenvaltioilla on kuitenkin yleisvastuu maastapoistamistoimenpiteen toteuttamisesta (maastapoistamismääräyksen antamisesta ja pakkokeinojen/saattamisen oikeasuhteisesta käytöstä). Edellä mainittujen ohjeiden 1.2.3 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jos [...] jäsenvaltio käyttää yksityisiä saattajia, sen viranomaisilla on oltava lennolla vähintään yksi virallinen edustaja”. Jäsenvaltioilla on siten yleinen velvollisuus säilyttää valvontarooli kaikissa poistamistoimien ulkoistamistapauksissa. Lentoyhtiön turvallisuushenkilöstön käyttöä saatossa ei suljeta pois, mutta siihen on oltava lupa ja mukana on oltava ainakin yksi jäsenvaltion viranomainen.

| — | Noutoon perustuvat palautusoperaatiot (kolmansien maiden viranomaiset lähettävät lentokoneen EU:hun kansalaistensa kotiinkuljetukseen omassa valvonnassaan): Jäsenvaltioilla on yleisvastuu maastapoistamistoimenpiteen suorittamisesta siihen saakka, että henkilöiden luovuttaminen määrämaan viranomaisille on saatu päätökseen ja lentokone ei ole enää EU:n maaperällä. Perusoikeuksien kunnioittaminen sekä rajoittavien keinojen oikeasuhteinen käyttö edellä esitettyjen EU:n yhteisten normien mukaisesti on kuitenkin varmistettava koko maastapoistamistoimenpiteen ajan. Jäsenvaltion edustajan on valvottava määrämaan suorittamaa maastapoistamisvaihetta. Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annetussa asetuksessa (EU) 2016/1624 olevan 28 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan raja- ja merivartiovirasto voi avustaa noutoon perustuvien palautusoperaatioiden järjestämisessä. Osallistuvat jäsenvaltiot ja virasto varmistavat, että perusoikeuksien kunnioittaminen, palautuskiellon periaate ja pakkotoimien oikeasuhteinen käyttö taataan koko operaation ajan. Tätä varten vähintään yhden operaatioon osallistuvan jäsenvaltion edustajan ja pakkotoimin tapahtuvan palauttamisen valvojan (joka kuuluu osallistuvan jäsenvaltion järjestelmään tai asetuksen 29 artiklan mukaisesti perustettuun reserviin) on oltava paikalla lennolla koko operaation ajan, kunnes saavutaan määränpäänä olevaan kolmanteen maahan. |
| --- | --- |

—

Noutoon perustuvat palautusoperaatiot (kolmansien maiden viranomaiset lähettävät lentokoneen EU:hun kansalaistensa kotiinkuljetukseen omassa valvonnassaan): Jäsenvaltioilla on yleisvastuu maastapoistamistoimenpiteen suorittamisesta siihen saakka, että henkilöiden luovuttaminen määrämaan viranomaisille on saatu päätökseen ja lentokone ei ole enää EU:n maaperällä. Perusoikeuksien kunnioittaminen sekä rajoittavien keinojen oikeasuhteinen käyttö edellä esitettyjen EU:n yhteisten normien mukaisesti on kuitenkin varmistettava koko maastapoistamistoimenpiteen ajan. Jäsenvaltion edustajan on valvottava määrämaan suorittamaa maastapoistamisvaihetta. Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annetussa asetuksessa (EU) 2016/1624 olevan 28 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan raja- ja merivartiovirasto voi avustaa noutoon perustuvien palautusoperaatioiden järjestämisessä. Osallistuvat jäsenvaltiot ja virasto varmistavat, että perusoikeuksien kunnioittaminen, palautuskiellon periaate ja pakkotoimien oikeasuhteinen käyttö taataan koko operaation ajan. Tätä varten vähintään yhden operaatioon osallistuvan jäsenvaltion edustajan ja pakkotoimin tapahtuvan palauttamisen valvojan (joka kuuluu osallistuvan jäsenvaltion järjestelmään tai asetuksen 29 artiklan mukaisesti perustettuun reserviin) on oltava paikalla lennolla koko operaation ajan, kunnes saavutaan määränpäänä olevaan kolmanteen maahan.

7.2   Kauttakulku lentoteitse

Oikeusperusta: direktiivi 2003/110/EY

| — | Pyyntö kauttakulkukuvan saamiseksi lentoteitse tapahtuvaa palauttamista varten: direktiivin 2003/110/EY liite |
| --- | --- |

—

Pyyntö kauttakulkukuvan saamiseksi lentoteitse tapahtuvaa palauttamista varten: direktiivin 2003/110/EY liite

| — | Luettelo direktiivin 2003/110/EY 4 artiklan 5 kohdan mukaisista keskusviranomaisista kauttakulkupäätöksen saamista varten (saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla) |
| --- | --- |

—

Luettelo direktiivin 2003/110/EY 4 artiklan 5 kohdan mukaisista keskusviranomaisista kauttakulkupäätöksen saamista varten (saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla)

Direktiivissä 2003/110/EY määritellään avunantoa koskevat toimivaltaisten viranomaisten väliset toimenpiteet, joita sovelletaan lentoteitse tapahtuviin palautuksiin saattajan kanssa ja ilman saattajaa jäsenvaltioiden kauttakulkulentokentillä. Siinä vahvistetaan säännöt, joilla pyritään helpottamaan maastapoistettavien henkilöiden kauttakulkua muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, joka on antanut ja pannut täytäntöön maastapoistamispäätöksen. Siinä määritellään, missä olosuhteissa kauttakulkutoimet voidaan toteuttaa, ja ilmoitetaan, millaista apua pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion olisi annettava. Nämä pyynnöt laaditaan direktiivin 2003/110/EY liitteessä olevalle vakiolomakkeelle. Pyynnöt lähetetään tähän tarkoitukseen nimitetyille jäsenvaltioiden keskusviranomaisille.

7.3   Lentoteitse tapahtuva yhteinen maastapoistaminen

Oikeusperusta: päätös 2004/573/EY,

| — | Luettelo kansallisista viranomaisista, joiden tehtävänä on organisoida yhteisiä lentoja ja/tai osallistua niihin päätöksen 2004/573/EY 3 artiklan nojalla (saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla) |
| --- | --- |

—

Luettelo kansallisista viranomaisista, joiden tehtävänä on organisoida yhteisiä lentoja ja/tai osallistua niihin päätöksen 2004/573/EY 3 artiklan nojalla (saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla)

Päätöksessä 2004/573/EY käsitellään erityisesti näiden operaatioiden järjestämisestä vastaavien tai niihin osallistuvien viranomaisten yhteisten ja erillisten tehtävien määrittämistä. Neuvoston päätöksen liitteessä on yhteiset ohjeet lentoteitse tapahtuvaan yhteiseen maastapoistamiseen sovellettavista turvallisuusmääräyksistä. Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 5 kohdan mukaan nämä ohjeet on otettava huomioon kaikissa lentoteitse tapahtuvissa maastapoistamistoimissa, myös puhtaasti kansallisissa operaatioissa (ks. 7.1 kohta).

7.4   Euroopan raja- ja merivartioviraston koordinoimat palauttamisoperaatiot

Oikeusperusta: asetus (EU) 2016/1624 – 28 artikla

Yksi Euroopan raja- ja merivartioviraston tehtävistä on avustaa jäsenvaltioiden yhteisten palauttamisoperaatioiden järjestämisessä ja toteutuksessa noudattaen unionin palauttamispolitiikkaa ja erityisesti palauttamisdirektiiviä, joka on keskeinen osa palauttamistoimia koskevaa unionin lainsäädäntöä. Viraston roolia palauttamisasioissa ja sen velvollisuutta noudattaa perusoikeuksia on vahvistettu Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta vuonna 2016 annetulla asetuksella.

Viraston ja jäsenvaltioiden koordinoimien yhteisten palauttamisoperaatioiden toteuttaminen tarjoaa selkeää lisäarvoa, ja jäsenvaltioita kannustetaan käyttämään laajasti tätä mahdollisuutta.

Viraston koordinoimat palauttamisoperaatiot kuuluvat pakkotoimin tapahtuvaa palauttamista koskevan valvonnan piiriin (ks. 8 kohta).

8.   PAKKOON PERUSTUVAN PALUUN VALVONTA

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 8 artiklan 6 kohta

| — | Luettelo pakkoon perustuvan paluun valvonnasta vastaavista kansallisista elimistä: saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla; Euroopan unionin perusoikeusviraston katsaus pakkoon perustuvan paluun valvonnasta vastaavista kansallisista elimistä: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return |
| --- | --- |

—

Luettelo pakkoon perustuvan paluun valvonnasta vastaavista kansallisista elimistä: saatavilla EMV:n kyselynä (ad-hoc query), hakusana ”return”, 2015, EMN Europa -verkkosivuilla; Euroopan unionin perusoikeusviraston katsaus pakkoon perustuvan paluun valvonnasta vastaavista kansallisista elimistä: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return

Jäsenvaltioiden on säädettävä tehokkaasta järjestelmästä palautusten valvomiseksi.

Pakkoon perustuvan paluun valvonta on tärkeä väline, joka voi sisäänrakennettuna valvontamekanismina päivittäisissä kansallisissa palautuskäytännöissä olla sekä palautettavan että täytäntöönpanoviranomaisten edun mukainen. Tehokas valvonta voi auttaa liennyttämään tilannetta. Sen avulla voidaan tunnistaa nopeasti mahdolliset puutteet ja korjata ne. Puolueettoman ja neutraalin raportoinnin ansiosta se suojaa myös täytäntöönpanoviranomaisia, joihin voi joskus kohdistua median tai kansalaisjärjestöjen perusteetonta kritiikkiä.

Palauttamisdirektiivissä ei kuvailla yksityiskohtaisesti, millaisia pakkoon perustuvan paluun kansallisten valvontajärjestelmien pitäisi olla. Se jättää paljon harkintavaltaa jäsenvaltioille. Direktiivin sanamuodon ja sen asiayhteyden vuoksi voidaan kuitenkin antaa jonkinlaista suuntaa:

| 1) | Pakkoon perustuvan paluun valvonta olisi ymmärrettävä siten, että se kattaa kaikki jäsenvaltioiden toteuttamat maastapoistamistoimet lähdön valmistelusta vastaanottoon paluumaassa tai, jos maastapoistamistoimi epäonnistuu, lähtöpaikkaan paluuseen saakka. Se ei kata paluun jälkeistä seurantaa eli seurantaa sen jälkeen, kun henkilö on vastaanotettu kolmannessa maassa. |
| --- | --- |

1)

Pakkoon perustuvan paluun valvonta olisi ymmärrettävä siten, että se kattaa kaikki jäsenvaltioiden toteuttamat maastapoistamistoimet lähdön valmistelusta vastaanottoon paluumaassa tai, jos maastapoistamistoimi epäonnistuu, lähtöpaikkaan paluuseen saakka. Se ei kata paluun jälkeistä seurantaa eli seurantaa sen jälkeen, kun henkilö on vastaanotettu kolmannessa maassa.

| 2) | Valvontajärjestelmiin pitäisi osallistua organisaatioita/elimiä, jotka ovat palautuksen täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista erillisiä ja niistä riippumattomia (”nemo monitor in res sua”). |
| --- | --- |

2)

Valvontajärjestelmiin pitäisi osallistua organisaatioita/elimiä, jotka ovat palautuksen täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista erillisiä ja niistä riippumattomia (”nemo monitor in res sua”).

| 3) | Julkiset elimet (kuten valtakunnallinen oikeusasiamies tai riippumaton yleinen tarkastuselin) voivat toimia valvojana. On kuitenkin ongelmallista antaa valvojan tehtävä palauttamisesta/maastapoistamisesta vastaavan tahon kanssa saman hallinnon alaisuuteen kuuluvalle taholle. |
| --- | --- |

3)

Julkiset elimet (kuten valtakunnallinen oikeusasiamies tai riippumaton yleinen tarkastuselin) voivat toimia valvojana. On kuitenkin ongelmallista antaa valvojan tehtävä palauttamisesta/maastapoistamisesta vastaavan tahon kanssa saman hallinnon alaisuuteen kuuluvalle taholle.

| 4) | Pelkkien yksittäistapauksiin liittyvien oikeussuojakeinojen tai kansallisen palauttamispolitiikan tehokkuutta valvovien kansallisten järjestelmien olemassaoloa ei voida pitää 8 artiklan 6 kohdan asianmukaisena soveltamisena. |
| --- | --- |

4)

Pelkkien yksittäistapauksiin liittyvien oikeussuojakeinojen tai kansallisen palauttamispolitiikan tehokkuutta valvovien kansallisten järjestelmien olemassaoloa ei voida pitää 8 artiklan 6 kohdan asianmukaisena soveltamisena.

| 5) | Jäsenvaltioilla ei ole automaattista velvollisuutta rahoittaa kaikki valvonnasta aiheutuvat kustannukset (esim. henkilöstömenot), mutta jäsenvaltioilla on yleinen velvollisuus varmistaa, että pakkoon perustuvan palautuksen valvontajärjestelmä toimii (tehokkuusperiaate). |
| --- | --- |

5)

Jäsenvaltioilla ei ole automaattista velvollisuutta rahoittaa kaikki valvonnasta aiheutuvat kustannukset (esim. henkilöstömenot), mutta jäsenvaltioilla on yleinen velvollisuus varmistaa, että pakkoon perustuvan palautuksen valvontajärjestelmä toimii (tehokkuusperiaate).

| 6) | Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta ei merkitse, että kutakin yksittäistä maastapoistamistoimenpidettä on valvottava. Pistokokeisiin ja satunnaisotosten seurantaan perustuvaa valvontajärjestelmää voidaan pitää riittävänä, mikäli valvonnan intensiivisyys riittää varmistamaan valvonnan yleisen tehokkuuden. |
| --- | --- |

6)

Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta ei merkitse, että kutakin yksittäistä maastapoistamistoimenpidettä on valvottava. Pistokokeisiin ja satunnaisotosten seurantaan perustuvaa valvontajärjestelmää voidaan pitää riittävänä, mikäli valvonnan intensiivisyys riittää varmistamaan valvonnan yleisen tehokkuuden.

| 7) | Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta ei merkitse palautettavan henkilön subjektiivista oikeutta valvontaan. |
| --- | --- |

7)

Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta ei merkitse palautettavan henkilön subjektiivista oikeutta valvontaan.

Euroopan raja- ja merivartioviraston valvomat palauttamisoperaatiot:

| — | Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annetun asetuksen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jokaista palautusoperaatiota on valvottava direktiivin 2008/115/EY 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti [...] objektiivisten ja avoimien kriteerien perusteella, ja valvonnan on katettava palautusoperaatio kokonaisuudessaan lähtöä edeltävästä vaiheesta siihen asti, kunnes palautettavat henkilöt luovutetaan kolmannessa maassa, johon heidät palautetaan.” Tämä tarkoittaa, että jokainen Euroopan raja- ja merivartioviraston koordinoima pakkoon perustuva palauttamisoperaatio, johon yksi tai useampi jäsenvaltio antaa teknistä ja operatiivista tukea, kuuluu niiden kansallisten sääntöjen ja menetelmien soveltamisalaan, joilla palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. |
| --- | --- |

—

Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annetun asetuksen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jokaista palautusoperaatiota on valvottava direktiivin 2008/115/EY 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti [...] objektiivisten ja avoimien kriteerien perusteella, ja valvonnan on katettava palautusoperaatio kokonaisuudessaan lähtöä edeltävästä vaiheesta siihen asti, kunnes palautettavat henkilöt luovutetaan kolmannessa maassa, johon heidät palautetaan.” Tämä tarkoittaa, että jokainen Euroopan raja- ja merivartioviraston koordinoima pakkoon perustuva palauttamisoperaatio, johon yksi tai useampi jäsenvaltio antaa teknistä ja operatiivista tukea, kuuluu niiden kansallisten sääntöjen ja menetelmien soveltamisalaan, joilla palauttamisdirektiivin 8 artiklan 6 kohta saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.

| — | Pakkotoimin tapahtuvan palauttamisen valvojien on toimitettava jokaisesta operaatiosta selvitys viraston pääjohtajalle, perusoikeusvaltuutetulle ja kaikkien kyseiseen operaatioon osallistuneiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Tämä ei kuitenkaan rajoita kansallisen lainsäädännön mukaisia raportointivelvoitteita. |
| --- | --- |

—

Pakkotoimin tapahtuvan palauttamisen valvojien on toimitettava jokaisesta operaatiosta selvitys viraston pääjohtajalle, perusoikeusvaltuutetulle ja kaikkien kyseiseen operaatioon osallistuneiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Tämä ei kuitenkaan rajoita kansallisen lainsäädännön mukaisia raportointivelvoitteita.

9.   MAASTAPOISTAMISEN LYKKÄÄMINEN

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 9 artikla

| 1. | Jäsenvaltioiden on lykättävä maastapoistamista








  a) | silloin, kun se loukkaisi palauttamiskiellon periaatetta; tai |
| --- | --- | --- |

1.

Jäsenvaltioiden on lykättävä maastapoistamista

a)

silloin, kun se loukkaisi palauttamiskiellon periaatetta; tai

| b) | niin kauan kuin myönnetään 13 artiklan 2 kohdan mukaista lykkäystä. |
| --- | --- |

b)

niin kauan kuin myönnetään 13 artiklan 2 kohdan mukaista lykkäystä.

| 2. | Jäsenvaltio voi lykätä maastapoistamista asianmukaiseksi ajaksi ottaen huomioon yksittäistapauksen erityispiirteet. Jäsenvaltioiden on erityisesti otettava huomioon:








  a) | kolmannen maan kansalaisen fyysinen tai henkinen tila; |
| --- | --- | --- |

2.

Jäsenvaltio voi lykätä maastapoistamista asianmukaiseksi ajaksi ottaen huomioon yksittäistapauksen erityispiirteet. Jäsenvaltioiden on erityisesti otettava huomioon:

a)

kolmannen maan kansalaisen fyysinen tai henkinen tila;

| b) | tekniset syyt, kuten kuljetuskapasiteetin puute tai maastapoistamisen epäonnistuminen siksi, että palautettavan henkilöllisyyttä ei voida selvittää. |
| --- | --- |

b)

tekniset syyt, kuten kuljetuskapasiteetin puute tai maastapoistamisen epäonnistuminen siksi, että palautettavan henkilöllisyyttä ei voida selvittää.

| 3. | Jos maastapoistamista lykätään 1 ja 2 kohdan mukaisesti, asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle voidaan asettaa 7 artiklan 3 kohdassa säädettyjä velvoitteita. |
| --- | --- |

3.

Jos maastapoistamista lykätään 1 ja 2 kohdan mukaisesti, asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle voidaan asettaa 7 artiklan 3 kohdassa säädettyjä velvoitteita.

Palauttamisdirektiivissä säädetään kahdesta ehdottomasta kiellosta: Jäsenvaltiot eivät saa poistaa maasta henkilöä, jos se loukkaisi palauttamiskiellon periaatetta. Jäsenvaltiot eivät saa myöskään poistaa henkilöä maasta niin kauan kuin vireillä olevan muutoksenhaun vuoksi on myönnetty lykkäystä.

Muissa tapauksissa jäsenvaltio voi lykätä maastapoistamista asianmukaiseksi ajaksi ottaen huomioon yksittäistapauksen erityispiirteet. Mahdollisten syiden luettelo on avoin ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden reagoida joustavasti kaikkiin uusiin tai vasta havaittuihin olosuhteisiin, joiden vuoksi maastapoistamisen lykkääminen on perusteltua. Palauttamisdirektiivissä luetellut konkreettiset esimerkit (asianomaisen henkilön fyysinen tai henkinen tila ja tekniset syyt, kuten asianmukaisen kuljetuskaluston huono saatavuus) ovat ohjeellisia esimerkkejä. Jäsenvaltiot voivat sallia myös muunlaiset tapaukset kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä ja/tai hallinnollisessa käytännössään.

Lisäselvennys:

| — | Vapaaehtoista paluuta varten määrättävän ajan ja maastapoistamisen lykkäämisen välinen ero: Vapaaehtoista paluuta koskevassa palauttamisdirektiivin 7 artiklassa säädetään ”lisäajasta”, jotta lähtö voidaan hoitaa kunnolla ja hyvin valmistellusti. Se koskee ainoastaan niitä palautettavia henkilöitä, joiden odotetaan noudattavan palauttamispäätöstä vapaaehtoisesti. Maastapoistamisen lykkäämistä koskeva direktiivin 9 artikla koskee tapauksia, joissa valtion on pantava maastapoistaminen täytäntöön, koska vapaaehtoinen paluu ei ole mahdollista tai sitä ei ole myönnetty. |
| --- | --- |

—

Vapaaehtoista paluuta varten määrättävän ajan ja maastapoistamisen lykkäämisen välinen ero: Vapaaehtoista paluuta koskevassa palauttamisdirektiivin 7 artiklassa säädetään ”lisäajasta”, jotta lähtö voidaan hoitaa kunnolla ja hyvin valmistellusti. Se koskee ainoastaan niitä palautettavia henkilöitä, joiden odotetaan noudattavan palauttamispäätöstä vapaaehtoisesti. Maastapoistamisen lykkäämistä koskeva direktiivin 9 artikla koskee tapauksia, joissa valtion on pantava maastapoistaminen täytäntöön, koska vapaaehtoinen paluu ei ole mahdollista tai sitä ei ole myönnetty.

| — | Palauttamisen lykkäämisen aikana sovellettava oikeudellinen asema: Palauttamisen lykkäämisen aikana palautettava henkilö nauttii palauttamisdirektiivin 14 artiklassa luetelluista suojalausekkeista (kirjallinen vahvistus siitä, että poistumisvelvollisuutta on lykätty, ja perustakeet, kuten kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoaminen sekä perheen yhtenäisyys – ks. käsikirjan 13 kohta). Palautettavan henkilön ei kuitenkaan katsota oleskelevan laillisesti jäsenvaltiossa, ellei jäsenvaltio päätä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti myöntää kolmannen maan kansalaiselle oleskelulupaa tai oikeutta lailliseen oleskeluun. |
| --- | --- |

—

Palauttamisen lykkäämisen aikana sovellettava oikeudellinen asema: Palauttamisen lykkäämisen aikana palautettava henkilö nauttii palauttamisdirektiivin 14 artiklassa luetelluista suojalausekkeista (kirjallinen vahvistus siitä, että poistumisvelvollisuutta on lykätty, ja perustakeet, kuten kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoaminen sekä perheen yhtenäisyys – ks. käsikirjan 13 kohta). Palautettavan henkilön ei kuitenkaan katsota oleskelevan laillisesti jäsenvaltiossa, ellei jäsenvaltio päätä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti myöntää kolmannen maan kansalaiselle oleskelulupaa tai oikeutta lailliseen oleskeluun.

| — | Tietyssä paikassa pysymistä koskevan velvollisuuden asettaminen palauttamisen lykkäämisen aikana: Direktiivin 9 artiklan 3 kohta sisältää nimenomaisen viittauksen 7 artiklan 3 kohdassa lueteltuihin mahdollisuuksiin asettaa velvoitteita pakenemisen vaaran estämiseksi (ks. 6.2 kohta). Näihin kuuluu mahdollisuus asettaa velvollisuus pysyä tietyssä paikassa. |
| --- | --- |

—

Tietyssä paikassa pysymistä koskevan velvollisuuden asettaminen palauttamisen lykkäämisen aikana: Direktiivin 9 artiklan 3 kohta sisältää nimenomaisen viittauksen 7 artiklan 3 kohdassa lueteltuihin mahdollisuuksiin asettaa velvoitteita pakenemisen vaaran estämiseksi (ks. 6.2 kohta). Näihin kuuluu mahdollisuus asettaa velvollisuus pysyä tietyssä paikassa.

10.   ILMAN HUOLTAJAA OLEVIEN ALAIKÄISTEN PALAUTTAMINEN

Palauttamisdirektiiviä sovelletaan myös alaikäisiin, mukaan lukien ilman huoltajaa olevat alaikäiset, ja siinä säädetään erityisistä suojatoimista, joita jäsenvaltioiden on noudatettava. Suojatoimia sovelletaan jokaiseen alle 18-vuotiaaseen eli alaikäiseen henkilöön, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä vastuussa olevaa aikuista. Suojatoimia sovelletaan niin kauan kuin alaikäinen ei tosiasiallisesti ole tällaisen aikuisen huostassa (tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle). Joissakin jäsenvaltioissa alle 18-vuotiaiden nuorten sallitaan toimia itsenäisesti palauttamismenettelyssä ja turvapaikkamenettelyssä. Palauttamisdirektiivin suojatoimet kuitenkin sitovat jäsenvaltioita kaikkia alle 18-vuotiaita koskevissa tapauksissa.

Kestävät ratkaisut ovat äärimmäisen tärkeitä, jotta kaikkien alaikäisten tilanne saadaan normalisoitumaan ja vakiintumaan pitkällä aikavälillä. Palauttaminen on yksi vaihtoehto, jota voidaan harkita ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevia pysyviä ratkaisuja etsittäessä, ja jäsenvaltion kaikissa toimissa on otettava keskeisenä näkökohtana huomioon lapsen etu. Ennen kuin ilman huoltajaa oleva alaikäinen palautetaan, hänelle on lapsen oikeuksien yleissopimuksen (50) 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettava mahdollisuus tulla kuulluksi joko suoraan taikka edustajan tai asiaankuuluvan elimen välityksellä, ja lapsen etua on aina arvioitava tapauskohtaisesti ottaen huomioon hänen erityistarpeensa, perheen nykyinen tilanne sekä paluumaan tilanne ja vastaanotto-olosuhteet. Arvioinnissa on järjestelmällisesti selvitettävä, onko alaikäisen palauttaminen alkuperämaahan ja saattaminen yhteen perheensä kanssa hänen etunsa mukaista.

Arvioinnin tulisi olla toimivaltaisten viranomaisten tekemä, ja sen tulisi perustua monialaiseen lähestymistapaan, jossa arviointiin osallistuu myös alaikäiselle nimetty holhooja ja/tai toimivaltainen lastensuojeluviranomainen. Jäsenvaltioiden olisi myös arvioitava lapsen etua uudelleen määräajoin ottaen huomioon kunkin lapsen tilanteessa tapahtuneet muutokset.

Jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan huomioon lapsen edun määrittämistä koskevat YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) ja lastenjärjestön (Unicef) yhteiset suuntaviivat (51), YK:n lasten oikeuksien komitean yleiskommentti nro 14 lapsen oikeudesta siihen, että häntä koskevia päätöksiä tehtäessä hänen etunsa otetaan huomioon ensisijaisena (52), lapsen edun määrittämistä koskevat UNHCR:n suuntaviivat (53) ja niiden soveltamisesta annettu käsikirja (54).

Alaikäisen oikeus tulla kuulluksi häntä koskevissa tai häneen vaikuttavissa palauttamismenettelyissä on olennainen osa lapsen edun arviointia (ks. lapsen oikeuksien sopimuksen 12 artikla), ja sitä on EU:n oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti kunnioitettava perusoikeuskirjassa vahvistettuna perusoikeutena. Tämä tarkoittaa sitä, että alaikäisen näkemyksille on annettava painoarvoa hänen ikänsä, kehitystasonsa ja mahdolliset kommunikointivaikeudet huomioon ottaen, jotta hänen osallistumisensa olisi mielekästä, ja alaikäisen oikeutta ilmaista näkemyksensä vapaasti on kunnioitettava (ks. lisäohjeet 12.1 kohdassa).

Ilman huoltajaa olevan alaikäisen määritelmä: Palauttamisdirektiivissä ei määritellä käsitettä ilman huoltajaa oleva alaikäinen. Koska ilman huoltajaa olevat alaikäiset usein ovat tai ovat olleet turvapaikanhakijoita, on suositeltavaa käyttää tuoreimmissa turvapaikkadirektiiveissä käytettyä määritelmää, kuten vastaanottoa koskevista vaatimuksista annetun direktiivin 2 artiklan e alakohdan määritelmää: ”[ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä tarkoitetaan] alaikäistä, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaisesti vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin hän ei tosiasiallisesti ole tällaisen henkilön huostassa; tämä tarkoittaa myös alaikäistä, joka jää ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltioiden alueelle
  ”.

Ilman huoltajaa olevien alaikäisten palauttamispäätöksen tekemisestä pidättäytyminen: Palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa nimenomaisesti säädetään, että jäsenvaltiot voivat milloin tahansa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle luvan tai oikeuden oleskeluun. Tämä yleissääntö koskee myös alaikäisiä. Näin ollen jäsenvaltiot, jotka eivät palauta tai poista alueeltaan laittomasti oleskelevia alaikäisiä kolmansien maiden kansalaisia tai jotka eivät voi poistaa ilman huoltajaa olevaa alaikäistä alueeltaan lapsen etua koskevan arvioinnin vuoksi, voivat vapaasti myöntää alaikäiselle luvan tai oikeuden oleskella alueellaan (esim. tilapäinen oleskelulupa, joka on voimassa, kunnes alaikäinen täyttää 18 vuotta).

Palauttamisdirektiivin 6 artiklan 1 kohta velvoittaa kuitenkin jäsenvaltion joko toteuttamaan vaihtoehdon A (myöntämään luvan tai laillisen oikeuden jäädä valtioon) tai vaihtoehdon B (toteuttamaan palauttamismenettelyt) (ks. 5 kohta). Jäsenvaltioiden olisi luotava selkeät säännöt ilman huoltajaa olevien alaikäisten oikeudellisesta asemasta niin, että heistä voidaan joko tehdä palauttamispäätös ja toteuttaa palauttaminen tai heille voidaan antaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti oikeus jäädä maahan. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä varmistamaan, että niillä ilman huoltajaa olevilla alaikäisillä, joita ei palauteta, on mahdollisuus asemansa määrittelyä koskevaan menettelyyn. Tällä suoraviivaisella lähestymistavalla pyritään vähentämään ”harmaita alueita” ja parantamaan kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta. Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että jotta ilman huoltajaa olevien alaikäisten tilanne jäsenvaltioissa, jotka eivät lapsen etua koskevan arvioinnin johdosta palauta tai poista maasta alaikäistä kolmannen maan kansalaista, olisi sopusoinnussa palauttamisdirektiivin kanssa, se olisi määritettävä oikeudelliselta kannalta joko siten, että heille myönnetään palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla (tilapäinen) oleskelulupa tai -oikeus (esim. 18-vuotiaaksi asti) tai heistä annetaan palauttamispäätös mutta maastapoistamista lykätään palauttamisdirektiivin 6 ja 9 artiklan mukaisesti.

10.1   Asianmukaisten elinten tarjoama apu

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 10 artiklan 1 kohta

Ennen kuin tehdään päätös ilman huoltajaa matkustavan alaikäisen palauttamisesta, muiden asianmukaisten elinten kuin palautuksen täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten sallitaan tarjota apua, ottaen asianmukaisesti huomioon lapsen edun.

Aiempia toimia koskeva muistutus/selvitys: Palauttamisdirektiivin 10 artiklan 1 kohta ei sisältynyt komission ehdotukseen. Se lisättiin tekstiin neuvottelujen aikana, ja siihen on käytetty suoraan mallina palauttamista koskeviin Euroopan neuvoston 20 suuntaviivaan (55) sisältyvän 2 suuntaviivan 5 kohtaa, jonka mukaan ennen kuin päätetään erillisestä lasta koskevan maastapoistamismääräyksen antamisesta, olisi tarjottava tukea, erityisesti oikeusapua, ja otettava huomioon lapsen etu.

Asianmukaisten elinten luonne: Asianmukaisen elimen pitäisi olla palautuksen täytäntöönpanevasta viranomaisesta erillinen elin, ja se voi olla joko valtion elin (mahdollisesti saman ministeriön eri yksikkö) tai valtiosta riippumaton elin tai näiden kahden yhdistelmä, jolloin voidaan tehdä valtion tukemien ja valtiosta riippumattomien holhousjärjestelmien ja/tai lastensuojeluelinten välistä monialaista yhteistyötä. Lasten hoidosta ja suojelusta vastaavien elinten on noudatettava turvallisuutta, terveyttä, henkilöstön soveltuvuutta ja pätevää valvontaa koskevia vaatimuksia. Toimijoiden eri roolien ja vastuualueiden on oltava selkeitä ja avoimia erityisesti, jotta ilman huoltajaa oleva alaikäinen voi ottaa aktiivisesti ja tosiasiallisesti osaa kaikkiin häntä koskeviin asioihin.

Avun luonne: Avun olisi katettava oikeusapu, mutta se ei saa rajoittua siihen. Avun tulisi kattaa myös muut palauttamisdirektiivissä nimenomaisesti mainitut näkökohdat, joilla edistetään lasten oikeuksien toteutumista lapsen oikeuksista annetun YK:n yleissopimuksen mukaisesti, kuten tarvittavan lääketieteellisen avun ja terveydenhoidon tarjoaminen, yhteydenpito perheeseen ja pääsy peruskoulutukseen. Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tarpeeseen keskustella alaikäisen kanssa etukäteen ja koko prosessin ja menettelyn ajan sekä kaikista häneen vaikuttavista päätöksistä. Alaikäisille on tiedotettava heidän oikeuksistaan, menettelyistä ja heidän suojelemiseksi tarjolla olevista palveluista lapsen huomioon ottavalla ja lapsen ikätasolle ja tilanteeseen sopivalla tavalla.

Avun ajoittaminen: Asianmukaisten elinten olisi tarjottava apua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mutta joka tapauksessa ennen palauttamispäätöksen tekemistä. Tämä edellyttää aikaista iän arviointia, joka epäselvässä tapauksessa ratkaistaan henkilön eduksi. Avunannon pitäisi olla jatkuva ja vakaa prosessi, myös paluuvaiheessa. Se voi myös kattaa paluun jälkeisen vaiheen, jotta paluun asianmukainen seuranta voidaan varmistaa. Tarvittaessa on varmistettava holhouksen siirtyminen jäsenvaltiosta paluumaahan palauttamisdirektiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Iän arviointi: Palauttamisdirektiiviin ei sisälly säännöksiä iän arvioinnista. Komissio suosittelee unionin maahanmuutto- ja turvapaikkasäännöstön systemaattisen tulkinnan perusteella turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin 25 artiklan 5 kohdassa säännösten soveltamista sekä asiaan liittyvien Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) laatimien asiakirjojen (56) huomioon ottamista.

Avun jatkuvuus turvapaikka- ja palauttamismenettelyissä: Vaikka turvapaikanhakijoiden holhouksen järjestämisellä ja ilman huoltajaa olevien alaikäisten/lasten palauttamisprosessissa tarvitsemalla avulla on eri oikeusperusta, turvapaikkasäännöstön ja palauttamisdirektiivin vaatimukset liittyvät läheisesti toisiinsa, ja turvapaikka- ja palauttamismenettelyissä olisi pyrittävä avun jatkuvuuteen.

| — | Pelkän holhouksen järjestäminen ei riitä täyttämään velvollisuutta antaa alaikäisille apua, koska ”asianmukaisten elinten tarjoama apu” merkitsee muutakin kuin pelkkää holhousta. |
| --- | --- |

—

Pelkän holhouksen järjestäminen ei riitä täyttämään velvollisuutta antaa alaikäisille apua, koska ”asianmukaisten elinten tarjoama apu” merkitsee muutakin kuin pelkkää holhousta.

10.2   Alaikäisen palauttaminen perheenjäsenelle tai nimetylle holhoojalle tai asianmukainen vastaanotto

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 10 artiklan 2 kohta

Ennen kuin ilman huoltajaa matkustava alaikäinen poistetaan jäsenvaltion alueelta, kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on oltava varmoja siitä, että tämä alaikäinen palautetaan

| — | jollekin perheenjäsenelleen |
| --- | --- |

—

jollekin perheenjäsenelleen

| — | nimetylle holhoojalleen taikka että |
| --- | --- |

—

nimetylle holhoojalleen taikka että

| — | häntä varten on kohdevaltiossa järjestetty asianmukainen vastaanotto. |
| --- | --- |

—

häntä varten on kohdevaltiossa järjestetty asianmukainen vastaanotto.

Palauttamisdirektiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaisista vaihtoehdoista parhaana olisi pidettävä palauttamista perheenjäsenille, ellei tämä ole selvästi lapsen edun vastaista. Jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi pyrittävä selvittämään ilman huoltajaa olevan alaikäisen henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä jäljittämään hänen perheenjäseniään. Palauttaminen holhoojalle tai asianmukainen vastaanotto voi olla tietyin edellytyksin hyväksyttävä vaihtoehto.

Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön asianmukaisia uudelleenkotouttamistoimenpiteitä alkuperämaahansa palaavia ilman huoltajaa olevia alaikäisiä varten ja varmistavat, että alaikäiset pääsevät näiden toimenpiteiden piiriin ripeästi ennen paluumaahan lähtöä ja sinne saavuttuaan.

Lisäselvennys:

| — | Perheenjäsenten jäljittäminen: Jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian käynnistettävä menettelyt, joilla pyritään jäljittämään ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä. Menettelyihin olisi otettava mukaan alaikäisen nimetty holhooja ja/tai lastensuojelusta vastaava henkilö. Helpottaakseen perheenjäsenten jäljittämistä sekä holhoojan tai asianmukaisen laitoksen löytämistä palauttamista silmällä pitäen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi toteutettava toimenpiteitä yhteistyössä paluumaan konsulipalvelujen, yhteyshenkilöiden, lastensuojeluelinten, kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa ja hyödynnettävä rajatylittävän yhteistyön kanavia täysimääräisesti. |
| --- | --- |

—

Perheenjäsenten jäljittäminen: Jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian käynnistettävä menettelyt, joilla pyritään jäljittämään ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäseniä. Menettelyihin olisi otettava mukaan alaikäisen nimetty holhooja ja/tai lastensuojelusta vastaava henkilö. Helpottaakseen perheenjäsenten jäljittämistä sekä holhoojan tai asianmukaisen laitoksen löytämistä palauttamista silmällä pitäen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi toteutettava toimenpiteitä yhteistyössä paluumaan konsulipalvelujen, yhteyshenkilöiden, lastensuojeluelinten, kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa ja hyödynnettävä rajatylittävän yhteistyön kanavia täysimääräisesti.

| — | Alaikäisten vapaaehtoinen paluu: Direktiivin 10 artiklan 2 kohta koskee periaatteessa vain tilanteita, joissa alaikäinen poistetaan maasta, eikä tilanteita, joissa alaikäinen on lähtee jäsenvaltiosta vapaaehtoisesti. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden velvoite ottaa lapsen etu huomioon, myös vapaaehtoisen paluun kyseessä ollessa on suositeltavaa arvioida perheen tilannetta ja vastaanotto-olosuhteita paluumaassa. |
| --- | --- |

—

Alaikäisten vapaaehtoinen paluu: Direktiivin 10 artiklan 2 kohta koskee periaatteessa vain tilanteita, joissa alaikäinen poistetaan maasta, eikä tilanteita, joissa alaikäinen on lähtee jäsenvaltiosta vapaaehtoisesti. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden velvoite ottaa lapsen etu huomioon, myös vapaaehtoisen paluun kyseessä ollessa on suositeltavaa arvioida perheen tilannetta ja vastaanotto-olosuhteita paluumaassa.

| — | Vastaanoton asianmukaisuus paluumaassa on arvioitava tapauskohtaisesti ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet ja palautettavan alaikäisen ikä. Pelkkää rajapoliisin vastaanottoa paluumaassa ilman tarvittavia jatko- tai liitännäistoimenpiteitä ei voida pitää ”asianmukaisena vastaanottona”. Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota erityisesti siihen, onko paluumaassa saatavilla asianmukainen asunto, terveydenhuoltoa ja koulutusta. Jäsenvaltioiden on noudatettava YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen 20 artiklaa, ja niitä kehotetaan noudattamaan myös lasten sijaishuollosta annettuja YK:n suuntaviivoja (57). |
| --- | --- |

—

Vastaanoton asianmukaisuus paluumaassa on arvioitava tapauskohtaisesti ottaen huomioon yksilölliset olosuhteet ja palautettavan alaikäisen ikä. Pelkkää rajapoliisin vastaanottoa paluumaassa ilman tarvittavia jatko- tai liitännäistoimenpiteitä ei voida pitää ”asianmukaisena vastaanottona”. Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota erityisesti siihen, onko paluumaassa saatavilla asianmukainen asunto, terveydenhuoltoa ja koulutusta. Jäsenvaltioiden on noudatettava YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen 20 artiklaa, ja niitä kehotetaan noudattamaan myös lasten sijaishuollosta annettuja YK:n suuntaviivoja (57).

11.   MAAHANTULOKIELLOT

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 3 artiklan 6 kohta ja 11 artikla

’Maahantulokiellolla’ [tarkoitetaan] hallinnollista tai oikeudellista päätöstä tai muuta toimenpidettä, jolla kielletään määrätyksi ajaksi tulo jäsenvaltioiden alueelle ja siellä oleskelu ja joka liittyy palauttamispäätökseen.

Palauttamispäätöksiin on liitettävä maahantulokielto

| a) | jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai |
| --- | --- |

a)

jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai

| b) | jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu. |
| --- | --- |

b)

jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.

Muissa tapauksissa palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto.

Maahantulokiellon kestoa määritettäessä on otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet, eikä kielto saa lähtökohtaisesti olla voimassa viittä vuotta pidempään. Se voi kuitenkin olla pidempi kuin viisi vuotta, jos asianomainen kolmannen maan kansalainen on vakava uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle.

Palauttamisdirektiivissä tarkoitetuilla palauttamiseen liittyvillä maahantulokielloilla pyritään ennaltaehkäisyyn ja edistämään unionin palauttamispolitiikan uskottavuutta. Maahantulokiellot ovat selvä viesti siitä, että henkilöt, jotka eivät piittaa EU:n jäsenvaltioiden maahanmuuttosäännöistä, eivät saa tiettynä määräaikana palata mihinkään EU:n jäsenvaltioon.

Palauttamisdirektiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan määräämään maahantulokiellosta kahdessa tapauksessa: i) vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa ja ii) paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.

Kaikissa muissa tapauksissa maahantulokiellon liittäminen palauttamispäätöksiin on vapaaehtoista.

Maahantulokiellon kestoa määritettäessä on otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet. Kielto ei saa lähtökohtaisesti olla voimassa viittä vuotta pidempään. Maahantulokielto voidaan määrätä pidemmäksi ajaksi vain, jos yleinen järjestys, yleinen turvallisuus tai valtion turvallisuus vaarantuu.

Palauttamisdirektiivin mukaiset palauttamiseen liittyvistä maahantulokielloista annetut säännöt eivät vaikuta maahantulokieltoihin, jotka on määrätty muista kuin maahanmuuttoon liittyvistä syistä. Näitä ovat sellaisille kolmansien maiden kansalaisille määrätyt maahantulokiellot, jotka ovat syyllistyneet vakaviin rikoksiin tai joiden tapauksessa on selvästi käynyt ilmi, että he aikovat tehdä tällaisen rikoksen (ks. asetuksen (EY) N:o 1987/2006 (58) (SIS II -asetus) 24 artiklan 2 kohta), tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 2 luvun mukaisesti määrätyt maahantulokiellot, jotka ovat rajoittavia toimenpiteitä, kuten toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston määräämät matkustuskiellot.

11.1   EU:n laajuinen vaikutus

Maahantulokiellolla kielletään pääsy kaikkien jäsenvaltioiden alueelle: Palauttamisdirektiivin johdanto-osan 14 kappaleen sanamuodosta ja direktiivin kaikkien kieliversioiden (etenkin englannin- ja ranskankielisen tekstin) järjestelmällisestä vertailusta käy selkeästi ilmi, että maahantulokielto kieltää saapumisen kaikkien jäsenvaltioiden alueelle ja niiden alueella oleskelun. Tanskankieliseen versioon, jossa käytetään yksikköä (”
  ... ophold på en medlemsstats
  ”), sisältyy ilmeinen käännösvirhe. Maahantulokiellon EU:n laajuinen vaikutus on yksi tärkeimmistä direktiivin tarjoamista eurooppalaisista lisäarvoista. Maahantulokiellon EU:n laajuinen vaikutus on ilmoitettava selkeästi kolmannen maan kansalaisille annetussa maahantulokieltopäätöksessä.

Maahantulokiellot sitovat kaikkia jäsenvaltioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo, eli kaikkia EU:n jäsenvaltioita (lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) sekä Schengenin säännöstöön osallistuvia maita (Sveitsi, Norja, Islanti ja Liechtenstein).

Muille jäsenvaltioille tiedottaminen maahantulokielloista: On tärkeää ilmoittaa muille jäsenvaltioille kaikista määrätyistä maahantulokielloista. Maahantulokieltoa koskevan kuulutuksen merkitseminen Schengenin tietojärjestelmään (SIS) SIS II -asetuksen 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti on yksi mutta ei ainoa keino ilmoittaa muille jäsenvaltioille maahantulokiellosta ja varmistaa sen noudattaminen. Jäsenvaltioiden olisi siksi varmistettava, että ne tekevät SIS-järjestelmässä aina maahantulokieltoa koskevan kuulutuksen. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät pääse SIS-järjestelmään, voivat käyttää tiedonvaihdossa muita kanavia (esim. kahdenvälisiä yhteyksiä).

Puhtaasti kansalliset maahantulokiellot: Puhtaasti kansallisten maahanmuuttoon liittyvien maahantulokieltojen määrääminen ei ole sopusoinnussa palauttamisdirektiivin kanssa. Kansallisessa lainsäädännössä on säädettävä, että palauttamispäätösten yhteydessä määrätyt maahantulokiellot kieltävät maahantulon ja oleskelun kaikissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi määräämällä velvollisuudesta sisällyttää järjestelmällisesti kaikki tällaiset maahantulokiellot SIS-järjestelmään. Jos kuitenkin kolmannen maan kansalaisella, johon sovelletaan jäsenvaltion A määräämää maahantulokieltoa, on jäsenvaltion B myöntämä oleskelulupa eikä jäsenvaltio B halua peruuttaa sitä, jäsenvaltion A on peruutettava EU:n laajuinen maahantulokielto palauttamisdirektiivin 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan mukaisen kuulemisen perusteella, mutta se voi sisällyttää kolmannen maan kansalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan viimeisen virkkeen mukaisesti (erityissäädös) (ks. myös 11.8 kohta).

11.2   SIS II -järjestelmän käyttö

Maahantulokieltojen rekisteröinti SIS-järjestelmään: Tällä hetkellä sovellettavan lainsäädännön mukaan jäsenvaltiot voivat rekisteröidä SIS-järjestelmään kuulutuksia palauttamisdirektiivin mukaan määrätyistä maahantulokielloista, mutta niiden ei ole pakko tehdä niin. Jäsenvaltioita kannustetaan kuitenkin tekemään niin järjestelmällisesti, jotta palauttamisdirektiivin nojalla määrättyjen maahantulokieltojen eurooppalaisella ulottuvuudella olisi täysi vaikutus.

SIS-järjestelmään syötettyjen kuulutusten kolmen vuoden välein tehtävän uudelleentarkastelun (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 112 artiklan ja SIS II -asetuksen 29 artiklan mukaisesti) ja palauttamisdirektiivin nojalla määrätyn maahantulokiellon pituuden välinen yhteys: SIS-järjestelmään tallennettujen kuulutusten uudelleentarkastelu on menettelymääräys, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kuulutuksia säilytetään ainoastaan se aika, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on tallennettu. Se ei vaikuta jäsenvaltioiden päätöksentekoon maahantulokiellon pituuden määrittämiseksi palauttamisdirektiivin säännösten mukaisesti. Jos palauttamisdirektiivin nojalla määrätty maahantulokielto on kolmen vuoden välein tehtävän uudelleentarkastelun yhteydessä edelleen voimassa (esim. kielto on määrätty viideksi vuodeksi, eikä sitä ole kumottu sillä välin), jäsenvaltiot voivat pitää SIS-järjestelmän kuulutuksen voimassa jäljellä olevat kaksi vuotta, jos kuulutus on sovellettavien arviointiperusteiden (palauttamisdirektiivin 11 artikla yhdessä Schengenin yleissopimuksen 112 artiklan 4 kohdan tai SIS II -asetuksen 29 artiklan 4 kohdan kanssa) kannalta edelleen tarpeellinen.

11.3   Menettelytapakysymykset

Maahantulokieltojen määrääminen rajalla lähdettäessä henkilön poissa ollessa (esim. tapauksissa, joissa henkilö, jonka viisumi on umpeutunut, saapuu lentokentän rajavalvontaan hieman ennen lähtöä): Mikään ei estä jäsenvaltioita aloittamasta viisumin umpeutumisesta tiedon saatuaan palauttamismenettelyä ja tekemästä palauttamispäätöstä (ks. 5.1 kohta). Jos päätös tehdään, siihen liitetään maahantulokielto henkilön poissa ollessa, jos

| 1) | kansallisessa hallinto-oikeudessa säädetään henkilön poissa ollessa noudatettavan menettelyn mahdollisuudesta ja |
| --- | --- |

1)

kansallisessa hallinto-oikeudessa säädetään henkilön poissa ollessa noudatettavan menettelyn mahdollisuudesta ja

| 2) | näissä kansallisissa menettelyissä noudatetaan unionin oikeuden yleisiä periaatteita, EU:n perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. |
| --- | --- |

2)

näissä kansallisissa menettelyissä noudatetaan unionin oikeuden yleisiä periaatteita, EU:n perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia ja erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen.

Maahantulokiellon määrääminen lähtöhetkellä niille palautettaville henkilöille, jotka eivät ole noudattaneet velvoitetta palata vapaaehtoiseen poistumiseen määrätyssä ajassa: Palauttamispäätökseen liittyvä maahantulokielto määrätään päätöksen antamisen jälkeen (esim. lähdön yhteydessä), jos palautettava ei ole noudattanut paluuvelvoitetta vapaaehtoiseen poistumiseen myönnetyssä ajassa.

Läsnäolo jäsenvaltion alueella: Laiton oleskelu jäsenvaltion alueella on olennainen edellytys palauttamispäätökselle ja siihen liittyvälle maahantulokiellolle. Jäsenvaltio ei voi tehdä palauttamispäätöstä ja määrätä siihen liittyvää maahantulokieltoa henkilöille, jotka eivät oleskele sen alueella. Tilanteessa, jossa henkilö on paennut (esim. saatuaan turvapaikkahakemukseensa kielteisen päätöksen) mutta hänen voidaan silti olettaa olevan kyseisen jäsenvaltion alueella, palauttamispäätös (mukaan lukien maahantulokielto) voidaan tehdä henkilön poissa ollessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

Aikaisempi laiton oleskelu: Jäsenvaltiot eivät voi tehdä palauttamisdirektiivin mukaista palauttamispäätöstä ja määrätä siihen liittyvää maahantulokieltoa henkilöille, jotka eivät ole niiden alueella. Tämä koskee myös kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat aiemmin oleskelleet jäsenvaltiossa laittomasti ja palanneet kolmanteen maahan ennen kuin heidän laiton oleskelunsa on havaittu. Jos tällaiset henkilöt palaavat uudelleen jäsenvaltioon ja palauttamisdirektiivin mukaisia toimenpiteitä (palauttamispäätös, maahantulokielto) otetaan käyttöön, aikaisempi laiton oleskelu voidaan ottaa huomioon raskauttavana seikkana maahantulokiellon pituutta määritettäessä. Aikaisempi laiton oleskelu muiden jäsenvaltioiden alueella voidaan myös ottaa huomioon raskauttavana seikkana maahantulokiellon pituutta määritettäessä.

11.4   Syyt maahantulokiellon määräämiseen

Jäsenvaltioita velvoitetaan palauttamisdirektiivissä määräämään maahantulokiellosta kahdessa tapauksessa:

| 1) | jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai |
| --- | --- |

1)

jos vapaaehtoista paluuta varten ei ole myönnetty aikaa; tai

| 2) | jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu. |
| --- | --- |

2)

jos paluuvelvoitetta ei ole noudatettu.

Kaikissa muissa tapauksissa (kaikki palauttamisdirektiivin nojalla tehdyt palauttamispäätökset, jotka eivät kuulu näiden kahden tapauksen piiriin) palauttamispäätöksiin voidaan liittää maahantulokielto. Tämä merkitsee sitä, että maahantulokielto voidaan määrätä myös siinä tapauksessa, että henkilö on lähtenyt vapaaehtoisesti. Jäsenvaltioilla on kuitenkin tämän osalta harkintavalta, ja niitä kannustetaan käyttämään sitä tavalla, joka edistää vapaaehtoista palaamista.

11.5   Maahantulokieltojen kesto

Maahantulokiellon kesto määritetään sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jolla palauttamisdirektiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja siinä otetaan asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäistapauksen erityispiirteet. Maahantulokiellon keston määrittämisessä on erityisesti otettava huomioon kiellon antavan viranomaisen tiedossa olevat raskauttavat tai lieventävät asianhaarat, kuten sen, onko

| — | kolmannen maan kansalaiselle annettu aiemmin palauttamispäätös tai maastapoistamismääräys |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalaiselle annettu aiemmin palauttamispäätös tai maastapoistamismääräys

| — | kolmannen maan kansalainen jo saanut tukea vapaaehtoiseen paluuseen ja/tai uudelleenkotoutumiseen |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalainen jo saanut tukea vapaaehtoiseen paluuseen ja/tai uudelleenkotoutumiseen

| — | kolmannen maan kansalainen tullut jäsenvaltion alueelle ilman lupaa maahantulokiellon voimassaolon aikana |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalainen tullut jäsenvaltion alueelle ilman lupaa maahantulokiellon voimassaolon aikana

| — | kolmannen maan kansalainen tehnyt yhteistyötä tai osoittanut haluttomuutta yhteistyöhön palauttamismenettelyssä |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalainen tehnyt yhteistyötä tai osoittanut haluttomuutta yhteistyöhön palauttamismenettelyssä

| — | kolmannen maan kansalainen osoittanut halukkuutensa lähteä vapaaehtoisesti. |
| --- | --- |

—

kolmannen maan kansalainen osoittanut halukkuutensa lähteä vapaaehtoisesti.

Pääsääntöisesti maahantulokiellon kesto ei saa ylittää viittä vuotta. Maahantulokiellon konkreettista kestoa määrittäessään jäsenvaltiot sitoutuvat tarkastelemaan kaikkia olennaisia näkökohtia ja noudattamaan suhteellisuusperiaatetta. Jäsenvaltio voi antaa hallinnolleen yleiseksi ohjeeksi tavanomaisia tapauksia varten erilaisia määräaikoja, kuten kolme vuotta vakiosääntönä, viisi vuotta raskauttavien asianhaarojen (esim. maahanmuuttolainsäädännön toistuva rikkominen) ja yksi vuosi lieventävien asianhaarojen vallitessa (esim. lainsäädännön rikkominen johtuu ainoastaan huolimattomuudesta). On kuitenkin varmistettava, että kutakin tapausta arvioidaan erikseen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat säätää kansallisessa lainsäädännössään tai hallinnollisissa määräyksissään yleisistä kriteereistä, jotka otetaan huomioon, kun yksittäistapauksessa määritetään maahantulokiellon kesto palauttamisdirektiivin 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Vakava uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle: Maahantulokielto voidaan määrätä yli viideksi vuodeksi, jos henkilö on vakava uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle. Jäsenvaltio voi ottaa tällaisen uhan määrittämisessä huomioon rikokset samoin kuin vakavat hallinnolliset rikkomukset (esim. väärennettyjen henkilöllisyyspapereiden toistuva käyttö, maahanmuuttolain toistuvat ja tahalliset loukkaukset). Minkään tällaisista näkökohdista ei voida kuitenkaan katsoa muodostavan automaattisesti ja itsessään uhkaa yleiselle järjestykselle. Jäsenvaltioiden on aina tarkasteltava yksilöllisesti kaikkia olennaisia näkökohtia ja noudatettava suhteellisuusperiaatetta.

Palauttamisdirektiivissä ei määritellä tarkkaan, mitä yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen ja valtion turvallisuuteen kohdistuvalla vakavalla uhalla tarkoitetaan. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö, joka koskee tämän käsitteen käyttöä muissa maahanmuuttoa koskevissa direktiiveissä ja vapaan liikkuvuuden yhteydessä, ei ole suoraan sovellettavissa palauttamisdirektiivin yhteydessä, koska käsiteltävät asiat ja asiayhteys ovat erilaiset. Kuitenkin jotkut unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön sisältyvät näkökohdat (erityisesti horisontaaliset käsitteet, kuten suhteellisuusperiaate ja direktiivien tehokkuusperiaate) voivat antaa jonkinlaista suuntaa: komissio on antanut Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun direktiivin 2004/38/EY täytäntöönpanon ja soveltamisen parantamista koskevan tiedonannon (59) 3 jaksossa yksityiskohtaisia ohjeita yleisen järjestyksen ja yleisen turvallisuuden käsitteiden tulkinnasta vapaan liikkuvuuden yhteydessä. Lisäksi vertailevaa tietoa käsitteen tulkinnasta jäsenvaltioissa maahanmuuton yhteydessä voidaan saada EMV:n kyselystä (ad-hoc query 140), joka koskee käsitteiden ”yleinen järjestys” ja ”yleinen turvallisuus” ymmärtämistä. Unionin tuomioistuin on yleisen järjestyksen käsitettä palauttamisdirektiivin yhteydessä (ks. 6.3 kohta) koskevassa asiassa C-554/13, Zh. ja O, antamansa tuomion 48 kohdassa nimenomaisesti vahvistanut, että sen direktiiviä 2004/38/EY koskevaa oikeuskäytäntöä (ks. asiassa C-430/10, Gaydarov, annetun tuomion (60) 32 kohta) voidaan soveltaa analogisesti.

Yleiseen järjestykseen liittyvän maahantulokiellon kesto: Yleiseen järjestykseen liittyvän maahantulokiellon kesto on määriteltävä yksilöllisesti. Siinä on otettava huomioon kolmansien maiden kansalaisten tekemien rikosten vakavuus, niihin liittyvät yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai valtion turvallisuuteen kohdistuvat vaarat ja asianomaisten henkilökohtainen tilanne. Suhteellisuusperiaatetta on noudatettava kaikissa tapauksissa. Elinikäisten maahantulokieltojen järjestelmällinen määrääminen kaikissa yleiseen järjestykseen liittyvissä tapauksissa ottamatta huomioon yksittäistapauksen erityispiirteitä (esim. rikosten vakavuutta ja vaaraa) on direktiivin vastaista. Jäsenvaltio voisoveltaa erilaisia määräaikoja, kuten kymmentä vuotta vakiosääntönä ja 20:tä vuotta erityisen vakavissa tilanteissa. Jäsenvaltioiden olisi säädettävä mahdollisuudesta tarkastella maahantulokieltopäätöstä ja erityisesti sen perusteiden olemassaoloa uudelleen joko viran puolesta tai asianomaisen henkilön hakemuksesta.

Lisäselvennys:

| | Ei rajoittamattomia maahantulokieltoja: Maahantulokiellon kesto on yksi maahantulokieltopäätöksen keskeinen tekijä. Se on määritettävä viran puolesta etukäteen kussakin tapauksessa. Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti vahvistanut tämän asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antamassaan tuomiossa (27 ja 34 kohta): ”On todettava, että sanamuodosta” maahantulokiellon kestoa määritettäessä ”ilmenee selvästi, että jäsenvaltioilla on velvollisuus rajoittaa ajallisesti kunkin maahantulokiellon vaikutusten kesto lähtökohtaisesti enintään viiteen vuoteen riippumatta siitä, onko asianomainen kolmannen maan kansalainen hakenut tällaista rajoittamista. [....] direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä [...] kansalliselle säännökselle, jonka mukaan maahantulokiellon kestoa voidaan rajoittaa vain asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tällaista rajoittamista koskevasta hakemuksesta.” |
| --- | --- |

Ei rajoittamattomia maahantulokieltoja: Maahantulokiellon kesto on yksi maahantulokieltopäätöksen keskeinen tekijä. Se on määritettävä viran puolesta etukäteen kussakin tapauksessa. Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti vahvistanut tämän asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antamassaan tuomiossa (27 ja 34 kohta): ”On todettava, että sanamuodosta” maahantulokiellon kestoa määritettäessä ”ilmenee selvästi, että jäsenvaltioilla on velvollisuus rajoittaa ajallisesti kunkin maahantulokiellon vaikutusten kesto lähtökohtaisesti enintään viiteen vuoteen riippumatta siitä, onko asianomainen kolmannen maan kansalainen hakenut tällaista rajoittamista. [....] direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä [...] kansalliselle säännökselle, jonka mukaan maahantulokiellon kestoa voidaan rajoittaa vain asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tällaista rajoittamista koskevasta hakemuksesta.”

| | Maahantulokiellon voimassaoloajan alkaminen: Palauttamisdirektiivissä ei nimenomaisesti säädetä, mistä hetkestä alkaen maahantulokiellon soveltamisaika lasketaan. Unionin tuomioistuin on kuitenkin selventänyt kysymystä asiassa C-225/16, Ouhrami, antamassaan tuomiossa (61). |
| --- | --- |

Maahantulokiellon voimassaoloajan alkaminen: Palauttamisdirektiivissä ei nimenomaisesti säädetä, mistä hetkestä alkaen maahantulokiellon soveltamisaika lasketaan. Unionin tuomioistuin on kuitenkin selventänyt kysymystä asiassa C-225/16, Ouhrami, antamassaan tuomiossa (61).

| | Unionin tuomioistuin selvensi, ettei alkamisajankohdan määrittämistä voida jättää kunkin jäsenvaltion harkintavaltaan, sillä se vaarantaisi palauttamisdirektiivin ja maahantulokieltojen tavoitteen saavuttamisen. Unionin tuomioistuin toteaa, että ”direktiivin 2008/115/EY sanamuodosta, systematiikasta ja tavoitteesta seuraa, että maahantulokiellon voimassaoloaika alkaa kulua vasta ajankohdasta, jona kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistuu jäsenvaltioiden alueelta” (53 kohta). Jos maahantulokieltoa sovellettaisiin ennen kuin kolmannen maan kansalainen on tosiasiallisesti poistunut alueelta, sen kesto lyhenisi aiheettomasti. |
| --- | --- |

Unionin tuomioistuin selvensi, ettei alkamisajankohdan määrittämistä voida jättää kunkin jäsenvaltion harkintavaltaan, sillä se vaarantaisi palauttamisdirektiivin ja maahantulokieltojen tavoitteen saavuttamisen. Unionin tuomioistuin toteaa, että ”direktiivin 2008/115/EY sanamuodosta, systematiikasta ja tavoitteesta seuraa, että maahantulokiellon voimassaoloaika alkaa kulua vasta ajankohdasta, jona kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistuu jäsenvaltioiden alueelta” (53 kohta). Jos maahantulokieltoa sovellettaisiin ennen kuin kolmannen maan kansalainen on tosiasiallisesti poistunut alueelta, sen kesto lyhenisi aiheettomasti.

| | Unionin tuomioistuin on tämän vuoksi katsonut, että ”maahantulokiellon voimassaoloaika lasketaan siitä ajankohdasta lukien, jolloin kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistui jäsenvaltioiden alueelta” (58 kohta). |
| --- | --- |

Unionin tuomioistuin on tämän vuoksi katsonut, että ”maahantulokiellon voimassaoloaika lasketaan siitä ajankohdasta lukien, jolloin kyseinen henkilö tosiasiallisesti poistui jäsenvaltioiden alueelta” (58 kohta).

| | Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön keinoja, joilla ne voivat vahvistaa ja todentaa kolmansien maiden kansalaisten tosiasialliset lähtöajankohdat (ks. 6.4 ja 6.6 kohta), voidakseen varmistaa, että maahantulokieltoja aletaan soveltaa siitä hetkestä alkaen, jolloin niiden kohteena oleva henkilöt tosiasiallisesti poistuvat jäsenvaltioiden alueelta. |
| --- | --- |

Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön keinoja, joilla ne voivat vahvistaa ja todentaa kolmansien maiden kansalaisten tosiasialliset lähtöajankohdat (ks. 6.4 ja 6.6 kohta), voidakseen varmistaa, että maahantulokieltoja aletaan soveltaa siitä hetkestä alkaen, jolloin niiden kohteena oleva henkilöt tosiasiallisesti poistuvat jäsenvaltioiden alueelta.

11.6   Maahantulokieltojen kumoaminen, lyhentäminen ja lykkääminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 11 artiklan 3 kohta

1 alakohta: Jäsenvaltion on harkittava maahantulokiellon kumoamista tai lykkäämistä silloin, kun kolmannen maan kansalainen, jolle on määrätty maahantulokielto 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, voi todistettavasti osoittaa poistuneensa jäsenvaltion alueelta noudattaen täysin palauttamispäätöstä.

Mahdollisuutta kumota maahantulokielto tai lykätä sitä tapauksissa, joissa palautettava henkilö on poistunut jäsenvaltion alueelta noudattaen täysin palauttamispäätöstä (eli vapaaehtoista paluuta varten myönnetyn määräajan puitteissa), olisi käytettävä kannustimena vapaaehtoiseen palaamiseen. Jäsenvaltioiden on varmistettava kansallisessa lainsäädännössä ja hallinnollisessa käytännössä mahdollisuus hakea maahantulokiellon lykkäämistä tai kumoamista näissä olosuhteissa. Olisi pyrittävä siihen, että tällaiset menettelyt ovat helposti palautettavan saatavilla ja että ne toimivat käytännössä. Palautettava henkilö voi antaa eri tavoilla näyttöä lähdöstään EU:n alueelta. Näyttönä voi olla maastapoistumisleima palautettavan passissa, tiedot kansallisia rajoja koskevissa tietojärjestelmissä tai palautettavan ilmoitus jäsenvaltion kolmannessa maassa sijaitsevalle konsuliedustustolle.

Maahantulokieltojen keston lyhentäminen: Jäsenvaltiot voivat myös lyhentää voimassa olevan maahantulokiellon kestoa palauttamisdirektiivin 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa. Jäsenvaltioiden mahdollisuuden kumota maahantulokielto 11 artiklan 3 kohdan nojalla voidaan tulkita kattavan myös maahantulokiellon osittaisen kumoamisen (eli keston lyhentämisen).

2 alakohta: Ihmiskaupan uhreihin, joille on myönnetty direktiivin 2004/81/EY mukaisesti oleskelulupa, ei sovelleta maahantulokieltoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista ja edellyttäen, että kyseinen kolmannen maan kansalainen ei ole uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle.

Ihmiskaupan uhreille, joille on aiemmin myönnetty oleskelulupa direktiivin 2004/81/EY nojalla, ei pitäisi määrätä maahantulokieltoa, paitsi jos asianomainen henkilö ei ole noudattanut velvoitetta palata vapaaehtoiseen poistumiseen myönnetyn ajan kuluessa tai jos hän on uhka yleiselle järjestykselle. Tämä säännös koskee vain laitonta oleskelua välittömästi direktiivin 2004/81/EY soveltamisalan mukaisen laillisen oleskelun jälkeen. Se ei luo elinikäistä poikkeusta aikaisemmille kyseisen direktiivin mukaisen oleskeluluvan haltijoille.

3 alakohta: Jäsenvaltio voi pidättyä määräämästä maahantulokieltoa, kumota sen tai lykätä sitä yksittäistapauksissa humanitaarisista syistä.

Jäsenvaltiot voivat yksittäistapauksissa olla määräämättä maahantulokieltoa palauttamisdirektiivin 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tilanteissa vain humanitaarisista syistä. Tällaiset syyt on määritettävä kansallisella tasolla. Jäsenvaltiot voivat myös kumota tai lykätä voimassa olevia maahantulokieltoja humanitaarisista syistä.

Tämä lauseke on valinnainen ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa sitä kansallisen lainsäädäntönsä ja hallinnollisen käytäntönsä mukaisesti.

4 alakohta: Jäsenvaltio voi kumota maahantulokiellon tai lykätä sen täytäntöönpanoa yksittäistapauksissa tai tietyissä tapausryhmissä muiden syiden perusteella.

Jäsenvaltiot voivat kumota tai lykätä annettuja maahantulokieltoja myös muista kuin humanitaarisista syistä. Nämä syyt määritellään kansallisella tasolla.

Kolmansissa maissa tapahtuvissa humanitaarisissa katastrofeissa (kuten maanjäristykset, muut luonnonmullistukset tai aseelliset konfliktit), joiden vuoksi suuri määrä ihmisiä joutuu siirtymään asuinsijoiltaan, viralliset menettelyt maahantulokieltojen kumoamisille yksittäistapauksissa voivat kestää liian kauan eivätkä ole toteuttamiskelpoisia. Tästä syystä on olemassa mahdollisuus säätää asianomaisten henkilöryhmien voimassa olevien maahantulokieltojen horisontaalisesta lykkäämisestä tai kumoamisesta.

Palauttamisdirektiivin nojalla määrättyjen maahantulokieltojen kumoamistarve voi tulla kyseeseen myös niiden kolmansien maiden kansalaisten tapauksessa, jotka voivat myöhemmin osoittaa, että heillä on unionin lainsäädännön mukainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen esimerkiksi siitä syystä, että heistä on tullut EU:n/ETA:n/Sveitsin kansalaisia, jotka kuuluvat SEUT-sopimuksen 21 artiklan tai direktiivin 2004/38/EY soveltamisalaan.

11.7   Seuraamukset maahantulokiellon rikkomisesta

Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon maahantulokiellon rikkominen, kun ne harkitsevat uuden maahantulokiellon pituutta. Palauttamisdirektiivin johdanto-osan 14 kappaleessa todetaan tähän liittyen yksiselitteisesti näin: ”Maahantulokiellon pituutta määritettäessä olisi otettava asianmukaisesti huomioon kaikki yksittäisen tapauksen erityispiirteet, eikä se saisi pääsääntöisesti ylittää viittä vuotta. Tässä yhteydessä olisi otettava erityisesti huomioon se, että asianomainen kolmannen maan kansalainen on jo saanut yhtä useamman palautuspäätöksen tai maastapoistamismääräyksen tai hän on saapunut jäsenvaltion alueelle maahantulokiellon aikana.”

Palauttamisdirektiivi antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää muista seuraamuksista kansallisen hallinto-oikeuden mukaisesti (esim. sakko), direktiivin tehokasta vaikutusta vaarantamatta ja unionin tuomioistuimen asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä noudattaen. Jäsenvaltioiden ei pitäisi tehdä eroa omien viranomaistensa ja muiden jäsenvaltioiden viranomaisten määräämien maahantulokieltojen välillä, koska tämä vaarantaisi palauttamisdirektiivissä säädetyn EU:n laajuisen maahantulokiellon yhdenmukaisuuden.

Jäsenvaltiot voivat määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia sellaisille laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, jotka eivät ole noudattaneet voimassa olevaa maahantulokieltoa palauttamisensa jälkeen (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antama tuomio; ks. myös 4 kohta).

Palauttamisdirektiivin 11 artiklan 5 kohdassa selvennetään, että säännöksiä palaamiseen liittyvistä maahantulokielloista sovelletaan rajoittamatta oikeutta kansainväliseen suojeluun EU:n turvapaikkasäännöstön mukaisesti: Tämä merkitsee, että palauttamisdirektiivin nojalla aiemmin määrättyjä maahantulokieltoja ei voida käyttää oikeutuksena niiden kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseen tai rankaisemiseen, jotka ovat tulleet EU:hun tai oleskelevat EU:ssa laillisesti turvapaikanhakijana tai kansainvälistä suojelua nauttivana henkilönä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-290/14, Celaj, antaman tuomion 32 kohta). Tällaisia maahantulokieltoja olisi lykättävä (käynnissä olevien turvapaikkamenettelyjen valmistumista odotettaessa) tai ne olisi kumottava (kansainvälisen suojelun myöntämisen jälkeen).

11.8   Jäsenvaltioiden väliset neuvottelut

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 11 artiklan 4 kohta Schengenin sopimuksen soveltamista koskeva yleissopimus – 25 artikla

Kun jäsenvaltio harkitsee oleskeluluvan tai muun oleskeluun oikeuttavan luvan myöntämistä kolmannen maan kansalaiselle, jolle toinen jäsenvaltio on määrännyt maahantulokiellon, sen on ensin kuultava maahantulokiellon määrännyttä jäsenvaltiota ja otettava huomioon sen edut Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan mukaisesti.

Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklassa määrätään seuraavaa:

| 1. | Kun jäsenvaltio aikoo myöntää oleskeluluvan, se tekee järjestelmällisesti haun Schengenin tietojärjestelmästä. Kun sopimuspuoli aikoo myöntää oleskeluluvan ulkomaalaiselle, joka on määrätty maahantulokieltoon, sen on neuvoteltava ennakolta määräyksen antaneen sopimuspuolen kanssa ja otettava huomioon sen edut. Oleskelulupa voidaan myöntää erityisesti humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden takia. Joka tapauksessa myöntämiselle on oltava painavat syyt.


  Jos oleskelulupa myönnetään, maahantulokiellon määränneen jäsenvaltion on peruutettava kielto. Sen sijaan se voi merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon. |
| --- | --- |

1.

Kun jäsenvaltio aikoo myöntää oleskeluluvan, se tekee järjestelmällisesti haun Schengenin tietojärjestelmästä. Kun sopimuspuoli aikoo myöntää oleskeluluvan ulkomaalaiselle, joka on määrätty maahantulokieltoon, sen on neuvoteltava ennakolta määräyksen antaneen sopimuspuolen kanssa ja otettava huomioon sen edut. Oleskelulupa voidaan myöntää erityisesti humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden takia. Joka tapauksessa myöntämiselle on oltava painavat syyt.

Jos oleskelulupa myönnetään, maahantulokiellon määränneen jäsenvaltion on peruutettava kielto. Sen sijaan se voi merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon.

| 1 a. | Ennen 96 artiklassa tarkoitetun, maahantulokiellon määräämistä koskevan ilmoituksen tekemistä jäsenvaltioiden on tarkistettava pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeja tai oleskelulupia koskevat kansalliset rekisterinsä. |
| --- | --- |

1 a.

Ennen 96 artiklassa tarkoitetun, maahantulokiellon määräämistä koskevan ilmoituksen tekemistä jäsenvaltioiden on tarkistettava pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeja tai oleskelulupia koskevat kansalliset rekisterinsä.

| 2. | Jos ulkomaalainen, jolla on jonkin sopimuspuolen myöntämä voimassa oleva oleskelulupa, määrätään maahantulokieltoon, sopimuspuoli neuvottelee oleskeluluvan myöntäneen sopimuspuolen kanssa selvittääkseen, onko oleskeluluvan peruuttamiselle riittäviä perusteita.


  Jos oleskelulupaa ei peruuteta, kiellon antanut sopimuspuoli peruuttaa kiellon. Se voi kuitenkin merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon. |
| --- | --- |

2.

Jos ulkomaalainen, jolla on jonkin sopimuspuolen myöntämä voimassa oleva oleskelulupa, määrätään maahantulokieltoon, sopimuspuoli neuvottelee oleskeluluvan myöntäneen sopimuspuolen kanssa selvittääkseen, onko oleskeluluvan peruuttamiselle riittäviä perusteita.

Jos oleskelulupaa ei peruuteta, kiellon antanut sopimuspuoli peruuttaa kiellon. Se voi kuitenkin merkitä kyseisen ulkomaalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon.

| 3. | Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuihin viisumeihin. |
| --- | --- |

3.

Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös pitkäaikaiseen oleskeluun tarkoitettuihin viisumeihin.

Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artikla on suoraan sovellettavissa oleva määräys, ja sitä voidaan soveltaa jäsenvaltioissa ilman, että se saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Ainoastaan maahantulokiellon määrännyt jäsenvaltio (jäsenvaltio A) voi kumota maahantulokiellon. Jos toinen jäsenvaltio (jäsenvaltio B) päättää myöntää oleskeluluvan samalle henkilölle tai olla kumoamatta voimassa olevaa lupaa (maahantulokiellon määrännyttä jäsenvaltiota kuultuaan), jäsenvaltiolla A on velvollisuus kumota maahantulokielto (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohta). Se voi kuitenkin merkitä kolmannen maan kansalaisen kansalliseen maahantulokieltoluetteloon. Jäsenvaltion B on tarkasteltava jäsenvaltion A määräämän voimassa olevan maahantulokiellon taustalla olevia syitä ja kyseisen jäsenvaltion etuja sekä otettava ne huomioon ennen oleskeluluvan myöntämistä tai päättämistä olla kumoamatta sitä (esim. perheen yhdistämistä varten). Jotta jäsenvaltio B voi ottaa asianmukaisesti huomioon maahantulokiellon taustalla olevat syyt, on tärkeää, että jäsenvaltio A antaa hyvissä ajoin tarvittavat tiedot jäsenvaltiolle B.

Jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä ja jotka eivät siksi voi (vielä) suoraan soveltaa Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 25 artiklaa, on kuitenkin noudatettava palauttamisdirektiivin 11 artiklan 4 kohdan henkeä ja otettava yhteyttä maahantulokiellon määränneisiin viranomaisiin, jos ne saavat tietoonsa (mistä tahansa lähteestä, myös hakijalta), että henkilö on toisen jäsenvaltion määräämän maahantulokiellon kohteena. Ennen oleskeluluvan myöntämistä henkilölle jäsenvaltion olisi pyrittävä ottamaan huomioon maahantulokiellon antaneen jäsenvaltion etu.

11.9   Aikaisemmat maahantulokiellot

Ennen 24. joulukuuta 2010 määrättyjä maahantulokieltoja on mukautettava palauttamisdirektiivin 11 artiklan vaatimusten mukaisesti (voimassa korkeintaan viisi vuotta, yksilöllinen arviointi ja velvoite kumota kielto tai harkita sen kumoamista tietyissä olosuhteissa), jos ne aiheuttavat vaikutuksia 24. joulukuuta 2010 jälkeen ja jos ne eivät ole 11 artiklan sisällöllisten takeiden mukaisia.

Mukauttaminen olisi tehtävä joko asianomaisen henkilön hakemuksesta milloin tahansa tai viran puolesta mahdollisimman varhaisessa vaiheessa ja joka tapauksessa viimeistään SIS-järjestelmän kuulutuksiin liittyvässä maahantulokieltojen säännöllisessä (kolmen vuoden välein tehtävässä) uudelleentarkastelussa.

Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt tätä asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antamassaan tuomiossa (39–41 ja 44 kohta): ”Tästä on huomattava heti alkuun, ettei kyseisessä direktiivissä säädetä siirtymäjärjestelystä maahantulokieltoa koskeville päätöksille, jotka on tehty ennen kuin direktiivi tulee sovellettavaksi. Unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä kuitenkin ilmenee, että uutta sääntöä sovelletaan välittömästi vanhan säännön voimassa ollessa syntyneiden tilanteiden tulevaisuudessa ilmeneviin vaikutuksiin, jos toisin ei ole säädetty [...]. Tästä seuraa, että direktiiviä 2008/115/EY sovelletaan sen päivän, jona se tuli sovellettavaksi asianomaisessa jäsenvaltiossa, jälkeisiin ennen tätä päivää sovellettujen kansallisten sääntöjen nojalla tehtyjen maahantulokieltopäätösten vaikutuksiin [...]. Tästä seuraa, että direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 2 kohta on esteenä sille, että [...] kestoltaan rajoittamattomien maahantulokieltojen, jotka on määrätty ennen päivää, jona direktiivi 2008/115/EY tuli sovellettavaksi, vaikutukset pysytetään kauemmin kuin mainitussa säännöksessä kyseiselle kiellolle säädetyn enimmäisajan, paitsi jos maahantulokiellot on kohdistettu sellaisiin kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat vakava uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai valtion turvallisuudelle.”

12.   MENETTELYLLISET TAKEET

12.1   Oikeus hyvään hallintoon ja oikeus tulla kuulluksi

Oikeus hyvään hallintoon on perusoikeus, joka tunnustetaan unionin oikeuden yleiseksi periaatteeksi ja vahvistetaan perusoikeuskirjassa. Perusoikeuskirja on erottamaton osa EU:n oikeusjärjestystä. Tähän oikeuteen sisältyy jokaisen oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti tai jolla on huomattava vaikutus hänen etuihinsa. Siihen liittyy kiinteästi myös oikeus puolustukseen, joka on EU:n lainsäädännön toinen yleinen periaate.

Unionin tuomioistuin on asioissa C-383/13 (62), G. & R., ja C-249/13 (63), Boudjlida, antamissaan tuomioissa selventänyt merkittävästi palauttamis- ja säilöönottopäätöksiin liittyvää oikeutta tulla kuulluksi. Tuomioissa edellytetään, että jäsenvaltiot noudattavat aina jäljempänä olevia suojalausekkeita, kun ne tekevät palauttamiseen liittyviä päätöksiä (eli palauttamis-, maahantulokielto-, maastapoistamis- ja säilöönottopäätöksiä), vaikka tätä ei ole nimenomaisesti säädetty palauttamisdirektiivin asianomaisissa artikloissa:

| 1) | jokaisen oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti |
| --- | --- |

1)

jokaisen oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti

| 2) | jokaisen oikeus tutustua itseään koskeviin asiakirjoihin, arvioida kaikkia todisteita, joita on käytetty häntä vastaan ja joilla perustellaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen päätös ottaen huomioon oikeutetut luottamuksellisuuden, salassapitovelvollisuuden ja liikesalaisuuden vaatimukset |
| --- | --- |

2)

jokaisen oikeus tutustua itseään koskeviin asiakirjoihin, arvioida kaikkia todisteita, joita on käytetty häntä vastaan ja joilla perustellaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen päätös ottaen huomioon oikeutetut luottamuksellisuuden, salassapitovelvollisuuden ja liikesalaisuuden vaatimukset

| 3) | jokaisen oikeus saada oikeudellisen neuvonantajan apua ennen palauttamispäätöksen antamista edellyttäen, että tämän oikeuden käyttäminen ei vaikuta palauttamismenettelyn edistymiseen eikä heikennä direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa; tämä ei velvoita jäsenvaltioita vastaamaan avun kustannuksista |
| --- | --- |

3)

jokaisen oikeus saada oikeudellisen neuvonantajan apua ennen palauttamispäätöksen antamista edellyttäen, että tämän oikeuden käyttäminen ei vaikuta palauttamismenettelyn edistymiseen eikä heikennä direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa; tämä ei velvoita jäsenvaltioita vastaamaan avun kustannuksista

| 4) | hallintoelimen velvollisuus kiinnittää asianmukaista huomiota asianomaisen henkilön huomautuksiin ja tutkia huolellisesti ja puolueettomasti tapauksen kaikki asiaankuuluvat seikat |
| --- | --- |

4)

hallintoelimen velvollisuus kiinnittää asianmukaista huomiota asianomaisen henkilön huomautuksiin ja tutkia huolellisesti ja puolueettomasti tapauksen kaikki asiaankuuluvat seikat

| 5) | hallintoelinten velvollisuus perustella päätöksensä. |
| --- | --- |

5)

hallintoelinten velvollisuus perustella päätöksensä.

Jäsenvaltioilla on merkittävä harkintavalta siinä, kuinka oikeus tulla kuulluksi varmistetaan käytännössä: päätöksestä tulee pätemätön oikeuden toteutumatta jäämisen vuoksi ainoastaan, mikäli menettelyn lopputulos olisi ollut erilainen, jos oikeus olisi toteutunut (unionin tuomioistuimen asiassa C-383/13, G. & R., antaman tuomion 38 kohta).

Kun jäsenvaltion viranomainen aikoo tehdä palauttamispäätöksen, se voi olla kuulematta kolmannen maan kansalaista asiasta todettuaan, että kolmannen maan kansalaisen laitonta oleskelua jäsenvaltion alueella on edeltänyt turvapaikkamenettely, jossa on täysin kunnioitettu hänen oikeuttaan tulla kuulluksi (unionin tuomioistuimen asiassa C-166/13, Mukarubega, antama tuomio (64)). Asiassa Mukarubega annettu tuomio perustuu seuraavaan logiikkaan: ”kuulluksi tulemista ennen palauttamispäätöksen tekoa koskevan oikeuden nojalla ei voida aloittaa hallinnollista menettelyä uudelleen loputtomiin, sillä on pyrittävä säilyttämään tasapaino asianomaisen sen perusoikeuden, joka koskee kuulluksi tulemista ennen hänelle vastaisen päätöksen tekemistä, ja laittoman maahanmuuton torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden velvollisuuden välillä”.

Tätä logiikkaa voidaan soveltaa myös muihin tapauksiin, kuten niihin, jotka mainitaan palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdassa (laillisen oleskelun päättämistä koskeva päätös yhdessä palauttamispäätöksen kanssa). Logiikasta seuraa myös se, että palauttamiskiellon periaatteen rikkomiseen liittyvää riskiä ei tarvitse arvioida useaan otteeseen, jos kyseisen periaatteen noudattamista on jo arvioitu muissa menettelyissä, arviointi on lopullinen eikä kyseisen kolmannen maan kansalaisen yksilöllisessä tilanteessa ole tapahtunut muutosta. Samaan tapaan tulisi välttää myös muiden sellaisten seikkojen toistuvaa arviointia, joihin voidaan vedota palauttamisen estämiseksi. Välttääkseen arviointien tekemistä useaan otteeseen jäsenvaltioiden olisi esimerkiksi mahdollisuuksien mukaan yhdistettävä yhteen menettelyvaiheeseen hallinnolliset kuulemiset, joita toimivaltaiset viranomaiset järjestävät eri tarkoituksia varten (esim. oleskeluluvan uusiminen tai myöntäminen, jäsenvaltion alueelle saapumista koskevan oikeuden määrittäminen, lopullinen kielteinen päätös kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen), sillä edellytyksellä, että oikeutta tulla kuulluksi noudatetaan kaikilta osin. Tätä varten voitaisiin kehittää innovatiivisia toimintatapoja ja työkaluja, kuten videoyhteyden hyödyntäminen kuulemisessa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, etteivät tällaiset toimenpiteet vaaranna menettelyllisten takeiden toteutumista, ja kiinnitettävä huomiota erityisesti niihin henkilöihin, jotka tarvitsevat erityisiä menettelyllisiä takeita, erityisesti alaikäisiin (ks. jäljempänä).

Oikeuteen tulla kuulluksi sisältyy oikeus tulla kuulluksi palauttamisdirektiivin 5 artiklan ja 6 artiklan 2–5 kohdan mahdollisesta soveltamisesta ja paluuta koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä, kuten vapaaehtoiseen paluuseen myönnettävästä ajasta ja siitä, onko paluu vapaaehtoista vai pakollista. Viranomainen ei kuitenkaan saa varoittaa kolmannen maan kansalaista ennen kuulemista, että se harkitsee palauttamispäätöksen tekemistä, tai ilmoittaa seikoista, joihin se aikoo perustaa päätöksensä, eikä antaa harkinta-aikaa, jos kolmannen maan kansalaisella on mahdollisuus esittää tehokkaasti ja tosiasiallisesti näkemyksensä oleskelunsa laittomuudesta ja syistä, jotka kansallisen oikeuden nojalla voivat olla perusteena sille, että mainittu viranomainen pidättyy palauttamispäätöksen tekemisestä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-249/13, Boudjlida, antama tuomio).

Palauttamisdirektiivin 12 ja 13 artiklaan sisältyviä menettelyllisiä takeita olisi sovellettava kaikkiin palauttamiseen liittyviin päätöksiin eikä niitä tulisi rajoittaa direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa mainittuihin kolmeen eri päätöstyyppiin.

Alaikäisen oikeutta tulla kuulluksi häntä koskevissa tai häneen vaikuttavissa palauttamismenettelyissä on kunnioitettava. Lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti ja ottaen huomioon YK:n lapsen oikeuksien komitean yleiskommentin nro 12 lapsen oikeudesta tulla kuulluksi (65) asianomaisia alaikäisiä on kuultava joko suoraan tai edustajan tai asianomaisen toimielimen välityksellä, alaikäisen oikeutta vapaasti ilmaista näkemyksensä on kunnioitettava, hänen näkemyksilleen on annettava painoarvoa hänen ikänsä, kehitystasonsa ja mahdolliset kommunikointivaikeudet huomioon ottaen, jotta hänen osallistumisensa olisi mielekästä.

Jotta voidaan varmistaa, että alaikäisen oikeus tulla kuulluksi toteutuu käytännössä, jäsenvaltioiden olisi noudatettava toimenpiteissään seuraavia keskeisiä periaatteita:

| — | näkemysten ilmaiseminen on vapaaehtoista, ei pakollista |
| --- | --- |

—

näkemysten ilmaiseminen on vapaaehtoista, ei pakollista

| — | oikeutta tulla kuulluksi ei saa rajoittaa ikärajoilla tai muilla mielivaltaisilla rajoituksilla lainsäädännössä eikä käytännössä |
| --- | --- |

—

oikeutta tulla kuulluksi ei saa rajoittaa ikärajoilla tai muilla mielivaltaisilla rajoituksilla lainsäädännössä eikä käytännössä

| — | alaikäistä olisi kuultava ympäristössä, joka vastaa hänen tarpeitaan |
| --- | --- |

—

alaikäistä olisi kuultava ympäristössä, joka vastaa hänen tarpeitaan

| — | keinot, joilla oikeus tulla kuulluksi toteutetaan, olisi sovitettava alaikäisen ymmärryksen ja kommunikointivalmiuksien mukaisiksi ja niissä olisi otettava huomioon tapauksen erityispiirteet |
| --- | --- |

—

keinot, joilla oikeus tulla kuulluksi toteutetaan, olisi sovitettava alaikäisen ymmärryksen ja kommunikointivalmiuksien mukaisiksi ja niissä olisi otettava huomioon tapauksen erityispiirteet

| — | koska alaikäisiä on suojeltava haitoilta, heitä ei tulisi kuulla useammin kuin on tarpeen |
| --- | --- |

—

koska alaikäisiä on suojeltava haitoilta, heitä ei tulisi kuulla useammin kuin on tarpeen

| — | näkemysten ilmaisemisen helpottaminen voi edellyttää erityisen haavoittuvassa asemassa olevien alaikäisten kohdalla erityistoimenpiteitä, kuten tulkkaus- ja käännöspalvelujen tarjoamista. |
| --- | --- |

—

näkemysten ilmaisemisen helpottaminen voi edellyttää erityisen haavoittuvassa asemassa olevien alaikäisten kohdalla erityistoimenpiteitä, kuten tulkkaus- ja käännöspalvelujen tarjoamista.

Salakuljetusta koskevan tiedon keruu: Kun otetaan huomioon siirtolaisten salakuljetuksen vastaisen EU:n toimintasuunnitelman 2015–2020
   (66) painopisteet ja erityisesti tarve parantaa tiedon keräämistä ja jakamista, komissio suosittaa, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön asianmukaiset mekanismit, jotta varmistetaan järjestelmällinen tietojen kerääminen kiinni otetuilta laittomasti maassa olevilta maahanmuuttajilta perusoikeuksia ja EU:n turvapaikkasäännöstöä kunnioittaen. Kun oikeus tulla kuulluksi varmistetaan ennen palauttamispäätöksen antamista, jäsenvaltioita kehotetaan pyytämään palautettavia henkilöitä jakamaan tietoa, jota heillä voi olla salakuljetusverkkojen toimintatavoista ja reiteistä sekä yhteyksistä ihmiskauppaan ja muihin rikoksiin sekä rahansiirtoihin. Asiaankuuluvien viranomaisten ja virastojen (maahanmuutto, rajavalvonta, poliisi) olisi kerättävä ja jaettava keskenään tässä yhteydessä saatuja tietoja kansallisella ja EU:n tasolla kansallisen lainsäädännön ja EU:n foorumeilla vaihdettavien parhaiden käytäntöjen mukaisesti.

12.2   Palauttamiseen liittyvät päätökset

Palauttamisdirektiivissä säädetään useista erilaisista palauttamiseen liittyvistä päätöksistä, kuten

| 1) | palauttamispäätökset (3 artiklan 4 kohta ja 6 artiklan 1 kohta) |
| --- | --- |

1)

palauttamispäätökset (3 artiklan 4 kohta ja 6 artiklan 1 kohta)

| 2) | vapaaehtoista paluuta varten määrättävää aikaa koskevat päätökset ja tällaisen ajan pidentämistä koskevat päätökset (7 artikla) |
| --- | --- |

2)

vapaaehtoista paluuta varten määrättävää aikaa koskevat päätökset ja tällaisen ajan pidentämistä koskevat päätökset (7 artikla)

| 3) | maastapoistamispäätökset (8 artiklan 3 kohta) |
| --- | --- |

3)

maastapoistamispäätökset (8 artiklan 3 kohta)

| 4) | maastapoistamisen lykkäämistä koskevat päätökset (9 artikla) |
| --- | --- |

4)

maastapoistamisen lykkäämistä koskevat päätökset (9 artikla)

| 5) | maahantulokieltopäätökset sekä päätökset maahantulokieltojen lykkäämisestä tai kumoamisesta (11 artikla) |
| --- | --- |

5)

maahantulokieltopäätökset sekä päätökset maahantulokieltojen lykkäämisestä tai kumoamisesta (11 artikla)

| 6) | säilöönottopäätökset sekä säilöönoton keston jatkaminen (15 artikla). |
| --- | --- |

6)

säilöönottopäätökset sekä säilöönoton keston jatkaminen (15 artikla).

Useimmat edellä mainitusta päätöksistä liittyvät palauttamispäätökseen, ja ne olisi yleensä annettava yhdessä palauttamispäätöksen kanssa yhtenä hallinnollisena toimenpiteenä: palauttamispäätöksissä voi olla aika vapaaehtoiselle paluulle (7 artikla), maahantulokielto (11 artikla) ja – mahdollisesti mutta ei välttämättä – maastapoistamispäätös (jos vapaaehtoiseen paluuseen myönnettyä aikaa ei noudateta).

Tällaisten päätösten myöhemmät muutokset ovat mahdollisia tietyissä tapauksissa:

| — | maahantulokielto voidaan määrätä palauttamispäätökseen liittyen sen antamisen jälkeen, jos palautettava ei ole noudattanut paluuvelvoitetta vapaaehtoiseen poistumiseen myönnetyssä ajassa (11 artiklan 1 kohdan b alakohta) |
| --- | --- |

—

maahantulokielto voidaan määrätä palauttamispäätökseen liittyen sen antamisen jälkeen, jos palautettava ei ole noudattanut paluuvelvoitetta vapaaehtoiseen poistumiseen myönnetyssä ajassa (11 artiklan 1 kohdan b alakohta)

| — | jo määrätty maahantulokielto voidaan kumota tai sitä voidaan lykätä (11 artiklan 3–5 kohta) |
| --- | --- |

—

jo määrätty maahantulokielto voidaan kumota tai sitä voidaan lykätä (11 artiklan 3–5 kohta)

| — | vapaaehtoiseen poistumiseen myönnettyä aikaa voidaan pidentää (7 artiklan 2 kohta) |
| --- | --- |

—

vapaaehtoiseen poistumiseen myönnettyä aikaa voidaan pidentää (7 artiklan 2 kohta)

| — | jo täytäntöönpanokelpoista palauttamispäätöstä (tai maastapoistamismääräystä) voidaan lykätä (9 artikla). |
| --- | --- |

—

jo täytäntöönpanokelpoista palauttamispäätöstä (tai maastapoistamismääräystä) voidaan lykätä (9 artikla).

Palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdassa vahvistetaan yleinen periaate, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat yhdistää useita eri päätöksiä (myös päätöksiä, jotka eivät liity suoraan palauttamiseen) yhteen hallinnolliseen tai oikeudelliseen toimenpiteeseen, mikäli kunkin päätöksen asiaankuuluvia takeita ja säännöksiä kunnioitetaan. Päätökset laillisen oleskelun päättämisestä (kuten turvapaikkahakemuksen lopullinen hylkääminen, viisumin peruuttaminen tai oleskeluluvan uusimatta jättäminen) voidaan siis antaa joko erikseen tai yhdessä palauttamispäätöksen kanssa yhtenä hallinnollisena tai oikeudellisena toimenpiteenä.

Tehdessään kolmansien valtioiden kansalaisten oikeudellista asemaa koskevia päätöksiä jäsenvaltioiden olisi toimittava asianmukaista huolellisuutta noudattaen ja viipymättä (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antaman tuomion 31 kohta: ”toimivaltaisten viranomaisten on näin ollen välttääkseen sen, että direktiivin 2008/115/EY [...] tavoitteen toteutumista haitattaisiin, toimittava huolellisesti ja otettava viipymättä kantaa siihen, onko asianomaisen henkilön oleskelu laillista”). Jäsenvaltioita kehotetaan tekemään palauttamispäätökset ja laillisen oleskelun päättämistä koskevat päätökset yhtä aikaa yhdellä hallinnollisella tai oikeudellisella toimenpiteellä. Jos tämä ei ole mahdollista (esim. jos oleskeluluvan uusimisen epäämisestä vastaavalla viranomaisella ei ole valtuuksia tehdä palauttamispäätöstä), jäsenvaltioiden olisi luotava toimivaltaisia viranomaisia koskevat nopeat ja tehokkaat menettelyt, jotta voidaan varmistaa, että tietoa vaihdetaan nopeasti ja päätökset tehdään viipymättä laillisen oleskelun päättämistä koskevan päätöksen tekemisen jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaista oikeutta myöntää oleskelulupa tai -oikeus.

Konkreettisia esimerkkejä:

| — | Jos jäsenvaltio päättää peruuttaa viisumin ja antaa kolmannen maan kansalaiselle seitsemän päivää aikaa lähteä vapaaehtoisesti alueeltaan, pidetäänkö päätöstä palauttamisdirektiivin soveltamisalaan kuuluvana palauttamispäätöksenä vai kuuluko se EU:n muiden, viisumeja koskevien määräysten piiriin?






  — | Tällainen päätös voi koostua kahdesta osasta: viisumin peruuttamispäätöksestä ja palauttamisdirektiivissä tarkoitetusta palauttamispäätöksestä. Jos viisumi peruutetaan välittömästi, kolmannen maan kansalaisen oleskelu on palauttamisdirektiivin 3 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaan laitonta, ja tällöin sovelletaan direktiivin 6 artiklaa (velvollisuus tehdä palauttamispäätös). Viisumin perumiseen voidaan hakea (samaan aikaan) muutosta viisumisäännöstöön (67) sisältyvien sääntöjen mukaisesti (mahdollisuus hyväksyä useita päätöksiä yhdessä palauttamispäätöksen kanssa mainitaan nimenomaisesti palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdassa). |
| --- | --- | --- |

—

Jos jäsenvaltio päättää peruuttaa viisumin ja antaa kolmannen maan kansalaiselle seitsemän päivää aikaa lähteä vapaaehtoisesti alueeltaan, pidetäänkö päätöstä palauttamisdirektiivin soveltamisalaan kuuluvana palauttamispäätöksenä vai kuuluko se EU:n muiden, viisumeja koskevien määräysten piiriin?

—

Tällainen päätös voi koostua kahdesta osasta: viisumin peruuttamispäätöksestä ja palauttamisdirektiivissä tarkoitetusta palauttamispäätöksestä. Jos viisumi peruutetaan välittömästi, kolmannen maan kansalaisen oleskelu on palauttamisdirektiivin 3 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaan laitonta, ja tällöin sovelletaan direktiivin 6 artiklaa (velvollisuus tehdä palauttamispäätös). Viisumin perumiseen voidaan hakea (samaan aikaan) muutosta viisumisäännöstöön (67) sisältyvien sääntöjen mukaisesti (mahdollisuus hyväksyä useita päätöksiä yhdessä palauttamispäätöksen kanssa mainitaan nimenomaisesti palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdassa).

| — | Jos kolmannen maan kansalainen tavataan jäsenvaltion alueella ja hänellä on vaadittu viisumi, mutta hän ei kuitenkaan (enää) täytä oleskelun edellytyksiä (Schengenin rajasäännöstön 6 artikla), jäsenvaltio voi tehdä palauttamispäätöksen. Tarkoittaako tämä palauttamispäätös (johon mahdollisesti liittyy maahantulokielto) automaattisesti, että viisumi ei ole enää voimassa?






  — | Viisumisäännöstön 34 artiklan 2 kohdan mukaan viisumi kumotaan, jos käy ilmi, että sen myöntämistä koskevat edellytykset (Schengenin rajasäännöstön maahantuloedellytykset) eivät enää täyty. Palauttamispäätöksen tekevien viranomaisten on myös varmistettava, että viisumi on kumottu. Molemmat päätökset voidaan kuitenkin tehdä yhtenä hallinnollisena toimenpiteenä. On vältettävä sitä, että tehdään palauttamispäätös ja palautettavalla henkilöllä on voimassa oleva (yhdenmukainen) viisumi. |
| --- | --- | --- |

—

Jos kolmannen maan kansalainen tavataan jäsenvaltion alueella ja hänellä on vaadittu viisumi, mutta hän ei kuitenkaan (enää) täytä oleskelun edellytyksiä (Schengenin rajasäännöstön 6 artikla), jäsenvaltio voi tehdä palauttamispäätöksen. Tarkoittaako tämä palauttamispäätös (johon mahdollisesti liittyy maahantulokielto) automaattisesti, että viisumi ei ole enää voimassa?

—

Viisumisäännöstön 34 artiklan 2 kohdan mukaan viisumi kumotaan, jos käy ilmi, että sen myöntämistä koskevat edellytykset (Schengenin rajasäännöstön maahantuloedellytykset) eivät enää täyty. Palauttamispäätöksen tekevien viranomaisten on myös varmistettava, että viisumi on kumottu. Molemmat päätökset voidaan kuitenkin tehdä yhtenä hallinnollisena toimenpiteenä. On vältettävä sitä, että tehdään palauttamispäätös ja palautettavalla henkilöllä on voimassa oleva (yhdenmukainen) viisumi.

| — | Voiko päätös turvapaikkahakemuksen hylkäämisestä asettaa myös paluuvelvoitteen?






  — | Kyllä. Turvapaikkahakemuksen lopullinen hylkääminen ja palauttamispäätös voidaan tehdä yhtenä toimenpiteenä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Tällainen yhdistetty toimenpide muodostuu loogisesti tarkasteltuna kahdesta peräkkäisestä toisiinsa liittyvästä päätöksestä. |
| --- | --- | --- |

—

Voiko päätös turvapaikkahakemuksen hylkäämisestä asettaa myös paluuvelvoitteen?

—

Kyllä. Turvapaikkahakemuksen lopullinen hylkääminen ja palauttamispäätös voidaan tehdä yhtenä toimenpiteenä palauttamisdirektiivin 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Tällainen yhdistetty toimenpide muodostuu loogisesti tarkasteltuna kahdesta peräkkäisestä toisiinsa liittyvästä päätöksestä.

12.3   Päätöksien muoto ja kääntäminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 12 artiklan 1–3 kohta

| 1. | Palauttamispäätökset sekä mahdollisesti annetut maahantulokieltoa ja maastapoistamista koskevat päätökset on annettava kirjallisina, ja niissä on mainittava ratkaisun tosiseikkoihin liittyvät ja oikeudelliset perusteet sekä käytettävissä olevat oikeussuojakeinot. Tosiseikoista annettavia tietoja voidaan rajoittaa, jos kansallisessa lainsäädännössä sallitaan tiedonsaantioikeuden rajoittaminen erityisesti valtion turvallisuuden, puolustuksen ja yleisen turvallisuuden takaamiseksi tai jos on kyse rikosten torjunnasta, tutkinnasta, selvittämisestä ja syyteharkinnasta. |
| --- | --- |

1.

Kirjallinen päätös on palauttamisdirektiivissä säädettyjen menettelyllisten takeiden kulmakivi. Tästä vaatimuksesta ei ole mahdollista luopua. Palautettavalle henkilölle annettujen tietojen ei pitäisi kuitenkaan rajoittua pelkästään käytettävissä oleviin oikeussuojakeinoihin. Jäsenvaltioita rohkaistaan tarjoamaan myös muita tietoja siitä, miten päätöstä noudatetaan käytännössä. On suositeltavaa, että palautettavalle annetaan tietoa esimerkiksi siitä, voiko jäsenvaltio osallistua kuljetuskustannuksiin ja voiko palautettava hyötyä avustetun vapaaehtoisen paluun ohjelmasta tai saada lisäaikaa palauttamispäätöksen määräajan noudattamiseen. Palautettavalle olisi myös ilmoitettava tämän velvollisuudesta poistua EU:n jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden alueelta sekä paluuvelvoitteen noudattamatta jättämisestä aiheutuvat seuraukset, ja näin kannustaa häntä lähtemään vapaaehtoisesti.

Työnantajien seuraamuksista annetun direktiivin 6 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan mukaan palautettaville henkilöille on tiedotettava direktiivin mukaisesta oikeudesta vaatia takaisin maksamattomia palkkoja työnantajaltaan sekä käytettävissä olevista valitusmekanismeista. Nämä tiedot voidaan myös sisällyttää tai liittää palauttamispäätökseen.

| 2. | Jäsenvaltioiden on pyynnöstä laadittava kirjallinen tai suullinen käännös 1 kohdassa tarkoitettujen palauttamiseen liittyvien päätösten keskeisestä sisällöstä sekä käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista kielellä, jota kolmannen maan kansalainen ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän. |
| --- | --- |

2.

Pyynnön käännöksen saamisesta voi esittää palautettava henkilö tai hänen laillinen edustajansa. Jäsenvaltio voi vapaasti valita, annetaanko kirjallinen tai suullinen käännös, kunhan varmistetaan, että kolmannen maan kansalainen ymmärtää asiayhteyden ja sisällön. Käännöksestä ei ole mahdollista vaatia maksua, koska se olisi säännöksen hengen vastaista. Käännöksen tarkoitus on antaa palautettavalle henkilölle tarvittavat tiedot, jotta hän ymmärtää täysin oikeudellisen tilanteensa ja voi noudattaa palauttamispäätöstä.

Kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä ja hallintokäytännössä päätetään, mitä kieltä kolmannen maan kansalaisen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän. Tämä arviointi voidaan tehdä samalla tavalla ja samoilla perusteilla kuin turvapaikkamenettelyissä (turvapaikkamenettelydirektiivin 2013/32/EU 12 artikla, uudelleenlaaditun kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden määrittelyä koskevan direktiivin 2011/95/EU 22 artikla ja vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin 2013/33/EU 5 artikla). On kuitenkin otettava huomioon, että turvapaikkamenettelyjen monimutkaisuuden vuoksi käännösvaatimukset voivat olla niissä laajemmat kuin palauttamismenettelyissä. Turvapaikkasäännöstö velvoittaa jäsenvaltiot pyrkimään kaikin kohtuullisin keinoin tarjoamaan käännöksen kielellä, jota asianomainen tosiasiallisesti ymmärtää. Kääntäjien/tulkkien puuttuminen voi olla pätevä syy ainoastaan harvinaisten kielten tapauksissa, kun kääntäjistä/tulkeista on todellinen puute. Tilanteessa, jossa asiaankuuluvan kielen kääntäjiä on olemassa, mutta he eivät ole puhtaasti hallinnollisista syistä käytettävissä, käännöksen puuttuminen ei ole hyväksyttävää.

Mahdollisuus käyttää malleja hallinnollisen työn tehostamiseen ei rajoitu 12 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan (ks. jäljempänä). Kunhan malli mahdollistaa päätöksen yksilöllisen käännöksen kielelle, jota henkilö ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän, käännös on palauttamisdirektiivin 12 artiklan 2 kohdan mukainen eikä siihen tarvitse soveltaa 12 artiklan 3 kohdan poikkeusta.

| 3. | Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 2 kohtaa kolmannen maan kansalaisiin, jotka ovat tulleet laittomasti jonkin jäsenvaltion alueelle eivätkä ole sen jälkeen saaneet lupaa tai oikeutta oleskella kyseisessä jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

3.

Tällaisessa tapauksessa 1 kohdassa tarkoitetut palauttamiseen liittyvät päätökset annetaan kansallisen lainsäädännön mukaisella vakiomuotoisella lomakkeella.

Jäsenvaltioiden on asetettava saataville yleisiä tiedotteita, joissa selitetään vakiomuotoisen lomakkeen keskeinen sisältö vähintään viidellä niistä kielistä, joita kyseiseen jäsenvaltioon tulevat laittomat maahanmuuttajat yleisimmin käyttävät tai ymmärtävät.

Vakiomuotoisen lomakkeen käyttö palauttamiseen liittyvien päätösten yhteydessä palauttamisdirektiivin 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti on poikkeus yleiseen sääntöön, ja sitä voidaan käyttää vain niissä tapauksissa, joissa kolmannen maan kansalainen on tullut laittomasti jäsenvaltion alueelle.

Vakiomuotoisen lomakkeen käyttö tällaisissa tapauksissa l on jäsenvaltioille vaihtoehto. On kiinnitettävä huomiota siihen, että laiton maahantulo palauttamisdirektiivin 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ei merkitse aina samaa kuin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa kuvatuissa ”rajatapauksissa” (ks. 2.1 kohta). Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, joka on otettu kiinni jäsenvaltion alueella kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun hän tuli laittomasti maahan, ei kuulu palauttamisdirektiivin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisalaan, mutta häneen voidaan silti soveltaa 12 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta.

Sisärajojen laiton ylittäminen: Palauttamisdirektiivin 12 artiklan 3 kohtaa sovelletaan kolmannen maan kansalaisiin, ”jotka ovat tulleet laittomasti jonkin jäsenvaltion alueelle eivätkä ole sen jälkeen saaneet lupaa tai oikeutta oleskella kyseisessä jäsenvaltiossa”. Tämän palauttamisdirektiivin säännöksen yhteydessä käsite ”laiton maahantulo” voi kattaa myös tapaukset, joissa laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset ovat tulleet toisesta jäsenvaltiosta noudattamatta kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavia maahantulo- ja oleskeluvaatimuksia. Olisi kiinnitettävä huomio siihen, että näissä erityistapauksissa (saapuminen toisesta jäsenvaltiosta) voidaan soveltaa palauttamisdirektiivin 6 artiklan 2 tai 3 kohtaa.

Direktiivin 12 artiklan 3 kohtaan ei sisälly mitään poikkeusta sovellettaviin oikeussuojakeinoihin. Oikeussuojakeinot, jotka mainitaan palauttamisdirektiivin 13 artiklan 1 kohdassa, on oltava tarjolla myös, kun käytetään 12 artiklan 3 kohdassa mainittua vakiomuotoista lomaketta.

12.4   Oikeussuojakeinot

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 13 artiklan 1 ja 2 kohta

| 1. | Asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle on annettava mahdollisuus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja, jotta hän voi hakea muutosta 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun palauttamiseen liittyvään päätökseen tai hakea päätöksen uudelleen käsittelyä toimivaltaisessa tuomioistuimessa tai hallintoviranomaisessa tai muussa toimivaltaisessa elimessä, jonka jäsenet ovat puolueettomia ja riippumattomia. |
| --- | --- |

1.

Tehokkaita oikeussuojakeinoja olisi oltava tarjolla kaikkien palauttamiseen liittyvien päätöksien osalta. Käsite ”palauttamiseen liittyvät päätökset” olisi ymmärrettävä laajasti siten, että se kattaa päätökset kaikista palauttamisdirektiivissä säännellyistä kysymyksistä, mukaan lukien palauttamispäätökset, päätökset vapaaehtoisen paluuseen myönnettävästä ajasta tai sen jatkamisesta, maastapoistamispäätökset, päätökset maastapoistamisen lykkäämisestä, päätökset maahantulokiellosta sekä maahantulokieltojen lykkäämisestä tai kumoamisesta (ks. 12.2 kohta). Säilöönottopäätöksiä ja säilöönoton jatkamista koskevia oikeussuojakeinoja säännellään yksityiskohtaisemmin palauttamisdirektiivin 15 artiklassa, joka koskee säilöönottoa (ks. 14 kohta).

Muutoksenhakuelimen luonne: Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan sekä perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaan muutoksenhakuelimen on oltava riippumaton ja puolueeton tuomioistuin. Palauttamisdirektiivin 13 artiklan 1 kohtaan on vaikuttanut Euroopan neuvoston suuntaviiva 5.1, ja sitä olisi tulkittava Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti. Tämän oikeuskäytännön mukaisesti muutoksenhakuelin voi olla myös hallintoviranomainen, mikäli sen jäsenet ovat puolueettomia ja riippumattomia ja kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että oikeusviranomainen voi tarkastella uudelleen päätöstä, oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan koskevan perusoikeuskirjan 47 artiklan vaatimusten mukaisesti.

Käytössä on useita suojakeinoja, joilla torjutaan muutoksenhakumahdollisuuden mahdollisen väärinkäytön vaara: Direktiivin 13 artiklassa ei säädetä automaattisesti lykkäävästä vaikutuksesta kaikissa olosuhteissa (2 kohta), ja maksutonta oikeusapua voidaan rajoittaa, jos muutoksenhaku ei todennäköisesti onnistu (4 kohta). Olisi kiinnitettävä myös huomiota unionin lainsäädännön yleiseen res judicata -periaatteeseen.

Palauttamiseen liittyviä päätöksiä koskevan muutoksenhaun määräajoista säädetään kansallisessa lainsäädännössä. Jotta voitaisiin välttää oikeuksien ja menettelyjen mahdollinen väärinkäyttö (etenkin vähän ennen maastapoistamisajankohtaa tehdyt muutoksenhakupyynnöt), komissio suosittaa, että jäsenvaltiot sallisivat palauttamispäätöksiä koskevalle muutoksenhaulle mahdollisimman lyhyen, kansallisessa lainsäädännössä vastaavien tapausten yhteydessä sovellettavien määräaikojen mukaisen ajan edellyttäen, että se ei suhteettomasti haittaa tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden toteutumista. Tuomioistuinten päätökset olisi tehtävä ilman aiheetonta viivästystä.

| 2. | Edellä 1 kohdassa mainitulla viranomaisella tai elimellä on toimivalta tutkia 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen palauttamiseen liittyvien päätösten laillisuus sekä mahdollisuus väliaikaisesti lykätä niiden täytäntöönpanoa, jollei väliaikaista lykkäystä jo sovelleta kansallisen lainsäädännön nojalla. |
| --- | --- |

2.

Lykkäävä vaikutus: Muutoksenhakuelimellä on oltava valtuudet palauttamispäätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen yksittäistapauksissa. Kansallisessa lainsäädännössä olisi selvästi säädettävä, että muutoksenhakuelimellä itsellään (elin, joka tarkastelee palauttamiseen liittyvää päätöstä uudelleen) on valtuudet lykätä täytäntöönpanoa yhden menettelyn puitteissa.

Velvollisuus soveltaa automaattista lykkäävää vaikutusta käännyttämisen vaaran yhteydessä: Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö edellyttää automaattista lykkäävää vaikutusta tapauksissa, joissa henkilö päätetään palauttaa ja on painavia syitä uskoa hänen altistuvan todelliseen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklan vastaisen kohtelun vaaraan (vaara joutua palatessaan kidutuksen tai muun epäinhimillisen tai halventavan rangaistuksen tai kohtelun kohteeksi) (ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen työjärjestys, sääntö 39). Palauttamisdirektiivin 13 artikla – tulkittaessa yhdessä sen 5 ja 9 artiklan kanssa – velvoittaa siten muutoksenhakuelintä päättämään tämän vaatimuksen perusteella ja suoraan lain nojalla lykkäävästä vaikutuksesta, jos palauttamiskiellon periaate vaarantuu.

Automaattista lykkäävää vaikutusta koskeva velvoite terveydentilan vakavan ja peruuttamattoman heikkenemisen tapauksessa: Unionin tuomioistuin on vahvistanut asiassa C-562/13, Abdida, antamansa tuomion (68) 53 kohdassa seuraavaa: ”Direktiivin 2008/115/EY 5 ja 13 artiklaa, luettuina perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa ei säädetä mahdollisuudesta hakea lykkäävin vaikutuksin muutosta palauttamispäätökseen, jonka täytäntöönpano saattaa altistaa kyseessä olevan kolmannen maan kansalaisen vakavaan vaaraan siitä, että hänen terveydentilansa heikkenee vakavasti ja peruuttamattomasti.”

Komissio suosittaa automaattisen lykkäävän vaikutuksen antamista muutoksenhaulle ainoastaan edellä mainituissa pakollisissa tapauksissa pyrkien löytämään tasapainon tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden ja palauttamismenettelyjen tehokkuuden varmistamisen välille. Jos muutoksenhaussa viitataan muihin syihin (esim. menettelyyn liittyvät puutteet, perheen yhtenäisyys tai muiden oikeuksien tai etujen suojelu) eikä ihmiselämälle aiheuteta korjaamatonta vahinkoa eikä henkilön terveydentila ole vaarassa heiketä vakavasti ja peruuttamattomasti, jäsenvaltio voi päättää olla myöntämättä muutoksenhaulle automaattista lykkäävää vaikutusta. Toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla tai elimillä on kuitenkin joka tapauksessa oltava valtuudet lykätä päätöksen täytäntöönpano tilapäisesti yksittäisissä tapauksissa, jos se katsotaan välttämättömäksi muista syistä (esim. perhe-elämän, terveydenhoidon tai lapsen edun vuoksi).

12.5   Kielellinen apu ja maksuton oikeusapu

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivin 13 artiklan 3 ja 4 kohta; direktiivi 2013/32/EU (turvapaikkamenettelydirektiivi) 20 ja 21 artikla, joilla korvataan neuvoston direktiivin 2005/85/EY (69) 15 artiklan 3–6 kohta

| 3. | Asianomaisella kolmannen maan kansalaisella on oltava mahdollisuus saada oikeudellista neuvontaa, oikeudellinen edustaja ja tarvittaessa kielellistä apua. |
| --- | --- |

3.

Kielellinen apu merkitsee paitsi velvollisuutta esittää käännös päätöksestä (tästä säädetään myös palauttamisdirektiivin 12 artiklan 2 kohdassa), myös velvollisuutta tarjota tulkkien apua, jotta kolmannen maan kansalaiset voivat käyttää direktiivin 13 artiklan mukaisia menettelyllisiä oikeuksiaan.

On syytä muistuttaa, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut asiassa Čonka v. Belgia (70) tulkkien saatavuuden yhdeksi niistä tekijöistä, jotka vaikuttavat tehokkaiden oikeussuojakeinojen saatavuuteen. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava kolmannen maan kansalaisen oikeus saada kielellistä apua tavalla, joka antaa asianomaiselle henkilölle konkreettisen ja käytännön mahdollisuuden käyttää kyseistä oikeutta (säännöksen tehokkuusperiaate).

| 4. | Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarpeellista oikeudellista apua ja/tai oikeudellinen avustaja annetaan pyynnöstä maksutta asiaan liittyvän, oikeusapuun sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai kansallisten määräysten mukaisesti, ja jäsenvaltiot voivat säätää, että maksuttomaan oikeudelliseen apuun ja/tai oikeudelliseen avustajaan sovelletaan direktiivin 2005/85/EY 15 artiklan 3–6 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. |
| --- | --- |

4.

Oikeusapu ja oikeudellinen edustus: Artiklan 4 kohdassa täsmennetään, missä tapauksissa ja millä edellytyksillä jäsenvaltioiden on katettava oikeudellisen neuvonnan ja edustuksen kustannukset. Siinä viitataan lähinnä turvapaikkamenettelyjä koskevassa direktiivissä lueteltuihin edellytyksiin. Jäsenvaltioiden on tarjottava oikeusapua ja oikeudellinen edustaja maksutta, jos direktiivin ja kansallisen täytäntöönpanolainsäädännön mukaiset ehdot täyttyvät.

Palautettava henkilö tai hänen edustajansa voi tehdä pyynnön maksuttomasta oikeusavusta ja/tai oikeudellisesta edustuksesta menettelyn missä tahansa asiaankuuluvassa vaiheessa.

Hallintoviranomaisten antama oikeudellinen neuvonta: Palauttamispäätöksien tekemisestä vastaavat hallintoviranomaiset voivat periaatteessa antaa oikeudellista neuvontaa, jos annettavat tiedot ovat objektiivisia ja puolueettomia (tehokkuusperiaate). Eturistiriitojen välttämiseksi on tärkeää, että tiedot antaa henkilö, joka toimii puolueettomasti/riippumattomasti. Tietoja ei voi siis antaa esimerkiksi henkilö, joka päättää asiasta tai tarkastelee sitä uudelleen. Joissakin jäsenvaltioissa käytössä oleva hyvä käytäntö on erottaa päätöksentekoviranomaiset niistä, jotka antavat oikeudellista ja menettelyyn liittyvää tietoa. Jos jäsenvaltio kuitenkin päättää antaa edellä mainitun vastuun päätöksentekoviranomaisille, asiaan osallistuvan henkilöstön tehtävät olisi erotettava selkeästi toisistaan esimerkiksi luomalla erillinen ja riippumaton osasto, joka vastaa vain oikeudellisten ja menettelyyn liittyvien tietojen antamisesta.

Oikeusavun tai oikeudellisen edustuksen edellytykset – viittaus direktiivin 2005/85/EY 15 artiklan 3–6 kohtaan: viittaukset tiettyihin edellytyksiin/rajoituksiin, joita jäsenvaltiot voivat asettaa maksuttomalle oikeusavulle, ovat viittauksia, joita voidaan mukauttaa, ja ne on luettava viittauksena direktiivin 2005/85/EY korvanneen ja tällä hetkellä voimassa olevan turvapaikkamenettelydirektiivin 20 ja 21 artiklaan. Edellä mainittujen säännösten perusteella jäsenvaltiot voivat säätää, että maksutonta oikeusapua ja oikeudellinen edustaja myönnetään vain:

| — | jos tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen katsoo, että muutoksenhaulla on konkreettisia edellytyksiä menestyä |
| --- | --- |

—

jos tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen katsoo, että muutoksenhaulla on konkreettisia edellytyksiä menestyä

| — | niille, joilla ei ole riittäviä varoja |
| --- | --- |

—

niille, joilla ei ole riittäviä varoja

| — | käyttämällä sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita |
| --- | --- |

—

käyttämällä sellaisten oikeudellisten avustajien tai muiden neuvonantajien palveluja, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja edustamaan hakijoita

| — | muutoksenhakumenettelyiden ensimmäisessä käsittelyssä eikä myöhemmissä käsittelyissä tai uudelleentarkasteluissa. |
| --- | --- |

—

muutoksenhakumenettelyiden ensimmäisessä käsittelyssä eikä myöhemmissä käsittelyissä tai uudelleentarkasteluissa.

Jäsenvaltiot voivat lisäksi:

| — | asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta käyttää tätä oikeutta |
| --- | --- |

—

asettaa rahallisia ja/tai aikarajoituksia maksuttomalle oikeusavulle ja oikeudelliselle edustukselle edellyttäen, että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta käyttää tätä oikeutta

| — | säätää, ettei hakijoiden kohtelu saa olla palkkioiden ja muiden kustannusten osalta edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu |
| --- | --- |

—

säätää, ettei hakijoiden kohtelu saa olla palkkioiden ja muiden kustannusten osalta edullisempi kuin jäsenvaltioiden omille kansalaisilleen oikeusapuun liittyvissä asioissa yleensä myöntämä kohtelu

| — | vaatia suoritettujen kulujen maksamista takaisin kokonaan tai osittain, jos ja kun hakijan taloudellinen tilanne on merkittävästi parantunut tai jos päätös kyseisten etuuksien myöntämisestä tehtiin hakijan toimittamien väärien tietojen perusteella. |
| --- | --- |

—

vaatia suoritettujen kulujen maksamista takaisin kokonaan tai osittain, jos ja kun hakijan taloudellinen tilanne on merkittävästi parantunut tai jos päätös kyseisten etuuksien myöntämisestä tehtiin hakijan toimittamien väärien tietojen perusteella.

Tehokkaat oikeussuojakeinot maksuttoman oikeusavun epäämistä vastaan: Kun päätöksen olla myöntämättä maksutonta oikeusapua ja oikeudellista edustajaa tekee viranomainen, joka ei ole tuomioistuin, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalla on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa muutoksen hakemiseksi tähän päätökseen. Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kuuluvat perusoikeuksiin, jotka ovat erottamaton osa Euroopan unionin oikeusjärjestystä, ja näitä oikeuksia on kunnioitettava silloinkin, kun sovellettavassa lainsäädännössä ei nimenomaisesti säädetä tällaisesta menettelymääräyksestä.

13.   ENNEN PALAUTTAMISTA SOVELLETTAVAT SUOJALAUSEKKEET

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 14 artiklan 1 kohta

Jäsenvaltioiden on 16 ja 17 artiklassa tarkoitettua tilannetta lukuun ottamatta varmistettava, että kolmansien maiden kansalaisten osalta otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon seuraavat periaatteet vapaaehtoista paluuta varten 7 artiklan mukaisesti myönnetyn ajan kuluessa sekä aikoina, jolloin maastapoistamista on lykätty 9 artiklan mukaisesti:

| a) | perheen yhtenäisyys jäsenvaltion alueella olevien perheenjäsenten kesken säilytetään; |
| --- | --- |

a)

perheen yhtenäisyys jäsenvaltion alueella olevien perheenjäsenten kesken säilytetään;

| b) | tarjotaan kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa; |
| --- | --- |

b)

tarjotaan kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa;

| c) | alaikäisille annetaan pääsy peruskoulutusjärjestelmään heidän oleskelunsa pituudesta riippuen; |
| --- | --- |

c)

alaikäisille annetaan pääsy peruskoulutusjärjestelmään heidän oleskelunsa pituudesta riippuen;

| d) | haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeet otetaan huomioon. |
| --- | --- |

d)

haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeet otetaan huomioon.

Aiempia toimia koskeva muistutus/selvitys: Jäsenvaltiot voivat palauttamisdirektiivin nojalla joko tehdä palauttamispäätöksiä laittomasti oleskelevista kolmansien maiden kansalaisista tai myöntää näille henkilöille oikeuden oleskeluun. Tämän lähestymistavan pitäisi vähentää epäselviä tapauksia. Tämä voi kuitenkin myös lisätä käytännössä sellaisten tapausten absoluuttista määrää, joissa jäsenvaltiot tekevät palauttamispäätöksiä, joita ei voida panna täytäntöön maastapoistamisen käytännön tai oikeudellisten esteiden vuoksi (esim. kolmansista maista hankittavien tarpeellisten asiakirjojen viivästyminen ja palauttamiskieltoon liittyvät tapaukset). Jotta näiden henkilöiden joutuminen oikeudelliseen tyhjiöön vältetään, komissio on ehdottanut oleskeluedellytysten vähimmäistasoa sellaisille laittomasti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille, joiden palauttamispäätöksen täytäntöönpanoa on lykätty tai joita ei voida poistaa, viitaten neuvoston direktiivin 2003/9/EY (71) (vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi) 7–10, 15 ja 17–20 artiklassa vahvistettuihin edellytyksiin, jotka kattavat pohjimmiltaan neljä perusoikeutta: 1) perheen yhtenäisyys, 2) terveydenhoito, 3) alaikäisten koulutus ja 4) heikommassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeiden kunnioittaminen. Muihin vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin mukaisiin tärkeisiin oikeuksiin, kuten työnsaantiin ja aineellisiin vastaanotto-olosuhteisiin, ei viitattu. Neuvotteluissa ilmaistiin huoli, että viittauksia vastaanottoa koskevista vaatimuksista annettuun direktiiviin voitaisiin pitää laittomien maahanmuuttajien tilanteen ”kohentamisena” ja siten lähettää väärä poliittinen viesti, joten oikeuksista laadittiin erillinen luettelo.

Direktiivin 14 artiklan 1 kohdan soveltamisala on laaja: Se kattaa vapaaehtoiseen paluuseen myönnetyn ajan sekä kaikki ajanjaksot, jolloin maastapoistamista on muodollisesti tai käytännössä lykätty palauttamisdirektiivin 9 artiklan nojalla (esim. muutoksenhakumenettely, jolla on lykkäävä vaikutus; palauttamiskiellon periaatteen mahdollinen rikkominen; terveydelliset syyt; tekniset syyt; maastapoistamistoimien epäonnistuminen, koska palautettavan henkilöllisyyttä ei voida selvittää). Säilöönotossa vietetty aika on nimenomaisesti suljettu tämän ulkopuolelle, koska siihen liittyvistä suojatoimista säädetään muualla (ks. 15 kohta).

Kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoaminen on perusoikeus, ja siihen pääsyä ei saa tehdä riippuvaiseksi maksuista.

Koulutuksen saatavuus: Rajoitusta ”heidän oleskelunsa pituudesta riippuen” olisi tulkittava tiukasti. Jos todennäköisen oleskelun kesto ennen paluuta on epäselvä, mahdollisuus päästä koulutukseen olisi mieluummin annettava kuin evättävä. Kansallista käytäntöä, jossa koulutusjärjestelmään pääsee normaalisti vain, jos oleskelu kestää yli neljätoista päivää, voidaan pitää hyväksyttävänä. Kun tarkastellaan käytännön ongelmia, kuten tapauksia, joissa alaikäisellä ei ole asiakirjaa, joka todistaa muissa maissa saadun koulutuksen, tai joissa alaikäinen ei puhu mitään kieltä, jolla koulutus voidaan järjestää jäsenvaltiossa, asianmukaiset ratkaisut on tehtävä kansallisella tasolla. Niissä on otettava huomioon direktiivin ja asiaa koskevan kansainvälisen oikeuden asiakirjojen, kuten vuoden 1989 lapsen oikeuksien yleissopimuksen ja sitä koskevan yleiskommentin nro 6 (72), henki. Mallina voidaan käyttää myös turvapaikkasäännöstöä (erityisesti vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin 14 artiklaa).

Muut perustarpeet: Unionin tuomioistuin on todennut asiassa C-562/13, Abdida, antamassaan tuomiossa, että jäsenvaltioiden on huolehdittava myös muista perustarpeista, jotta kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa voitaisiin on tosiasiallisesti saatavilla aikana, jona kyseinen jäsenvaltio joutuu lykkäämään maastapoistamista. Jäsenvaltioiden asiana on määrittää, miten asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista huolehditaan.

Logiikka, johon unionin tuomioistuin vetosi ottaessaan käyttöön tämän velvoitteen, oli se, että palauttamisdirektiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty velvoite kiireellisen terveydenhoidon ja välttämättömän sairaanhoidon tarjoamisesta voi jäädä vaille todellista vaikutusta, jollei samalla huolehdita asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista. Unionin tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön logiikan ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön perusteella on pääteltävissä, että palauttamisdirektiivin 14 artiklan 1 kohdassa lueteltujen muiden oikeuksien (erityisesti koulutukseen pääsy ja heikoimmassa asemassa olevien henkilöiden tarpeiden huomioon ottaminen) nauttiminen edellyttää samanaikaisesti, että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen perustarpeista huolehditaan.

Vaikka unionin lainsäädännössä ei ole yleistä oikeudellista velvoitetta huolehtia kaikkien kolmansien maiden kansalaisten perustarpeista ennen palauttamista, komissio kannustaa jäsenvaltioita toimimaan kansallisen oikeuden mukaisesti, jotta palautettaville voidaan varmistaa inhimilliset ja ihmisarvoiset elinolot.

13.1   Kirjallinen vahvistus

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 14 artiklan 2 kohta

Jäsenvaltioiden on annettava 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille kansallisen lainsäädännön mukainen kirjallinen vahvistus siitä, että vapaaehtoista poistumista varten myönnettyä aikaa on jatkettu 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai että palauttamispäätöstä ei toistaiseksi panna täytäntöön.

Palauttamisdirektiivin johdanto-osan 12 kappaleessa täsmennetään seuraavaa: ”Näille henkilöille olisi annettava heidän asemaansa koskeva kirjallinen vahvistus, jotta he voisivat osoittaa erityistilanteensa viranomaisten suorittamissa valvonta- tai tarkastustilanteissa. Jäsenvaltioilla olisi oltava runsaasti harkintavaltaa kirjallisen vahvistuksen muodon osalta, ja niiden olisi myös voitava sisällyttää vahvistus tämän direktiivin nojalla annettuihin palauttamiseen liittyviin päätöksiin.”

Kirjallisen vahvistuksen muoto: Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta. Vahvistus voi olla joko kansallisten viranomaisten antama erillinen asiakirja tai sisältyä palauttamiseen liittyvään viralliseen päätökseen. On tärkeää, että se antaa palautettavalle mahdollisuuden osoittaa – silloin kun on kyse poliisin valvonnasta – että hänestä ollaan jo tekemässä palauttamispäätös ja hänelle on myönnetty aikaa vapaaehtoiseen paluuseen, maastapoistamista on lykätty tai että hänestä on tehty palauttamispäätös, jota ei voida toistaiseksi panna täytäntöön. Jos mahdollista, vahvistuksessa olisi täsmennettävä vapaaehtoiseen paluuseen myönnetyn ajan pituus tai sen lykkääminen.

Niissä jäsenvaltioissa, joissa tietojenvaihtojärjestelmät mahdollistavat laittomien maahanmuuttajien aseman nopean tarkastuksen poliisin valvontatoimissa tiettyjen henkilötietojen tai viitenumeroiden perusteella, vaatimus kirjallisesta vahvistuksesta voidaan katsoa täytetyksi, jos henkilölle annetaan (tai hänellä on jo) asiakirjoja tai papereita, joissa on nämä henkilötiedot tai viitenumerot.

13.2   Laittoman aseman pitkittyminen

Henkilöille, joita ei pystytä poistamaan maasta, ei tarvitse antaa oleskelulupaa: Jäsenvaltioilla ei ole velvoitetta antaa oleskelulupaa palautettaville henkilöille, jos selviää, ettei maastapoistamisen toteuttamiseen ole kohtuullista mahdollisuutta. Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus antaa oleskelulupa palauttamisdirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla (ks. 5.6 kohta).

Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamansa tuomion (73) 87 ja 88 kohdassa: ”[...] direktiivillä ei pyritä sääntelemään sellaisten laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oleskelun edellytyksiä jäsenvaltion alueella, joiden osalta palauttamispäätöstä ei voida tai ei ole voitu panna täytäntöön. Direktiivin 2008/115/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltio voi kuitenkin päättää myöntää alueellaan laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle erillisen oleskeluluvan tai muun luvan, joka oikeuttaa oleskeluun, yksilöllisten inhimillisten syiden tai humanitaaristen tai muiden syiden perusteella.”

Oleskeluluvan myöntämisessä huomioon otettavat perusteet: Kuten edellä korostettiin, jäsenvaltioilla ei ole oikeudellista velvoitetta myöntää oleskelulupaa henkilöille, joita ei voida poistaa maasta, ja jäsenvaltioilla on asiassa laaja harkintavalta. Tässä yhteydessä on suositeltavaa, että arviointiperusteisiin, jotka jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon, sisältyvät sekä yksittäiset (tapauskohtaiset) että horisontaaliset (politiikkaan liittyvät) näkökohdat, kuten

| — | palautettavan henkilön yhteistyöhalukkuus tai -haluttomuus |
| --- | --- |

—

palautettavan henkilön yhteistyöhalukkuus tai -haluttomuus

| — | palautettavan henkilön tosiasiallisen oleskelun kesto |
| --- | --- |

—

palautettavan henkilön tosiasiallisen oleskelun kesto

| — | palautettavan kotoutumispyrkimykset |
| --- | --- |

—

palautettavan kotoutumispyrkimykset

| — | palautettavan oma käytös |
| --- | --- |

—

palautettavan oma käytös

| — | perhesiteet |
| --- | --- |

—

perhesiteet

| — | humanitaariset näkökohdat |
| --- | --- |

—

humanitaariset näkökohdat

| — | paluun todennäköisyys lähitulevaisuudessa |
| --- | --- |

—

paluun todennäköisyys lähitulevaisuudessa

| — | tarve välttää palkitsemasta laitonta oleskelua |
| --- | --- |

—

tarve välttää palkitsemasta laitonta oleskelua

| — | aseman laillistamisen vaikutus mahdollisten (laittomien) maahanmuuttajien maahanmuuton kehitykseen |
| --- | --- |

—

aseman laillistamisen vaikutus mahdollisten (laittomien) maahanmuuttajien maahanmuuton kehitykseen

| — | sen todennäköisyys, että henkilö siirtyy jäsenvaltioista toiseen Schengen-alueella. |
| --- | --- |

—

sen todennäköisyys, että henkilö siirtyy jäsenvaltioista toiseen Schengen-alueella.

14.   SÄILÖÖNOTTO

Palauttamisdirektiivin 12 artiklassa (muoto ja kääntäminen) ja 13 artiklassa (tehokkaat oikeussuojakeinot ja maksuton oikeusapu) luetellut menettelylliset takeet koskevat perusoikeutta hyvään hallintoon, perusoikeutta tulla kuulluksi sekä perusoikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. Nämä oikeudet ovat erottamaton osa Euroopan unionin oikeusjärjestystä. Niitä on noudatettava myös säilöönottopäätösten tapauksessa.

Näiden yleisten vaatimusten lisäksi palauttamisdirektiivin 15 artiklassa asetetaan tiettyjä vaatimuksia, joita sovelletaan säilöönottopäätöksiin.

14.1   Säilöönoton oikeuttavat olosuhteet

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 1 kohta

Jäsenvaltiot voivat ottaa säilöön palauttamismenettelyjen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai henkilön poistamiseksi maasta vain, jos muita riittäviä mutta lievempiä keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti tietyssä tapauksessa, erityisesti kun

| a) | on olemassa pakenemisen vaara; tai |
| --- | --- |

a)

on olemassa pakenemisen vaara; tai

| b) | asianomainen kolmannen maan kansalainen välttelee tai vaikeuttaa palauttamisen valmisteluja tai maastapoistamista. |
| --- | --- |

b)

asianomainen kolmannen maan kansalainen välttelee tai vaikeuttaa palauttamisen valmisteluja tai maastapoistamista.

Säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytaikainen ja sitä saa jatkaa vain niin kauan kuin asianmukaisella ripeydellä hoidettavat maastapoistamisjärjestelyt ovat kesken.

Säilöönotolla maastapoistamista varten puututaan vakavalla tavalla henkilön vapauteen, joka on perusoikeus, ja sen vuoksi säilöönottoon sovelletaan tiukkoja rajoituksia.

Velvoite säilöönoton määräämisestä vain viimeisenä keinona: Palauttamisdirektiivin 8 artiklan 1 kohta velvoittaa jäsenvaltioita ”toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet pannakseen täytäntöön palauttamispäätöksen”. Mahdollisuus määrätä säilöönotosta on yksi mahdollisista toimista, joita jäsenvaltio voi käyttää viimeisenä keinona. Unionin tuomioistuin on tässä yhteydessä erityisesti korostanut asiassa C-61/11, El Dridi, annetun tuomion 41 kohdassa, että palauttamisdirektiivissä ”[vahvistettu menettelyvaihejärjestys vastaa] porrastusta, jonka alimmalla askelmalla on toimenpide, joka jättää asianomaiselle henkilölle suurimman vapauden, eli määräajan varaaminen paluuvelvoitteen vapaaehtoiselle noudattamiselle, ja jossa edetään kohti keinoja, joilla vapauteen puututaan kaikkein laajimmin, eli säilöön ottaminen tätä tarkoitusta varten varattuun erityiseen laitokseen.”

Jäsenvaltioilla on velvollisuus soveltaa säilöönottoa vain tilanteissa, joissa on selvää, että säilöönotto on ainoa tapa varmistaa, että palaamisprosessia voidaan valmistella ja maastapoistamismenettely voidaan toteuttaa (säilöönoton välttämättömyys). Säilöönoton on perustuttava tapauskohtaiseen arviointiin ja oltava mahdollisimman lyhytaikainen, ja sitä saa jatkaa vain niin kauan kuin asianmukaisella ripeydellä hoidettavat maastapoistamisjärjestelyt ovat kesken (säilöönoton oikeasuhteisuus).

Säilöönoton syyt: Palauttamisdirektiivin mukaan säilöönoton ainoa oikeutettu tavoite on valmistella paluuta ja/tai toteuttaa maastapoistaminen erityisesti, kun on olemassa 1) pakenemisvaara tai 2) palautettava henkilö välttelee tai vaikeuttaa palauttamisen valmisteluja tai maastapoistamista. Jos nämä säilöönoton syyt täyttyvät eikä lievempiä keinoja voida soveltaa tehokkaasti tietyssä tapauksessa (viimeinen keino), jäsenvaltiot voivat ja niiden tulisi käyttää säilöönottoa niin kauan kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että palauttamismenettelyt voidaan suorittaa palauttamisdirektiivin 8 artiklan mukaisesti.

Vaikka palauttamisdirektiivin sanamuoto on muotoiltu ohjeelliseksi luetteloksi (käytetään sanaa ”erityisesti”), nämä kaksi konkreettista tapausta kattavat käytännössä ilmenneet yleisimmät skenaariot, jotka oikeuttavat säilöönoton palauttamisen valmistelemiseksi ja toteuttamiseksi sekä maastapoistamisen toteuttamiseksi. Sitä, onko säilöönotolle syy ja onko tehokkaita ja riittäviä mutta lievempiä pakkokeinoja käytettävissä, on arvioitava erikseen kussakin tapauksessa. Rajalta käännyttäminen, maahantulokieltoa koskevan SIS-kuulutuksen olemassaolo, asiakirjojen puuttuminen, asuinpaikan puuttuminen, yhteistyön puute ja muut asiaa koskevat näkökohdat/kriteerit on otettava huomioon arvioitaessa pakenemisen vaaran todennäköisyyttä (ks. 1.6 kohta), joka voi oikeuttaa säilöönoton tarpeen.

Säilöönottoa ei toteuteta yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä: Palauttamisdirektiiviin ei sisälly säilöönoton voimassa pitäminen tai laajentaminen yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, eivätkä jäsenvaltiot saa käyttää maahanmuuttoon liittyvää säilöönottoa maastapoistamista varten eräänlaisena lievänä vankeusrangaistuksena. Maastapoistamiseen liittyvän säilöönoton ensisijaisena tarkoituksena on varmistaa, etteivät palautettavat vaaranna palaamisvelvoitteen toteutumista pakenemalla. Direktiivin 15 artiklan tarkoitus ei ole suojella yhteiskuntaa henkilöiltä, jotka muodostavat uhan yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle. Yhteiskunnan suojelemisen oikeutettuun tavoitteeseen olisi pyrittävä muulla lainsäädännöllä, erityisesti rikos- ja hallintolainsäädännöllä sekä lainsäädännöllä, joka kattaa laillisen oleskelun päättymisen yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä. Unionin tuomioistuin on tähän liittyen todennut asiassa C-357/09, Kadzoev, antamansa tuomion (74) 70 kohdassa seuraavaa: ”Mahdollisuus ottaa henkilö säilöön yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä ei voi perustua direktiiviin 2008/115/EY. Näin ollen mikään ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen mainitsemista tilanteista [aggressiivinen käytös, toimeentuloon tarvittavien varojen puuttuminen ja asunnon puuttuminen] ei sellaisenaan ole tämän direktiivin säännöksissä tarkoitettu säilöönottoperuste.” Yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle vaaraa aiheuttavan henkilön aiempi käytös/toiminta (esim. hallinto-oikeuden noudattamatta jättäminen muilla aloilla kuin maahanmuuttolainsäädännössä tai rikoslainsäädännön rikkominen) voidaan kuitenkin ottaa huomioon arvioitaessa pakenemisen vaaraa (ks. 1.6 kohta). Jos kyseisen henkilön aiempi käytös/toiminta johtaa päätelmään, että hän ei todennäköisesti noudata lakia ja välttää palauttamisen, tämä voi riittää perusteluksi päätökselle pakenemisen vaaran olemassaolosta.

Velvollisuus säätää tehokkaista säilöönoton vaihtoehdoista: 15 artiklan 1 kohtaa olisi tulkittava niin, että kunkin jäsenvaltion on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään säilöönoton vaihtoehdoista. Tämä on myös sopusoinnussa direktiivin johdanto-osan 16 kappaleen ehtojen kanssa (”jos lievempien keinojen käyttäminen ei olisi riittävää”). Unionin tuomioistuin on vahvistanut asiassa C-61/11, El Dridi, antamansa tuomion 39 kohdassa seuraavaa: ”Direktiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja sen 15 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaan jäsenvaltioiden on suoritettava maasta poistaminen mahdollisimman lieviin keinoihin turvautuen. Ainoastaan niissä tapauksissa, joissa maasta poistamisena toteutettavan palauttamispäätöksen täytäntöönpanon katsotaan tapauskohtaisen arvioinnin perusteella vaarantuvan asianomaisen henkilön käytöksen johdosta, jäsenvaltiot voivat määrätä vapaudenmenetyksestä ottamalla henkilön säilöön.” Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että säilöönotto edellyttäisi sitä, että kolmannen maan kansalaiseen on jo aiemmin käytetty jotakin lievempää keinoa.

Palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaan lievempien keinojen on oltava ”riittäviä” ja niitä on voitava soveltaa kolmannen maan kansalaiseen ”tehokkaasti”. Tämä tarkoittaa, että noudattaakseen velvollisuuttaan säätää tehokkaista säilöönoton vaihtoehdoista jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään sellaisista vaihtoehdoista, joilla voidaan saavuttaa samat tavoitteet kuin säilöönotolla (eli estää pakeneminen ja välttää se, että kolmannen maan kansalainen välttelee tai vaikeuttaa palauttamista) mutta joissa käytettävät keinot rajoittavat vähemmän yksilön oikeutta vapauteen. Säilöönottoon ja sen vaihtoehtoihin liittyvien päätösten tekemisestä vastaavien kansallisten viranomaisten on arvioitava tapauskohtaisesti, ovatko tällaiset lievemmät keinot riittäviä ja tehokkaita.

Säilöönoton vaihtoehtoja voivat olla esimerkiksi asuinpaikkaa koskevat rajoitukset, avoimet perhekodit, tapauskäsittelijöiden tuki, säännöllinen raportointi, henkilökorttien/matkustusasiakirjojen luovuttaminen, takuut ja sähköinen valvonta. UNHCR on antanut käytännön esimerkkejä säilöönoton vaihtoehtoja koskevista hyvistä käytännöistä (75).

Hyödyt ja riskit – vaihtoehdot säilöönotolle

Säilöönoton vaihtoehtojen tarjoamisen hyötyjä voivat olla korkeampi paluuaste (mukaan lukien vapaaehtoinen paluu), tarvittavien asiakirjojen saamiseksi tehtävän yhteistyön parantuminen palautettavien kanssa, taloudelliset hyödyt (vähemmän kustannuksia valtiolle) ja vähemmän inhimillisiä kustannuksia (säilöönotosta aiheutuvien vaikeuksien välttäminen).

Vaaroja ovat pakenemisen lisääntynyt todennäköisyys, vetotekijöiden mahdollinen syntyminen (vaihtoehtoiset säilöönottokeskukset, kuten perhekodit, voivat olla houkuttelevia mahdollisille laittomille maahanmuuttajille) ja mahdolliset sosiaaliset jännitteet avointen keskusten naapurustossa.

Suositus: Haasteena on löytää älykkäitä ratkaisuja, joihin sisältyy sopiva yhdistelmä kannustimia ja pelotteita. Pelotteiden täydellinen puuttuminen voi johtaa liian alhaiseen maastapoistamisasteeseen. Samalla liian alistava järjestelmä, johon liittyy järjestelmällinen säilöönotto, voi myös olla tehoton, koska palautettavalla henkilöllä on vain vähän kannustimia tai tukea tehdä yhteistyötä palauttamismenettelyssä. Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä useita erilaisia vaihtoehtoja, joilla voidaan vastata kolmansien maiden kansalaisten eri ryhmien tarpeisiin. Henkilön tarpeiden mukainen ohjaus, jonka avulla palautettava voi huolehtia omasta paluustaan, varhainen puuttuminen ja tapausten kokonaisvaltainen tapausten hallinta ovat osoittautuneet menestyksekkäiksi keinoiksi. Olisi pyrittävä kaikkien mahdollisten palautettavien henkilöiden järjestelmälliseen horisontaaliseen ohjaukseen, joka kattaa neuvot mahdollisuuksista lailliseen oleskeluun/turvapaikkaan sekä vapaaehtoiseen tai pakkoon perustuvaan palauttamiseen jo varhaisessa vaiheessa (eikä vasta poistamispäätöksen jälkeen).

Lisäselvennys:

| — | Palauttamismenettelyjen kohteena oleminen: Palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 kohdassa oleva muodollinen edellytys ”palauttamismenettelyjen kohteena olemisesta” ei merkitse ”palauttamispäätöksen kohteena olemista”. Säilöönotosta voidaan määrätä – jos 15 artiklan kaikki ehdot täyttyvät – jo ennen muodollisen palauttamispäätöksen tekemistä (esim. kun palauttamispäätöksen valmistelut ovat käynnissä ja palauttamispäätöstä ei ole vielä tehty). |
| --- | --- |

—

Palauttamismenettelyjen kohteena oleminen: Palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 kohdassa oleva muodollinen edellytys ”palauttamismenettelyjen kohteena olemisesta” ei merkitse ”palauttamispäätöksen kohteena olemista”. Säilöönotosta voidaan määrätä – jos 15 artiklan kaikki ehdot täyttyvät – jo ennen muodollisen palauttamispäätöksen tekemistä (esim. kun palauttamispäätöksen valmistelut ovat käynnissä ja palauttamispäätöstä ei ole vielä tehty).

Konkreettisia esimerkkejä:

| — | Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen voi olla paljastamatta henkilöllisyyttään maastapoiston välttämiseksi. Onko laillista ottaa kolmannen maan kansalainen säilöön tällaisissa olosuhteissa, jotta häntä voidaan painostaa yhteistyöhön ja tehdä hänen poistamisestaan mahdollista?






  — | Tämäntyyppistä säilöönottoa käsitellään palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, jossa nimenomaisesti mainitaan säilöönoton syynä se, että henkilö ”välttelee tai vaikeuttaa [...] maastapoistamista”. Direktiivin 15 artiklan 6 kohdan a alakohdassa mainitaan se, että henkilö ”ei tee yhteistyötä”, toisena niistä tapauksista, jolloin säilöönoton jatkaminen korkeintaan 12 kuukauden ajaksi voi olla perusteltua, ja tällaisen säilöönoton (”
  Beugehaft
  ” tai ”
  Durchsetzungshaft
  ”) tarkoituksena on maastapoistaminen, ei rankaiseminen. Kaikenlaisessa säilöönotossa maastapoistamista varten on noudatettava palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohtaa: ”Kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää ole olemassa, säilöönotto ei ole enää perusteltua ja asianmukainen henkilö on vapautettava välittömästi.” Tämä merkitsee sitä, että niissä tapauksissa, joissa on selvää, että maastapoistamisen mahdollisuus ei ole enää perusteltu, säilöönotto on päätettävä (esim. silloin, kun käy selväksi, että kolmannelta maalta saatavat asiakirjat tulevat liian myöhään tai niitä ei anneta ollenkaan, vaikka säilöön otettu henkilö tekisi yhteistyötä). |
| --- | --- | --- |

—

Laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen voi olla paljastamatta henkilöllisyyttään maastapoiston välttämiseksi. Onko laillista ottaa kolmannen maan kansalainen säilöön tällaisissa olosuhteissa, jotta häntä voidaan painostaa yhteistyöhön ja tehdä hänen poistamisestaan mahdollista?

—

Tämäntyyppistä säilöönottoa käsitellään palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, jossa nimenomaisesti mainitaan säilöönoton syynä se, että henkilö ”välttelee tai vaikeuttaa [...] maastapoistamista”. Direktiivin 15 artiklan 6 kohdan a alakohdassa mainitaan se, että henkilö ”ei tee yhteistyötä”, toisena niistä tapauksista, jolloin säilöönoton jatkaminen korkeintaan 12 kuukauden ajaksi voi olla perusteltua, ja tällaisen säilöönoton (”
  Beugehaft
  ” tai ”
  Durchsetzungshaft
  ”) tarkoituksena on maastapoistaminen, ei rankaiseminen. Kaikenlaisessa säilöönotossa maastapoistamista varten on noudatettava palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohtaa: ”Kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää ole olemassa, säilöönotto ei ole enää perusteltua ja asianmukainen henkilö on vapautettava välittömästi.” Tämä merkitsee sitä, että niissä tapauksissa, joissa on selvää, että maastapoistamisen mahdollisuus ei ole enää perusteltu, säilöönotto on päätettävä (esim. silloin, kun käy selväksi, että kolmannelta maalta saatavat asiakirjat tulevat liian myöhään tai niitä ei anneta ollenkaan, vaikka säilöön otettu henkilö tekisi yhteistyötä).

| — | Onko mahdollista jatkaa säilöönottoa, jos palautettava esittää turvapaikkahakemuksen?






  — | Unionin tuomioistuin antaa vastauksen asiassa C-534/11, Arslan, antamassaan tuomiossa (76) (49 ja 63 kohta): ”[Direktiivin 2008/115/EY 2 artiklan 1 kohtaa] ei sovelleta kolmannen maan kansalaiseen, joka on tehnyt [...] direktiivissä 2005/85/EY tarkoitettua kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, kyseisen hakemuksen jättämisestä lukien siihen saakka, kunnes tästä hakemuksesta tehdään päätös ensimmäisessä asteessa, tai tarvittaessa siihen saakka, kunnes kyseistä päätöstä koskevan muutoksenhakuasian käsittely on päättynyt. [...] Direktiivi 2003/9/EY ja direktiivi 2005/85/EY eivät ole esteenä sille, että kolmannen maan kansalaisen, joka on tehnyt direktiivissä 2005/85/EY tarkoitettua kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sen jälkeen, kun hänet on otettu säilöön direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan nojalla, säilöönottoa jatketaan kansallisen oikeuden säännöksen perusteella, kun kaikkien merkityksellisten seikkojen tapauskohtaisen tarkastelun jälkeen onilmeistä, että hakemus on tehty ainoastaan palauttamispäätöksen täytäntöönpanon viivästyttämiseksi tai vaarantamiseksi ja että säilöönoton jatkaminen on objektiivisesti tarpeen sen estämiseksi, että asianomainen välttyy lopullisesti palauttamiselta.” Huom. Edellä oleva viittaus ”kansalliseen oikeuteen” koskee kansallisia sääntöjä turvapaikkaan liittyvästä säilöönotosta, joilla mahdollisesti saatetaan säilöönottoon liittyvät EU:n turvapaikkasäännöstön vaatimukset osaksi kansallista lainsääntöä. |
| --- | --- | --- |

—

Onko mahdollista jatkaa säilöönottoa, jos palautettava esittää turvapaikkahakemuksen?

—

Unionin tuomioistuin antaa vastauksen asiassa C-534/11, Arslan, antamassaan tuomiossa (76) (49 ja 63 kohta): ”[Direktiivin 2008/115/EY 2 artiklan 1 kohtaa] ei sovelleta kolmannen maan kansalaiseen, joka on tehnyt [...] direktiivissä 2005/85/EY tarkoitettua kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, kyseisen hakemuksen jättämisestä lukien siihen saakka, kunnes tästä hakemuksesta tehdään päätös ensimmäisessä asteessa, tai tarvittaessa siihen saakka, kunnes kyseistä päätöstä koskevan muutoksenhakuasian käsittely on päättynyt. [...] Direktiivi 2003/9/EY ja direktiivi 2005/85/EY eivät ole esteenä sille, että kolmannen maan kansalaisen, joka on tehnyt direktiivissä 2005/85/EY tarkoitettua kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sen jälkeen, kun hänet on otettu säilöön direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan nojalla, säilöönottoa jatketaan kansallisen oikeuden säännöksen perusteella, kun kaikkien merkityksellisten seikkojen tapauskohtaisen tarkastelun jälkeen onilmeistä, että hakemus on tehty ainoastaan palauttamispäätöksen täytäntöönpanon viivästyttämiseksi tai vaarantamiseksi ja että säilöönoton jatkaminen on objektiivisesti tarpeen sen estämiseksi, että asianomainen välttyy lopullisesti palauttamiselta.” Huom. Edellä oleva viittaus ”kansalliseen oikeuteen” koskee kansallisia sääntöjä turvapaikkaan liittyvästä säilöönotosta, joilla mahdollisesti saatetaan säilöönottoon liittyvät EU:n turvapaikkasäännöstön vaatimukset osaksi kansallista lainsääntöä.

14.2   Säilöönoton muoto ja alustava tarkastelu

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 2 kohta

Säilöönottomääräyksen antaa hallinto- tai oikeusviranomainen.

Säilöönottomääräys on annettava kirjallisena ja siinä on mainittava ratkaisun tosiseikkoihin liittyvät ja oikeudelliset perusteet.

Jos säilöönottomääräyksen antaa hallintoviranomainen, jäsenvaltion on

| a) | joko säädettävä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa säilöönoton alkamisesta; |
| --- | --- |

a)

joko säädettävä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa säilöönoton alkamisesta;

| b) | tai annettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle oikeus panna vireille menettely, jossa oikeusviranomainen tutkii viipymättä hänen säilöönottonsa laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa kyseisen menettelyn alkamisesta. Tässä tapauksessa jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle mahdollisuudesta tällaisen menettelyn vireillepanoon. |
| --- | --- |

b)

tai annettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle oikeus panna vireille menettely, jossa oikeusviranomainen tutkii viipymättä hänen säilöönottonsa laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa kyseisen menettelyn alkamisesta. Tässä tapauksessa jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle mahdollisuudesta tällaisen menettelyn vireillepanoon.

Asianomainen kolmannen maan kansalainen on vapautettava välittömästi, jos säilöönotto ei ole laillinen.

Oikeusviranomaiset voivat olla, mutta niiden ei tarvitse olla tuomareita. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti niiden on oltava riippumattomia, puolueettomia ja tarjottava oikeudelliset takuut kontradiktoriselle menettelylle.

Laillisuusvalvonnan laajuus: Laillisuusvalvonnassa on arvioitava kaikkia palauttamisdirektiivin 15 artiklassa nimenomaisesti mainittuja näkökohtia ottaen huomioon oikeudelliset kysymykset (esim. säilöönottomenettelyn ja säilöönottopäätöksen moitteettomuus menettelyn/oikeudellisesta näkökulmasta) ja tosiseikkoihin liittyvät kysymykset (esim. säilöönotetun henkilökohtainen tilanne, perhesuhteet maassa, takeet alueelta poistumiseen ja kohtuullinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen).

”Viipymättä tutkimisen” enimmäiskesto: Palauttamisdirektiivin tekstin mallina on käytetty Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan 4 kohdan sanamuotoa, joka edellyttää, että tuomioistuin tutkii asian viipymättä. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä selvennetään, että hyväksyttävää enimmäiskestoa (”kohtuullista aikaa”) ei voida määritellä abstraktisti. Se on määritettävä ottaen huomioon kunkin tapauksen olosuhteet, menettelyn monimutkaisuus sekä viranomaisten ja hakijan toiminta. Päätöksen tekemistä alle viikossa voidaan varmasti pitää hyvänä käytäntönä, joka on sopusoinnussa nopeaa käsittelyä koskevan oikeudellisen velvoitteen kanssa.

Kirjallista päätöstä koskevaa vaatimusta sovelletaan myös säilöönoton jatkamispäätöksiin: Vaatimus antaa kirjallinen päätös perusteluineen koskee myös päätöksiä säilöönoton jatkamiseksi. Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamassaan tuomiossa (44 kohta): ”Tämän kirjallisen päätöksen tekemistä koskevan vaatimuksen on ymmärrettävä liittyvän välttämättäkin kaikkiin säilöönoton jatkamisesta tehtyihin päätöksiin, koska yhtäältä säilöönotto ja säilöönoton jatkaminen ovat samanluonteisia toimia, sillä niiden kummankin johdosta asianomainen kolmannen maan kansalainen menettää vapautensa hänen palauttamisensa valmistelemiseksi ja/tai hänen poistamisekseen maasta, ja toisaalta kummassakin näistä tapauksista kyseisen kansalaisen on voitava saada selville hänen osaltaan tehdyn päätöksen perustelut.”

Kaikkia oikeuteen tulla kuulluksi luontaisesti liittyviä takeita sovelletaan säilöönottopäätöksiin ja säilöönoton jatkamista koskeviin päätöksiin. Päätöksestä tulee kuitenkin pätemätön oikeuden noudattamatta jättämisen vuoksi ainoastaan, mikäli menettelyn lopputulos olisi ollut erilainen, jos oikeutta olisi noudatettu. Ks. asiassa C-383/13, G & R, annettu tuomio: ”[...] unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 2 ja 6 kohtaa, on tulkittava siten, että kun hallintomenettelyssä on päätetty jatkaa säilöönottotoimenpidettä kunnioittamatta oikeutta tulla kuulluksi, tällaisen päätöksen laillisuuden arvioinnista vastaava kansallinen tuomioistuin voi määrätä säilöönottotoimenpiteen lopetettavaksi vain, jos se katsoo kaikkien kunkin yksittäistapauksen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella, että mainittu loukkaus on todellakin vienyt siihen vetoavalta henkilöltä mahdollisuuden parempaan puolustautumiseen siinä määrin, että tällainen hallintomenettely olisi voinut johtaa toisenlaiseen tulokseen” (ks. 12 kohta).

14.3   Säilöönoton säännöllinen arviointi

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 3 kohta

Joka tapauksessa säilöönottoa on tarkasteltava uudelleen kohtuullisin väliajoin joko asianomaisen kolmannen maan kansalaisen hakemuksesta tai viran puolesta.

Kirjallista uudelleentarkastelupäätöstä ei tarvita 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen perusteella. Unionin tuomioistuin on selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamansa tuomion 47 kohdassa seuraavasti: ”direktiivin 15 artiklan säännöksissä ei edellytetä [...] kirjallisen ”säilöönoton uudelleentarkastelua koskevan toimenpiteen” toteuttamista [...]. Viranomaisilla, jotka tarkastelevat uudelleen kolmannen maan kansalaisen säilöönottoa kohtuullisin väliajoin mainitun direktiivin 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti, ei siis ole velvollisuutta toteuttaa kulloisenkin uudelleentarkastelun yhteydessä nimenomaista kirjallista toimea, jossa on esitys kyseisen toimen perusteluina olevista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista.” Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus tehdä uudelleentarkastelupäätös kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

Yhdistetty päätös uudelleentarkastelusta ja toimenpiteen jatkamisesta on tehtävä kirjallisena: Unionin tuomioistuin on selventänyt tätä asiassa C-146/14, Mahdi, antamassaan tuomiossa (48 kohta): ”Tällaisessa tapauksessa näet säilöönoton uudelleentarkastelu ja päätöksen tekeminen siitä, mihin jatkotoimenpiteisiin kyseisen säilöönoton johdosta on ryhdyttävä, tapahtuvat menettelyn saman vaiheen kuluessa. Kyseisen päätöksen on siis täytettävä direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 2 kohdasta ilmenevät vaatimukset.”

Jos säilöönoton kestoa jatketaan, uudelleen tarkastelut toteutetaan oikeusviranomaisen valvonnassa.

”Säilöönoton keston jatkamisen” merkitys: Palauttamisdirektiivin 15 artiklan 3 kohdan toinen virke edellyttää, että ”jos säilöönoton kestoa jatketaan”, tarvitaan viran puolesta toteutettavaa oikeusviranomaisen valvontaa. Tämä edellyttää oikeusviranomaisten toimia myös niissä tapauksissa, joissa asianomainen ei hae muutosta. Kun tehdään kielellinen vertailu käsitteestä ”säilöönoton keston jatkaminen” (DE: Bei längerer Haftdauer; FR: En cas de périodes de rétention prolongées; NL: In het geval van een lange periode van bewaring; ES: En caso de periodos de internamiento prolongados; IT: Nel caso di periodi di trattenimento prolungati), on selvää, että käsite viittaa pääasiassa pitkäkestoiseen säilöönottoon riippumatta siitä, onko jatkamisesta jo tehty päätös. Komissio katsoo, että kuuden kuukauden väli säilöönottopäätöksen ensimmäiselle oikeusviranomaisen valvomalle viran puolesta suoritettavalle tarkastelulle on epäilemättä liian pitkä, mutta kolmen kuukauden välein viran puolesta oikeusviranomaisen valvonnassa suoritettavaa tarkastelua voitaisiin vielä pitää yhdenmukaisena direktiivin 15 artiklan 3 kohdan kanssa edellyttäen, että yksittäisiä tarkasteluja voidaan tarvittaessa tehdä hakemuksesta.

Valvovan oikeusviranomaisen toimivalta: Tarkastelumekanismi, jolla tutkitaan ainoastaan oikeudellisia eikä tosiseikkoja koskevia kysymyksiä ei ole riittävä. Oikeusviranomaisella on oltava valta päättää sekä tosiseikkoihin liittyvistä että oikeudellisista kysymyksistä – ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-146/14, Mahdi, antama tuomio (62 kohta): ”[...] toimivaltaisen oikeusviranomaisen on voitava korvata omalla päätöksellään hallintoviranomaisen päätös tai tarvittaessa sen oikeusviranomaisen päätös, joka on määrännyt alkuperäisestä säilöönotosta, ja ottaa kantaa mahdollisuuteen määrätä korvaavasta toimenpiteestä tai asianomaisen kolmannen maan kansalaisen vapauttamisesta. Säilöönoton jatkamista koskevan pyynnön ratkaisevan oikeusviranomaisen on tätä varten voitava ottaa huomioon ne tosiseikat ja todisteet, joihin alkuperäisestä säilöönotosta määrännyt hallintoviranomainen on vedonnut, sekä kaikki asianomaisen kolmannen maan kansalaisen mahdolliset huomautukset. Sen on lisäksi voitava selvittää muut sen päätöksen kannalta tarpeelliseksi katsomansa merkitykselliset seikat [...].”

14.4   Säilöönoton päättäminen

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 15 artiklan 4–6 kohta

| 4. | Kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää ole olemassa, säilöönotto ei ole enää perusteltua ja asianmukainen henkilö on vapautettava välittömästi. |
| --- | --- |

4.

Kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää ole olemassa, säilöönotto ei ole enää perusteltua ja asianmukainen henkilö on vapautettava välittömästi.

| 5. | Säilöönottoa on jatkettava niin kauan kuin 1 kohdassa säädetyt edellytykset ovat olemassa ja niin kauan kuin se on tarpeen onnistuneen maastapoistamisen varmistamiseksi. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä rajoitetusta säilöönottoajasta, joka ei saa ylittää kuutta kuukautta. |
| --- | --- |

5.

Säilöönottoa on jatkettava niin kauan kuin 1 kohdassa säädetyt edellytykset ovat olemassa ja niin kauan kuin se on tarpeen onnistuneen maastapoistamisen varmistamiseksi. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä rajoitetusta säilöönottoajasta, joka ei saa ylittää kuutta kuukautta.

| 6. | Jäsenvaltiot eivät saa jatkaa 5 kohdassa tarkoitettua aikaa muutoin kuin kansallisen lainsäädännön mukaisesti rajoitetuksi ajaksi, joka ei ole pidempi kuin kaksitoista kuukautta, jos niiden kohtuullisista pyrkimyksistä huolimatta maastapoistaminen todennäköisesti kestää kauemmin siitä syystä, että








  a) | asianomainen kolmannen maan kansalainen ei tee yhteistyötä; tai |
| --- | --- | --- |

6.

Jäsenvaltiot eivät saa jatkaa 5 kohdassa tarkoitettua aikaa muutoin kuin kansallisen lainsäädännön mukaisesti rajoitetuksi ajaksi, joka ei ole pidempi kuin kaksitoista kuukautta, jos niiden kohtuullisista pyrkimyksistä huolimatta maastapoistaminen todennäköisesti kestää kauemmin siitä syystä, että

a)

asianomainen kolmannen maan kansalainen ei tee yhteistyötä; tai

| b) | kolmansista maista hankittavat tarpeelliset asiakirjat viivästyvät. |
| --- | --- |

b)

kolmansista maista hankittavat tarpeelliset asiakirjat viivästyvät.

Säilöönotto on päätettävä ja palautettava henkilö vapautettava useissa eri tilanteissa, erityisesti jos

| — | kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamiseen ei oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi enää ole |
| --- | --- |

—

kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamiseen ei oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi enää ole

| — | viranomaiset eivät ole saattaneet maastapoistamistoimia asianmukaisesti päätökseen |
| --- | --- |

—

viranomaiset eivät ole saattaneet maastapoistamistoimia asianmukaisesti päätökseen

| — | säilöönoton enimmäiskesto on saavutettu. |
| --- | --- |

—

säilöönoton enimmäiskesto on saavutettu.

Säilöönotto olisi päätettävä tapauskohtaisesti, jos vaihtoehdot säilöönotolle tarjoavat tähän sopivan mahdollisuuden.

14.4.1   Kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei ole

Maastapoistamisen toteuttamisen kohtuullisen mahdollisuuden puuttuminen: Unionin tuomioistuin on selventänyt käsitteen ”kohtuullinen mahdollisuus” tulkintaa asiassa C-357/09, Kadzoev, annetun tuomion 67 kohdassa: ”[...] ainoastaan todellinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen saman artiklan 5 ja 6 kohdassa säädetyissä määräajoissa vastaa kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen, ja viimeksi mainittua ei ole, jos ei ole todennäköistä, että jokin kolmas maa vastaanottaa asianomaisen näissä määräajoissa.”

Se, että ”kohtuullista mahdollisuutta” maastapoistamisen toteuttamiseen ei ole, ei merkitse samaa kuin että se olisi ”mahdoton toteuttaa”: ”Mahdoton toteuttaa” on ehdottomampi väite ja vaikeampi osoittaa kuin ”kohtuullisen mahdollisuuden puuttuminen”, joka viittaa vain tietynasteiseen todennäköisyyteen.

Säilöönoton kesto, joka olisi otettava huomioon arvioitaessa ”kohtuullista mahdollisuutta toteuttaa maastapoistaminen”: Kun otetaan huomioon palauttamisdirektiivin 15 artiklassa (sekä johdanto-osan 6 kappaleessa) painotettu konkreettinen tapauskohtainen arviointi, jolla määritetään vapaudenmenetyksen oikeasuhteisuus, on aina tarkasteltava asianomaisen henkilön säilöönoton enimmäiskestoa. Tämä merkitsee, että asianomaisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistetulla enimmäiskestolla on merkitystä. Tämä merkitsee lisäksi, ettei palautettavaa henkilöä pitäisi ottaa säilöön jäsenvaltiossa, jos alusta alkaen vaikuttaa epätodennäköiseltä, että asianomainen päästetään kolmanteen maahan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen säilöönoton enimmäisajan puitteissa (unionin tuomioistuin viittasi asiassa C-357/09, Kadzoev, annetussa tuomiossa direktiivin mukaiseen enimmäiskestoon, koska tämä oli sama kuin asianomaisen jäsenvaltion sovellettavan lainsäädännön enimmäiskesto).

Komissio suosittaa, että ensimmäisen säilöönottoajan enimmäiskestoksi säädetään kuusi kuukautta. Lisäksi kestoa tulisi voida mukauttaa yksittäistapauksen erityispiirteiden mukaan ja sitä olisi tarkasteltava uudelleen kohtuullisin väliajoin oikeusviranomaisen valvonnassa. Säilöönoton kestoa tulisi voida jatkaa 18 kuukauteen asti palauttamisdirektiivin 15 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.

Kun säilöönoton enimmäiskesto on saavutettu, palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta enää ja henkilö on joka tapauksessa vapautettava välittömästi – ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antaman tuomion 60–61 kohta: ”On todettava, että kun direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 6 kohdassa säädetty säilöönoton enimmäisaika tulee täyteen, ei ole tarpeen selvittää, onko vielä saman artiklan 4 kohdassa tarkoitettua” kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen”. Tällaisessa tapauksessa kyseinen henkilö on näet joka tapauksessa välittömästi vapautettava. Näin ollen direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 4 kohtaa voidaan soveltaa vain siltä osin kuin tämän direktiivin 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut säilöönoton enimmäisajat eivät ole kuluneet umpeen.”

Lisäselvennys:

| — | Kansalaisuudettomien henkilöiden tilanteeseen olisi kiinnitettävä huomiota, sillä he eivät välttämättä voi hyödyntää kolmansien maiden konsuliapua voimassa olevan henkilöllisyystodistuksen tai matkustusasiakirjan hankkimisessa. Unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antaman tuomion perusteella jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että maastapoistamisen toteuttamiseen on kohtuullinen mahdollisuus, jonka nojalla säilöönoton määrääminen tai sen keston jatkaminen on perusteltua. |
| --- | --- |

—

Kansalaisuudettomien henkilöiden tilanteeseen olisi kiinnitettävä huomiota, sillä he eivät välttämättä voi hyödyntää kolmansien maiden konsuliapua voimassa olevan henkilöllisyystodistuksen tai matkustusasiakirjan hankkimisessa. Unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antaman tuomion perusteella jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että maastapoistamisen toteuttamiseen on kohtuullinen mahdollisuus, jonka nojalla säilöönoton määrääminen tai sen keston jatkaminen on perusteltua.

| — | Onko säilöönoton jatkaminen laillista, jos kolmannen maan kansalaisen maastapoistamista ei toistaiseksi toteuteta palauttamiskiellon periaatteen vuoksi?






  — | Jos maastapoistaminen on epätodennäköistä (esim. todennäköisen pysyvän palauttamiskiellon vuoksi), kolmansien maiden kansalaiset on päästettävä vapaaksi palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jos palauttamiskielto on ainoastaan rajoitettu ja tilapäinen (esim. paluumaa antaa todennäköisesti pian uskottavan diplomaattisen vakuutuksen tai palautettava tarvitsee väliaikaisesti elintärkeää lääketieteellistä hoitoa, jota ei ole saatavilla paluumaassa), säilöönottoa voidaan jatkaa, jos on edelleen kohtuullinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen. |
| --- | --- | --- |

—

Onko säilöönoton jatkaminen laillista, jos kolmannen maan kansalaisen maastapoistamista ei toistaiseksi toteuteta palauttamiskiellon periaatteen vuoksi?

—

Jos maastapoistaminen on epätodennäköistä (esim. todennäköisen pysyvän palauttamiskiellon vuoksi), kolmansien maiden kansalaiset on päästettävä vapaaksi palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jos palauttamiskielto on ainoastaan rajoitettu ja tilapäinen (esim. paluumaa antaa todennäköisesti pian uskottavan diplomaattisen vakuutuksen tai palautettava tarvitsee väliaikaisesti elintärkeää lääketieteellistä hoitoa, jota ei ole saatavilla paluumaassa), säilöönottoa voidaan jatkaa, jos on edelleen kohtuullinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen.

14.4.2   Säilöönoton enimmäiskeston saavuttaminen

Palauttamisdirektiivin 15 artiklan 5 ja 6 kohta velvoittavat jäsenvaltioita asettamaan kansallisen lainsäädännön nojalla (77) säilöönotolle enimmäiskeston, joka ei saa ylittää kuutta kuukautta (tavanomaisissa tapauksissa) tai 18:aa kuukautta (seuraavissa kahdessa tapauksessa: palautettavan yhteistyön puute tai kolmansista maista hankittavien tarpeellisten asiakirjojen viivästyminen).

Kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut lyhyemmät säilöönoton kestot menevät palauttamisdirektiivin 6 tai 18 kuukauden keston edelle: Konkreettisissa tapauksissa on sovellettava kansallisessa laissa (palauttamisdirektiivinmukaisesti) säädettyä enimmäiskestoa eikä palauttamisdirektiivissä vahvistettua enimmäiskestoa. Tämä merkitsee, että jäsenvaltio, joka on vahvistanut kansalliseksi enimmäiskestoksi esimerkiksi 60 vuorokautta, kun kyse on yhteistyöstä kieltäytyvistä palautettavista henkilöistä, ei voi jatkaa säilöönottoa yli tuon 60 vuorokauden ajan, vaikka palauttamisdirektiivin 15 artiklan 6 kohdassa säädetään enintään 18 kuukauden ajasta.

Kansallisessa lainsäädännössä olisi asetettava säilöönotolle sellainen enimmäiskesto, jonka aikana toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on mahdollista toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet pannakseen täytäntöön palauttamispäätöksen ja siten saattamaan päätökseen tarvittavat menettelyt laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen palauttamiseksi ja sen varmistamiseksi, että hänet otetaan takaisin paluumaana olevaan kolmanteen maahan. Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot noudattaisivat palauttamisdirektiivin 15 artiklassa säädettyjä rajoja ja säätäisivät ensimmäisen säilöönottoajan enimmäiskestoksi kuusi kuukautta, jonka jälkeen säilöönottoa voidaan jatkaa 18 kuukauteen asti direktiivin 15 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. On syytä muistaa, että säilöönoton tosiasiallinen kesto on määritettävä tapauskohtaisesti ja että palautettava on vapautettava, jos säilöönoton edellytykset (esim. kohtuullinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen) eivät enää täyty.

Esimerkkejä syistä, joiden mukaan säilöönoton jatkaminen on tai ei ole perusteltua 15 artiklan 6 kohdan nojalla:

| — | Henkilöllisyystodistuksen puuttuminen ei ole sinällään riittävä peruste jatkaa säilöönottoa – ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-146/14, Mahdi, antama tuomio (73 kohta): ”[...] se, ettei asianomaisella kolmannen maan kansalaisella ole henkilöasiakirjoja, ei sinällään voi oikeuttaa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 6 kohdassa säädettyä säilöönoton jatkamista”. |
| --- | --- |

—

Henkilöllisyystodistuksen puuttuminen ei ole sinällään riittävä peruste jatkaa säilöönottoa – ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-146/14, Mahdi, antama tuomio (73 kohta): ”[...] se, ettei asianomaisella kolmannen maan kansalaisella ole henkilöasiakirjoja, ei sinällään voi oikeuttaa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 6 kohdassa säädettyä säilöönoton jatkamista”.

| — | Yhteistyöstä kieltäytyminen henkilöllisyystodistuksen hankkimiseksi voi oikeuttaa säilöönoton jatkamisen, jos maastapoistamista ei voida toteuttaa yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-146/14, Mahdi, antama tuomio (85 kohta): ”[...]yksinomaan, jos mainitun kansalaisen säilöönottoajan kuluessa omaksuman käyttäytymisen tutkinnasta ilmenee, että hän ei ole tehnyt yhteistyötä maastapoistamisen täytäntöönpanossa ja on todennäköistä, että maastapoistaminen kestää tuon käyttäytymisen vuoksi suunniteltua kauemmin [...]”. |
| --- | --- |

—

Yhteistyöstä kieltäytyminen henkilöllisyystodistuksen hankkimiseksi voi oikeuttaa säilöönoton jatkamisen, jos maastapoistamista ei voida toteuttaa yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-146/14, Mahdi, antama tuomio (85 kohta): ”[...]yksinomaan, jos mainitun kansalaisen säilöönottoajan kuluessa omaksuman käyttäytymisen tutkinnasta ilmenee, että hän ei ole tehnyt yhteistyötä maastapoistamisen täytäntöönpanossa ja on todennäköistä, että maastapoistaminen kestää tuon käyttäytymisen vuoksi suunniteltua kauemmin [...]”.

Lisäselvennys:

| | Turvapaikanhakijan asemassa olevan henkilön säilöönoton keston huomioon ottaminen: Kun lasketaan maastapoistamista varten tehdyn säilöönoton kestoa, aikaa, jonka henkilö on turvanpaikanhakijana ollut säilöönotettuna, ei tarvitse ottaa huomioon, koska maastapoistamista varten toteutettu säilöönotto ja turvapaikanhakijoiden säilöönotto kuuluvat eri oikeudellisten sääntöjen ja järjestelmien piiriin. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antama tuomio (45 ja 48 kohta): ”[...] direktiivissä 2008/115/EY säädetty säilöönotto maastapoistamista varten ja turvapaikan hakijoiden säilöönotto erityisesti direktiivien 2003/9/EY ja 2005/85/EY sekä soveltuvien kansallisten säännösten nojalla kuuluvat erillisiin oikeudellisiin järjestelmiin. Näin ollen [...] ajan, jona henkilö on sijoitettuna tilapäiseen vastaanottokeskukseen turvapaikanhakijoita koskevien kansallisten ja yhteisön säännösten nojalla tehdyn päätöksen perusteella, ei ole katsottava olevan direktiivin 2008/115/EY 15 artiklassa tarkoitettua säilöönottoa maastapoistamista varten.” |
| --- | --- |

Turvapaikanhakijan asemassa olevan henkilön säilöönoton keston huomioon ottaminen: Kun lasketaan maastapoistamista varten tehdyn säilöönoton kestoa, aikaa, jonka henkilö on turvanpaikanhakijana ollut säilöönotettuna, ei tarvitse ottaa huomioon, koska maastapoistamista varten toteutettu säilöönotto ja turvapaikanhakijoiden säilöönotto kuuluvat eri oikeudellisten sääntöjen ja järjestelmien piiriin. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antama tuomio (45 ja 48 kohta): ”[...] direktiivissä 2008/115/EY säädetty säilöönotto maastapoistamista varten ja turvapaikan hakijoiden säilöönotto erityisesti direktiivien 2003/9/EY ja 2005/85/EY sekä soveltuvien kansallisten säännösten nojalla kuuluvat erillisiin oikeudellisiin järjestelmiin. Näin ollen [...] ajan, jona henkilö on sijoitettuna tilapäiseen vastaanottokeskukseen turvapaikanhakijoita koskevien kansallisten ja yhteisön säännösten nojalla tehdyn päätöksen perusteella, ei ole katsottava olevan direktiivin 2008/115/EY 15 artiklassa tarkoitettua säilöönottoa maastapoistamista varten.”

| | Saman tuomion 47 kohdassa todetaan lisäksi seuraavaa: ”Mikäli osoittautuisi, että Kadzoevin tekemien, edellä tämän tuomion 19 kohdassa mainittujen turvapaikkahakemusten johdosta aloitettujen menettelyjen yhteydessä ei ole tehty mitään päätöksiä hänen ottamisestaan säilöön tilapäiseen vastaanottokeskukseen ja että hänen säilöönottonsa perustuu näin ollen aikaisempaan, säilöönottoa maastapoistamista varten koskevaan kansalliseen järjestelmään tai direktiivissä 2008/115/EY säädettyyn järjestelmään, Kadzoevin säilöönotto aikana, jona kyseiset turvapaikkamenettelyt olivat kesken, olisi otettava huomioon laskettaessa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetun maastapoistamista varten toteutetun säilöönoton kestoa.” |
| --- | --- |

Saman tuomion 47 kohdassa todetaan lisäksi seuraavaa: ”Mikäli osoittautuisi, että Kadzoevin tekemien, edellä tämän tuomion 19 kohdassa mainittujen turvapaikkahakemusten johdosta aloitettujen menettelyjen yhteydessä ei ole tehty mitään päätöksiä hänen ottamisestaan säilöön tilapäiseen vastaanottokeskukseen ja että hänen säilöönottonsa perustuu näin ollen aikaisempaan, säilöönottoa maastapoistamista varten koskevaan kansalliseen järjestelmään tai direktiivissä 2008/115/EY säädettyyn järjestelmään, Kadzoevin säilöönotto aikana, jona kyseiset turvapaikkamenettelyt olivat kesken, olisi otettava huomioon laskettaessa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetun maastapoistamista varten toteutetun säilöönoton kestoa.”

| | Säilöönoton keston huomioon ottaminen Dublin-siirtojen valmistelussa: Tässä käytetään samaa logiikkaa kuin edellä olevassa tapauksessa (säilöönoton kesto turvapaikanhakijana). |
| --- | --- |

Säilöönoton keston huomioon ottaminen Dublin-siirtojen valmistelussa: Tässä käytetään samaa logiikkaa kuin edellä olevassa tapauksessa (säilöönoton kesto turvapaikanhakijana).

| | Säilöönoton keston huomioon ottaminen, kun sen aikana muutoksenhaku on kesken ja sillä on lykkäävä vaikutus: Tällaiset jaksot on otettava huomioon. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antama tuomio (53 ja 54 kohta): ”[...] kyseisen henkilön säilöönotto sinä aikana, kun lainkäyttöelin harjoittaa maastapoistamispäätöksen laillisuuteen kohdistuvaa valvontaansa, on otettava huomioon laskettaessa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettua säilöönoton enimmäiskestoa. Muussa tapauksessa maastapoistamista varten toteutetun säilöönoton kesto voisi vaihdella huomattavasti tapauksesta toiseen samassa jäsenvaltiossa tai jäsenvaltiosta toiseen kansallisiin lainkäyttömenettelyihin liittyvien erityispiirteiden ja niille ominaisten seikkojen vuoksi, mikä olisi vastoin direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tavoiteltua tavoitetta taata jäsenvaltioille yhteinen säilöönoton enimmäiskesto.” |
| --- | --- |

Säilöönoton keston huomioon ottaminen, kun sen aikana muutoksenhaku on kesken ja sillä on lykkäävä vaikutus: Tällaiset jaksot on otettava huomioon. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-357/09, Kadzoev, antama tuomio (53 ja 54 kohta): ”[...] kyseisen henkilön säilöönotto sinä aikana, kun lainkäyttöelin harjoittaa maastapoistamispäätöksen laillisuuteen kohdistuvaa valvontaansa, on otettava huomioon laskettaessa direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettua säilöönoton enimmäiskestoa. Muussa tapauksessa maastapoistamista varten toteutetun säilöönoton kesto voisi vaihdella huomattavasti tapauksesta toiseen samassa jäsenvaltiossa tai jäsenvaltiosta toiseen kansallisiin lainkäyttömenettelyihin liittyvien erityispiirteiden ja niille ominaisten seikkojen vuoksi, mikä olisi vastoin direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa tavoiteltua tavoitetta taata jäsenvaltioille yhteinen säilöönoton enimmäiskesto.”

| | Jäsenvaltiossa A maastapoistamiseen liittyvässä säilöönotossa, jota on välittömästi seurannut maastapoistamista edeltävä säilöönotto jäsenvaltiossa B, vietettyjen ajanjaksojen keston huomioon ottaminen (tällainen tilanne voi syntyä esim. silloin, kun kolmannen maan kansalainen siirretään jäsenvaltiosta A jäsenvaltioon B palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kahdenvälisen takaisinottosopimuksen nojalla): Komissio katsoo, ettei maastapoistamista edeltävän keskeytymättömän säilöönoton absoluuttista 18 kuukauden rajaa saa ylittää, kun otetaan huomioon tarve antaa palauttamisdirektiivin 15 artiklan 6 kohdassa säädetylle enimmäiskestolle tehokas vaikutus. Tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä säilöönoton kestosta toisessa jäsenvaltiossa sekä jäsenvaltion B mahdollisuudesta kieltäytyä henkilön siirtämisestä alueelleen jäsenvaltiosta A, jos jäsenvaltio A on esittänyt pyynnön kohtuuttoman myöhään, olisi hoidettava asiaa koskevien kahdenvälisten takaisinottosopimusten nojalla. |
| --- | --- |

Jäsenvaltiossa A maastapoistamiseen liittyvässä säilöönotossa, jota on välittömästi seurannut maastapoistamista edeltävä säilöönotto jäsenvaltiossa B, vietettyjen ajanjaksojen keston huomioon ottaminen (tällainen tilanne voi syntyä esim. silloin, kun kolmannen maan kansalainen siirretään jäsenvaltiosta A jäsenvaltioon B palauttamisdirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kahdenvälisen takaisinottosopimuksen nojalla): Komissio katsoo, ettei maastapoistamista edeltävän keskeytymättömän säilöönoton absoluuttista 18 kuukauden rajaa saa ylittää, kun otetaan huomioon tarve antaa palauttamisdirektiivin 15 artiklan 6 kohdassa säädetylle enimmäiskestolle tehokas vaikutus. Tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä säilöönoton kestosta toisessa jäsenvaltiossa sekä jäsenvaltion B mahdollisuudesta kieltäytyä henkilön siirtämisestä alueelleen jäsenvaltiosta A, jos jäsenvaltio A on esittänyt pyynnön kohtuuttoman myöhään, olisi hoidettava asiaa koskevien kahdenvälisten takaisinottosopimusten nojalla.

| | Palauttamisdirektiivin voimaantuloa edeltäneiden säilöönottojaksojen keston huomioon ottaminen: Tällaiset jaksot on otettava huomioon (ks. unionin tuomioistuin asiassa C-357/09, Kadzoev, antaman tuomion 36–38 kohta). |
| --- | --- |

Palauttamisdirektiivin voimaantuloa edeltäneiden säilöönottojaksojen keston huomioon ottaminen: Tällaiset jaksot on otettava huomioon (ks. unionin tuomioistuin asiassa C-357/09, Kadzoev, antaman tuomion 36–38 kohta).

14.5   Palautettavien henkilöiden uusi säilöönotto

Palauttamisdirektiivissä säädettyä säilöönoton enimmäisaikaa ei saa pidentää ottamalla palautettavat henkilöt uudelleen säilöön välittömästi heidän vapauduttua säilöönotosta.

Saman henkilön uusi säilöönotto myöhemmässä vaiheessa voi olla perusteltua ainoastaan, jos tapauksen erityispiirteet ovat muuttuneet merkittävästi (esim. kolmannen maan antamat asiakirjat tai tilanteen parantuminen alkuperämaassa, jolloin turvallinen paluu on mahdollista) ja jos tämä muutos johtaa siihen, että maastapoistamisen toteuttamiseen on ”kohtuullinen mahdollisuus” palauttamisdirektiivin 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja jos kaikki muut 15 artiklassa säädetyt säilöönoton määräämisen ehdot täyttyvät.

14.6   Lievempien keinojen käyttäminen säilöönoton päättämisen jälkeen

Lievempiä keinoja, kuten säännöllinen ilmoittautuminen viranomaisille, riittävän rahavakuuden tallettaminen, asiakirjojen luovuttaminen tai velvollisuus pysytellä tietyssä paikassa, voidaan määrätä niin kauan ja siinä laajuudessa kuin niiden voidaan katsoa olevan ”
  välttämätön toimi
  ” palauttamisen täytäntöönpanemiseksi. Vaikka lievempien keinojen soveltamiselle ei ole mitään ehdotonta enimmäiskestoa, tällaisten toimenpiteiden laajuuden ja keston oikeasuhteisuutta on arvioitava perusteellisesti.

Jos lievemmät keinot ovat luonteeltaan ja intensiteetiltään samankaltaisia tai vastaavia kuin vapaudenmenetys (esim. määräys rajoittamattomasta velvollisuudesta pysytellä tietyssä paikassa ilman mahdollisuutta lähteä sieltä pois), niitä on pidettävä säilöönoton tosiasiallisena jatkumisena, ja tällöin sovelletaan palauttamisdirektiivin 15 artiklan 5 ja 6 kohdan aikarajoja.

15.   SÄILÖÖNOTON EDELLYTYKSET

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 16 artikla

| 1. | Säilöönotto tapahtuu yleensä erityisissä säilöönottolaitoksissa. Jos jäsenvaltio ei voi järjestää säilöönotetun henkilön majoitusta erityisessä säilöönottolaitoksessa, vaan joutuu turvautumaan vankilamajoitukseen, säilöönotetut kolmannen maan kansalaiset on pidettävä erillään vangeista. |
| --- | --- |

1.

Säilöönotto tapahtuu yleensä erityisissä säilöönottolaitoksissa. Jos jäsenvaltio ei voi järjestää säilöönotetun henkilön majoitusta erityisessä säilöönottolaitoksessa, vaan joutuu turvautumaan vankilamajoitukseen, säilöönotetut kolmannen maan kansalaiset on pidettävä erillään vangeista.

| 2. | Säilöönotetuille kolmannen maan kansalaisille on pyynnöstä annettava asianmukaisen ajan kuluessa mahdollisuus ottaa yhteys oikeudellisiin edustajiin, perheenjäseniin ja toimivaltaisiin konsuliviranomaisiin. |
| --- | --- |

2.

Säilöönotetuille kolmannen maan kansalaisille on pyynnöstä annettava asianmukaisen ajan kuluessa mahdollisuus ottaa yhteys oikeudellisiin edustajiin, perheenjäseniin ja toimivaltaisiin konsuliviranomaisiin.

| 3. | Erityisesti on kiinnitettävä huomiota haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden asemaan. Kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa on annettava. |
| --- | --- |

3.

Erityisesti on kiinnitettävä huomiota haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden asemaan. Kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa on annettava.

| 4. | Asiaan liittyvillä ja toimivaltaisilla kansallisilla, kansainvälisillä ja valtioista riippumattomilla järjestöillä ja elimillä on oltava mahdollisuus vierailla 1 kohdassa tarkoitetuissa säilöönottolaitoksissa, jos niitä käytetään kolmansien maiden kansalaisten säilöönottoon tämän luvun mukaisesti. Tällaiset vierailut saattavat edellyttää viranomaisen lupaa. |
| --- | --- |

4.

Asiaan liittyvillä ja toimivaltaisilla kansallisilla, kansainvälisillä ja valtioista riippumattomilla järjestöillä ja elimillä on oltava mahdollisuus vierailla 1 kohdassa tarkoitetuissa säilöönottolaitoksissa, jos niitä käytetään kolmansien maiden kansalaisten säilöönottoon tämän luvun mukaisesti. Tällaiset vierailut saattavat edellyttää viranomaisen lupaa.

| 5. | Säilöönotetuille kolmansien maiden kansalaisille on järjestelmällisesti annettava tietoja kyseisen laitoksen säännöistä ja heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Tällä tarkoitetaan myös tietoja heidän kansallisen lainsäädännön mukaisesta oikeudestaan ottaa yhteyttä 4 kohdassa tarkoitettuihin järjestöihin ja elimiin. |
| --- | --- |

5.

Säilöönotetuille kolmansien maiden kansalaisille on järjestelmällisesti annettava tietoja kyseisen laitoksen säännöistä ja heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Tällä tarkoitetaan myös tietoja heidän kansallisen lainsäädännön mukaisesta oikeudestaan ottaa yhteyttä 4 kohdassa tarkoitettuihin järjestöihin ja elimiin.

15.1   Poliisin aluksi suorittama säilöönotto

Poliisin suorittama ensimmäinen pidätys (kiinniotto) henkilöllisyyden selvittämistä varten kuuluu kansallisen lainsäädännön piiriin. Tätä korostetaan nimenomaisesti palauttamisdirektiivin johdanto-osan 17 kappaleessa:”Säilöönotto olisi yleensä toteutettava erityisissä säilöönottolaitoksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta lainvalvontaviranomaisten suorittamaa kiinniottoa, josta säädetään kansallisessa lainsäädännössä.” Tällä selvennetään, että alkuvaiheessa voidaan soveltaa edelleen kansallista lainsäädäntöä. Vaikka oikeudellista velvoitetta ei ole, jäsenvaltioita kehotetaan varmistamaan jo tässä vaiheessa, että kolmansien maiden kansalaiset pidetään erillään tavallisista vangeista.

Säilöönoton alkuvaiheen kesto, jonka aikana poliisi voi ottaa epäillyt laittomat maahanmuuttajat säilöön: Lyhyt mutta kohtuullinen aika tarkastetun henkilön henkilöllisyyden selvittämiseksi ja sellaisten tietojen tutkimiseksi, joiden avulla voidaan määrittää, onko kyseinen henkilö laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen. Ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-329/11, Achughbabian, antama tuomio (31 kohta): ”Tältä osin on katsottava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava toki lyhyt mutta kohtuullinen aika tarkastetun henkilön henkilöllisyyden selvittämiseksi ja sellaisten tietojen hakemiseksi, joiden avulla voidaan määrittää, onko kyseinen henkilö laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen. Henkilön nimen ja kansalaisuuden määrittäminen voi osoittautua vaikeaksi, jos asianomainen henkilö ei ole yhteistyöhaluinen. Sen tarkistaminen, oleskeleeko henkilö maassa laittomasti, voi myös osoittautua monimutkaiseksi, erityisesti, jos asianomainen vetoaa turvapaikanhakijan asemaan tai pakolaisasemaan. Toimivaltaisten viranomaisten on näin ollen välttääkseen sen, että direktiivin 2008/115 edellisessä kohdassa mainitun tavoitteen toteutumista haitattaisiin, toimittava huolellisesti ja otettava viipymättä kantaa siihen, onko asianomaisen henkilön oleskelu laillista.” Vaikka ei ole yksityiskohtaista sitovaa aikataulua, komissio kannustaa jäsenvaltioita varmistamaan, että siirto laittomiin maahanmuuttajiin erikoistuneeseen säilöönottolaitokseen tehdään normaalisti 48 tunnin kuluessa kiinniotosta (syrjäisillä alueilla voidaan poikkeuksellisesti hyväksyä pidemmät ajanjaksot).

15.2   Erityisten säilöönottolaitosten pääsääntöinen käyttö

Erityisten säilöönottolaitosten käyttö on yleissääntö: Palautettavat henkilöt eivät ole rikollisia, ja he ansaitsevat erilaisen kohtelun kuin tavalliset vangit. Palauttamisdirektiivissä pidetään tästä syystä yleissääntönä erityisten laitosten käyttöä. Jäsenvaltioiden on otettava laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset säilöön maastapoistamista varten erityisiin säilöönottolaitoksiin eikä tavallisiin vankiloihin. Tämä merkitsee, että jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että erityisissä säilöönottolaitoksissa on riittävästi vapaita paikkoja ja että säilöönottokapasiteetti vastaa todellista tarvetta, ja huolehtia, että säilöönoton aineelliset olosuhteet ovat riittävät.

Poikkeukset yleissääntöön: Palauttamisdirektiivin 16 artiklan 1 kohdan poikkeusta, jonka perusteella jäsenvaltiot voivat järjestää säilöönotetuille henkilöille ennen maastapoistamista majoitusta tavallisissa vankiloissa, on tulkittava rajoittavasti. Tämä on vahvistettu nimenomaisesti yhdistettyjä asioita C-473/13, Bero, ja C-514/13, Bouzalmate, koskevassa unionin tuomioistuimen tuomiossa (78) (25 kohta): ”Säännöksen [16 artiklan 1 kohdan] toisessa virkkeessä säädetään lähtökohdan poikkeuksesta, jota sellaisena on tulkittava suppeasti (ks. vastaavasti tuomio Kamberaj, C-571/10, EU:C:2012:233, 86 kohta).” Perusoikeudet on pyrittävä ottamaan huomioon, kun tällaista poikkeusta sovelletaan. On otettava asianmukaisesti huomioon eri tekijät, kuten tilanahtaus, toistuvien siirtojen ja palautettavan hyvinvoinnille aiheutuvien haitallisten vaikutusten välttämisen tarve, erityisesti kun on kyse haavoittuvassa asemassa olevista henkilöistä.

Säilöönotettujen määrän ennakoimaton nousu: Palauttamisdirektiivin 16 artiklan 1 kohdan poikkeusta voidaan soveltaa, kun säilöönotettujen määrä nousee voimakkaasti laittoman maahanmuuton määrän odottamattoman vaihtelun vuoksi (mutta vielä ei olla ”hätätilanteessa”, jota nimenomaisesti säännellään palauttamisdirektiivin 18 artiklassa) ja tämä aiheuttaa ongelmia säilöönotettujen sijoittamisessa erityisiin laitoksiin jäsenvaltiossa, jolla on muutoin kohtuullinen/riittävä määrä erityislaitoksia.

Aggressiiviset säilöönotetut: Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltioiden on suojeltava säilöönotossa olevia palautettavia henkilöitä muiden säilöönotettujen aggressiiviselta tai sopimattomalta käytökseltä. Jäsenvaltioita kehotetaan etsimään käytännön keinoja, joilla tällaiseen haasteeseen voidaan erityislaitoksissa vastata ilman, että turvaudutaan vankiloihin. Mahdollisia ratkaisuja voisivat olla säilöönottokeskusten tiettyjen osien/siipien varaaminen aggressiivisille henkilöille tai tähän ryhmään kuuluville henkilöille tarkoitetut erityiset säilöönottokeskukset.

Erityisten säilöönottolaitosten puuttuminen jäsenvaltion tietyllä alueella: Erityisten säilöönottolaitosten puuttumista tietyllä jäsenvaltion alueella, vaikka niitä on sen muilla alueilla, ei voida sinänsä käyttää perusteena oleskelulle tavallisessa vankilassa. Tämä on vahvistettu nimenomaisesti yhdistettyjä asioita C-473/13, Bero, ja C-514/13, Bouzalmate, koskevassa unionin tuomioistuimen tuomiossa (32 kohta): ”direktiivin 2008/115/EY 16 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio on lähtökohtaisesti velvollinen ottamaan laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset maastapoistamista varten säilöön tämän valtion erityiseen säilöönottolaitokseen silloinkin, kun kyseisellä jäsenvaltiolla on liittovaltiorakenne eikä osavaltiolla, joka kansallisen oikeuden nojalla on toimivaltainen päättämään tällaisesta säilöönotosta ja toteuttamaan sen, ole tällaista säilöönottolaitosta.”

Lyhytkestoinen säilöönotto: Se, että säilöönotto kestää todennäköisesti vain lyhyen aikaa (esim. seitsemän päivää tai vähemmän), ei ole perusteltu syy käyttää vankilamajoitusta.

Säilöönotto suljetussa sairaanhoidossa/mielisairaanhoidossa: Maastapoistamista edeltävä säilöönotto suljetuissa sairaaloissa/mielisairaaloissa tai yhdessä lääketieteellisistä syistä säilöönotettujen henkilöiden kanssa ei ole palauttamisdirektiivin 16 artiklan 1 kohdan tarkoitus ja olisi ristiriidassa sen tehokkuusperiaatteen kanssa, ellei säilöönotto erikoistuneessa tai tarkoitukseen sovitetussa laitoksessa tai siirto sinne ole välttämätön henkilön terveydentilan vuoksi, jotta hänelle voidaan erikoissairaanhoidossa varmistaa riittävä ja jatkuva valvonta, apu ja hoito ja siten välttää hänen terveydentilansa heikkeneminen.

15.3   Erottaminen tavallisista vangeista

Velvoite pitää palautettavat henkilöt ja vangit erillään on ehdoton: Palauttamisdirektiivissä säädetään velvoitteesta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset pidetään aina erillään tavallisista vangeista, kun jäsenvaltio ei voi poikkeuksellisesti tarjota heille majoitusta erityisissä säilöönottolaitoksissa.

Entiset vangit, jotka palautetaan myöhemmin: Kun vankeusrangaistus on päättynyt ja henkilö olisi pitänyt tavallisesti vapauttaa, aletaan soveltaa maastapoistamista edeltävää säilöönottoa koskevia sääntöjä mukaan lukien palauttamisdirektiivin 16 artiklan 1 kohdassa säädetty velvoite säilöönotosta erikoistuneissa laitoksissa. Jos valmistelut maastapoistamista varten ja mahdollisesti myös maastapoistaminen toteutetaan vankeustuomion aikana, vankilamajoitusta voidaan jatkaa, koska se on osa aikaisemmin tehdystä rikoksesta annettua tuomiota. Jäsenvaltioita kehotetaan aloittamaan maastapoistamisen edellyttämä henkilöllisyyden selvittämisprosessi hyvissä ajoin henkilön vielä suorittaessa vankeusrangaistustaan vankilassa, jotta voidaan varmistaa, että kolmannen maan kansalainen voidaan onnistuneesti palauttaa viimeistään silloin, kun hän vapautuu vakilasta.

Aggressiiviset säilöönotetut: Palautettavien aggressiivinen tai sopimaton käytös ei oikeuta pitämään näitä henkilöitä tavallisten vankien kanssa, ellei aggressiivista tekoa katsota rikokseksi ja siihen liittyvän vankeusrangaistuksen on määrännyt tuomioistuin.

Käsite ”tavalliset vangit” kattaa tuomitut vangit ja tutkintavangit: Tämä vahvistetaan Euroopan neuvoston ministerikomitean hyväksymien palauttamista koskevien 20 suuntaviivan (Twenty Guidelines on Forced Return) suuntaviivassa 10 olevassa 4 kohdassa, jossa nimenomaisesti korostetaan, että henkilöitä, jotka otetaan säilöön ennen kuin heidät poistetaan alueelta, ei saisi pitää yhdessä tavallisten vankien, tuomittujen tai tutkintavankeudessa olevien kanssa. Säilöönotetut on siten erotettava myös tutkintavangeista.

Palautettavan henkilön kanssa tehty sopimus säilöönotosta vankien kanssa ei ole mahdollinen: Unionin tuomioistuin on nimenomaisesti vahvistanut asiassa C-474/13, Pham, antamassaan tuomiossa (79) (21 ja 22 kohta) seuraavaa: ”Tältä osin direktiivin 16 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädetty velvollisuus pitää laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset erillään vangeista on enemmän kuin pelkkä erityinen tapa toteuttaa kolmansien maiden kansalaisten säilöönotto vankiloissa ja siinä on kyse säilöönoton aineellisesta edellytyksestä, jota ilman säilöönotto ei lähtökohtaisesti olisi direktiivin mukainen. Tässä asiayhteydessä jäsenvaltio ei voi ottaa huomioon asianomaisen kolmannen maan kansalaisen tahtoa.”

15.4   Säilöönoton aineelliset olosuhteet

Palauttamisdirektiivi – 16 artikla; Euroopan neuvoston palauttamista koskeva suuntaviiva nro 10 (”maastapoistamista edeltävän säilöönoton edellytykset”); maahanmuuttajien säilöönottoa koskevat kidutuksen vastaisen komitean normit ja tietosivu; Euroopan neuvoston vuoden 2006 vankilasäännöt

Palauttamisdirektiivissä itsessään säädetään useista konkreettisista suojakeinoista. Jäsenvaltioiden on

| — | tarjottava kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa |
| --- | --- |

—

tarjottava kiireellistä terveydenhoitoa ja välttämätöntä sairaanhoitoa

| — | kiinnitettävä huomiota haavoittuvassa asemassa oleviin henkilöihin, mikä tarkoittaa yleisemmin myös, että otetaan asianmukaisesti huomioon tietyt tekijät, kuten henkilön ikä, vammaisuus ja terveydentila (ml. mielenterveys) |
| --- | --- |

—

kiinnitettävä huomiota haavoittuvassa asemassa oleviin henkilöihin, mikä tarkoittaa yleisemmin myös, että otetaan asianmukaisesti huomioon tietyt tekijät, kuten henkilön ikä, vammaisuus ja terveydentila (ml. mielenterveys)

| — | tarjottava säilöönotetuille tietoja laitoksen säännöistä ja heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan (on suositeltavaa, että nämä tiedot annetaan mahdollisimman pian ja viimeistään 24 tunnin kuluttua saapumisesta) |
| --- | --- |

—

tarjottava säilöönotetuille tietoja laitoksen säännöistä ja heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan (on suositeltavaa, että nämä tiedot annetaan mahdollisimman pian ja viimeistään 24 tunnin kuluttua saapumisesta)

| — | annettava säilöönotetuille mahdollisuus ottaa yhteys laillisiin edustajiinsa, perheenjäseniinsä ja konsuliviranomaisiin |
| --- | --- |

—

annettava säilöönotetuille mahdollisuus ottaa yhteys laillisiin edustajiinsa, perheenjäseniinsä ja konsuliviranomaisiin

| — | annettava toimivaltaisille kansallisille, kansainvälisille ja valtiosta riippumattomille järjestöille ja elimille mahdollisuus vierailla säilöönottolaitoksissa. Tämä oikeus on myönnettävä suoraan asianomaisille elimille riippumatta siitä, pyytääkö säilöönotettu sitä. |
| --- | --- |

—

annettava toimivaltaisille kansallisille, kansainvälisille ja valtiosta riippumattomille järjestöille ja elimille mahdollisuus vierailla säilöönottolaitoksissa. Tämä oikeus on myönnettävä suoraan asianomaisille elimille riippumatta siitä, pyytääkö säilöönotettu sitä.

Kun on kyse asioista, joita ei nimenomaisesti säännellä palauttamisdirektiivissä, jäsenvaltioiden on noudatettava Euroopan neuvoston asianmukaisia normeja, erityisesti kidutuksen vastaisen komitean normeja: Palauttamisdirektiivissä ei säännellä tiettyjä säilöönoton aikaisia aineellisia olosuhteita, kuten huoneen kokoa, pääsyä saniteettitiloihin ja ulkoilmaan ja ravinnon saantia. Sen johdanto-osan 17 kappaleessa kuitenkin vahvistetaan, että säilöönotettuja olisi kohdeltava inhimillisellä ja ihmisarvoisella tavalla heidän perusoikeuksiaan kunnioittaen ja kansainvälistä oikeutta noudattaen. Aina kun jäsenvaltiot päättävät maastapoistoon liittyvästä säilöönotosta, tämä on tehtävä perusoikeuskirjan 4 artiklan, jossa kielletään epäinhimillinen tai halventava kohtelu, mukaisissa olosuhteissa. Tämän jäsenvaltioita sitovan velvoitteen käytännön vaikutukset on esitetty tarkemmin erityisesti seuraavissa asiakirjoissa:

| 1) | Euroopan neuvoston palauttamista koskeva suuntaviiva nro 10 (maastapoistamista edeltävän säilöönoton edellytykset) |
| --- | --- |

1)

Euroopan neuvoston palauttamista koskeva suuntaviiva nro 10 (maastapoistamista edeltävän säilöönoton edellytykset)

| 2) | Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean vahvistamat kidutuksen torjunnan normit (kidutuksen vastaisen komitean normit, asiakirja CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013; kidutuksen vastaisen komitean tietosivu maahanmuuttajien säilöönotosta, asiakirja CPT/Inf(2017)3), jossa käsitellään erityisesti säilöönotettujen laittomien maahanmuuttajien erityistarpeita ja asemaa |
| --- | --- |

2)

Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean vahvistamat kidutuksen torjunnan normit (kidutuksen vastaisen komitean normit, asiakirja CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013; kidutuksen vastaisen komitean tietosivu maahanmuuttajien säilöönotosta, asiakirja CPT/Inf(2017)3), jossa käsitellään erityisesti säilöönotettujen laittomien maahanmuuttajien erityistarpeita ja asemaa

| 3) | Euroopan neuvoston vuoden 2006 vankilasäännöt (ministerikomitean jäsenvaltioille antama suositus Rec(2006)2) vähimmäisvaatimuksiksi kaikkiin kysymyksiin, joita ei käsitellä edellä mainituissa normeissa |
| --- | --- |

3)

Euroopan neuvoston vuoden 2006 vankilasäännöt (ministerikomitean jäsenvaltioille antama suositus Rec(2006)2) vähimmäisvaatimuksiksi kaikkiin kysymyksiin, joita ei käsitellä edellä mainituissa normeissa

| 4) | YK:n hyväksymät vankien kohtelua koskevat vähimmäisnormit (jotka talous- ja sosiaalineuvosto hyväksyi 31. heinäkuuta 1957 annetussa päätöslauselmassa 663 C (XXIV) ja 13. toukokuuta 1977 annetussa päätöslauselmassa 2076 (LXII). |
| --- | --- |

4)

YK:n hyväksymät vankien kohtelua koskevat vähimmäisnormit (jotka talous- ja sosiaalineuvosto hyväksyi 31. heinäkuuta 1957 annetussa päätöslauselmassa 663 C (XXIV) ja 13. toukokuuta 1977 annetussa päätöslauselmassa 2076 (LXII).

Näissä normeissa on kuvattu yleisesti tunnustetut säilöönottoon liittyvät velvoitteet. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava niitä säilöönottotoimissa ehdottomana vähimmäisvaatimuksena, jotta Euroopan ihmisoikeussopimuksen velvoitteiden ja perusoikeuskirjasta johtuvien velvoitteiden täyttyminen varmistetaan EU:n lainsäädännön soveltamisessa.

Euroopan neuvoston suuntaviiva nro 10 – Maastapoistamista edeltävän säilöönoton edellytykset

| 1. | Henkilöt, jotka on otettu ennen maastapoistamista säilöön, olisi normaalisti majoitettava mahdollisimman pian tähän tarkoitukseen erityisesti varattuihin laitoksiin, joissa heille voidaan tarjota aineelliset olosuhteet ja heidän oikeudellista asemaansa vastaavat olot ja joiden henkilöstöllä on tarvittava pätevyys. |
| --- | --- |

1.

Henkilöt, jotka on otettu ennen maastapoistamista säilöön, olisi normaalisti majoitettava mahdollisimman pian tähän tarkoitukseen erityisesti varattuihin laitoksiin, joissa heille voidaan tarjota aineelliset olosuhteet ja heidän oikeudellista asemaansa vastaavat olot ja joiden henkilöstöllä on tarvittava pätevyys.

| 2. | Näissä laitoksissa olisi tarjottava majoitustilat, jotka on asianmukaisesti kalustettu, puhtaat ja hyvässä kunnossa ja joissa on riittävästi asuintilaa niissä olevalle henkilömäärälle. Lisäksi tilojen suunnittelussa ja rakenteessa olisi huolehdittava, että mahdollisuuksien mukaan vältetään vankilamainen vaikutelma. Järjestettyyn toimintaan tulisi sisältyä ulkoilua, pääsy oleskelutiloihin ja radion/tv:n sekä sanomalehtien/aikakauslehtien käyttömahdollisuus sekä muu asiaankuuluva virkistystoiminta. |
| --- | --- |

2.

Näissä laitoksissa olisi tarjottava majoitustilat, jotka on asianmukaisesti kalustettu, puhtaat ja hyvässä kunnossa ja joissa on riittävästi asuintilaa niissä olevalle henkilömäärälle. Lisäksi tilojen suunnittelussa ja rakenteessa olisi huolehdittava, että mahdollisuuksien mukaan vältetään vankilamainen vaikutelma. Järjestettyyn toimintaan tulisi sisältyä ulkoilua, pääsy oleskelutiloihin ja radion/tv:n sekä sanomalehtien/aikakauslehtien käyttömahdollisuus sekä muu asiaankuuluva virkistystoiminta.

| 3. | Näiden laitosten henkilöstö tulisi valita huolellisesti ja heidän olisi saatava asianmukaista koulutusta. Jäsenvaltioita kannustetaan antamaan henkilöstölle mahdollisuuksien mukaan koulutusta, joka antaa heille vuorovaikutustaitoja ja myös tutustuttaa heitä säilöönotettujen eri kulttuureihin. Olisi suotavaa, että osalla henkilöstöä on tarvittava kielitaito ja että he pystyvät tunnistamaan säilöönotettujen mahdolliset stressireaktioiden oireet ja ryhtymään tarvittaviin toimiin. Henkilöstöllä pitäisi olla mahdollisuus hyödyntää ulkopuolista, erityisesti lääketieteellistä ja sosiaalista tukea. |
| --- | --- |

3.

Näiden laitosten henkilöstö tulisi valita huolellisesti ja heidän olisi saatava asianmukaista koulutusta. Jäsenvaltioita kannustetaan antamaan henkilöstölle mahdollisuuksien mukaan koulutusta, joka antaa heille vuorovaikutustaitoja ja myös tutustuttaa heitä säilöönotettujen eri kulttuureihin. Olisi suotavaa, että osalla henkilöstöä on tarvittava kielitaito ja että he pystyvät tunnistamaan säilöönotettujen mahdolliset stressireaktioiden oireet ja ryhtymään tarvittaviin toimiin. Henkilöstöllä pitäisi olla mahdollisuus hyödyntää ulkopuolista, erityisesti lääketieteellistä ja sosiaalista tukea.

| 4. | Henkilöitä, jotka otetaan säilöön ennen kuin heidät poistetaan alueelta, ei saisi yleensä pitää yhdessä tavallisten vankien, tuomittujen tai tutkintavankeudessa olevien kanssa. Miehet ja naiset olisi erotettava halutessaan vastakkaista sukupuolta olevista henkilöistä; perheen yhtenäisyyden periaatetta tulisi kuitenkin noudattaa, ja perheet olisi majoitettava sen mukaisesti. |
| --- | --- |

4.

Henkilöitä, jotka otetaan säilöön ennen kuin heidät poistetaan alueelta, ei saisi yleensä pitää yhdessä tavallisten vankien, tuomittujen tai tutkintavankeudessa olevien kanssa. Miehet ja naiset olisi erotettava halutessaan vastakkaista sukupuolta olevista henkilöistä; perheen yhtenäisyyden periaatetta tulisi kuitenkin noudattaa, ja perheet olisi majoitettava sen mukaisesti.

| 5. | Kansallisten viranomaisten olisi varmistettava, että näihin yksiköihin säilöönotetut henkilöt voivat olla yhteydessä lakimiehiin, lääkäreihin, kansalaisjärjestöihin, perheenjäseniinsä ja YK:n pakolaisjärjestöön ja että he pystyvät kommunikoimaan ulkomaailman kanssa, asiaa koskevien kansallisten määräysten mukaisesti. Näiden laitosten toimintaa olisi valvottava säännöllisesti, myös tunnustettujen riippumattomien valvojien avulla. |
| --- | --- |

5.

Kansallisten viranomaisten olisi varmistettava, että näihin yksiköihin säilöönotetut henkilöt voivat olla yhteydessä lakimiehiin, lääkäreihin, kansalaisjärjestöihin, perheenjäseniinsä ja YK:n pakolaisjärjestöön ja että he pystyvät kommunikoimaan ulkomaailman kanssa, asiaa koskevien kansallisten määräysten mukaisesti. Näiden laitosten toimintaa olisi valvottava säännöllisesti, myös tunnustettujen riippumattomien valvojien avulla.

| 6. | Säilöönotetuilla on oikeus tehdä valituksia väitetystä pahoinpitelystä tai silloin, jos heitä ei ole suojeltu toisten säilöönotettujen väkivallalta. Valituksen tekijöitä ja todistajia on suojattava kaikelta pahoinpitelyltä tai uhkailulta, jota valitukset tai niiden tueksi esitetyt todisteet voivat aiheuttaa. |
| --- | --- |

6.

Säilöönotetuilla on oikeus tehdä valituksia väitetystä pahoinpitelystä tai silloin, jos heitä ei ole suojeltu toisten säilöönotettujen väkivallalta. Valituksen tekijöitä ja todistajia on suojattava kaikelta pahoinpitelyltä tai uhkailulta, jota valitukset tai niiden tueksi esitetyt todisteet voivat aiheuttaa.

| 7. | Säilöönotetuille olisi järjestelmällisesti tiedotettava laitoksessa sovellettavista säännöistä ja heihin sovellettavasta menettelystä sekä heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Näiden tietojen on oltava saatavilla säilöönotettujen yleisimmin käyttämillä kielillä, ja tarvittaessa on pyydettävä tulkin apua. Säilöönotetuille olisi tiedotettava heidän oikeudestaan ottaa yhteyttä vapaasti valitsemaansa asianajajaan, maansa toimivaltaiseen diplomaattiseen edustustoon, kansainvälisiin järjestöihin, kuten YK:n pakolaisjärjestöön ja Kansainväliseen siirtolaisjärjestöön (IOM) sekä kansalaisjärjestöihin. Tähän olisi tarjottava apua. |
| --- | --- |

7.

Säilöönotetuille olisi järjestelmällisesti tiedotettava laitoksessa sovellettavista säännöistä ja heihin sovellettavasta menettelystä sekä heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Näiden tietojen on oltava saatavilla säilöönotettujen yleisimmin käyttämillä kielillä, ja tarvittaessa on pyydettävä tulkin apua. Säilöönotetuille olisi tiedotettava heidän oikeudestaan ottaa yhteyttä vapaasti valitsemaansa asianajajaan, maansa toimivaltaiseen diplomaattiseen edustustoon, kansainvälisiin järjestöihin, kuten YK:n pakolaisjärjestöön ja Kansainväliseen siirtolaisjärjestöön (IOM) sekä kansalaisjärjestöihin. Tähän olisi tarjottava apua.

Kidutuksen vastaisen komitean normit maahanmuuttajien säilöönottoon – otteita

| 29. | (säilöönottoyksiköt). [...] Näissä laitoksissa olisi tarjottava asianmukaisesti kalustetut, puhtaat ja hyvässä kunnossa olevat majoitustilat, joissa on henkilöiden määrään suhteutettuna riittävästi asuintilaa. Tilojen suunnittelussa ja rakenteessa olisi huolehdittava, että mahdollisuuksien mukaan vältetään vankilamainen vaikutelma. Järjestettyyn toimintaan tulisi sisältyä ulkoilua, pääsy oleskelutiloihin ja radion/tv:n sekä sanomalehtien/aikakauslehtien käyttömahdollisuus sekä muu asiaankuuluva virkistystoiminta (esim. lautapelejä tai pöytätennis). Mitä pidempään henkilöitä pidetään säilössä, sitä kehittyneempää heille tarjottavan toiminnan olisi oltava.


  Säilöönotettujen maahanmuuttajien laitosten henkilöstöllä on erityisen raskas tehtävä. Ensinnäkin kielimuuri aiheuttaa väistämättä kommunikointiongelmia. Toiseksi monet säilöönotetut henkilöt pitävät vaikeana hyväksyä sitä, että he ovat menettäneet vapautensa, vaikka heitä ei epäillä mistään rikoksesta. Kolmanneksi eri kansalaisuutta tai etnisiä ryhmiä edustavien säilöönotettujen välillä saattaa olla jännitteitä. Tästä syystä kidutuksen vastainen komitea pitää ensiarvoisen tärkeänä sitä, että näiden laitosten valvontahenkilöstö valitaan huolella ja he saavat asianmukaista koulutusta. Hyvien vuorovaikutustaitojen lisäksi henkilöstön pitäisi olla perehtynyt säilöönotettujen erilaisiin kulttuureihin ja ainakin osalla olisi oltava tarvittava kielitaito. Heitä pitäisi myös kouluttaa tunnistamaan säilöönotettujen mahdolliset (traumaperäiset tai sosiokulttuuristen muutosten aiheuttamat) stressireaktioiden oireet ja ryhtymään tarvittaviin toimiin. |
| --- | --- |

29.

(säilöönottoyksiköt). [...] Näissä laitoksissa olisi tarjottava asianmukaisesti kalustetut, puhtaat ja hyvässä kunnossa olevat majoitustilat, joissa on henkilöiden määrään suhteutettuna riittävästi asuintilaa. Tilojen suunnittelussa ja rakenteessa olisi huolehdittava, että mahdollisuuksien mukaan vältetään vankilamainen vaikutelma. Järjestettyyn toimintaan tulisi sisältyä ulkoilua, pääsy oleskelutiloihin ja radion/tv:n sekä sanomalehtien/aikakauslehtien käyttömahdollisuus sekä muu asiaankuuluva virkistystoiminta (esim. lautapelejä tai pöytätennis). Mitä pidempään henkilöitä pidetään säilössä, sitä kehittyneempää heille tarjottavan toiminnan olisi oltava.

Säilöönotettujen maahanmuuttajien laitosten henkilöstöllä on erityisen raskas tehtävä. Ensinnäkin kielimuuri aiheuttaa väistämättä kommunikointiongelmia. Toiseksi monet säilöönotetut henkilöt pitävät vaikeana hyväksyä sitä, että he ovat menettäneet vapautensa, vaikka heitä ei epäillä mistään rikoksesta. Kolmanneksi eri kansalaisuutta tai etnisiä ryhmiä edustavien säilöönotettujen välillä saattaa olla jännitteitä. Tästä syystä kidutuksen vastainen komitea pitää ensiarvoisen tärkeänä sitä, että näiden laitosten valvontahenkilöstö valitaan huolella ja he saavat asianmukaista koulutusta. Hyvien vuorovaikutustaitojen lisäksi henkilöstön pitäisi olla perehtynyt säilöönotettujen erilaisiin kulttuureihin ja ainakin osalla olisi oltava tarvittava kielitaito. Heitä pitäisi myös kouluttaa tunnistamaan säilöönotettujen mahdolliset (traumaperäiset tai sosiokulttuuristen muutosten aiheuttamat) stressireaktioiden oireet ja ryhtymään tarvittaviin toimiin.

| 79. | Laittomien maahanmuuttajien säilöönotto-olosuhteissa olisi otettava huomioon heidän vapauden menetyksensä luonne ja näin ollen asetettava vain vähäisiä rajoituksia ja varmistettava monipuolinen toiminta. Säilöönotetuilla laittomilla maahanmuuttajilla pitäisi olla esimerkiksi kaikki mahdollisuudet pysyä aidossa yhteydessä ulkomaailmaan (mihin sisältyy runsaasti tilaisuuksia käyttää puhelinta ja vastaanottaa vierailijoita), ja heidän vapaata liikkuvuuttaan säilöönottolaitoksessa tulisi rajoittaa mahdollisimman vähän. Vaikka vankiloiden olot täyttäisivät nämä vaatimukset – ja näin ei suinkaan aina ole – kidutuksen vastainen komitea pitää laittomien maahanmuuttajien säilöönottoa vankilaympäristössä edellä mainituista syistä lähtökohtaisesti epäasianmukaisena. |
| --- | --- |

79.

Laittomien maahanmuuttajien säilöönotto-olosuhteissa olisi otettava huomioon heidän vapauden menetyksensä luonne ja näin ollen asetettava vain vähäisiä rajoituksia ja varmistettava monipuolinen toiminta. Säilöönotetuilla laittomilla maahanmuuttajilla pitäisi olla esimerkiksi kaikki mahdollisuudet pysyä aidossa yhteydessä ulkomaailmaan (mihin sisältyy runsaasti tilaisuuksia käyttää puhelinta ja vastaanottaa vierailijoita), ja heidän vapaata liikkuvuuttaan säilöönottolaitoksessa tulisi rajoittaa mahdollisimman vähän. Vaikka vankiloiden olot täyttäisivät nämä vaatimukset – ja näin ei suinkaan aina ole – kidutuksen vastainen komitea pitää laittomien maahanmuuttajien säilöönottoa vankilaympäristössä edellä mainituista syistä lähtökohtaisesti epäasianmukaisena.

| 82. | Oikeuteen käyttää asianajajaa tulisi sisältyä oikeus keskustella asianajajan kanssa yksityisesti ja saada oikeudellista neuvontaa kysymyksissä, jotka liittyvät oleskeluun, säilöönottoon ja karkotukseen. Tämä merkitsee, että jos laittomat maahanmuuttajat eivät pysty palkkaamaan ja maksamaan asianajajaa itse, heidän olisi saatava oikeusapua.


  Lisäksi lääkärin tai pätevän sairaanhoitajan, joka raportoi lääkärille, olisi viipymättä tutkittava kaikki vastasaapuneet säilöön otettavat henkilöt. Oikeuteen saada lääkärinpalveluja tulisi sisältyä – jos laiton maahanmuuttaja näin haluaa – oikeus käydä valitsemansa lääkärin tarkastuksessa; säilöönotetun voidaan kuitenkin odottaa vastaavan tällaisen tutkimuksen kustannuksista.


  Sukulaiselle tai säilöönotetun henkilön valitsemalle kolmannelle osapuolelle ilmoittaminen säilöönottotoimesta helpottuu huomattavasti, jos laittomat maahanmuuttajat saavat pitää matkapuhelimensa vapaudenmenetyksen aikana tai ainakin käyttää niitä. |
| --- | --- |

82.

Oikeuteen käyttää asianajajaa tulisi sisältyä oikeus keskustella asianajajan kanssa yksityisesti ja saada oikeudellista neuvontaa kysymyksissä, jotka liittyvät oleskeluun, säilöönottoon ja karkotukseen. Tämä merkitsee, että jos laittomat maahanmuuttajat eivät pysty palkkaamaan ja maksamaan asianajajaa itse, heidän olisi saatava oikeusapua.

Lisäksi lääkärin tai pätevän sairaanhoitajan, joka raportoi lääkärille, olisi viipymättä tutkittava kaikki vastasaapuneet säilöön otettavat henkilöt. Oikeuteen saada lääkärinpalveluja tulisi sisältyä – jos laiton maahanmuuttaja näin haluaa – oikeus käydä valitsemansa lääkärin tarkastuksessa; säilöönotetun voidaan kuitenkin odottaa vastaavan tällaisen tutkimuksen kustannuksista.

Sukulaiselle tai säilöönotetun henkilön valitsemalle kolmannelle osapuolelle ilmoittaminen säilöönottotoimesta helpottuu huomattavasti, jos laittomat maahanmuuttajat saavat pitää matkapuhelimensa vapaudenmenetyksen aikana tai ainakin käyttää niitä.

| 90. | Laittomien maahanmuuttajien terveydentilan arviointi vapaudenmenetyksen aikana on olennainen tehtävä kunkin yksittäisen säilöönotetun ja kaikkien laittomien maahanmuuttajaryhmien suhteen. Aikaisemmat traumaattiset kokemukset voivat vaikuttaa kielteisesti laittomien maahanmuuttajien henkiseen ja fyysiseen terveyteen. Lisäksi tutun henkilökohtaisen ja kulttuuriympäristön menettäminen ja epävarmuus omasta tulevaisuudesta voivat johtaa mielenterveysongelmiin ja pahentaa olemassa olevia masennusoireita, ahdistuneisuutta ja traumaperäistä stressihäiriötä. |
| --- | --- |

90.

Laittomien maahanmuuttajien terveydentilan arviointi vapaudenmenetyksen aikana on olennainen tehtävä kunkin yksittäisen säilöönotetun ja kaikkien laittomien maahanmuuttajaryhmien suhteen. Aikaisemmat traumaattiset kokemukset voivat vaikuttaa kielteisesti laittomien maahanmuuttajien henkiseen ja fyysiseen terveyteen. Lisäksi tutun henkilökohtaisen ja kulttuuriympäristön menettäminen ja epävarmuus omasta tulevaisuudesta voivat johtaa mielenterveysongelmiin ja pahentaa olemassa olevia masennusoireita, ahdistuneisuutta ja traumaperäistä stressihäiriötä.

| 91. | Vähimmäisvaatimus on, että henkilö, jolla on tunnustettu sairaanhoitajan pätevyys, on läsnä päivittäin kaikissa laittomien maahanmuuttajien säilöönottolaitoksissa. Henkilön olisi erityisesti suoritettava uusien tulokkaiden alustava terveystarkastus (erityisesti tartuntataudit, kuten tuberkuloosi), vastaanotettava pyynnöt päästä lääkäriin, varmistettava henkilölle määrättyjen lääkkeiden saanti ja jakelu, pitää terveydentilaa koskevat asiakirjat kunnossa ja valvoa yleisiä hygieniavaatimuksia. |
| --- | --- |

91.

Vähimmäisvaatimus on, että henkilö, jolla on tunnustettu sairaanhoitajan pätevyys, on läsnä päivittäin kaikissa laittomien maahanmuuttajien säilöönottolaitoksissa. Henkilön olisi erityisesti suoritettava uusien tulokkaiden alustava terveystarkastus (erityisesti tartuntataudit, kuten tuberkuloosi), vastaanotettava pyynnöt päästä lääkäriin, varmistettava henkilölle määrättyjen lääkkeiden saanti ja jakelu, pitää terveydentilaa koskevat asiakirjat kunnossa ja valvoa yleisiä hygieniavaatimuksia.

Euroopan neuvoston vuoden 2006 vankilasäännöt – otteita

Majoitus

| 18.1 | Vangeille järjestettyjen asuintilojen ja erityisesti kaikkien makuutilojen on oltava ihmisarvoa ja mahdollisuuksien mukaan yksityisyyttä kunnioittavia sekä terveys- ja hygieniavaatimusten mukaisia. Asianmukaista huomiota on kiinnitettävä ilmasto-oloihin ja erityisesti lattiapinta-alaan, ilman kuutiomäärään, valaistukseen, lämmitykseen ja ilmanvaihtoon. |
| --- | --- |

18.1

| 18.2 | Kaikissa rakennuksissa, joissa vankien on asuttava, työskenneltävä tai kokoonnuttava:








  a. | on oltava riittävän suuret ikkunat, jotta vankien on normaaliolosuhteissa mahdollista lukea tai työskennellä luonnonvalossa, ja niiden kautta on saatava raitista ilmaa, jollei käytössä ole riittävää ilmastointijärjestelmää; |
| --- | --- | --- |

18.2

a.

on oltava riittävän suuret ikkunat, jotta vankien on normaaliolosuhteissa mahdollista lukea tai työskennellä luonnonvalossa, ja niiden kautta on saatava raitista ilmaa, jollei käytössä ole riittävää ilmastointijärjestelmää;

| b. | on oltava keinovalaistus, joka täyttää yleisesti hyväksytyt tekniset standardit; ja |
| --- | --- |

b.

on oltava keinovalaistus, joka täyttää yleisesti hyväksytyt tekniset standardit; ja

| c. | on oltava hälytysjärjestelmä, jonka avulla vangit voivat ottaa yhteyttä henkilökuntaan viipymättä. |
| --- | --- |

c.

on oltava hälytysjärjestelmä, jonka avulla vangit voivat ottaa yhteyttä henkilökuntaan viipymättä.

Puhtaus

| 19.1 | Jokaisen vankilan kaikki alueet on pidettävä koko ajan asianmukaisessa kunnossa ja puhtaina. |
| --- | --- |

19.1

| 19.2 | Kun vangit saapuvat vankilaan, sellien tai muiden asuintilojen, joihin heidät sijoitetaan, on oltava puhtaita. |
| --- | --- |

19.2

| 19.3 | Vangeilla on oltava pääsy saniteettitiloihin, jotka ovat hygieenisiä ja yksityisyyttä kunnioittavia. |
| --- | --- |

19.3

| 19.4 | Riittävät tilat on järjestettävä, jotta jokainen vanki voi käydä ilmasto-oloihin nähden sopivan lämpöisessä kylvyssä tai suihkussa mahdollisuuksien mukaan päivittäin, mutta vähintään kahdesti viikossa (tai tarvittaessa useammin) yleisen hygienian säilyttämiseksi. |
| --- | --- |

19.4

| 19.5 | Vankien on pidettävä itsensä, vaatteensa ja makuutilansa puhtaina ja siisteinä. |
| --- | --- |

19.5

| 19.6 | Vankilaviranomaisten on annettava vankien käyttöön edelliseen liittyvät välineet mukaan lukien hygieniatarvikkeet ja yleiset puhdistusvälineet ja -aineet. |
| --- | --- |

19.6

| 19.7 | Naisten hygieniatarpeita varten on tehtävä erityisjärjestelyjä. |
| --- | --- |

19.7

Vaatetus ja vuodevaatteet

| 20.1 | Vangeille, joilla ei ole asiaankuuluvaa omaa vaatetusta, on annettava ilmasto-oloihin sopivat vaatteet. |
| --- | --- |

20.1

| 20.2 | Näiden vaatteiden ei tule olla alentavia tai nöyryyttäviä. |
| --- | --- |

20.2

| 20.3 | Kaikki vaatteet on pidettävä hyvässä kunnossa ja tarvittaessa ne on vaihdettava uusiin. |
| --- | --- |

20.3

| 20.4 | Vankeja, jotka ovat saaneet luvan poistua vankila-alueelta, ei tule vaatia käyttämään vaatteita, joista heidät tunnistaa vangeiksi. |
| --- | --- |

20.4

| 21. | Jokaiselle vangille on järjestettävä erillinen sänky ja erilliset, asianmukaiset vuodevaatteet, jotka on pidettävä hyvässä kunnossa ja vaihdettava tarpeeksi usein niiden puhtauden varmistamiseksi. |
| --- | --- |

21.

Ruokahuolto

| 22.1 | Vangeille on tarjottava ravitseva ruokavalio, jossa otetaan huomioon heidän ikänsä, terveytensä, fyysinen kuntonsa, uskontonsa, kulttuurinsa ja työnsä luonne. |
| --- | --- |

22.1

| 22.2 | Ravitsevan ruokavalion vaatimuksista, mukaan lukien sen energia- ja proteiinisisältöjen vähimmäismääristä, on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä. |
| --- | --- |

22.2

| 22.3 | Ruoka on valmistettava ja tarjottava hygieenisesti. |
| --- | --- |

22.3

| 22.4 | Päivittäin on tarjottava kolme ateriaa kohtuullisin väliajoin. |
| --- | --- |

22.4

| 22.5 | Puhdasta juomavettä on aina oltava tarjolla vangeille. |
| --- | --- |

22.5

| 22.6 | Lääkärin tai pätevän sairaanhoitajan on määrättävä yksittäisen vangin ruokavalio muutettavaksi, jos sille on lääketieteelliset perusteet. |
| --- | --- |

22.6

Vankilan päiväjärjestys

| 25.1 | Kaikille vangeille laaditun päiväjärjestyksen on tarjottava tasapuolisesti erilaisia toimintoja. |
| --- | --- |

25.1

| 25.2 | Päiväjärjestyksen on annettava kaikille vangeille mahdollisuus viettää sellinsä ulkopuolella niin monta tuntia päivässä kuin on tarpeen riittävän inhimillisen ja sosiaalisen vuorovaikutuksen tason saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

25.2

| 25.3 | Päiväjärjestyksessä on turvattava myös vankien hyvinvointiin liittyvät tarpeet. |
| --- | --- |

25.3

| 25.4 | Fyysistä, henkistä tai seksuaalista väkivaltaa kokeneiden vankien tarpeisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota. |
| --- | --- |

25.4

Liikunta ja virkistäytyminen

| 27.1 | Jokaiselle vangille on tarjottava mahdollisuus harrastaa vähintään tunnin ajan liikuntaa joka päivä ulkoilmassa, jos sää sallii. |
| --- | --- |

27.1

| 27.2 | Kun sää on huono, vankien liikuntamahdollisuus on järjestettävä muulla tavoin. |
| --- | --- |

27.2

| 27.3 | Asianmukaisesti järjestettyjen fyysistä kuntoa edistävien sekä riittävästi liikuntaa ja virkistäytymismahdollisuuksia tarjoavien toimintojen on oltava keskeinen osa vankiloiden päiväjärjestystä. |
| --- | --- |

27.3

| 27.4 | Vankilaviranomaisten on avustettava kyseisissä toiminnoissa järjestämällä tarkoituksenmukaiset laitteet ja välineet. |
| --- | --- |

27.4

| 27.5 | Vankilaviranomaisten on järjestettävä erikoistoimintoja niitä tarvitseville vangeille. |
| --- | --- |

27.5

| 27.6 | Virkistäytymismahdollisuuksia, joihin kuuluvat urheilu, pelit, kulttuuritoiminta, harrasteet ja muut vapaa-ajan toiminnot, on tarjottava ja vankien on mahdollisuuksien mukaan saatava järjestää niitä itse. |
| --- | --- |

27.6

| 27.7 | Vankien on voitava viettää aikaa toistensa kanssa harrastaessaan liikuntaa ja osallistuessaan virkistystoimintoihin. |
| --- | --- |

27.7

Ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus

| 29.1 | Vankien ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapautta on kunnioitettava. |
| --- | --- |

29.1

| 29.2 | Vankilan päiväjärjestys on järjestettävä mahdollisuuksien mukaan siten, että vangit voivat harjoittaa uskontoaan ja noudattaa vakaumustaan, osallistua uskontonsa tai vakaumuksensa edustajiksi tunnustettujen henkilöiden pitämiin jumalanpalveluksiin tai kokouksiin, saada tavata yksityisesti uskontonsa tai vakaumuksensa edustajia sekä pitää hallussaan uskontoonsa tai vakaumukseensa liittyvää kirjallisuutta. |
| --- | --- |

29.2

| 29.3 | Vankeja ei saa pakottaa harjoittamaan uskontoa tai vakaumusta, osallistumaan uskonnollisiin toimituksiin tai kokouksiin, ottamaan osaa uskonnollisiin menoihin tai tapaamaan minkään uskonnon tai vakaumuksen edustajaa. |
| --- | --- |

29.3

Etniset ja kielivähemmistöt

| 38.1 | Erityisjärjestelyillä on varmistettava, että etnisiin tai kielivähemmistöihin kuuluvien vankien tarpeista huolehditaan. |
| --- | --- |

38.1

| 38.2 | Eri ryhmien kulttuuriin liittyviä tapoja on saatava jatkaa vankilassa mahdollisuuksien mukaan. |
| --- | --- |

38.2

| 38.3 | Kielellisistä tarpeista on huolehdittava käyttämällä päteviä tulkkeja ja tarjoamalla kirjallista materiaalia kussakin vankilassa käytetyillä kielillä. |
| --- | --- |

38.3

Terveydenhoito

| 40.3 | Vangeilla on oltava mahdollisuus käyttää maassa tarjolla olevia terveyspalveluja joutumatta syrjityksi oikeudellisen asemansa perusteella. |
| --- | --- |

40.3

| 40.4 | Vankiloiden terveydenhuollon on pyrittävä saamaan selville ja hoitamaan kaikki fyysiset tai psyykkiset sairaudet tai viat, joista vangit saattavat kärsiä. |
| --- | --- |

40.4

| 40.5 | Vangeilla on oltava mahdollisuus käyttää kaikkia tarpeellisia lääketieteellisiä, kirurgisia tai psykiatrisia palveluja, yhteiskunnan tarjoamat palvelut mukaan lukien. |
| --- | --- |

40.5

Lääkintä- ja terveydenhoitohenkilökunta

| 41.1 | Jokaisessa vankilassa on oltava käytettävissä vähintään yksi pätevä yleislääkäri. |
| --- | --- |

41.1

| 41.2 | On pyrittävä varmistamaan, että pätevä lääkäri on aina viivytyksettä käytettävissä kiireellisissä tapauksissa. |
| --- | --- |

41.2

| 41.3 | Jos vankiloissa ei ole kokopäivätoimista lääkäriä, osapäivätoimisen lääkärin on käytävä niissä säännöllisesti. |
| --- | --- |

41.3

| 41.4 | Kaikissa vankiloissa on oltava asianmukaisesti terveydenhoitoalalle koulutettua henkilökuntaa |
| --- | --- |

41.4

| 41.5 | Pätevien hammaslääkäri- ja optikkopalvelujen on oltava jokaisen vangin saatavilla. |
| --- | --- |

41.5

Lääkärin tehtävät

| 42.1 | Lääkärin tai lääkärille raportoivan sairaanhoitajan on tavattava jokainen vanki mahdollisimman pian saapumisen jälkeen ja tutkittava hänet, jollei se ole ilmeisen tarpeetonta. |
| --- | --- |

42.1

| 42.2 | Lääkärin tai lääkärille raportoivan sairaanhoitajan on tutkittava vanki pyydettäessä vapautumisen yhteydessä ja muutoin aina tarvittaessa. |
| --- | --- |

42.2

| 42.3 | Vankia tutkiessaan lääkärin tai lääkärille raportoivan sairaanhoitajan on kiinnitettävä erityisesti huomiota siihen, että








  a. | noudatetaan lääkärin vaitiolovelvollisuutta koskevia normaaleja sääntöjä; |
| --- | --- | --- |

42.3

a.

noudatetaan lääkärin vaitiolovelvollisuutta koskevia normaaleja sääntöjä;

| b. | diagnosoidaan fyysiset tai psyykkiset sairaudet ja tehdään kaikki tarpeellinen niiden hoitamiseksi ja olemassa olevan lääkehoidon jatkon varmistamiseksi; |
| --- | --- |

b.

diagnosoidaan fyysiset tai psyykkiset sairaudet ja tehdään kaikki tarpeellinen niiden hoitamiseksi ja olemassa olevan lääkehoidon jatkon varmistamiseksi;

| c. | kirjataan ja ilmoitetaan asiaankuuluvalle viranomaiselle kaikki merkit tai viitteet siitä, että vankeja olisi kohdeltu väkivalloin; |
| --- | --- |

c.

kirjataan ja ilmoitetaan asiaankuuluvalle viranomaiselle kaikki merkit tai viitteet siitä, että vankeja olisi kohdeltu väkivalloin;

| d. | hoidetaan huumeiden, lääkkeiden tai alkoholin käytöstä johtuvia vieroitusoireita; |
| --- | --- |

d.

hoidetaan huumeiden, lääkkeiden tai alkoholin käytöstä johtuvia vieroitusoireita;

| e. | tunnistetaan vapaudenriistosta aiheutunut psykologinen tai muu stressi; |
| --- | --- |

e.

tunnistetaan vapaudenriistosta aiheutunut psykologinen tai muu stressi;

| f. | eristetään vangit, joilla epäillään olevan tartuntatauteja, taudin ajaksi ja järjestetään heille asianmukainen hoito; |
| --- | --- |

f.

eristetään vangit, joilla epäillään olevan tartuntatauteja, taudin ajaksi ja järjestetään heille asianmukainen hoito;

| g. | taataan, ettei HI-virusta kantavia vankeja eristetä pelkästään tästä syystä; |
| --- | --- |

g.

taataan, ettei HI-virusta kantavia vankeja eristetä pelkästään tästä syystä;

| h. | havaitaan vapautumisen jälkeistä sopeutumista mahdollisesti hankaloittavat fyysiset tai psyykkiset vammat; |
| --- | --- |

h.

havaitaan vapautumisen jälkeistä sopeutumista mahdollisesti hankaloittavat fyysiset tai psyykkiset vammat;

| i. | määritetään kunkin vangin työkunto ja kuntoisuus harrastaa liikuntaa; ja |
| --- | --- |

i.

määritetään kunkin vangin työkunto ja kuntoisuus harrastaa liikuntaa; ja

| j. | järjestetään vangin suostumuksella paikallisten toimijoiden kanssa tarpeellisen lääkityksen ja psykiatrisen hoidon jatkuminen vapautumisen jälkeen. |
| --- | --- |

j.

järjestetään vangin suostumuksella paikallisten toimijoiden kanssa tarpeellisen lääkityksen ja psykiatrisen hoidon jatkuminen vapautumisen jälkeen.

Terveydenhoitojärjestelyt

| 46.1 | Erityishoitoa tarvitsevat sairaat vangit on siirrettävä erityishoitoa antaviin laitoksiin tai vankilan ulkopuolisiin sairaaloihin, jos kyseistä hoitoa ei ole saatavilla vankilassa. |
| --- | --- |

46.1

| 46.2 | Jos vankeinhoitolaitoksella on omat sairaalatilat, niissä on oltava riittävästi henkilökuntaa ja varusteita, jotta niihin ohjatuille vangeille voidaan tarjota asianmukaista huolenpitoa ja hoitoa. |
| --- | --- |

46.2

16.   ALAIKÄISTEN JA PERHEIDEN SÄILÖÖNOTTO

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 17 artikla

| 1. | Ilman huoltajaa matkustavat alaikäiset ja perheet, joissa on alaikäisiä, otetaan säilöön vain viimeisenä keinona ja mahdollisimman lyhyeksi ajaksi. |
| --- | --- |

1.

Ilman huoltajaa matkustavat alaikäiset ja perheet, joissa on alaikäisiä, otetaan säilöön vain viimeisenä keinona ja mahdollisimman lyhyeksi ajaksi.

| 2. | Perheille, jotka otetaan säilöön maasta poistamista varten, on annettava käyttöön erillinen majoitustila riittävän yksityisyyden takaamiseksi. |
| --- | --- |

2.

Perheille, jotka otetaan säilöön maasta poistamista varten, on annettava käyttöön erillinen majoitustila riittävän yksityisyyden takaamiseksi.

| 3. | Säilöönotetuilla alaikäisillä on oltava mahdollisuus vapaa-ajan toimintaan, mukaan lukien heidän ikäänsä sopiva leikki- ja virkistystoiminta, ja heillä on oltava – oleskelun pituudesta riippuen – pääsy koulutukseen. |
| --- | --- |

3.

Säilöönotetuilla alaikäisillä on oltava mahdollisuus vapaa-ajan toimintaan, mukaan lukien heidän ikäänsä sopiva leikki- ja virkistystoiminta, ja heillä on oltava – oleskelun pituudesta riippuen – pääsy koulutukseen.

| 4. | Ilman huoltajaa matkustaville alaikäisille on mahdollisuuksien mukaan tarjottava majoitusta laitoksissa, joiden henkilökunta ja puitteet vastaavat heidän ikänsä asettamia tarpeita. |
| --- | --- |

4.

Ilman huoltajaa matkustaville alaikäisille on mahdollisuuksien mukaan tarjottava majoitusta laitoksissa, joiden henkilökunta ja puitteet vastaavat heidän ikänsä asettamia tarpeita.

| 5. | Lapsen etu on otettava ensisijaisesti huomioon, kun alaikäistä pidetään säilössä maasta poistamista varten. |
| --- | --- |

5.

Lapsen etu on otettava ensisijaisesti huomioon, kun alaikäistä pidetään säilössä maasta poistamista varten.

Palauttamisdirektiivissä sallitaan ilman huoltajaa olevien alaikäisten ja perheiden, joissa on alaikäisiä, säilöönotto maastapoistamista varten. Säilöönotto on kuitenkin sallittu vain viimeisenä keinona ja mahdollisimman lyhyeksi ajaksi edellyttäen, että siinä erityisiä suojatoimia noudatetaan asianmukaisesti.

Näiden palauttamisdirektiivin 17 artiklassa tarkoitettujen suojatoimien lisäksi on noudatettava 15 artiklassa tarkoitettuja säilöönoton yleisiä sääntöjä koskevia periaatteita. Tämä tarkoittaa, että säilöönottoa on käytettävä ainoastaan viimeisenä keinona, säilöönotolle on oltava varteenotettava valikoima tehokkaita vaihtoehtoja ja kukin tapaus on arvioitava yksilöllisesti (ks. 14 kohta). Lapsen edun on aina oltava etusijalla alaikäisten ja perheiden säilöönoton yhteydessä. Jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan lastensuojeluelimet mukaan kaikkiin säilöönottoa koskeviin asioihin, ja jos säilöönotto on perusteltua, on pyrittävä kaikin mahdollisin keinon varmistamaan, että (ilman huoltajaa olevien ja perheensä mukana olevien) alaikäisten säilöönotolle on olemassa ja käytettävissä varteenotettava valikoima tehokkaita vaihtoehtoja.

UNHCR (80) ja Euroopan unionin perusoikeusvirasto (81) ovat antaneet esimerkkejä ilman huoltajaa olevien alaikäisten ja lapsiperheiden säilöönoton vaihtoehtoja koskevista hyvistä käytännöistä.

Komissio suosittaa, ettei alaikäisen säilöönoton mahdollisuutta suljeta pois kansallisessa lainsäädännössä silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä lopullisen palauttamispäätöksen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja kun yksittäisessä tapauksessa ei ole mahdollista soveltaa lievempiä keinoja tehokkaasti.

Palauttamisdirektiivin 17 artiklan sanamuoto on lähellä Euroopan neuvoston suuntaviivan nro 11 (”Lapset ja perheet”) tekstiä. Muita konkreettisia ohjeita on tämän suuntaviivan huomautuksissa:

Euroopan neuvoston suuntaviiva nro 11 – Lapset ja perheet

Huomautukset

| 1. | Tämän suuntaviivan 1, 3 ja 5 kohtaan on käytetty mallina määräyksiä, jotka sisältyvät lapsen oikeuksien yleissopimuksen, joka tehtiin ja avautui allekirjoittamista, ratifiointia ja liittymistä varten 20. marraskuuta 1989 annetulla YK:n yleiskokouksen päätöslauselmalla 44/25 ja jonka Euroopan neuvoston kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet. Tämän suuntaviivan 2 kohdan osalta on muistettava, että säilöönottoon sovelletaan myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan mukaista oikeutta perhe-elämän kunnioittamiseen. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Lapsen oikeuksien sopimuksen 37 artiklassa määrätään lasten vapaudenmenetyksen osalta erityisesti seuraavaa: ”Lapsen pidättämisessä, muussa vapaudenriistossa tai vangitsemisessa tulee noudattaa lakia ja näihin toimiin on turvauduttava vasta viimeisenä ja mahdollisimman lyhytaikaisena keinona” (37 artiklan b alakohta). Sopimuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaan lapsella,”joka on tilapäisesti tai pysyvästi vailla perheen turvaa tai jonka edun mukaista ei ole antaa hänen pysyä perhepiirissä, on oikeus valtion antamaan erityiseen suojeluun ja tukeen”. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Mallina on käytetty myös 14. joulukuuta 1990 annetussa Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmassa 45/113 vapautensa menettäneiden nuorten suojelemiseksi hyväksyttyjen sääntöjen 38 kohtaa, jota sovelletaan kaikenlaiseen vapauden menetykseen, joksi katsotaan ”henkilön ottaminen säilöön tai vangitseminen tai asettaminen julkisten tai yksityisten valvontatoimien piiriin, joista hän ei oikeus-, hallinto- tai muun julkisviranomaisen määräyksestä saa vapaasti lähteä” (11 kohdan b alakohta). Sääntöjen 38 kohdan mukaan ”[k]aikilla oppivelvollisuusiässä olevilla nuorilla on oikeus omia tarpeitaan ja kykyjään vastaavaan koulutukseen, jonka tarkoituksena on valmistella hänen paluutaan yhteiskuntaan. Tällaista koulutusta olisi mahdollisuuksien mukaan annettava säilöönottolaitoksen ulkopuolisissa kouluissa, ja joka tapauksessa pätevien opettajien toimesta maan koulutusjärjestelmään yhdennettyjen ohjelmien avulla, jotta nuoret voivat säilöönoton jälkeen jatkaa opintojaan vaikeuksitta. Säilöönottolaitosten hallinnon olisi kiinnitettävä erityistä huomiota niiden nuorten koulutukseen, jotka ovat ulkomaista alkuperää tai joilla on erityisiä kulttuurisia tai etnisiä tarpeita. Lukutaidottomilla tai kognitiivisista tai oppimisvaikeuksista kärsivillä nuorilla olisi oltava oikeus erityiskoulutukseen.” |
| --- | --- |

3.

| 4. | Viimeinen kohta kuvastaa lapsen oikeuksien sopimuksen johtoajatusta. Sen 3 artiklan 1 kohdassa todetaan, että ”[k]aikissa julkisen tai yksityisen sosiaalihuollon, tuomioistuinten, hallintoviranomaisten tai lainsäädäntöelimien toimissa, jotka koskevat lapsia, on ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu”. Tätä sovelletaan automaattisesti myös alueelta poistettavien lasten huostaanottoa koskeviin päätöksiin. |
| --- | --- |

4.

Kun on kyse alaikäisten säilöönotosta, kidutuksen vastaisen komitean normeihin sisältyvät seuraavat säännöt, joita jäsenvaltioiden olisi noudatettava, kun ne käyttävät – poikkeuksellisesti ja viimeisenä keinona – säilöönottoa.

Kidutuksen vastaisen komitean normit alaikäisten säilöönotosta – otteita

| 97. | Kidutuksen vastainen komitea katsoo, että olisi pyrittävä kaikin tavoin välttämään alaikäisen laittoman maahanmuuttajan vapaudenriistoa. Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien sopimuksen 3 artiklassa esitettyä lapsen edun periaatetta noudattaen lasten – mukaan lukien vailla huoltajaa olevat tai huoltajastaan eroon joutuneet lapset – säilöönotto on harvoin perusteltua eikä komitean näkemyksen mukaan sitä voida perustella yksinomaan sillä, ettei lapsella ole oleskeluoikeutta. Kun lapsi otetaan poikkeuksellisesti säilöön, vapaudenmenetyksen sisältäviin toimenpiteisiin olisi turvauduttava mahdollisimman lyhytaikaisena keinona; olisi kaikin tavoin pyrittävä siihen, että ilman huoltajaa olevat tai huoltajastaan eroon joutuneet lapset vapautetaan säilöönottoyksiköstä välittömästi ja sijoitetaan asianmukaisempaan hoitoon. Lasten luontaisen haavoittuvuuden vuoksi täydentäviä suojatoimia olisi sovellettava aina kun lapsi on otettu säilöön, erityisesti niissä tapauksissa, joissa lapset erotetaan vanhemmistaan tai muista hoitajistaan, tai ovat yksin ilman vanhempia, huoltajia tai sukulaisia. |
| --- | --- |

97.

| 98. | Mahdollisimman pian sen jälkeen, kun lapsen läsnäolo tulee viranomaisten tietoon, ammattitaitoisen henkilön olisi suoritettava alkuhaastattelu kielellä, jota lapsi ymmärtää. Lasten erityistä haavoittuvuutta olisi arvioitava, ottaen huomioon lapsen ikä, terveydentila, psykososiaaliset tekijät ja muut suojelun tarpeet, kuten väkivallasta, ihmiskaupasta tai traumasta johtuvat tarpeet. Ilman huoltajaa oleville tai huoltajastaan eroon joutuneille lapsille olisi annettava välitöntä ja maksutonta oikeusapua ja muuta asianmukaista apua, mukaan lukien holhoojan tai laillisen edustajan nimittäminen. Olisi otettava käyttöön seurantajärjestelmiä, joilla valvotaan holhoojien toiminnan jatkuvaa laadukkuutta. |
| --- | --- |

98.

| 99. | On huolehdittava, että lasten säilöönottoon käytetyissä laitoksissa varmistetaan sosiaalityöntekijän ja psykologin säännölliset käynnit ja henkilökohtaiset yhteydet heidän kanssaan. Kumpaakin sukupuolta edustava henkilöstö on toinen suojakeino huonoa kohtelua vastaan; sekä mies- että naispuolisen henkilöstön läsnäololla voi olla myönteinen vaikutus yksikön ilmapiirin kannalta, ja se voi lisätä säilöönottopaikan olojen tavanomaisuutta. Vapautensa menettäneille lapsille olisi myös tarjottava erilaista rakentavaa toimintaa (painottaen erityisesti lapsen mahdollisuutta saada edelleen koulutusta). |
| --- | --- |

99.

| 100. | Hyväksikäytön riskin välttämiseksi lapsille soveltuvissa asuintiloissa olisi tehtävä erityisjärjestelyjä esimerkiksi erottamalla heidät aikuisista, ellei tätä pidetä lapsen edun vastaisena. Tämä voi olla kyseessä silloin, kun lapset ovat vanhempiensa tai muiden lähisukulaisten seurassa. Tällaisessa tapauksessa olisi kaikin tavoin pyrittävä olemaan hajottamatta perhettä. |
| --- | --- |

100.

| 131. | Tehokkaat valitus- ja tarkastusmenettelyt ovat perustavanlaatuisia suojatoimia huonoa kohtelua vastaan kaikissa, myös nuorille tarkoitetuissa säilöönottoyksiköissä. Nuorilla (samoin kuin heidän vanhemmillaan tai laillisilla edustajillaan) olisi oltava keinoja tehdä valitus laitoksen hallintojärjestelmässä ja heillä pitäisi olla oikeus esittää riippumattomalle viranomaiselle valituksia luottamuksellisesti. Valitusmenettelyjen olisi oltava yksinkertaisia, tehokkaita ja lapsiystävällisiä, etenkin käytetyn kielen kannalta. Nuorilla (samoin kuin heidän vanhemmillaan tai laillisilla edustajillaan) olisi oltava oikeus saada oikeudellista neuvontaa valituksen tekemisestä ja maksutonta oikeusapua oikeudenmukaisuuden niin vaatiessa. |
| --- | --- |

131.

| 132. | Kidutuksen vastainen komitea pitää erityisen tärkeinä riippumattoman elimen, kuten vierailevan komitean, tuomarin, lapsiasiamiehen tai kansallisen ennalta ehkäisevän mekanismin (joka on perustettu Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan mukaisesti), säännöllisiä käyntejä kaikissa nuorten säilöönottolaitoksissa ja sitä, että elimellä on valtuudet ottaa vastaan nuorten valituksia tai heidän vanhempiensa tai laillisten edustajiensa valituksia – ja tarvittaessa ryhtyä niiden johdosta toimiin –, tarkastaa majoitus ja tilat sekä arvioida, toimivatko laitokset kansallisen lainsäädännön vaatimusten ja kansainvälisten normien mukaisesti. Tarkastuselimen jäsenten pitäisi toimia ennakoivasti ja olla suoraan yhteydessä nuoriin, myös haastattelemalla säilöönotettuja yksityisesti. |
| --- | --- |

132.

17.   HÄTÄTILANTEET

Oikeusperusta: palauttamisdirektiivi – 18 artikla

| 1. | Jos palautettavien kolmansien maiden kansalaisten poikkeuksellisen suuri määrä aiheuttaa jäsenvaltion säilöönottolaitoksen tiloille tai sen hallinto- tai oikeusviranomaisen henkilöstölle odottamattoman suuria rasitteita, kyseinen jäsenvaltio voi poikkeuksellisen tilanteen ajaksi päättää varata 15 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua pidemmät laillisuuden tutkinta-ajat sekä ryhtyä säilöönoton edellytysten osalta 16 artiklan 1 kohdasta ja 17 artiklan 2 kohdasta poikkeaviin kiireellisiin toimenpiteisiin. |
| --- | --- |

1.

Jos palautettavien kolmansien maiden kansalaisten poikkeuksellisen suuri määrä aiheuttaa jäsenvaltion säilöönottolaitoksen tiloille tai sen hallinto- tai oikeusviranomaisen henkilöstölle odottamattoman suuria rasitteita, kyseinen jäsenvaltio voi poikkeuksellisen tilanteen ajaksi päättää varata 15 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua pidemmät laillisuuden tutkinta-ajat sekä ryhtyä säilöönoton edellytysten osalta 16 artiklan 1 kohdasta ja 17 artiklan 2 kohdasta poikkeaviin kiireellisiin toimenpiteisiin.

| 2. | Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle mainitunlaisiin poikkeuksellisiin toimenpiteisiin turvautumisesta. Sen on myös ilmoitettava komissiolle heti, kun perusteet näiden poikkeuksellisten toimenpiteiden soveltamiselle eivät enää ole olemassa. |
| --- | --- |

2.

Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle mainitunlaisiin poikkeuksellisiin toimenpiteisiin turvautumisesta. Sen on myös ilmoitettava komissiolle heti, kun perusteet näiden poikkeuksellisten toimenpiteiden soveltamiselle eivät enää ole olemassa.

| 3. | Tämän artiklan säännöksiä ei saa tulkita jäsenvaltioille myönnetyksi luvaksi poiketa niiden yleisestä velvoitteesta ryhtyä kaikkiin tarvittaviin yleisiin tai erityisiin toimenpiteisiin tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. |
| --- | --- |

3.

Tämän artiklan säännöksiä ei saa tulkita jäsenvaltioille myönnetyksi luvaksi poiketa niiden yleisestä velvoitteesta ryhtyä kaikkiin tarvittaviin yleisiin tai erityisiin toimenpiteisiin tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi.

Mahdollisten poikkeusten soveltaminen rajoittuu kolmeen säännökseen: Palauttamisdirektiivin 18 artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus olla hätätilanteissa, joissa laittomia maahanmuuttajia saapuu äkillisesti suuria määriä, soveltamatta kolmea säilöönottoon liittyvää säännöstä: i) velvoite viipymättä suorittaa säilöönoton laillisuuden tutkinta, ii) velvoite käyttää säilöönotossa ainoastaan erityisiä laitoksia ja iii) velvoite tarjota erillisiä majoitustiloja perheille riittävän yksityisyyden takaamiseksi. Palauttamisdirektiiviin muista säännöksistä ei voida poiketa.

Säännöksien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on edellytys hätätilanteita koskevan lausekkeen mahdolliselle soveltamiselle: Palauttamisdirektiivin 18 artiklassa kuvataan ja rajataan soveltamisalaan kuuluvat tilanteet sekä mahdollisten poikkeusten soveltaminen ja velvoite tiedon antamisesta komissiolle. Jos jäsenvaltio haluaa mahdollisuuden soveltaa tätä lauseketta hätätilanteissa, sen on pitänyt saattaa se asianmukaisesti ja etukäteen (82) osaksi kansallista lainsäädäntöään 18 artiklan tarjoaman mahdollisuuden ja siinä esitettyjen vaatimusten mukaisesti. Huom. Toisin kuin asetuksiin sisältyvät suojalausekkeet (esim. ne, jotka sisältyvät Schengenin rajasäännöstöön ja liittyvät sisärajavalvonnan palauttamiseen), direktiiveihin sisältyvät suojalausekkeet on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen kuin niitä voidaan käyttää.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näihin toimenpiteisiin turvautumisesta ja niiden soveltamisen päättymisestä. Tiedot on annettava tavanomaisia virallisia kanavia käyttämällä eli pysyvän edustuston välityksellä Euroopan komission pääsihteeristölle.

18.   SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ, TULKINTA JA SIIRTYMÄKAUDEN JÄRJESTELYT

Palauttamisdirektiivin suora vaikutus, jos sen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on riittämätöntä tai se on viivästynyt: Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ne direktiivin säännökset, joissa henkilöille annetaan oikeuksia ja jotka ovat riittävän selkeitä ja ehdottomia, ovat suoraan sovellettavissa direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisestä lähtien. Monet palauttamisdirektiivin säännökset ovat näiden vaatimusten mukaisia, ja kansallisten hallinto- ja oikeusviranomaisten on sovellettava niitä suoraan tapauksissa, joissa jäsenvaltiot eivät ole saattaneet tiettyjä direktiivin säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöä (tai tämä on tehty puutteellisesti). Tämä koskee erityisesti säännöksiä, joiden kohteena on

| — | palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen (palauttamisdirektiivin 5 ja 9 artikla) |
| --- | --- |

—

palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen (palauttamisdirektiivin 5 ja 9 artikla)

| — | vaatimus, että palautettaville henkilöille pitäisi tavanomaisesti antaa asianmukainen, 7–30 päivän pituinen aika vapaaehtoiseen poistumiseen (palauttamisdirektiivin 7 artikla) |
| --- | --- |

—

vaatimus, että palautettaville henkilöille pitäisi tavanomaisesti antaa asianmukainen, 7–30 päivän pituinen aika vapaaehtoiseen poistumiseen (palauttamisdirektiivin 7 artikla)

| — | pakkoon perustuvaan paluuseen liittyvien pakkokeinojen käytön rajoitukset (palauttamisdirektiivin 8 artikla) |
| --- | --- |

—

pakkoon perustuvaan paluuseen liittyvien pakkokeinojen käytön rajoitukset (palauttamisdirektiivin 8 artikla)

| — | palauttamismenettelyjen kohteena olevien ilman huoltajaa olevien alaikäisten oikeus saada apua muilta elimiltä kuin palautuksen täytäntöönpanosta vastaavilta viranomaisilta sekä jäsenvaltion velvoite varmistaa, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen palautetaan ainoastaan jollekin perheenjäsenelleen tai nimetylle holhoojalleen taikka että häntä varten on kohdevaltiossa järjestetty asianmukainen vastaanotto (palauttamisdirektiivin 10 artikla) |
| --- | --- |

—

palauttamismenettelyjen kohteena olevien ilman huoltajaa olevien alaikäisten oikeus saada apua muilta elimiltä kuin palautuksen täytäntöönpanosta vastaavilta viranomaisilta sekä jäsenvaltion velvoite varmistaa, että ilman huoltajaa oleva alaikäinen palautetaan ainoastaan jollekin perheenjäsenelleen tai nimetylle holhoojalleen taikka että häntä varten on kohdevaltiossa järjestetty asianmukainen vastaanotto (palauttamisdirektiivin 10 artikla)

| — | maahantulokieltojen kesto ja tarve tutkia tapaukset yksilöllisesti (palauttamisdirektiivin 11 artikla) (unionin tuomioistuin on vahvistanut tämän nimenomaisesti asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antamansa tuomion 55 kohdassa) |
| --- | --- |

—

maahantulokieltojen kesto ja tarve tutkia tapaukset yksilöllisesti (palauttamisdirektiivin 11 artikla) (unionin tuomioistuin on vahvistanut tämän nimenomaisesti asiassa C-297/12, Filev ja Osmani, antamansa tuomion 55 kohdassa)

| — | menettelylliset takeet mukaan lukien oikeus kirjalliseen päätökseen, jossa mainitaan perusteet sekä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja kielelliseen apuun (palauttamisdirektiivin 12 ja 13 artikla) |
| --- | --- |

—

menettelylliset takeet mukaan lukien oikeus kirjalliseen päätökseen, jossa mainitaan perusteet sekä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja kielelliseen apuun (palauttamisdirektiivin 12 ja 13 artikla)

| — | säilöönoton käytön rajoitukset ja säilöönoton enimmäiskesto (palauttamisdirektiivin 15 artikla) sekä oikeus inhimillisiin ja ihmisarvoisiin säilöönotto-oloihin (palauttamisdirektiivin 16 artikla) (unionin tuomioistuin on vahvistanut tämän nimenomaisesti asiassa C-61/11, El Dridi, antamansa tuomion 46 ja 47 kohdassa) |
| --- | --- |

—

säilöönoton käytön rajoitukset ja säilöönoton enimmäiskesto (palauttamisdirektiivin 15 artikla) sekä oikeus inhimillisiin ja ihmisarvoisiin säilöönotto-oloihin (palauttamisdirektiivin 16 artikla) (unionin tuomioistuin on vahvistanut tämän nimenomaisesti asiassa C-61/11, El Dridi, antamansa tuomion 46 ja 47 kohdassa)

| — | alaikäisten ja perheiden säilöönottoon liittyvät rajoitukset ja erityistakeet (palauttamisdirektiivin 17 artikla). |
| --- | --- |

—

alaikäisten ja perheiden säilöönottoon liittyvät rajoitukset ja erityistakeet (palauttamisdirektiivin 17 artikla).

Ennakkoratkaisupyynnöt unionin tuomioistuimelle: SEUT-sopimuksen 267 artiklan nojalla unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa palauttamisdirektiivin pätevyyttä ja tulkintaa koskevia ennakkoratkaisuja. Jos tällainen kysymys tulee esille jäsenvaltion tuomioistuimessa, kyseinen tuomioistuin voi pyytää unionin tuomioistuinta ratkaisemaan kysymyksen, jos se katsoo sen tarpeelliseksi voidakseen antaa asiassa päätöksen. Jos tällainen kysymys tulee esille sellaisessa kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa asiassa, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan voi hakea muutosta, tuomioistuimen on saatettava kysymys unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Jos tällainen kysymys tulee esille tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, joka koskee säilöönotettua henkilöä, unionin tuomioistuin toimii nopeutetun menettelyn mukaisesti. Ennakkoratkaisupyynnöillä on jo ollut tärkeä rooli palauttamisdirektiivin usean keskeisen säännöksen yhdenmukaisen tulkinnan varmistamisessa.

Jäsenvaltioiden tuomioistuinten jäseniä kannustetaan käyttämään jatkuvasti ennakkoratkaisuja ja pyytämään unionin tuomioistuimilta autenttista tulkintaa aina, kun tämä vaikuttaa tarpeelliselta.

Siirtymäjärjestelyt asioille/menettelyille, jotka liittyvät aikaan ennen 24. joulukuuta 2010: Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki direktiivin soveltamisalaan kuuluvat henkilöt hyötyvät direktiivin sisällöllisistä takeista ja oikeuksista 24. joulukuuta 2010 lähtien (uudet jäsenvaltiot liittymispäivämäärästä lähtien). Vaikka voi olla perusteltua jatkaa kansallisia palauttamismenettelyitä, jotka on aloitettu ennen kuin direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, tämä ei saa sisällön osalta heikentää direktiivin tarjoamia oikeuksia (esim. säilöönoton ja pakkokeinojen käytön rajoitukset, menettelylliset takeet, mukaan lukien oikeus saada kirjallinen päätös ja hakea muutosta siihen, sekä vapaaehtoisen paluun etusijaisuus). Kaikissa palauttamistoimissa, joita ei ole toteutettu 24. joulukuuta 2010 mennessä, on tehtävä kirjallinen palauttamispäätös direktiivin 12 artiklan mukaisesti, ja oikeus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja tätä päätöstä vastaan on varmistettava direktiivin 13 artiklan mukaisesti.

Ennen 24. joulukuuta 2010 määrättyjä maahantulokieltoja on mukautettava palauttamisdirektiivin vaatimusten mukaisesti (ks. 11.9 kohta). Palauttamisdirektiivin voimaantuloa edeltäneessä säilöönotossa vietetyt ajanjaksot on otettava huomioon palauttamisdirektiivin mukaista enimmäismääräaikaa laskettaessa (ks. 14.4.2 kohta).

Soveltamisalasta poikkeaminen myöhemmin (vuoden 2010 jälkeen): Jäsenvaltiot voivat päättää myöhemmin käyttää 2 artiklan mukaista poikkeusta (rajatapaukset ja rikosoikeustapaukset). Kansalliseen lainsäädäntöön tehty muutos ei saa kuitenkaan vaikuttaa epäsuotuisasti henkilöihin, joihin oli jo sovellettava palauttamisdirektiivin vaikutuksia (ks. 2 kohta).

19.   LÄHTEET JA VIITEASIAKIRJAT

Tämä käsikirja perustuu seuraaviin lähteisiin:

| 1. | Palauttamisdirektiiviä käsittelevän yhteyskomitean kootut pöytäkirjat |
| --- | --- |

1.

Palauttamisdirektiiviä käsittelevän yhteyskomitean kootut pöytäkirjat

| 2. | Otteet unionin tuomioistuimen asioista (avainsanat ja asianomaisen jäsenvaltion nimi suluissa):






  — | tuomio 30.11.2009, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (säilöönotto, syyt sen jatkamiselle; yhteys turvapaikkaan liittyvään säilöönottoon – BG) |
| --- | --- | --- |

2.

Otteet unionin tuomioistuimen asioista (avainsanat ja asianomaisen jäsenvaltion nimi suluissa):

—

tuomio 30.11.2009, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (säilöönotto, syyt sen jatkamiselle; yhteys turvapaikkaan liittyvään säilöönottoon – BG)

| — | tuomio 28.4.2011, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta – IT) |
| --- | --- |

—

tuomio 28.4.2011, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta – IT)

| — | tuomio 6.12.2011, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta – FR) |
| --- | --- |

—

tuomio 6.12.2011, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta – FR)

| — | tuomio 6.12.2012, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta; karkotuspäätös; kotiaresti – IT) |
| --- | --- |

—

tuomio 6.12.2012, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (rangaistavaksi säätäminen, vankeusrangaistus laittomasta oleskelusta; karkotuspäätös; kotiaresti – IT)

| — | määräys 21.3.2013, Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (laittoman oleskelun rangaistavaksi säätäminen – IT) |
| --- | --- |

—

määräys 21.3.2013, Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (laittoman oleskelun rangaistavaksi säätäminen – IT)

| — | tuomio 30.5.2013, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (palauttamiseen v. turvapaikkaan liittyvä säilöönotto – CZ) |
| --- | --- |

—

tuomio 30.5.2013, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (palauttamiseen v. turvapaikkaan liittyvä säilöönotto – CZ)

| — | tuomio 10.9.2013, G. ja R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (oikeus tulla kuulluksi ennen säilöönoton keston pidentämistä – NL) |
| --- | --- |

—

tuomio 10.9.2013, G. ja R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (oikeus tulla kuulluksi ennen säilöönoton keston pidentämistä – NL)

| — | tuomio 19.9.2013, Filev ja Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (maahantulokiellot, tarve määrittää kesto viran puolesta; aikaisemmat maahantulokiellot – DE) |
| --- | --- |

—

tuomio 19.9.2013, Filev ja Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (maahantulokiellot, tarve määrittää kesto viran puolesta; aikaisemmat maahantulokiellot – DE)

| — | tuomio 5.6.2014, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (säilöönotto, syyt sen jatkamiselle ja oikeudellinen valvonta – BG) |
| --- | --- |

—

tuomio 5.6.2014, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (säilöönotto, syyt sen jatkamiselle ja oikeudellinen valvonta – BG)

| — | tuomio 3.7.2014, Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (rangaistavaksi säätäminen, laiton maahantulo – FR) |
| --- | --- |

—

tuomio 3.7.2014, Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (rangaistavaksi säätäminen, laiton maahantulo – FR)

| — | tuomio 17.7.2014, Bero, C-473/13, ja Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (säilöönoton olosuhteet, velvoite tarjota erityisiä laitoksia – DE) |
| --- | --- |

—

tuomio 17.7.2014, Bero, C-473/13, ja Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (säilöönoton olosuhteet, velvoite tarjota erityisiä laitoksia – DE)

| — | tuomio 17.7.2014, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (säilöönoton olosuhteet – DE) |
| --- | --- |

—

tuomio 17.7.2014, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (säilöönoton olosuhteet – DE)

| — | tuomio 6.11.2014, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (oikeus tulla kuulluksi ennen palauttamispäätöksen tekemistä – FR) |
| --- | --- |

—

tuomio 6.11.2014, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (oikeus tulla kuulluksi ennen palauttamispäätöksen tekemistä – FR)

| — | tuomio 11.12.2014, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (oikeus tulla kuulluksi ennen palauttamispäätöksen tekemistä – FR) |
| --- | --- |

—

tuomio 11.12.2014, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (oikeus tulla kuulluksi ennen palauttamispäätöksen tekemistä – FR)

| — | tuomio 18.12.2014, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (oikeudet palauttamisen lykkääntymisen aikana – BE) |
| --- | --- |

—

tuomio 18.12.2014, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (oikeudet palauttamisen lykkääntymisen aikana – BE)

| — | tuomio 23.4.2015, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (velvollisuus tehdä palauttamispäätös – ES) |
| --- | --- |

—

tuomio 23.4.2015, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (velvollisuus tehdä palauttamispäätös – ES)

| — | tuomio 11.6.2015, Zh. ja O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (perusteet vapaaehtoisen paluun keston määrittämiseksi – NL) |
| --- | --- |

—

tuomio 11.6.2015, Zh. ja O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (perusteet vapaaehtoisen paluun keston määrittämiseksi – NL)

| — | tuomio 1.10.2015, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (maahantulokiellon rikkomisen rangaistavaksi säätäminen – IT) |
| --- | --- |

—

tuomio 1.10.2015, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (maahantulokiellon rikkomisen rangaistavaksi säätäminen – IT)

| — | tuomio 15.2.2016, J.N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (palauttamispäätöksen täytäntöönpano kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisen jälkeen – NL) |
| --- | --- |

—

tuomio 15.2.2016, J.N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (palauttamispäätöksen täytäntöönpano kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisen jälkeen – NL)

| — | tuomio 7.6.2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (laittoman oleskelun määritelmä, rangaistavaksi säätäminen, laiton maahantulo – FR) |
| --- | --- |

—

tuomio 7.6.2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (laittoman oleskelun määritelmä, rangaistavaksi säätäminen, laiton maahantulo – FR)

| — | tuomio 15.3.2017, Al Chodor ym., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (pakenemisen vaaran määritelmä Dublin-menettelyissä – CZ) |
| --- | --- |

—

tuomio 15.3.2017, Al Chodor ym., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (pakenemisen vaaran määritelmä Dublin-menettelyissä – CZ)

| — | tuomio 26.7.2017, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (maahantulokiellon alkamisajankohta – NL) |
| --- | --- |

—

tuomio 26.7.2017, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (maahantulokiellon alkamisajankohta – NL)

| 3. | Palauttamista koskeva EU:n säännöstö:






  — | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi |
| --- | --- | --- |

3.

Palauttamista koskeva EU:n säännöstö:

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi

| — | Neuvoston direktiivi 2001/40/EY, annettu 28 päivänä toukokuuta 2001, kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta |
| --- | --- |

—

Neuvoston direktiivi 2001/40/EY, annettu 28 päivänä toukokuuta 2001, kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta

| — | Neuvoston direktiivi 2003/110/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä |
| --- | --- |

—

Neuvoston direktiivi 2003/110/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä

| — | Neuvoston päätös 2004/191/EY, annettu 23 päivänä helmikuuta 2004, direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista koskevista perusteista ja käytännön järjestelyistä |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätös 2004/191/EY, annettu 23 päivänä helmikuuta 2004, direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista koskevista perusteista ja käytännön järjestelyistä

| — | Neuvoston päätös 2004/573/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisten lentojen järjestämisestä henkilökohtaisen maastapoistamispäätöksen saaneiden kolmansien maiden kansalaisten poistamiseksi kahden tai useamman jäsenvaltion alueelta |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätös 2004/573/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisten lentojen järjestämisestä henkilökohtaisen maastapoistamispäätöksen saaneiden kolmansien maiden kansalaisten poistamiseksi kahden tai useamman jäsenvaltion alueelta

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1624, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 863/2007, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 ja neuvoston päätöksen 2005/267/EY kumoamisesta |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1624, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 863/2007, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 ja neuvoston päätöksen 2005/267/EY kumoamisesta

| — | Komission suositus, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2017, palauttamisten tuloksellisuuden lisäämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY täytäntöönpanon yhteydessä, C(2017) 1600 |
| --- | --- |

—

Komission suositus, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2017, palauttamisten tuloksellisuuden lisäämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY täytäntöönpanon yhteydessä, C(2017) 1600

| — | Komission suositus Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Lasten suojelu muuttoliikkeen yhteydessä”, COM(2017) 211 final, 12.4.2017 |
| --- | --- |

—

Komission suositus Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Lasten suojelu muuttoliikkeen yhteydessä”, COM(2017) 211 final, 12.4.2017

| 4. | Euroopan neuvoston asiakirjat:






  — | Euroopan neuvoston ministerikomitean 4 päivänä toukokuuta 2005 hyväksymät palauttamista koskevat 20 suuntaviivaa ja huomautukset (syyskuu 2005, ISBN 92-871-5809–6) |
| --- | --- | --- |

4.

Euroopan neuvoston asiakirjat:

—

Euroopan neuvoston ministerikomitean 4 päivänä toukokuuta 2005 hyväksymät palauttamista koskevat 20 suuntaviivaa ja huomautukset (syyskuu 2005, ISBN 92-871-5809–6)

| — | Kidutuksen vastaisen komitean normit (asiakirja CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013) |
| --- | --- |

—

Kidutuksen vastaisen komitean normit (asiakirja CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013)

| — | Kidutuksen vastaisen komitean tietosivu maahanmuuttajien säilöönotosta (asiakirja CPT/Inf(2017) 3, 3.3.2017). |
| --- | --- |

—

Kidutuksen vastaisen komitean tietosivu maahanmuuttajien säilöönotosta (asiakirja CPT/Inf(2017) 3, 3.3.2017).

| — | Ministerikomitean suositus Rec(2006)2 jäsenvaltioille Euroopan vankilasäännöistä (ministerikomitea hyväksyi ne 11. tammikuuta 2006 ministerivaltuutettujen 952. kokouksessa) |
| --- | --- |

—

Ministerikomitean suositus Rec(2006)2 jäsenvaltioille Euroopan vankilasäännöistä (ministerikomitea hyväksyi ne 11. tammikuuta 2006 ministerivaltuutettujen 952. kokouksessa)

| 5. | Euroopan unionin perusoikeusviraston asiakirjat:






  — | Lokakuussa 2012 annettu ohje laittomien maahanmuuttajien perusoikeuksista kiinnioton yhteydessä (Guidance document on the fundamental rights considerations of apprehending migrants in an irregular situation) |
| --- | --- | --- |

5.

Euroopan unionin perusoikeusviraston asiakirjat:

—

Lokakuussa 2012 annettu ohje laittomien maahanmuuttajien perusoikeuksista kiinnioton yhteydessä (Guidance document on the fundamental rights considerations of apprehending migrants in an irregular situation)

| — | Handbook on European law relating to asylum, borders and immigration, Euroopan unionin perusoikeusviraston ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen yhteisjulkaisu, 2014 |
| --- | --- |

—

Handbook on European law relating to asylum, borders and immigration, Euroopan unionin perusoikeusviraston ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen yhteisjulkaisu, 2014

| — | Alternatives to detention for asylum seekers and people in return procedures, lokakuu 2015 |
| --- | --- |

—

Alternatives to detention for asylum seekers and people in return procedures, lokakuu 2015

| — | Huomautus perusoikeuksista niiden laittomien maahanmuuttajien tapauksessa, joita ei poisteta maasta, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights |
| --- | --- |

—

Huomautus perusoikeuksista niiden laittomien maahanmuuttajien tapauksessa, joita ei poisteta maasta, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights

| — | European legal and policy framework on immigration detention of children, kesäkuu 2017, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention |
| --- | --- |

—

European legal and policy framework on immigration detention of children, kesäkuu 2017, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention

| 6. | Palauttamista koskevat Schengen-arvioinnit |
| --- | --- |

6.

Palauttamista koskevat Schengen-arvioinnit

20.   LYHENTEET

| | CFR: Euroopan unionin perusoikeuskirja |
| --- | --- |

CFR: Euroopan unionin perusoikeuskirja

| | CoE: Euroopan neuvosto |
| --- | --- |

CoE: Euroopan neuvosto

| | ECHR: Euroopan ihmisoikeussopimus |
| --- | --- |

ECHR: Euroopan ihmisoikeussopimus

| | ECtHR: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin |
| --- | --- |

ECtHR: Euroopan ihmisoikeustuomioistuin

| | ECJ: Euroopan unionin tuomioistuin |
| --- | --- |

ECJ: Euroopan unionin tuomioistuin

| | ETA: Euroopan talousalue |
| --- | --- |

ETA: Euroopan talousalue

| | FRA: Euroopan unionin perusoikeusvirasto |
| --- | --- |

FRA: Euroopan unionin perusoikeusvirasto

| | Jäsenvaltiot: tässä yhteydessä tarkoitetaan jäsenvaltioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo, eli kaikkia EU:n jäsenvaltioita (paitsi Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) sekä Sveitsiä, Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia |
| --- | --- |

Jäsenvaltiot: tässä yhteydessä tarkoitetaan jäsenvaltioita, joita palauttamisdirektiivi sitoo, eli kaikkia EU:n jäsenvaltioita (paitsi Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia) sekä Sveitsiä, Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia

| | SBC: Schengenin rajasäännöstö |
| --- | --- |

SBC: Schengenin rajasäännöstö

| | SIC: Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus |
| --- | --- |

SIC: Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus

| | SIS: Schengenin tietojärjestelmä |
| --- | --- |

SIS: Schengenin tietojärjestelmä

| | SEU: sopimus Euroopan unionista |
| --- | --- |

SEU: sopimus Euroopan unionista

| | SEUT: sopimus Euroopan unionin toiminnasta |
| --- | --- |

SEUT: sopimus Euroopan unionin toiminnasta

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98).

(2)  C(2015) 6250.

(3)  C(2017) 1600 final.

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/399, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2016, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 77, 23.3.2016, s. 1).

(5)  Yhdistyneen kuningaskunnan liittymissopimuksen erityismääräyksellä ainoastaan ne Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset, joiden katsotaan Euroopan unionin kannalta olevan Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, ovat myös unionin kansalaisia.

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

(7)  Valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa koskevan vuoden 1954 yleissopimuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaan valtioton henkilö tarkoittaa ”henkilöä, jota ei mikään valtio lainsäädäntönsä perusteella pidä kansalaisenaan”.

(8)  Unionin tuomioistuimen tuomio 7.6.2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408.

(9)  Unionin tuomioistuimen tuomio 6.12.2011, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.

(10)  Unionin tuomioistuimen tuomio 6.12.2012, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.

(11)  Unionin tuomioistuimen tuomio 15.3.2017, Al Chodor ym., C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.

(12)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (EUVL L 180, 29.6.2013, s. 31) 2 artiklan n alakohta: ”
  ’pakenemisen vaaralla’ [tarkoitetaan] sitä, että yksittäistapauksessa on lainsäädännössä määritellyin objektiivisin perustein syytä olettaa, että palauttamismenettelyjen kohteena oleva hakija tai kolmannen maan kansalainen tai kansalaisuudeton henkilö saattaa paeta”.

(13)  Nämä tiedot voi pyytää tietoa eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän kautta. Järjestelmän perustamisesta säädetään jäsenvaltioiden välisen rikosrekisteritietojen vaihdon järjestämisestä ja sisällöstä 26 päivänä helmikuuta 2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/315/YOS (EUVL L 93, 7.4.2009, s. 23) ja eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän (ECRIS) perustamisesta puitepäätöksen 2009/315/YOS 11 artiklan mukaisesti 6 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/316/YOS (EUVL L 93, 7.4.2009, s. 33). Komissio antoi 19. tammikuuta 2016 ehdotuksen (COM(2016) 7 final), jolla pyritään helpottamaan EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten rikosrekisteritietojen vaihtamista EU:ssa.

(14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/33/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (EUVL L 180, 29.6.2013, s. 96).

(15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle (EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9).

(16)  Toisin kuin EU:n jäsenvaltioita, EU:n direktiivit eivät sido Sveitsiä, Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia SEUT-sopimuksen 288 artiklan perusteella vaan yleisen kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti ja vasta, kun ne ovat hyväksyneet direktiivit. Näin ollen Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö direktiivien saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ei sido Sveitsiä, Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia, toisin kuin EU:n jäsenvaltioita, vaan ne voivat vapaasti valita, millä tavalla ne saattavat palauttamisdirektiivissä asetetun velvoitteen osaksi kansallista lainsäädäntöään kansainvälisiä velvoitteitaan noudattaen (esimerkiksi viittaamalla suoraan direktiivin tekstiin).

(17)  Unionin tuomioistuimen tuomio 19.9.2013, Filev ja Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.

(18)  Schengenin rajasäännöstön vuonna 2016 tehdyn kodifioinnin jälkeen viittauksella säännöstön 13 artiklaan tarkoitetaan asetuksessa (EU) 2016/399 olevaa 14 artiklaa.

(19)  Euroopan neuvosto, rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskeva eurooppalainen yleissopimus, 1957.

(20)  Unionin tuomioistuimen tuomio 28.4.2011, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268.

(21)  Unionin tuomioistuimen tuomio 23.4.2015, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.

(22)  Yhdistyneet kansakunnat, pakolaisten oikeusasemaa koskeva yleissopimus, 1951.

(23)  Pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen 31 artiklan 1 kohta: ”1. Sopimusvaltiot eivät ryhdy rankaisutoimenpiteisiin laittoman maahan saapumisen tai oleskelun johdosta niitä pakolaisia kohtaan, jotka tulevat suoraan maasta, missä, heidän elämänsä tai vapautensa on ollut uhattuna 1 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja jotka ovat luvatta tulleet tai luvatta oleskelevat sopimusvaltion alueella, kuitenkin edellyttäen, että nämä ilmoittautuvat viipymättä viranomaisille ja esittävät hyväksyttäviä syitä laittomalle saapumiselleen tai oleskelulleen.”

(24)  Unionin tuomioistuimen tuomio 1.10.2015, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.

(25)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/52/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 168, 30.6.2009, s. 24). Direktiivi ei sido Tanskaa, Sveitsiä, Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia.

(26)  Neuvoston direktiivi 2004/81/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi (EUVL L 261, 6.8.2004, s. 19).

(27)  Neuvoston direktiivi 2001/40/EY, annettu 28 päivänä toukokuuta 2001, kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta (EYVL L 149, 2.6.2001, s. 34).

(28)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta (uudelleenlaadittu) (EUVL L 180, 29.6.2013, s. 31).

(29)  Esimerkkejä on yksinkertaistettu selvennykseksi. Käytännössä kaikkia tapauksia on arvioitava yksittäisten olosuhteiden perusteella.

(30)  Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus (EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19).

(31)  Komission suositus K(2006) 5186, tehty 6 päivänä marraskuuta 2006, rajoilla suoritettavia henkilötarkastuksia varten laaditusta, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitetusta yhteisestä rajavartijan käsikirjasta (Schengen-käsikirjasta), sellaisena kuin se on muutettuna.

(32)  Käsite on laaja ja kaiken kattava säännös, jonka soveltamisalaan kuuluvat myös tapaukset, jotka on nimenomaisesti jätetty Schengenin rajasäännöstön 2 artiklan 16 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetun ”oleskeluluvan” määritelmän ulkopuolelle.

(33)  Komission päätös K(2010) 1620, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2010, viisumihakemusten käsittelyä ja myönnettyjen viisumien muuttamista varten laaditusta käsikirjasta, sellaisena kuin se on muutettuna.

(34)  Unionin tuomioistuimen tuomio 15.2.2016, J.N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84.

(35)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/66/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä yrityksen sisäisen siirron yhteydessä (EUVL L 157, 27.5.2014, s. 1).

(36)  Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44).

(37)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/51/EU, annettu 11 päivänä toukokuuta 2011, neuvoston direktiivin 2003/109/EY muuttamisesta sen soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä (EUVL L 132, 19.5.2011, s. 1).

(38)  Neuvoston direktiivi 2009/50/EY, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten (EUVL L 155, 18.6.2009, s. 17).

(39)  Neuvoston asiakirja 8829/16.

(40)  Neuvoston asiakirja 9979/16.

(41)  Unionin tuomioistuimen tuomio 11.6.2015, Zh. ja O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.

(42)  Neuvoston päätös 2004/191/EY, tehty 23 päivänä helmikuuta 2004, kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista koskevista perusteista ja käytännön järjestelyistä (EUVL L 60, 27.2.2004, s. 55).

(43)  Neuvoston direktiivi 2003/110/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä (EUVL L 321, 6.12.2003, s. 26).

(44)  Huom. Tämä tulkinta ei tarkoita, että ilman saattajaa tapahtuva palauttaminen olisi synonyymi vapaaehtoiselle paluulle. Ilman saattajaa tapahtuva palauttaminen voi myös kattaa pakkoon perustuvan paluun (maastapoiston) ilman poliisisaattuetta.

(45)

COM(2016) 881 final.

(46)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1953, annettu 26 päivänä lokakuuta 2016, eurooppalaisen matkustusasiakirjan käyttöönotosta laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamista varten ja 30 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston suosituksen kumoamisesta (EUVL L 311, 17.11.2016, s. 13).

(47)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (EUVL L 180, 29.6.2013, s. 60).

(48)  Neuvoston päätös 2004/573/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisten lentojen järjestämisestä henkilökohtaisen maastapoistamispäätöksen saaneiden kolmansien maiden kansalaisten poistamiseksi kahden tai useamman jäsenvaltion alueelta (EUVL L 261, 6.8.2004, s. 28).

(49)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1624, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 863/2007, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 ja neuvoston päätöksen 2005/267/EY kumoamisesta (EUVL L 251, 16.9.2016, s. 1).

(50)  YK:n yleissopimus lapsen oikeuksista, 1989.

(51)  UNHCR/Unicef, Safe and Sound, 2014, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.refworld.org/docid/5423da264.html

(52)  Yhdistyneet kansakunnat, General comment No. 14 (2013) on the right of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration (3 artiklan 1 kohta), 2013, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf

(53)  UNHCR, Guidelines on Determining the Best Interests of the Child, 2008, http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf

(54)  UNHCR, Field Handbook for the Implementation of UNHCR BID Guidelines, 2011, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf

(55)  Euroopan neuvosto, Twenty Guidelines on Forced Return, 2005.

(56)  Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto, Age assessment practice in Europe, 2014, saatavilla seuraavassa osoitteessa: https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf Asiasta ollaan parhaillaan laatimassa uusia ohjeita.

(57)  Yhdistyneet kansakunnat, Guidelines for the alternative care of children, 2010, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html

(58)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1987/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä (EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4).

(59)  COM(2009) 313 final.

(60)  Unionin tuomioistuimen tuomio 17.11.2011, Gaydarov, C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.

(61)  Unionin tuomioistuimen tuomio 26.7.2017, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.

(62)  Unionin tuomioistuimen tuomio 10.9.2013, G. ja R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533.

(63)  Unionin tuomioistuimen tuomio 11.12.2014, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.

(64)  Unionin tuomioistuimen tuomio 6.11.2014, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.

(65)  YK, General Comment No. 12 (2009): The right of the child to be heard, 2009, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html

(66)  COM(2015) 285 final.

(67)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

(68)  Unionin tuomioistuimen tuomio 18.12.2014, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.

(69)  Neuvoston direktiivi 2005/85/EY, annettu 1 päivänä joulukuuta 2005, pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 326, 13.12.2005, s. 13), kumottu direktiivillä 2013/32/EU.

(70)  Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio, 5.2.2002, Čonka v. Belgia, nro. 51564/99.

(71)  Neuvoston direktiivi 2003/9/EY, annettu 27 päivänä tammikuuta 2003, turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 31, 6.2.2003, s. 18).

(72)  YK, General Comment No. 6 (2005): Treatment of Unaccompanied and Separated Children Outside their Country of Origin (ilman huoltajaa olevien ja perheestään eroon joutuneiden lasten kohtelu kotimaansa ulkopuolella), 2005, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.refworld.org/docid/42dd174b4.html

(73)  Unionin tuomioistuimen tuomio 5.6.2014, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320.

(74)  Unionin tuomioistuimen tuomio 30.11.2009, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.

(75)  UNHCR, Options paper 2: Options for governments on open reception and alternatives to detention, 2015, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.unhcr.org/protection/detention/5538e53d9/unhcr-options-paper-2-options-governments-open-reception-alternatives-detention.html

(76)  Unionin tuomioistuimen tuomio 30.5.2013, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343.

(77)  Kansallisen lainsäädännön nojalla sovellettavista määräajoista on saatavilla katsaus seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/search/download.do?documentId=10737855 (s. 44–50). Tämä katsaus koskee tilannetta joulukuussa 2013, minkä jälkeen eräät kansalliset säännöt ovat muuttuneet.

(78)  Unionin tuomioistuimen tuomio 17.7.2014, Bero, C-473/13, ja Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.

(79)  Unionin tuomioistuimen tuomio 17.7.2014, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096.

(80)  UNHCR, Options paper 1: Options for governments on care arrangements and alternatives to detention for children and families, 2015, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.unhcr.org/553f58509.pdf

(81)  Euroopan unionin perusoikeusvirasto, European legal and policy framework on immigration detention of children, 2017, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf

(82)  Sveitsin, Norjan, Islannin ja Liechtensteinin erityistilanne, ks. edellä 2 kohdassa oleva asiaa koskeva alaviite.

---